CELEX: 62017CJ0449
Predhodno odločanje
Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV)
Direktiva 2006/112/ES
Člen 132(1)(i) in (j)
Oprostitev za nekatere dejavnosti, ki so v javnem interesu
Šolsko ali univerzitetno izobraževanje
Pojem
Tečaj vožnje motornih vozil, ki ga zagotavlja avtošola

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 132(1)(i) in (j) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (
UL 2006, L 347, str. 1
).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo A & G Fahrschul‑Akademie GmbH (v nadaljevanju: A & G) in Finanzamt Wolfenbüttel (davčni urad v Wolfenbüttlu, Nemčija, v nadaljevanju: davčni urad), ker zadnjenavedeni ni odobril oprostitve plačila davka na dodano vrednost (DDV) za storitve poučevanja vožnje motornih vozil, ki jih zagotavlja družba A & G, za pridobitev vozniškega dovoljenja za vozila kategorij B in C1 iz člena 4(4) Direktive 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih (
UL 2006, L 403, str. 18
).
Pravni okvir
Pravo Unije
Direktiva 2006/112
Naslov IX Direktive Sveta 2006/112/ES se glasi „Oprostitve“. Ta naslov med drugim vsebuje poglavje 2, naslovljeno „Oprostitve za določene dejavnosti, ki so v javnem interesu“, v katerem je člen 132, ki v odstavku 1 določa, da države članice oprostijo te transakcije:
„[…]
(i)
izobraževanje otrok ali mladine, šolsko ali univerzitetno izobraževanje, poklicno usposabljanje ali prekvalifikacijo, vključno z opravljanjem storitev in dobavo blaga, tesno povezano s temi storitvami, če te dejavnosti opravljajo osebe javnega prava, ki so temu namenjene, ali druge organizacije, ki jim država članica priznava podoben namen;
(j)
poučevanje, ki ga učitelji opravljajo zasebno in se nanaša na šolsko ali univerzitetno izobraževanje;
[…]“
Direktiva 2006/126
V uvodni izjavi 8 Direktive 2006/126 je navedeno:
„Zaradi prometne varnosti bi bilo treba določiti minimalne zahteve za izdajo vozniškega dovoljenja. Treba bi bilo uskladiti standarde v zvezi z vozniškimi izpiti in podelitvijo vozniškega dovoljenja. S tem v zvezi bi bilo treba opredeliti znanja, spretnosti in ravnanje, povezana z vožnjo motornih vozil, in na teh elementih zasnovati vozniški izpit ter ponovno opredeliti minimalne standarde v zvezi s psihofizično sposobnostjo za vožnjo teh vozil.“
Člen 4 te direktive določa:
„1.   Z vozniškim dovoljenjem iz člena 1 se dovoli vožnja vozil na motorni pogon, ki spadajo v kategorije, opredeljene v nadaljevanju. Dovoljenje se lahko izda po dopolnitvi najnižjih starosti, ki so določene za vsako kategorijo. ‚Vozilo na motorni pogon‘ pomeni vsako vozilo na lastni pogon, ki vozi po cesti in ni tirno vozilo.
[…]
4.   Motorna vozila:
[…]
(b)
Kategorija B:
Motorna vozila z največjo dovoljeno maso, ki ni večja od 3500 kg, zasnovana in izdelana za prevoz največ osem potnikov poleg voznika; motorna vozila v tej kategoriji se lahko kombinirajo s priklopnikom z največjo dovoljeno maso, ki ne presega 750 kg.
[…]
(d)
Kategorija C1:
motorna vozila, ki ne spadajo v kategoriji D1 ali D in katerih največja dovoljena masa presega 3500 kg, vendar je manjša od 7500 kg, ter ki so zasnovana in izdelana za prevoz največ osem potnikov poleg voznika; motorna vozila v tej kategoriji se lahko kombinirajo s priklopnikom z največjo dovoljeno maso, ki ne presega 750 kg;
[…]“
Nemško pravo
V skladu s členom 4, točka 21, Umsatzsteuergesetz (zakon o prometnem davku) v različici, ki je bila objavljena 21. februarja 2005 (BGBl. 2005 I, str. 386), so med transakcijami, za katere velja člen 1(1), točka 1, tega zakona, oproščene:
„(a)
storitve zasebnih šol in drugih ustanov splošnega ali poklicnega izobraževanja, katerih neposredni namen je šolanje in izobraževanje,
(aa)
če jih odobri država na podlagi člena 7(4) Grundgesetz (ustava) oziroma so dovoljene na podlagi prava dežele ali
(bb)
če pristojni organ dežele potrdi, da v skladu s predpisi pripravljajo za poklic ali preizkus, ki ga izvede pravna oseba javnega prava,
(b)
storitve poučevanja neodvisnih učiteljev, katerih neposredni namen je šolanje in izobraževanje
(aa)
v visokošolskih ustanovah v smislu členov 1 in 70 Hochschulrahmengesetz (okvirni zakon o visokem šolstvu) ter javnih splošnih in poklicnih šolah ali
(bb)
v zasebnih šolah in drugih splošnih ali poklicnih ustanovah, če izpolnjujejo pogoje iz točke (a);
[…]“
Člen 6 Verordnung über die Zulassung von Personen zum Straßenverkehr (uredba o pripustitvi oseb v cestni promet) v različici z dne 13. decembra 2010 (BGBl. 2010 I, str. 1980) določa:
„1.   Vozniško dovoljenje se izda za te kategorije:
[…]
Kategorija B: [člen 4(4)(b) Direktive 2006/126]
[…]
Kategorija C1: [člen 4(4)(d) Direktive 2006/126]
[…]“
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
Družba A & G, ki ima pravno obliko družbe z omejeno odgovornostjo, upravlja avtošolo. Na računih, ki jih je izstavljala, ni ločeno prikazovala zneska, dolgovanega iz naslova DDV. Najprej je za davčno leto 2010 (v nadaljevanju: zadevno obdobje) napovedala obdavčljivi promet. Davčni urad se je zanesel na obračun DDV družbe A & G.
Družba A & G je v dopisu z dne 22. decembra 2014 predlagala, naj se znesek, ki ga je ta družba dolgovala iz naslova DDV, zniža na 0 EUR, kar je davčni urad zavrnil. Pritožba in tožba družbe A & G zoper to odločitev davčnega urada sta bili zavrnjeni. Finanzgericht (finančno sodišče, Nemčija) je med drugim ugotovilo, da se družba A & G ne more utemeljeno sklicevati na oprostitev iz člena 132(1)(j) Direktive 2006/112. Storitve, ki jih opravlja družba A & G, in sicer zagotavljanje teoretičnega izobraževanja in praktičnega usposabljanja za vožnjo motornih vozil, naj ne bi bile zajete s pojmom „šolsko ali univerzitetno izobraževanje“ v smislu te določbe, ker naj praktično usposabljanje za vožnjo v skladu s priporočilom glede prometne vzgoje v šoli, ki je veljalo v zadevnem obdobju, ne bi bilo niti obvezni niti izbirni del takega izobraževanja.
Družba A & G to odločbo Finanzgericht (finančno sodišče) izpodbija z revizijo, ki jo je vložila pri predložitvenem sodišču, Bundesfinanzhof (zvezno finančno sodišče, Nemčija). Pri tem zlasti zatrjuje, da je cilj, ki mu nacionalni zakonodajalec sledi na področju učenja vožnje motornih vozil v avtošoli, razviti odgovorne prometne udeležence.
Poleg tega naj bi bil cilj praktičnega usposabljanja za vožnjo, ki ga zagotavlja avtošola, in treningov varne vožnje, ki jih med drugim izvaja Allgemeiner Deutscher Automobil‑Club (nemški avtomobilski klub), enak. Različna davčna obravnava teh podobnih storitev naj bi bila torej v nasprotju z načelom davčne nevtralnosti.
Predložitveno sodišče navaja, da storitve, ki jih ponuja družba A & G, glede na nacionalno pravo niso oproščene, ker ta družba ne izpolnjuje pogojev, določenih v členu 4, točka 21, (a) in (b), zakona o prometnem davku v različici, ki je bila objavljena 21. februarja 2005. Vendar meni, da bi se družba A & G lahko sklicevala na ugodnost iz člena 132(1), (i) in (j), Direktive 2006/112.
V zvezi s tem se predložitveno sodišče nagiba k stališču, da dejavnost revidentke iz postopka v glavni stvari spada pod pojem „šolsko ali univerzitetno izobraževanje“ v smislu člena 132(1), (i) in (j), Direktive 2006/112.
Ni pa prepričano, ali družba A & G izpolnjuje ostala merila iz teh določb, saj ni gotovo, da jo je mogoče šteti za „organizacijo, ki jim [je priznan] podoben namen“, kot ga imajo osebe javnega prava, v smislu člena 132(1)(i) te direktive, pa tudi ne, da je te dejavnosti mogoče šteti za poučevanje, ki ga učitelji opravljajo zasebno in se nanaša na šolsko ali univerzitetno izobraževanje, v smislu člena 132(1)(j) navedene direktive.
V teh okoliščinah je Bundesfinanzhof (zvezno finančno sodišče) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.
Ali pojem šolsko ali univerzitetno izobraževanje iz člena 132(1), (i) in (j), Direktive [2006/112] zajema poučevanje vožnje za pridobitev vozniških dovoljenj za kategoriji B in C1?
2.
Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali lahko priznanje [revidentke iz postopka v glavni stvari] kot organizacije s podobnim namenom v smislu člena 132(1)(i) Direktive [2006/112] izhaja iz zakonskih določb o izpitu za učitelja vožnje in o izdaji dovoljenja za učitelja vožnje in dovoljenja za šolo v [Gesetz über das Fahrlehrerwesen (zakon o učiteljih vožnje) z dne 25. avgusta 1969] in iz splošnega interesa po usposabljanju kandidatov za voznike motornih vozil, da postanejo zanesljivi, odgovorni in okoljsko ozaveščeni prometni udeleženci?
3.
Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen: ali se s pojmom učitelj, ki opravlja poučevanje zasebno, iz člena 132(1)(j) Direktive [2006/112] zahteva, da je davčni zavezanec samostojen podjetnik?
4.
Če je odgovor na drugo in tretje vprašanje nikalen: ali učitelj ravna kot učitelj, ki opravlja poučevanje zasebno, v smislu člena 132(1)(j) Direktive [2006/112] že takrat, kadar deluje za svoj račun in na lastno odgovornost, ali pa se za opredelitev za učitelja, ki opravlja poučevanje zasebno, zahteva izpolnitev dodatnih pogojev?“
Vprašanja za predhodno odločanje
Prvo vprašanje
Predložitveno sodišče želi s prvim vprašanjem v bistvu izvedeti, ali je treba pojem „šolsko ali univerzitetno izobraževanje“ v smislu člena 132(1), (i) in (j), Direktive 2006/112 razlagati tako, da zajema poučevanje vožnje motornih vozil, ki ga zagotavlja avtošola, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, za pridobitev vozniškega dovoljenja za vozila kategorij B in C1 iz člena 4(4) Direktive 2006/126.
Člen 132 Direktive 2006/112 določa oprostitve, katerih namen je, kot je navedeno v naslovu poglavja, v katero spada ta člen, spodbujanje nekaterih dejavnosti, ki so v javnem interesu. Vendar se te oprostitve ne nanašajo na vse dejavnosti v javnem interesu, ampak le na tiste, ki so na seznamu in so v njem podrobno opisane (sodba z dne 4. maja 2017, Brockenhurst College,
C‑699/15
,
EU:C:2017:344
, točka
in navedena sodna praksa).
Navedene oprostitve so v skladu s sodno prakso Sodišča avtonomni pojmi prava Unije, katerih namen je izogniti se razlikam pri uporabi ureditve DDV od ene države članice do druge (glej v tem smislu sodbo z dne 26. oktobra 2017, The English Bridge Union,
C‑90/16
,
EU:C:2017:814
, točka
in navedena sodna praksa).
Izrazi, ki so bili uporabljeni za opis oprostitev iz člena 132 Direktive 2006/112, se razlagajo ozko, saj te oprostitve pomenijo izjeme od splošnega načela iz člena 2 te direktive, na podlagi katerega se DDV pobira za vsako storitev, ki jo davčni zavezanec opravi za plačilo. Vendar to pravilo ozke razlage ne pomeni, da je treba izraze, uporabljene za opredelitev oprostitev iz člena 132, razlagati tako, da bi se jim odvzeli učinki (sodba z dne 4. maja 2017, Brockenhurst College,
C‑699/15
,
EU:C:2017:344
, točka
in navedena sodna praksa).
Opozoriti je treba, da člen 132(1), (i) in (j), navedene direktive ne vsebuje nobene opredelitve pojma „šolsko ali univerzitetno izobraževanje“.
Sodišče je na eni strani vseeno štelo, da je prenos znanja in sposobnosti med učiteljem in študenti posebej pomemben del izobraževanja (sodba z dne 14. junija 2007, Horizon College,
C‑434/05
,
EU:C:2007:343
, točka
).
Na drugi strani je pojasnilo, da pojem „šolsko ali univerzitetno izobraževanje“ v smislu Direktive 2006/112 ni omejen zgolj na poučevanje, ki vodi do izpitov za pridobitev kvalifikacij ali ki omogoča izobrazbo za izvajanje poklicne dejavnosti, temveč zajema tudi druge dejavnosti, v okviru katerih se za razvijanje znanj in sposobnosti učencev ali študentov izvaja pouk v šolah ali na univerzah, če te dejavnosti niso zgolj razvedrilne (sodba z dne 28. januarja 2010, Eulitz,
C‑473/08
,
EU:C:2010:47
, točka
in navedena sodna praksa).
V zvezi s tem je treba navesti, kot je generalni pravobranilec ugotovil v točki 35 sklepnih predlogov, da so dejavnosti, ki niso zgolj razvedrilne, v skladu s to ustaljeno sodno prakso lahko zajete s pojmom „šolsko ali univerzitetno izobraževanje“, če se pouk izvaja v šolah ali na univerzah.
Tako pojem „šolsko ali univerzitetno izobraževanje“ v smislu člena 132(1), (i) in (j), Direktive 2006/112 zajema dejavnosti, ki se razlikujejo tako zaradi njihove narave kot zaradi okvira, v katerem se opravljajo (glej v tem smislu sodbo z dne 14. junija 2007, Horizon College,
C‑434/05
,
EU:C:2007:343
, točka
).
Iz tega izhaja, kot je generalni pravobranilec navedel v točkah od 13 do 17 sklepnih predlogov, da je zakonodajalec Unije s tem pojmom želel zajeti neki tip izobraževalnega sistema, ki je skupen vsem državam članicam, ne glede na značilnosti vsakega nacionalnega sistema.
Zato pojem „šolsko ali univerzitetno izobraževanje“ za namene ureditve DDV na splošno napotuje na integriran sistem prenosa znanja in sposobnosti, ki se nanaša na široko in raznovrstno celoto področij, ter na poglobitev in razvoj tega znanja in teh sposobnosti učencev in študentov ob njihovem postopnem napredovanju in specializaciji v različnih stopnjah, ki tvorijo ta sistem.
Ob upoštevanju teh preudarkov je treba preučiti, ali je poučevanje vožnje motornih vozil, ki ga zagotavlja avtošola, kakršna je revidentka iz postopka v glavni stvari, za pridobitev vozniškega dovoljenja za vozila kategorij B in C1 iz člena 4(4) Direktive 2006/126, lahko zajeto s pojmom „šolsko ali univerzitetno izobraževanje“ v smislu člena 132(1), (i) in (j), Direktive 2006/112.
V obravnavani zadevi revidentka iz postopka v glavni stvari trdi, da poučevanje vožnje, ki ga zagotavlja, vključuje prenos praktičnih in hkrati teoretičnih znanj, ki so potrebna za pridobitev vozniškega dovoljenja za vozila kategorij B in C1, in da namen tega poučevanja ni zgolj razvedrilen, saj lahko imetje takega dovoljenja služi med drugim tudi poklicnim potrebam. Zato naj bi bilo poučevanje, ki ima takšen cilj, zajeto s pojmom „šolsko ali univerzitetno izobraževanje“ iz člena 132(1), (i) in (j), Direktive 2006/112.
Ugotoviti pa je treba, da je poučevanje vožnje motornih vozil v avtošoli, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, tudi če se nanaša na različna praktična in teoretična znanja, vseeno specializirano izobraževanje, ki ni enakovredno prenosu znanja in sposobnosti – ki se nanaša na široko in raznovrstno celoto področij, ter njuni poglobitvi in razvoju – ki je značilen za šolsko ali univerzitetno izobraževanje.
Ob upoštevanju navedenega je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da je treba pojem „šolsko ali univerzitetno izobraževanje“ v smislu člena 132(1), (i) in (j), Direktive 2006/112 razlagati tako, da ne zajema poučevanja vožnje motornih vozil, ki ga zagotavlja avtošola, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, za pridobitev vozniškega dovoljenja za vozila kategorij B in C1 iz člena 4(4) Direktive 2006/126.
Drugo, tretje in četrto vprašanje
Glede na odgovor na prvo vprašanje na drugo, tretje in četrto vprašanje ni treba odgovoriti.
Stroški
Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (prvi senat) razsodilo:

Pojem „šolsko ali univerzitetno izobraževanje“ v smislu člena 132(1), (i) in (j), Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da ne zajema poučevanja vožnje motornih vozil, ki ga zagotavlja avtošola, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, za pridobitev vozniškega dovoljenja za vozila kategorij B in C1 iz člena 4(4) Direktive 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: nemščina.