CELEX: 62016TJ0165
Държавни помощи
Споразумения, сключени с авиокомпания Ryanair и нейното дъщерно дружество Airport Marketing Services
Летищно обслужване
Маркетингови услуги
Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда нейното възстановяване
Понятие за държавна помощ
Предимство
Критерий за частния инвеститор
Възстановяване
Член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз
Достъп до преписката
Право на изслушване

)
Обстоятелства, предхождащи спора
Спорни мерки
Първият жалбоподател, Ryanair DAC, с предходно наименование Ryanair Ltd (наричано по-нататък „Ryanair“), е установена в Ирландия авиокомпания, която осъществява дейност с над 1800 полета дневно, свързващи 200 дестинации в 31 страни в Европа и Северна Африка. Вторият жалбоподател, Airport Marketing Services Ltd (наричано по-нататък „AMS“), е дъщерно дружество на Ryanair, което предоставя разрешения в областта на маркетинговата стратегия, като по-голямата част от дейността му се състои в продажбата на рекламно пространство на уебсайта на Ryanair.
Летище Алтенбург-Нобиц е разположено в южната част на провинция Тюрингия, Германия. Летището се държи и експлоатира от дружеството Flugplatz Altenburg-Nobitz GmbH (наричано по-нататък „AOC“), чиито акционери са публичноправни субекти или образувания, притежавани 100 % от публичните органи.
Между 2003 г. и 2011 г. от това летище Ryanair изпълнява ежедневни полети до летище Лондон-Станстед (Обединено кралство). От 2007 г. тази авиокомпания започва да обслужва въздушна линия до летище Барселона-Хирона (Испания). През 2009 г. тя също така открива въздушна линия до летище Единбург (Обединено кралство), а през 2010 г. — и връзка до летище Аликанте (Испания).
На 3 март 2003 г. AOC сключва за срок от десет години договор за летищно обслужване с Ryanair, съгласно който авиокомпанията се задължава да изпълнява редовни ежедневни полети до летище Лондон-Станстед. Ryanair има задължението да заплаща такса за предоставяното летищно обслужване в съответствие с наредбата за летищното обслужване на летище Алтенбург-Нобиц, която е в сила към момента на предоставяне на съответните услуги, както и сума, включваща таксите за осигуряване на сигурността на пътниците и държавни такси. Жалбоподателите посочват, че договорът за летищно обслужване е основа за разширяване на сътрудничеството между страните, като целта е да се прилага към общо четири въздушни линии (до Лондон, до Хирона, до Единбург и до Аликанте).
Освен това AOC сключва три договора за маркетингови услуги — първия с Ryanair, а следващите два с AMS.
Съгласно първия договор за маркетингови услуги, подписан на 7 април 2003 г. за срок от десет години, Ryanair трябва да развива маркетингова дейност за популяризиране на областта Алтенбург-Нобиц. За това AOC от своя страна е длъжно да заплаща две такси. То плаща, първо, „такса за постигнати резултати“ за всеки излитащ пътник, която се равнява на нетната такса за летищни услуги, която Ryanair трябва да заплати за всеки пътник във връзка с кацането, за ръководството на въздушното движение по място, за осветление, за място за престой (без нощен престой), за извършваните дейности по пистата и за обработка — за всеки пътник, за инфраструктурата и летищни такси — за всеки пътник. AOC изчислява нетната такса за пътник въз основа на планове за качване на пътници и представя изчисленията на Ryanair в края на всяка седмица. Ryanair изчислява таксата за постигнати резултати и представя изчисленията на AOC в 30-дневен срок след края на всеки месец. Във всеки отделен случай изчислението се базира на предоставените услуги през предходния календарен месец. Ryanair може да приспадне своята такса за постигнати резултати от месечната фактура на AOC за таксите за кацане. AOC заплаща, от друга страна, „такса за постигнати резултати“ въз основа на определен коефициент за евентуалното повишаване на таксите на летището, а именно 100 % от всяко повишаване на събираната от държавата такса за сигурност, но до максимум 10 % от публикуваната ставка в рамките на петгодишен период, и 100 % при всяко увеличение на обявените такси или на таксите, налозите или данъците, включени в обявените летищни такси, до максимум 10 %, за период от пет години, от общото публикуваната такса, плащана от Ryanair.
Съгласно втория договор за маркетингови услуги, подписан на 28 август 2008 г. за първоначален срок от две години, AMS е задължено да предоставя маркетингови услуги, които се състоят в реклами на уебсайта на Ryanair, в замяна на заплащани от AOC суми в размер на [поверително] (
) за 2008 г. и на [поверително] за 2009 г. Договорът е във връзка с ангажимента на Ryanair да обслужва през лятото ежедневно, а през зимата четири пъти седмично, въздушна линия от летище Алтенбург-Нобиц до летище Лондон-Станстед, както и три пъти седмично, но само през лятото, на въздушна линия до Хирона.
Съгласно третия договор за маркетингови услуги, сключен на 25 януари 2010 г. за първоначален срок от една година, AMS се ангажира да предоставя маркетингови услуги, които се състоят в реклами на уебсайта на Ryanair, срещу заплащане от AOC на [
поверително
]. Договорът е във връзка с ангажимента на Ryanair от лятото на 2010 г. и само през летния сезон на IATA, започващ на 28 март 2010 г. и продължаващ до 30 октомври 2010 г., да предлага въздушни линии от летище Алтенбург-Нобиц до летище Лондон-Станстед (седем пъти седмично), до Хирона (три пъти седмично) и до Аликанте (два пъти седмично).
Впоследствие въздушните линии до летищата Барселона-Хирона, до Единбург и до Аликанте са напълно преустановени, а на 31 март 2011 г. това се случва и с въздушната линия до летище Лондон-Станстед, в резултат на което, считано от тази дата, Ryanair преустановява всякаква дейност с изходен пункт от летище Алтенбург-Нобиц.
[…]
Съдебно производство и искания на страните
На 18 април 2016 г. жалбоподателите подават настоящата жалба в секретариата на Общия съд.
На 30 май 2016 г. жалбоподателите подават в секретариата на Общия съд искане за предприемане на процесуално-организационни действия.
С представен на 20 юни 2016 г. акт Комисията представя становището си по това искане в определения срок.
С представен на 22 юни 2016 г. акт Съветът на Европейския съюз иска да встъпи в настоящото производство в подкрепа на исканията на Комисията. С определение от 6 септември 2016 г. председателят на шести състав на Общия съд уважава това искане.
С решение от 15 март 2018 г. Общият съд решава да възложи настоящите дела на шести разширен състав.
Въз основа на доклад на съдията докладчик Общият съд решава да открие устната фаза на производство и в рамките на процесуално-организационните действия по член 88 от Процедурния правилник приканва страните да отговорят на няколко въпроса.
Устните състезания на страните са изслушани в проведеното на 4 юли 2018 г. съдебно заседание.
Жалбоподателите искат от Общия съд:
–
да отмени член 1, параграф 4 и членове 2 и 4 от обжалваното решение,
–
да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
Комисията, подпомагана от Съвета, моли Общия съд:
–
да отхвърли жалбата,
–
да осъди жалбоподателите да заплатят съдебните разноски.
От правна страна
[…]
По третото правно основание, изведено от нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като Комисията не е доказала наличието на предимство
[…]
По четвъртата част, изведена от явни грешки в преценката на Комисията и от липса на мотиви при извършения от нея анализ на рентабилността
[…]
–

По оплакването, изведено от използването на неподходящи хипотези при изчисляването на рентабилността
[…]
На първо място, що се отнася до довода, според който Комисията е допуснала грешка при разглеждането на рентабилността на разглежданите договори, като е възприела ограничен времеви диапазон от седем месеца, следва да се припомни, най-напред, че както е видно от член 107, параграф 1 ДФЕС, този довод следва да се разгледа в светлината на принципа за оператор в условията на пазарна икономика, а не с оглед на Насоките от 2014 г.
По-нататък, от съдебната практика (вж. т. 106 по-горе) следва, че е необходимо да се провери дали Комисията е можела основателно да приеме, в рамките на своя анализ на допълнителната рентабилност, че даден оператор в условията на пазарна икономика, действащ на мястото на летище Алтенбург-Нобиц, би подложил на преценка интереса да се сключи договора от 25 януари 2010 г. във връзка с договора за летищно обслужване от 3 март 2003 г. и договора за маркетингови услуги от 7 април 2003 г., като възприеме ограничения времеви диапазон от седем месеца.
Поведението на разумен оператор в условията на пазарна икономика се ръководи от перспективите за рентабилност в по-дългосрочен план (решение от 21 март 1991 г., Италия/Комисия,
C‑305/89
,
EU:C:1991:142
, т.
). Такъв оператор, който желае да максимизира печалбата си, е готов да поеме премерен риск при определянето на подходящото възнаграждение, което да очаква за своята инвестиция.
В конкретния случай обаче е безспорно, че трите разглеждани договора, и по-специално договорът за маркетингови услуги от 25 януари 2010 г., са сключени за определен срок. По-специално, Комисията установява в съображение 259 от обжалваното решение, че този договор влиза в сила на 25 януари 2010 г. и се прекратява една година след пускането на първата въздушна линия, която следва да бъде открита в началото на летния сезон на 2010 г. Тъй като предоставяните от Ryanair въздухоплавателни услуги обхващат само период от седем месеца, тоест летния сезон на IATA през 2010 г., Комисията извърши своя анализ на рентабилността само за този период.
Безспорно е също така, че както посочва Комисията, без това да бъде оспорено от жалбоподателите, преди сключването на разглежданите договори операторът на летище Алтенбург-Нобиц не е изготвил бизнес план относно обслужването на въздушните линии до летищата в Лондон, Хирона и Аликанте.
В този контекст Комисията е можела да приеме, без във връзка с това да допусне грешка, че оператор в условията на пазарна икономика ще извърши оценка на допълнителната рентабилност в резултат от комбинираното действие на трите процесни договора по отношение на разходите и приходите по време на обслужването на въздушната връзка, а именно за срок от седем месеца.
Неиздържан е доводът на жалбоподателите, че в съображение 259 от обжалваното решение Комисията неправилно е приела, че договорът за маркетингови услуги от 25 януари 2010 г. прекратява действието си една година след пускането на първата въздушна линия на Ryanair, а не след предоставянето на маркетингови услуги на AMS. Наистина жалбоподателите не са установили, че тази грешка, колкото и достойно за съжаление да е това, е оказала значително въздействие върху изчислението на допълнителната рентабилност вследствие на споразумението за маркетингови услуги от 25 януари 2010 г. Както Комисията пояснява в съдебното заседание в отговор на въпрос на Общия съд, изглежда, че дори ако договорът е бил сключен първоначално за срок от една година от датата на въвеждането на първите маркетингови услуги от AMS, допълнителните приходи от въздухоплавателни и невъздухоплавателни дейности, както и допълнителните разходи за експлоатация, очаквани в резултат на обслужваните от Ryanair въздушни линии на летище Алтенбург-Нобиц, не биха променили. Също така не е доказано, че забавянето във времето за фактурирането от AOC на AMS на цените за маркетингови услуги е оказало някакво въздействие върху дължимата от АОС сума съгласно договора за маркетингови услуги, която е част от разходите, които следва да бъдат взети предвид при анализа на допълнителната рентабилност на споразумението за маркетингови услуги от 25 януари 2010 г.
Обстоятелството, че Комисията взема предвид действителната продължителност на обслужването на въздушната линия от Ryanair, а не срока на договора от 25 януари 2010 г., тоест една година, не засяга валидността на анализа на допълнителната рентабилност в обжалваното решение. Всъщност Комисията е можела да приеме, без да допусне явна грешка в преценката, че оператор в условията на пазарна икономика би желал да реализира само допълнителните приходи в продължение на срока, през който Ryanair е поело ангажимент да изпълнява полети по съответните въздушни линии. В това отношение следва да се припомни, че жалбоподателите не са доказали, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката, като е предположила, че предоставяните от AMS маркетингови услуги не са могли да имат дълготрайно въздействие върху поведението на посетителите на уебсайта на Ryanair (вж. т. 184—188 по-горе).
Накрая, не може да бъде уважен доводът, че Комисията е трябвало да анализира рентабилността на договора за маркетингови услуги от 25 януари 2010 г. с оглед на неговия срок — от неговата начална дата до датата на изтичане на срока на договора за летищно обслужване от 3 март 2003 г.
Всъщност, макар и страните да приемат, че договорът за летищно обслужване от 3 март 2003 г. и договорът за маркетингови услуги от 7 април 2003 г. продължават да се прилагат след изтичането на срока на договора за маркетингови услуги от 25 януари 2010 г., следва да бъде посочено, че след влизането в сила на тези договори от 2003 г., които предвиждат по-специално, че се изпълняват редовни ежедневни полети до летище Лондон-Станстед през цялата година (съображение 47 от обжалваното решение), страните преразглеждат или допълват условията за тяхното по-нататъшно сътрудничество по отношение както на поетите ангажименти за обслужване на полетите, така и по отношение на заплащането за маркетинговите услуги. В потвърждение на изложеното, в договора за маркетингови услуги от 28 август 2008 г. Ryanair поема ангажимент да обслужва въздушна линия до това летище — ежедневно през лятото и четири пъти седмично през зимата, както и въздушна линия до летище Хирона — три пъти седмично, но само през лятото (съображение 57 от обжалваното решение), докато с договора за маркетингови услуги от 25 януари 2010 г. Ryanair се е задължава да обслужва маршрути до летищата Лондон-Станстед (седем пъти седмично), Хирона (три пъти седмично) и Аликанте (два пъти седмично) по време на летния сезон на IATA. Същевременно с договора за маркетингови услуги от 28 август 2008 г. и с договора за маркетингови услуги от 25 януари 2010 г. AOC се задължава да заплаща съответно сума в размер на [
поверително
] (вж. т. 7 по-горе) и сума в размер на [
поверително
] (вж. т. 8 по-горе) в замяна на получаваните от AMS маркетингови услуги. Тези плащания се добавят към „таксата за постигнати резултати“, уговорена в договора за маркетингови услуги от 7 април 2003 г. като възнаграждение за предоставяните от Ryanair маркетингови услуги.
Следователно основателно може да се предположи, че оператор в условията на пазарна икономика, действащ на мястото на AOC, би очаквал в момента на сключване на договора от 25 януари 2010 г., че към момента на изтичане на срока на този договор, жалбоподателите не биха приели само да се върнат към клаузите на договора за летищно обслужване от 3 март 2003 г. и на договора за маркетингови услуги от 7 април 2003 г., но също така биха настоявали, първо, да предоговорят ангажимента за изпълнение на полети от летище Алтенбург-Нобиц, и второ, биха настоявали на нови плащания за маркетинговите услуги.
Освен това обстоятелството, че Ryanair не е готово да се върне просто към първоначалните условия на договорите от 2003 г., без да претендира нови плащания, се потвърждава ex post от обстоятелството, от една страна, че през зимния сезон на IATA за 2010/2011 г., започващ на 30 октомври 2010 г. и приключващ на 28 март 2011 г., Ryanair обслужва една-единствена въздушна линия от летището и с дестинация Лондон-Станстед, като обаче ползва финансовата подкрепа на частни регионални предприятия (съображение 32, буква г) и съображение 64 от обжалваното решение), и от друга страна, от обстоятелството, че акционерите и ръководството на AOC отказват да заплатят сума в размер на 420000 EUR, претендирана от Ryanair за маркетингови такси във връзка с изпълнението на лятното разписание на полетите за 2011 г., като тази авиокомпания прекратява дейността си на летище Алтенбург-Нобиц през март 2011 г.
При тези условия не е доказано, че би било по-подходящо Комисията се провери очакваната рентабилност на договора за маркетингови услуги от 25 януари 2010 г. за периода от дата, на която влиза в сила, до края на действието на договора за летищно обслужване от 3 март 2003 г., с който този договор е свързан, тоест до април 2013 г., и да се разшири времевият диапазон — вместо с продължителност от седем месеца, както приема Комисията, за срока от 2010 г. до 2013 г. В това отношение следва да се отбележи, че безспорно в представената от жалбоподателите докладна записка от 14 април 2016 г. се посочва, че би било рентабилно да се сключи договорът за маркетингови услуги от 25 януари 2010 г. заедно с другите два договора, ако се извърши анализ на рентабилността за периода от януари 2010 г. до април 2013 г. Все пак, както Комисията правилно посочва, в докладната записка от 14 април 2016 г. не се включват новите очаквани плащания за маркетингови услуги.
С оглед на изложеното следва да се отхвърли оплакването на жалбоподателите относно времевия диапазон на анализа на рентабилността.
На второ място, що се отнася до довода на жалбоподателите относно коефициента на запълване, с който се измерва използването на капацитета на дадено въздухоплавателно средство, следва да се констатира, че за целите на изчисляването на броя на пътниците по силата на договора за маркетингови услуги от 25 януари 2010 г. в съображение 264 от обжалваното решение Комисията е приела коефициент от 80 % за въздухоплавателно средство със 189 места, което съответства на капацитета, посочен в договора.
Комисията пояснява пред Общия съд, че коефициент на запълване от 80 % е разумно предположение. В това отношение Комисията се позовава на годишния доклад на Ryanair за 2009 г., в който се посочва, от една страна, че полетите, обслужвани от Ryanair по неговата мрежа, имат коефициент на запълване от 81 %, и от друга страна, че коефициентите на запълване по новите въздушни линии, като новата въздушна линия до летище Аликанте съгласно договора за маркетингови услуги от 25 януари 2010 г., като цяло са били по-ниски.
От друга страна, в отговор на въпрос на Общия съд Комисията пояснява, че е приела коефициент на запълване от 80 % като по-оптимистичен сценарий от възприетия от летището Алтенбург-Нобиц относно очакваните приходи от дейността на Ryanair. Във връзка с това Комисията представя таблицата, получена от германските органи на фазата на административното производство, която съдържа различни сценарии относно коефициента на запълване — от 70 % до 90 %. Според тази таблица дори и при коефициент на запълване от 70 % при упражняване на дейността на Ryanair би могъл да бъде получен положителен резултат (вж. съображение 99 от обжалваното решение).
От това следва, че за да определи коефициента на запълване в обжалваното решение, Комисията се основала на обективни обстоятелства, които освен това обосновават в достатъчна степен разликата с коефициента на запълване от 85 %, който бил прилаган в други дела за държавна помощ относно споразуменията, сключени от жалбоподателите с други летища. Тъй като възприетите по тези дела методи за изчисляване на коефициента на запълване се различават от тези в обжалваното решение, следва да се констатира, че подходът на Комисията не може да се счита за непоследователен.
Ето защо оплакването на жалбоподателите относно прилагането на коефициент на запълване от 80 % трябва да се отхвърли.
На трето място, що се отнася до довода на жалбоподателите относно неотчитането на външни мрежови фактори при изчисляването на приходите от невъздухоплавателни дейности за 2010 г., следва да се припомни, че при липсата на съответна предварителна информация Комисията изхожда от постулата, че през януари 2010 г., когато договорът за маркетингови услуги е подписан, летище Алтенбург-Нобиц е взело предвид при изчисляването на приходите от невъздухоплавателни дейности действителните приходи от предходни години, които значително са се повишили в сравнение с 2006 г. и 2007 г. Ето защо Комисията предполага, че летище Алтенбург-Нобиц основало прогнозата за приходите от невъздухоплавателни дейности за 2010 г. на двете предходни години, сумата за които възлиза средно на 1,80 EUR—2,30 EUR на пътник за годините 2008 г. и 2009 г. (съображение 263, буква б) от обжалваното решение).
Следва да се отбележи, че изчисляването на приходите от невъздухоплавателни дейности за 2010 г. не е опорочено от никаква явна грешка в преценката от страна на Комисията.
Всъщност, както пояснява Комисията, от материалите по делото е видно, че жалбоподателите са предоставили много сходна услуга през предходни години в рамките на договора от 28 август 2008 г. във връзка с договора за летищно обслужване от 3 март 2003 г. и договора за маркетингови услуги от 7 април 2003 г., поради което нищо не дава основание на оператор в условията на пазарна икономика да предположи, че е налице внезапно увеличение на приходите на пътник от невъздухоплавателни дейности вследствие на действието на външни за мрежата фактори.
Оплакването, изведено от използването на неподходящи предположения при изчисляването на рентабилността, следва да бъде отхвърлено.
[…]

По изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (шести разширен състав)
реши:

1)
Отхвърля жалбата.

2)
Осъжда Ryanair DAC и Airport Marketing Services Ltd да заплатят направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия.

3)
Съветът на Европейския съюз поема направените от него съдебни разноски.

Berardis
Papasavvas
Spielmann
Csehi
Spineanu-Matei
Обявено в открито съдебно заседание в Люксембург на 13 декември 2018 година.
Подписи
[…]
(
*1
)	Език на производството: английски.
(
)	Възпроизвеждат се само точките от настоящото съдебно решение, които Общият съд счита за уместно да публикува.
(
)	Заличени поверителни данни.