CELEX: 62015CJ0258
Begäran om förhandsavgörande
Likabehandling i arbetslivet
Direktiv 2000/78/EG
Artiklarna 2.2 och 4.1
Åldersdiskriminering
Rekryteringen av poliser till den autonoma regionen Baskiens polismyndighet begränsad till sökande som inte fyllt 35 år
Begreppet 'verkligt och avgörande yrkeskrav’
Eftersträvat syfte
Proportionalitet

Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artiklarna 2.2, 4.1 och 6.1 c i rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet (
EGT L 303, 2000, s. 16
, och rättelse i
EGT L 2, 2001, s. 42
).
Begäran har framställts i ett mål mellan Gorka Salaberria Sorondo och Academia Vasca de Policía y Emergencias (Baskiens polishögskola, Spanien, nedan kallad polishögskolan) angående polishögskolans beslut att godkänna ett meddelande om uttagningsprov som kräver att sökande till tjänster som polis vid den autonoma regionen Baskiens polismyndighet inte har fyllt 35 år.
Tillämpliga bestämmelser
Unionsrätt
I skälen 18, 23 och 25 i direktiv 2000/78 anges följande:
”(18)
Detta direktiv får i synnerhet inte leda till att försvarsmakten, polisen, kriminalvårdsmyndigheterna eller räddningstjänsten åläggs att anställa eller ge fortsatt anställning åt personer som inte har den förmåga som krävs för att utföra samtliga uppgifter som de kan åläggas att utföra med hänsyn till dessa myndigheters legitima krav på att vara funktionsdugliga.
…
(23)
Under mycket begränsade omständigheter kan en särbehandling vara berättigad, när en egenskap som avser … ålder … utgör ett verkligt och avgörande yrkeskrav, förutsatt att syftet är legitimt och kravet är rimligt. …
…
(25)
Förbudet mot åldersdiskriminering är en viktig faktor för att uppnå de mål som fastställs genom riktlinjerna för sysselsättning och för att uppmuntra mångfald inom sysselsättningen. Särbehandling på grund av ålder kan dock motiveras under vissa förhållanden och kräver alltså särskilda bestämmelser som kan variera efter förhållandena i medlemsstaterna. Det är följaktligen mycket viktigt att göra en skillnad mellan berättigad särbehandling, särskilt sådan som motiveras av de legitima målen för sysselsättningspolitiken, arbetsmarknaden och yrkesutbildningen och den diskriminering som bör vara förbjuden.”
Enligt artikel 1 i direktiv 2000/78 är syftet med direktivet att fastställa en allmän ram för bekämpning av diskriminering i arbetslivet på grund av religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning, för att principen om likabehandling ska kunna genomföras i medlemsstaterna.
I artikel 2 i detta direktiv föreskrivs följande:
”1.   I detta direktiv avses med principen om likabehandling att det inte får förekomma någon direkt eller indirekt diskriminering på någon av de grunder som anges i artikel 1.
2.   Enligt punkt 1 skall
a)
direkt diskriminering anses förekomma när en person på någon av de grunder som anges i artikel 1 behandlas mindre förmånligt än en annan person behandlas, har behandlats eller skulle ha behandlats i en jämförbar situation,
…”
I artikel 3 i direktivet föreskrivs följande:
”1.   Inom ramen för gemenskapens befogenheter skall detta direktiv tillämpas på alla personer, såväl inom den offentliga som den privata sektorn, inklusive offentliga organ, i fråga om följande:
a)
Villkor för tillträde till anställning, till verksamhet som egenföretagare och till yrkesutövning, inklusive urvalskriterier och krav för anställning inom alla verksamhetsgrenar på alla nivåer i arbetslivet, inbegripet befordran.
…”
Artikel 4 i direktiv 2000/78 har rubriken ”Yrkeskrav”. I artikel 4.1 föreskrivs följande:
”Utan hinder av artikel 2.1 och 2.2 får medlemsstaterna föreskriva att sådan särbehandling som föranleds av en egenskap som har samband med någon av de grunder som anges i artikel 1 inte skall utgöra diskriminering, om denna egenskap utgör ett verkligt och avgörande yrkeskrav på grund av yrkesverksamhetens natur eller det sammanhang där den utförs, förutsatt att målet är legitimt och kravet proportionerligt.”
I artikel 6 i samma direktiv, som har rubriken ”Befogad särbehandling på grund av ålder”, anges bland annat följande:
”1.   Utan hinder av artikel 2.2 får medlemsstaterna föreskriva att särbehandling på grund av ålder inte skall utgöra diskriminering om särbehandlingen på ett objektivt och rimligt sätt inom ramen för nationell rätt kan motiveras av ett berättigat mål som rör särskilt sysselsättningspolitik, arbetsmarknad och yrkesutbildning, och sätten för att genomföra detta syfte är lämpliga och nödvändiga.
I sådan särbehandling kan i synnerhet följande inbegripas:
…
c)
Fastställande av en högsta åldersgräns för rekrytering, grundat på den utbildning som krävs för tjänsten i fråga eller på att det krävs en rimligt lång anställningsperiod innan personen i fråga skall pensioneras.
…”
Spansk rätt
I Ley Orgánica 2/1986 de Fuerzas y Cuerpos de Seguridad (lag 2/1986 om det nationella polisväsendet) av den 13 mars 1986 (BOE nr 63 av den 14 mars 1986) fastställs vilka uppgifter som åligger de nationella polisstyrkorna, de autonoma regionernas poliskårer respektive de lokala poliskårerna.
Vad gäller de autonoma regionernas poliskårer preciserar artikel 38.1–38.3 i den lagen följande uppgifter:
”1.   Egna befogenheter:
a)
Kontrollera att bestämmelser och enskilda beslut som den autonoma regionens organ meddelar efterlevs.
b)
Övervaka och skydda personer, organ, byggnader, anläggningar och lokaler tillhörande den autonoma regionen och dess myndigheter och säkerställa att inrättningarna fungerar normalt och garantera säkerheten för dem som utnyttjar dess tjänster.
c)
Inspektera verksamheter som regleras av den autonoma regionen och beivra all olaglig verksamhet.
d)
Använda tvångsmedel för tvångsvis verkställighet av rättsakter och bestämmelser som den autonoma regionen har antagit.
2.   I samarbete med de nationella polisstyrkorna:
a)
Kontrollera att statens lagar och andra bestämmelser efterlevs och att väsentlig offentlig verksamhet fungerar.
b)
Delta i de uppdrag som kriminalpolisen utför, i enlighet med vad som föreskrivs i artikel 29.2 i denna lag.
c)
Övervaka offentliga utrymmen, skydda demonstrationer och upprätthålla ordningen vid större sammankomster.
Den uppgiften ankommer i första hand på de autonoma regionernas poliskårer. De nationella polisstyrkorna kan dock ingripa, antingen på begäran av de autonoma regionernas myndigheter eller på eget initiativ, när de statliga myndigheterna finner detta nödvändigt.
3.   Inom ramen för ett samtidigt och odifferentierat ingripande med de nationella polisstyrkorna:
a)
På begäran bistå vid konfliktlösning mellan privatpersoner.
b)
Bistå med nödinsatser i händelse av olyckor, katastrofer och allmänna krishändelser genom att såsom föreskrivs i lag delta i genomförandet av planer för räddningsinsatser.
c)
Övervaka att bestämmelser om skydd för natur, miljö, vattenresurser, vilt, fisk och skog och övrigt med samband med naturen efterlevs.”
Artikel 53.1 i lag 2/1986, vilken fastställer den lokala poliskårens uppgifter, har följande lydelse:
”1.   Den lokala poliskåren ska utföra följande uppgifter:
a)
Skydda de lokala myndigheterna och övervaka deras byggnader och anläggningar.
b)
Övervaka och styra trafiken i stadskärnan och upprätta trafikanordningar i enlighet med trafikreglerna.
c)
Upprätta rapporter om trafikolyckor som inträffat i stadskärnan.
d)
Utöva administrativa polisbefogenheter vad gäller beslut, kungörelser och andra kommunala bestämmelser inom sitt behörighetsområde.
e)
Bistå kriminalpolisen …
f)
Bistå med nödinsatser i händelse av olyckor, katastrofer och allmänna krishändelser genom att såsom föreskrivs i lag delta i genomförandet av planer för räddningsinsatser.
g)
Vidta preventiva och brottsförebyggande åtgärder …
h)
Övervaka offentliga utrymmen och på begäran bistå de nationella polisstyrkorna och polisen i de autonoma regionerna med skydd i samband med demonstrationer och med att upprätthålla ordningen vid större sammankomster.
i)
På begäran bistå vid konfliktlösning mellan privatpersoner.”
Vad gäller antagningen till den nationella poliskåren, anger artikel 7 b i Real Decreto 614/1995 por el que se aprueba el Reglamento de los Procesos selectivos y de formación del Cuerpo Nacional de Policía (kungligt dekret 614/1995 om godkännande av förfaranden för urval och utbildning inom den nationella civila poliskåren) av den 21 april 1995 (BOE nr 118 av den 18 maj 1995) att sökandena ska vara mellan 18 och 35 år gamla.
Artikel 26.1 i Ley 4/1992 de Policía del País Vasco (lag 4/1992 om polisen i Baskien) av den 17 juli 1992 (
Boletín Oficial del País Vasco
nr 155 av den 11 augusti 1992) stadgar följande:
”Inom ramen för den autonoma regionen Baskiens befogenheter, har Ertzaintza [den autonoma baskiska polisen] som sin centrala uppgift att skydda personer och egendom, säkerställa det fria utövandet av rättigheter och friheter och vaka över medborgarnas säkerhet inom hela den autonoma regionen. I detta syfte fullgör den de uppgifter som rättsordningen anförtror de nationella polisstyrkorna.”
Den åttonde tilläggsbestämmelsen till lag 4/1992 ger den baskiska regeringen befogenhet att ”i lag eller annan författning fastställa ramarna för medicinska undantag vad gäller tillträde till tjänstegrader och tjänstekategorier i de olika grenarna av Baskiens poliskår liksom krav beträffande ålder och längd”.
Artikel 4 b i Decreto 315/1994 por el que se aprueba el reglamento de selección y formación de la policía del País Vasco (dekret 315/1994 om godkännande av förfaranden för urval och utbildning inom polisen i Baskien) av den 19 juli 1994 (
Boletín Oficial del País Vasco
nr 157 av den 19 augusti 1994), i dess lydelse enligt Decreto 120/2010 (dekret 120/2010) av den 20 april 2010 (nedan kallat dekret 315/1994), anger följande ålderskrav:
”Vara minst 18 år gammal och inte ha uppnått 35 års ålder för att anställas som polis. För tillträde till den lokala poliskåren kan den övre åldersgränsen emellertid justeras med hänsyn tagen till de uppgifter som utförs inom den lokala administrationen, inom lokala poliskårer.”
Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågan
Gorka Salaberria Sorondo överklagade det beslut som Directora General de la Academia Vasca de Policía y Emergencias (polishögskolans generaldirektör) meddelade den 1 april 2014 om de specifika villkoren i ett meddelande om uttagningsprov för rekrytering av poliser till den autonoma regionen Baskiens polismyndighet (
Boletín Oficial del País Vasco
nr 82 av den 1 april 2014) till Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Överdomstolen i den autonoma regionen Baskien, Spanien).
Gorka Salaberria Sorondo gjorde gällande att del 2 punkt 1 c i meddelandet om uttagningsprov, enligt vilket sökande måste vara under 35 år för att delta i provet, inte är lagenligt. Gorka Salaberria Sorondo, som är äldre än 35 år, hävdade att det kravet strider mot direktiv 2000/78 och artiklarna 20 och 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Han anförde bland annat att den föreskrivna åldersgränsen inte är motiverad, eftersom den utan rimliga skäl begränsar rätten till tillträde till offentlig anställning.
Den hänskjutande domstolen har erinrat om att den redan har slagit fast att den övre åldersgränsen på 32 år för rekrytering av poliser i den autonoma regionen Baskien uppfyllde kraven på proportionalitet enligt såväl grundlagen som direktiv 2000/78. Den beaktade därvid att EU-domstolen i dom av den 12 januari 2010, Wolf (
C‑229/08
,
EU:C:2010:3
) slog fast att artikel 4.1 i det direktivet inte utgör hinder för nationell lagstiftning om en högsta åldersgräns på 30 år för rekrytering till tjänster på mellannivå inom brandkårens tekniska avdelning.
Den hänskjutande domstolen har även hänvisat till dom av den 13 november 2014, Vital Pérez (
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
), där domstolen slog fast att artiklarna 2.2, 4.1 och 6.1 c i direktiv 2000/78 utgjorde hinder för en nationell lagstiftning som fastställde en högsta åldersgräns på 30 år för rekrytering av poliser till den lokala polismyndigheten.
Den hänskjutande domstolen har dock i det avseendet påpekat att de uppgifter som den spanska rättsordningen anförtror lokala poliser skiljer sig från dem som ges personalen inom de nationella polisstyrkorna. Dessa uppgifter motsvarar dem som anförtros en ”övergripande” polisstyrka, som har att övervaka den allmänna ordningen och medborgarnas säkerhet i alla avseenden. Eftersom uppgifterna för polisen vid den autonoma regionen Baskiens polismyndighet inte motsvarar de lokala poliskårernas uppgifter, utan även omfattar de uppgifter som de nationella polisstyrkorna har, är domen av den 13 november 2014, Vital Pérez (
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
) inte relevant för att avgöra förevarande tvist.
Den hänskjutande domstolen anser att med tanke på de höga krav som med nödvändighet följer av de nationella polisstyrkornas uppgifter, kan en högsta åldersgräns på 35 år för tillträde till tjänster inom en poliskår som fullgör alla uppgifter rörande upprätthållande av allmän ordning och säkerhet anses proportionerlig och rimlig och följaktligen förenlig med artiklarna 2.2, 4.1 och 6.1 c i direktiv 2000/78.
Mot denna bakgrund beslutade Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Överdomstolen i den autonoma regionen Baskien) att vilandeförklara målet och ställa följande fråga till EU-domstolen:
”Är en högsta åldersgräns på 35 år för att kunna delta i uttagningsprov för poliser inom den autonoma baskiska polisen förenlig med artiklarna 2.2, 4.1 och 6.1 c i direktiv 2000/78 …?”
Prövning av tolkningsfrågan
Den hänskjutande domstolen har ställt sin fråga för att få klarhet i huruvida artiklarna 2.2, 4.1 och 6.1 c i direktiv 2000/78 ska tolkas så, att de utgör hinder för en nationell lagstiftning, såsom den som är i fråga i målet, som fastställer en högsta åldersgräns på 35 år för rekrytering av poliser till en poliskår.
Det ska först prövas huruvida omständigheterna i det nationella målet omfattas av tillämpningsområdet för direktiv 2000/78.
Artikel 4 b i lag 315/1994 påverkar dessa arbetstagares anställningskrav genom att det däri föreskrivs att personer över 35 års ålder inte kan anställas som polis inom den autonoma regionen Baskiens poliskår. En sådan lagstiftning ska således, i den mening som avses i artikel 3.1 a i direktiv 2000/78, anses inrätta regler för tillträde till offentlig anställning (se, för ett liknande resonemang, dom av den 13 november 2014, Vital Pérez,
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
, punkt
).
Härav följer att direktiv 2000/78 är tillämpligt på en sådan situation som den som är föremål för prövning i det nationella målet.
Syftet med direktiv 2000/78 är enligt dess artikel 1 att fastställa en allmän ram för bekämpning av diskriminering i arbetslivet på grund av religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning, för att principen om likabehandling ska kunna genomföras i medlemsstaterna.
Enligt artikel 2.1 i direktivet ”avses med principen om likabehandling att det inte får förekomma någon direkt eller indirekt diskriminering på någon av de grunder som anges i artikel 1” i direktivet. I artikel 2.2 a i direktivet anges att med avseende på tillämpningen av artikel 2.1 i direktivet ska direkt diskriminering anses förekomma när en person på någon av de grunder som anges i artikel 1 i direktivet behandlas mindre förmånligt än en annan person som befinner sig i en jämförbar situation.
I förevarande fall får artikel 4 b i lag 315/1994 till följd att vissa personer behandlas mindre förmånligt än andra personer som befinner sig i en jämförbar situation endast på grund av att de är över 35 år.
Den lagstiftningen medför utan tvivel en särbehandling som direkt grundas på ålder i den mening som avses i artikel 1 jämförd med artikel 2.2 a i direktiv 2000/78 (se, för ett liknande resonemang, dom av den 13 november 2014, Vital Pérez,
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
, punkt
).
Det ska vidare utredas huruvida en sådan särbehandling ändå, enligt artiklarna 4.1 och 6.1 i direktiv 2000/78, inte utgör diskriminering.
Enligt artikel 4.1 i direktiv 2000/78 ”får medlemsstaterna föreskriva att sådan särbehandling som föranleds av en egenskap som har samband med någon av de grunder som anges i artikel 1 inte skall utgöra diskriminering, om denna egenskap utgör ett verkligt och avgörande yrkeskrav på grund av yrkesverksamhetens natur eller det sammanhang där den utförs, förutsatt att målet är legitimt och kravet proportionerligt”.
Det framgår av den bestämmelsen att det inte är grunden för särbehandlingen, utan en egenskap som har samband med grunden för särbehandlingen, som måste utgöra ett verkligt och avgörande yrkeskrav (dom av den 13 november 2014, Vital Pérez,
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Att en person besitter vissa fysiska förmågor är en egenskap som har samband med ålder. Uppgifterna att skydda personer och egendom, anhålla och övervaka brottslingar och genomföra preventiv patrullering kan kräva att fysisk styrka används (dom av den 12 januari 2010, Wolf,
C‑299/08
,
EU:C:2010:3
, punkt
, dom av den 13 september 2011, Prigge m.fl.,
C‑447/09
,
EU:C:2011:573
, punkt
, och dom av den 13 november 2014, Vital Pérez,
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
, punkterna
och
och där angiven rättspraxis).
De sistnämnda uppgifternas art förutsätter viss fysisk förmåga, eftersom fysiska brister vid utförandet av uppgifterna kan få allvarliga konsekvenser inte endast för poliserna själva och för tredje man, utan även för upprätthållandet av allmän ordning (dom av den 13 november 2014, Vital Pérez,
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
, punkt
).
Att ha den specifika fysiska förmåga som krävs för att kunna uppfylla de tre centrala uppgifter för den autonoma regionen Baskiens polismyndighet som anges i artikel 26.1 i lag 4/1992, det vill säga att säkerställa skydd för personer och egendom, garantera att var och en kan utöva sina fri- och rättigheter och vaka över medborgarnas säkerhet kan följaktligen anses utgöra ett verkligt och avgörande yrkeskrav, i den mening som avses i artikel 4.1 i direktiv 2000/78, för att utöva det yrke som det nationella målet avser.
Angående det mål som eftersträvas med dekret 315/1994, har polishögskolan och den spanska regeringen påpekat följande. I och med att åldersgränsen fastställs till högst 35 år för tillträde till den autonoma regionen Baskiens poliskår, syftar dekretet till att säkerställa att den poliskåren är funktionsduglig och välfungerande genom att garantera att nyrekryterade poliser kan utföra de fysiskt mest krävande uppgifterna under en relativt lång period av sitt yrkesliv.
I det avseendet kan det konstateras att domstolen i domen av den 13 november 2014, Vital Pérez (
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
) påpekade att skäl 18 i direktiv 2000/78 preciserar att direktivet inte får leda till att polisen åläggs att anställa eller ge fortsatt anställning åt personer som inte har den förmåga som krävs för att utföra samtliga uppgifter som de kan åläggas att utföra med hänsyn till dessa myndigheters legitima krav på att vara funktionsdugliga, för att därefter i punkterna 43 och 44 i domen slå fast att syftet att säkerställa ett funktionsdugligt och välfungerande polisväsende utgör ett legitimt mål, i den mening som avses i artikel 4.1 i direktivet.
Domstolen slog förvisso fast, i punkt 57 i samma dom, att en nationell lagstiftning som fastställde den högsta åldersgränsen för rekrytering av poliser till den lokala polismyndigheten i Ayuntamiento de Oviedo (Oviedo kommun, Spanien) till 30 år införde ett oproportionerligt krav i strid med artikel 4.1 i direktiv 2000/78.
Uppgifterna för polisen i de autonoma regionerna skiljer sig dock från den lokala polisens uppgifter, som var i fråga i målet Vital Pérez, dom av den 13 november 2014 (
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
). Den lokala polisen har till uppgift bland annat, enligt artikel 53 i lag 2/1986, att skydda de lokala myndigheterna och övervaka deras byggnader. Andra uppgifter består i att ansvara för trafikorganisering, trafikskyltning och trafikstyrning i stadskärnan samt att utöva administrativa polisbefogenheter. Den autonoma regionen Baskiens polismyndighet däremot har, enligt artikel 26.1 i lag 4/1992, till uppgift ”att skydda personer och egendom, säkerställa det fria utövandet av fri- och rättigheter och säkerställa medborgarnas säkerhet inom hela den autonoma regionen”.
Som polishögskolan påpekade vid förhandlingen inför domstolen, har en polis i första tjänstegraden inom den autonoma regionen Baskiens polismyndighet, det vill säga den tjänstegrad som uttagningsprovet i fråga avser, inte administrativa uppgifter, utan i huvudsak operativa eller verkställande uppgifter som – såsom generaladvokaten också erinrat om i punkt 35 i sitt förslag till avgörande – kan kräva fysisk styrka samt tjänstgöring under svåra eller rentav extrema förhållanden. Personal som enbart utför administrativa uppgifter rekryteras, enligt vad polishögskolan har uppgett, genom särskilda uttagningsprov, utan åldersgränser.
Polishögskolan har inför domstolen hävdat att – som framgår av de rapporter som bifogats dess skriftliga yttrande – poliser inom den autonoma regionen Baskiens polismyndighet efter 40 års ålder gradvis får sämre förutsättningar för sitt yrke, vilket tar sig uttryck i en minskad återhämtningsförmåga efter en ihållande ansträngning och en bristande förmåga att utföra varje annan uppgift som ställer samma krav under en viss tidsrymd. Enligt samma rapporter kan en polis över 55 års ålder inte längre anses vara fullt kapabel att utföra sitt yrke utan risk för sig själv eller tredje man.
Polishögskolan har påpekat att poliserna inom den autonoma regionen Baskiens polismyndighet har rätt till lagstadgad nedsättning av årsarbetstiden från 56 års ålder liksom befrielse från att arbeta natt och patrulleringsuppdrag utanför polisens anläggningar (”anpassad aktiv tjänst”). De poliser som väljer det upplägget åtar sig också att gå i pension vid 60, eller i vissa fall 59, års ålder.
Det ska slutligen noteras att enligt de uppgifter som polishögskolan har lämnat, bestod den autonoma regionen Baskiens poliskår år 2009 – det vill säga precis innan den omtvistade åldersgränsen infördes genom dekret 315/1994 – av 8000 poliser. Vid den tidpunkten var 59 poliser mellan 60 och 65 år och 1399 poliser mellan 50 och 59 år. Enligt de prognoser som gjordes år 2009 kommer år 2018 totalt 1135 poliser att vara mellan 60 och 65 år och 4660 poliser, det vill säga mer än halva personalstyrkan, kommer att vara mellan 50 och 59 år. År 2025 kommer mer än 50 procent av poliserna att vara mellan 55 och 65 år. De uppgifterna visar att personalstyrkan kommer att åldras kraftigt.
Mot bakgrund av dessa uppgifter har polishögskolan betonat behovet av att gradvis, genom uttagningsprov, ersätta de äldsta poliserna med nyrekryterade yngre poliser, som är fysiskt kapabla att utföra krävande arbetsuppgifter. Förevarande mål skiljer sig också från målet Vital Pérez, i vilket dom meddelades den 13 november 2014 (
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
), där – som framgår av punkt 56 i den domen – det inte visades att målet att säkerställa att den lokala poliskåren är funktionsduglig och välfungerande krävde att en viss åldersfördelning upprätthölls inom kåren, vilket skulle ställa krav på att endast poliser under 30 år rekryterades.
Av vad som anförts följer att de arbetsuppgifter som poliser i första tjänstegraden inom polisen i den autonoma regionen Baskien måste utföra innefattar fysiskt krävande uppgifter. Polishögskolan har också anfört att den ålder då en polis rekryteras till den poliskåren avgör hur länge han eller hon kan utföra sådana arbetsuppgifter. En polis som anställs vid 34 års ålder kan, eftersom han eller hon först ska genomgå en utbildning på ungefär två år, utföra denna typ av arbetsuppgifter under högst 19 år, det vill säga fram till 55 års ålder. Under dessa omständigheter skulle en högre rekryteringsålder vara till hinder för möjligheten att låta ett tillräckligt antal poliser utföra de fysiskt mest krävande arbetsuppgifterna. En sådan rekrytering skulle dessutom inte medge att de poliser som anställs kan tilldelas denna typ av arbetsuppgifter under en tillräckligt lång period. Slutligen kräver, såsom polishögskolan förklarat, en rimlig organisation av den autonoma regionen Baskiens poliskår att antalet tjänster som är mer fysiskt krävande, vilka inte är anpassade till de äldre poliserna, står i rimlig proportion till antalet tjänster som är mindre fysiskt krävande och kan innehas av de äldre poliserna (se, analogt, dom av den 12 januari 2010, Wolf,
C‑229/08
,
EU:C:2010:3
, punkt
).
Domstolen delar dessutom generaladvokatens bedömning i punkt 38 i förslaget till avgörande att de befarade bristerna i funktionsdugligheten hos den autonoma regionen Baskiens polismyndighet utesluter att krävande och utslagsgivande fysiska prov vid uttagningsproven är ett mindre ingripande alternativ. Syftet att upprätthålla en funktionsduglig och välfungerande poliskår i den autonoma regionen Baskien ställer krav på en jämn åldersfördelning, vilket innebär att de särskilda fysiska förmågorna inte ska betraktas som oföränderliga vid tidpunkten för uttagningsprovet, utan att de tvärtom ska betraktas som dynamiska, med beaktande av även de tjänsteår som följer efter det avklarade uttagningsprovet.
Av detta följer att en lagstiftning som den som är i fråga i målet, som föreskriver att sökandena till tjänster som polis inom den autonoma regionen Baskiens polismyndighet inte får ha uppnått 35 års ålder, kan anses dels lämplig för syftet att säkerställa att polisverksamheten i fråga är funktionsduglig och välfungerande, dels inte gå utöver vad som krävs för att nå detta syfte. Detta gäller under förutsättning att den hänskjutande domstolen kontrollerar att uppgifterna i polishögskolans yttrande till EU-domstolen och i de handlingar som den gett in till domstolen och som beaktats i målet faktiskt är korrekta.
Eftersom den särbehandling på grund av ålder som följer av denna lagstiftning inte utgör diskriminering enligt artikel 4.1 i direktiv 2000/78, finns det inte anledning att pröva om den skulle kunna vara berättigad enligt artikel 6.1 c i direktivet.
Av vad som anförts följer att den hänskjutna frågan ska besvaras enligt följande. Artikel 2.2 jämförd med artikel 4.1 i direktiv 2000/78 ska tolkas så, att den inte utgör hinder för en nationell lagstiftning, såsom den som är i fråga i det nationella målet, som fastställer en högsta åldersgräns på 35 år för rekrytering av poliser till en poliskår vilka har att utföra samtliga de operativa och verkställande uppgifter som ankommer på denna.
Rättegångskostnader
Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i det nationella målet utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den hänskjutande domstolen att besluta om rättegångskostnaderna. De kostnader för att avge yttrande till domstolen som andra än nämnda parter har haft är inte ersättningsgilla.

På dessa grunder beslutar domstolen (stora avdelningen) följande:

Artikel 2.2 jämförd med artikel 4.1 i rådets direktiv 2000/78 av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet ska tolkas så, att den inte utgör hinder för en nationell lagstiftning, såsom den som är i fråga i det nationella målet, som fastställer en högsta åldersgräns på 35 år för rekrytering av poliser till en poliskår vilka har att utföra samtliga de operativa och verkställande arbetsuppgifter som ankommer på denna.

Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: spanska.