CELEX: 62015CJ0258
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
Vienodas požiūris užimtumo ir profesinėje srityje
Direktyva 2000/78/EB
2 straipsnio 2 dalis ir 4 straipsnio 1 dalis
Diskriminacija dėl amžiaus
Galimybė į Baskų krašto autonominės srities policijos pareigūno pareigas priimti tik pretendentus, kuriems dar nesuėjo 35 metai
Esminio ir lemiamo profesinio reikalavimo sąvoka
Siekiamas tikslas
Proporcingumas

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (
OL L 303
, 2000, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 85), 2 straipsnio 2 dalies, 4 straipsnio 1 dalies ir 6 straipsnio 1 dalies c punkto išaiškinimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant Gorka Salaberria Sorondo ir
Academia Vasca de Policía y Emergencias
(Baskų krašto policijos ir greitojo reagavimo akademija, Ispanija; toliau – akademija) ginčą dėl pastarosios sprendimo paskelbti skelbimą apie konkursą, kuriame reikalaujama, kad asmenims, pretenduojantiems į Baskų krašto autonominės srities policijos pareigūno pareigas, nebūtų suėję 35 metai.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Direktyvos 2000/78 18, 23 ir 25 konstatuojamosiose dalyse numatyta:
„(18)
šioje direktyvoje nereikalaujama, kad visų pirma ginkluotosios pajėgos ir policija, įkalinimo ar avarinės [skubios pagalbos] tarnybos įdarbintų ar paliktų darbo vietoje asmenis, kurie neturi reikiamos kvalifikacijos [reikalaujamų gebėjimų] vykdyti [visas] tokios srities funkcijas, kurias jie gali būti paprašyti vykdyti siekiant teisėto tikslo išsaugoti minėtų tarnybų veiklos pajėgumą [operatyvumą].
<…>
(23)
tik kai kuriomis aplinkybėmis galima pateisinti skirtingą požiūrį, jei su <…> amžiumi <…> susijusi savybė yra įprastas [esminis] ir lemiantis [lemiamas] profesinis reikalavimas, [su sąlyga, kad] šis tikslas [tikslas] yra teisėtas, o reikalavimas tinkamas [proporcingas].<…>
<…>
(25)
diskriminavimo dėl amžiaus draudimas yra svarbiausia Užimtumo gairėse išdėstytų tikslų įgyvendinimo ir darbo jėgos įvairovės skatinimo priemonė. Vis dėlto, tam tikromis aplinkybėmis galima pateisinti skirtingą požiūrį dėl amžiaus, todėl reikia priimti specialias nuostatas, kurios galėtų būti skirtingos, atsižvelgiant į valstybėse narėse susiklosčiusią padėtį. Todėl būtina įžvelgti skirtingo požiūrio, kurį pateisina teisėta užimtumo politika, darbo rinka ir profesinio mokymo tikslai [teisėti užimtumo politikos, darbo rinkos ir profesinio mokymo tikslai], ir diskriminacijos, kuri turi būti uždrausta, skirtumus.“
Pagal Direktyvos 2000/78 1 straipsnį jos tikslas – nustatyti kovos su diskriminacija dėl religijos ar tikėjimo, negalios, amžiaus ar seksualinės orientacijos užimtumo ir profesinėje srityje bendrus pagrindus, siekiant valstybėse narėse įgyvendinti vienodo požiūrio principą.
Šios direktyvos 2 straipsnyje nustatyta:
„ 1.   Šioje direktyvoje „vienodo požiūrio principas“ reiškia, kad dėl kurios nors iš 1 straipsnyje nurodytų priežasčių nėra jokios tiesioginės ar netiesioginės diskriminacijos.
2.   Šio straipsnio 1 dalyje:
a)
tiesioginė diskriminacija yra akivaizdi tada, kai dėl bet kurios iš 1 straipsnyje nurodytų priežasčių su vienu asmeniu elgiamasi mažiau palankiai, nei panašioje situacijoje yra, buvo ar galėjo būti elgiamasi su kitu asmeniu;
<…>“
Šios direktyvos 3 straipsnyje numatyta:
„1.   Neviršijant Bendrijai suteiktų įgaliojimų, ši direktyva taikoma visiems asmenims tiek valstybiniame, tiek privačiame sektoriuje, įskaitant valstybines įstaigas:
a)
įsidarbinant, savarankiškai įsidarbinant ar darbo sąlygoms, įskaitant atrankos kriterijus ir priėmimo į darbą sąlygas, visoms veiklos rūšims ir visais profesinės karjeros etapais, įskaitant paaukštinimą;
<…>“
Direktyvos 2000/78 4 straipsnio „Profesiniai reikalavimai“ 1 dalyje įtvirtinta:
„Nepaisant 2 straipsnio 1 ir 2 dalies [dalių], valstybės narės gali numatyti, kad skirtingas požiūris remiantis savybe, susijusia su kuria nors iš 1 straipsnyje nurodytų priežasčių, nebūtų laikomas [nėra] diskriminacija, jei dėl konkrečių profesinės veiklos rūšių pobūdžio arba dėl jų vykdymo sąlygų tokia savybė yra įprastas [esminis] ir lemiantis [lemiamas] profesinis reikalavimas, [su sąlyga, kad] šis tikslas [tikslas] yra teisėtas, o reikalavimas proporcingas.“
Direktyvos 2000/78 6 straipsnyje „Skirtingo požiūrio dėl amžiaus pateisinimas“, be kita ko, nurodyta:
„1.   Nepaisydamos 2 straipsnio 2 dalies, valstybės narės gali numatyti, kad skirtingas požiūris dėl amžiaus nėra diskriminacija, jei pagal nacionalinę teisę jį objektyviai ir tinkamai pateisina teisėtas tikslas, įskaitant teisėtos [teisėtus] užimtumo politikos, darbo rinkos ir profesinio mokymo tikslus, o šio tikslo siekiama tinkamomis ir būtinomis priemonėmis.
Toks skirtingas poveikis [požiūris], be kitų dalykų, gali apimti:
<…>
c)
maksimalaus įdarbinimo amžiaus nustatymą, paremtą su konkrečiomis pareigomis susijusiam mokymui keliamais reikalavimais arba su poreikiu nustatyti atitinkamą išdirbtą laikotarpį iki išėjimo į pensiją.
<…>“
Ispanijos teisės aktai
1986 m. kovo 13 d.
Ley Orgánica 2/1986 de Fuerzas y Cuerpos de Seguridad
(Pagrindinis įstatymas Nr. 2/1986 dėl saugumo užtikrinimo pajėgų) (BOE, Nr. 63, 1986 m. kovo 14 d.) apibrėžiamos valstybės saugumo užtikrinimo pajėgų, autonominių sričių policijos pajėgų ir vietos policijos pajėgų funkcijos.
Šio įstatymo 38 straipsnio 1–3 dalyse numatytos tokios autonominių sričių policijos pajėgų funkcijos:
„1.   Įgyvendindamos joms priskirtą kompetenciją:
a)
prižiūri, kad būtų laikomasi autonominės srities institucijų nustatytų priemonių ir individualių įsakymų;
b)
prižiūri ir saugo autonominės srities ir jos administracinių padalinių jurisdikcijoje esančius asmenis, institucijas, pastatus, įstaigas ir patalpas, užtikrindamos normalią įrenginių veiklą ir jų paslaugų gavėjų saugumą;
c)
tikrina autonominės srities reglamentuojamą veiklą ir praneša apie bet kokias neteisėtas veikas;
d)
panaudoja jėgą, užtikrindamos autonominės srities priimtų aktų ar priemonių priverstinį vykdymą.
2.   Bendradarbiaudamos su valstybės saugumo užtikrinimo pajėgomis:
a)
prižiūri, kad būtų laikomasi įstatymų ir kitų valstybės nustatytų priemonių, ir užtikrina svarbiausių viešųjų paslaugų teikimo veikimą;
b)
dalyvauja vykdant kriminalinės policijos užduotis pagal šio įstatymo 29 straipsnio 2 dalyje numatytą tvarką;
c)
prižiūri viešąsias vietas, demonstracijos saugumą ir tvarkos palaikymą per masinius renginius.
Šią funkciją visų pirma vykdo autonominių sričių policijos pajėgos, atsižvelgdamos į tai, kad valstybės saugumo užtikrinimo pajėgos gali imtis veiksmų autonominės srities institucijoms paprašius arba savo iniciatyva, kai kompetentingos valstybės institucijos nusprendžia, jog tai būtina.
3.   Tuo atveju, kai imasi veiksmų kartu su valstybės saugumo užtikrinimo pajėgomis, autonominių sričių policijos pajėgos:
a)
bendradarbiauja, kai to prašoma, siekiant taikiai išspręsti privačius ginčus;
b)
teikia pagalbą avarijų, katastrofų ar visuotinių nelaimių atvejais įstatymuose numatyta tvarka dalyvaudamos įgyvendinant civilinės saugos planus;
c)
prižiūri, kad būtų laikomasi priemonių, nustatytų siekiant apsaugoti gamtą ir aplinką, vandens išteklius, medžiojamus gyvūnus, akvakultūrą, miškus ir kitus su gamta susijusius išteklius.“
Pagrindinio įstatymo Nr. 2/1986 53 straipsnyje, kuriame apibrėžtos vietos policijos pajėgų funkcijos, nustatyta:
„1.   Vietos policijos įstaigos vykdo šias funkcijas:
a)
saugo vietos valdžios institucijas ir užtikrina jų patalpų ir įrenginių priežiūrą ir saugumą;
b)
užtikrina eismo priežiūrą, ženklinimą ir reguliavimą miesto centre laikantis kelių eismo taisyklių;
c)
surašo miesto centre įvykusių eismo įvykių protokolus;
d)
užtikrina administracinės policijos funkcijas dėl nutarčių, įsakymų ir kitų aktų, kuriuos priima savivaldybės, neviršydamos savo įgaliojimų;
e)
dalyvauja atliekant kriminalinės policijos funkcijas <…>;
f)
teikia pagalbą avarijų, katastrofų ar visuotinių nelaimių atveju, dalyvaudamos įgyvendinant civilinės saugos planus;
g)
imasi prevencinių veiksmų ir visų priemonių, kad būtų išvengta nusikalstamų veikų <…>;
h)
prižiūri viešąsias vietas ir bendradarbiauja, kai prašoma, su valstybės saugumo užtikrinimo pajėgomis ir autonominių sričių policija, siekdamos užtikrinti demonstracijų saugumą ir tvarkos palaikymą per masinius renginius, kai jų intervencija reikalinga;
i)
bendradarbiauja, kai to prašoma, siekiant išspręsti privačius ginčus.“
Kalbant apie priėmimą į nacionalines policijos pajėgas, reikia pažymėti, kad 1995 m. balandžio 21 d.
Real Decreto 614/1995 por el que se aprueba el Reglamento de los Procesos selectivos y de formación del Cuerpo Nacional de Policía
(Karaliaus dekretas Nr. 614/1995, kuriuo patvirtinamas nutarimas dėl Nacionalinių policijos pajėgų organizuojamų atrankos konkursų ir mokymų; BOE, Nr. 118, 1995 m. gegužės 18 d.) 7 straipsnio b punkte numatyta, kad pretendentai turi būti ne jaunesni kaip 18 ir jiems dar neturi būti suėję 35 metai.
1992 m. liepos 17 d.
Ley 4/1992 de Policía del País Vasco
(Baskų krašto policijos įstatymas Nr. 4/1992;
Boletin Oficial del Pais Vasco
, Nr.°155, 1992 m. rugpjūčio 11 d.) 26 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Neviršijant Baskų krašto autonominės srities įgaliojimų,
Ertzaintza
[Baskų krašto policija] pagrindinė užduotis – saugoti asmenis ir turtą, užtikrinti asmenų nevaržomą naudojimąsi jų teisėmis ir laisvėmis, taip pat piliečių saugumą visoje autonominės srities teritorijoje. Šiam tikslui įgyvendinti ji vykdo funkcijas, kurios teisės sistemoje priskirtos valstybės saugumą užtikrinančioms pajėgoms.“
Pagal Įstatymo Nr. 4/1992 aštuntąją papildomą nuostatą Baskų krašto vyriausybei suteikiama kompetencija nustatyti „teisės aktuose netinkamumo dėl sveikatos būklės atvejus, priskiriant prie Baskų krašto policijos pajėgas sudarančių pareigūnų lygių ir kategorijų, taip pat su amžiumi ir ūgiu susijusius reikalavimus“.
1994 m. liepos 19 d.
Decreto 315/1994 por el que se aprueba el reglamento de selección y formación de la policía del País Vasco
(Dekretas Nr. 315/1994, kuriuo patvirtinamas nutarimas dėl Baskų krašto policijos organizuojamų atrankos konkursų ir mokymų;
Boletin Oficial del Pais Vasco
, Nr. 157,1994 m. rugpjūčio 19 d.), iš dalies pakeisto 2010 m. balandžio 20 d.
Decreto 120/2010
(Dekretas Nr. 120/2010, toliau – Dekretas Nr. 315/1994), 4 straipsnio b punkte įtvirtintas toks su amžiumi susijęs reikalavimas:
„Pretendentas į pareigūno pareigas turi būti ne jaunesnis kaip 18 metų ir jam dar neturi būti suėję 35 metai. Vis dėlto, priimant į vietos policijos pareigūnų pareigas, maksimali amžiaus riba gali būti pakeista, atsižvelgiant į vietos policijos pajėgų vidaus administracijoje eitas pareigas.“
Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
G. Salaberria Sorondo pateikė ieškinį
Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco
(Baskų krašto autonominės srities aukštesnysis teisingumo teismas, Ispanija) dėl 2014 m. balandžio 1 d.
Directora General de la Academia Vasca de Policía y Emergencias
(Baskų krašto policijos ir greitojo reagavimo akademijos generalinė direktorė, Ispanija) sprendimo, kuriame nustatyti specialūs reikalavimai, numatyti skelbime apie konkursą, rengiamą Baskų krašto autonominės srities policijos pareigūno pareigoms užimti (
Boletin Oficial del Pais Vasco
, Nr. 82, 2014 m. balandžio 1 d.).
G. Salaberria Solondo ginčija šio skelbimo apie konkursą 2 dalies 1 punkto c papunkčio, kuriame įtvirtintas reikalavimas, kad pretendentams, siekiantiems dalyvauti šiame konkurse, dar nebūtų suėję 35 metai, teisėtumą. Suinteresuotasis asmuo, kuris vyresnis nei 35 metai, tvirtina, kad dėl tokio reikalavimo pažeidžiama Direktyva 2000/78 ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 20 ir 21 straipsniai. Jis, be kita ko, teigia, kad nustatyta amžiaus riba yra nepateisinama, nes ja nepagrįstai apribojama teisė patekti į viešąją tarnybą.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas primena, kad jau buvo nusprendęs, kad maksimali 32 metų amžiaus riba, taikyta pretendentams į Baskų krašto autonominės srities policijos pareigūnų pareigas, atitiko proporcingumo reikalavimus, kylančius pagal Konstituciją, nacionalinės teisės aktus ir Direktyvą 2000/78. Šis teismas atsižvelgė į tai, kad 2010 m. sausio 12 d. Sprendime Wolf (
C‑229/08
,
EU:C:2010:3
) Teisingumo Teismas nurodė, jog šios direktyvos 4 straipsnio 1 dalis nedraudžia nacionalinės teisės aktų, nustatančių maksimalų 30 metų amžių priimant į techninę priešgaisrinės apsaugos tarnybą asmenis, priskirtinus prie viduriniojo personalo.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas taip pat remiasi 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimu Vital Pérez (
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
), kuriame Teisingumo Teismas pareiškė, kad pagal Direktyvos 2000/78 2 straipsnio 2 dalį, 4 straipsnio 1 dalį ir 6 straipsnio 1 dalies c punktą draudžiama nacionalinės teisės nuostata, kurioje įtvirtintas maksimalus 30 metų pretendentų į tarnybą vietos policijoje amžius.
Vis dėlto šiuo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad Ispanijos teisės sistemoje vietos policijos pareigūnams pavestos funkcijos skiriasi nuo valstybės saugumo užtikrinimo pajėgų narių vykdomų funkcijų. Pastarosios sutampa su pavestosiomis „visavertei“ policijai, turinčiai užtikrinti viešąją tvarką ir visapusį piliečių saugumą. Kadangi Baskų krašto autonominės srities policijos pareigūnų funkcijos sutampa ne su vietos policijos pajėgų funkcijomis, bet su valstybės saugumo užtikrinimo pajėgoms pavestomis funkcijomis, 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimas Vital Pérez (
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
) nėra svarbus priimant sprendimą pagrindinėje byloje.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad atsižvelgiant į didelius reikalavimus, susijusius su valstybės saugumo užtikrinimo pajėgoms pavestomis funkcijomis, maksimali 35 metų amžiaus riba, taikoma pretendentams į policijos pajėgas, vykdančias visas su viešosios tvarkos palaikymu ir visuomenės saugumo užtikrinimu susijusias funkcijas, galėtų būti laikoma proporcinga ir pagrįsta, taigi atitikti Direktyvos 2000/78 2 straipsnio 2 dalį, 4 straipsnio 1 dalį ir 6 straipsnio 1 dalies c punktą.
Tokiomis aplinkybėmis
Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco
(Baskų krašto autonominės srities aukštesnysis teisingumo teismas, Ispanija) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui tokį prejudicinį klausimą:
„Ar tai, kad pretendentams, siekiantiems dalyvauti konkurse Baskų krašto autonominės srities policijos pareigūno vietai užimti, taikoma maksimali 35 metų amžiaus riba, atitinka Direktyvos 2000/78 <…> 2 straipsnio 2 dalį, 4 straipsnio 1 dalį ir 6 straipsnio 1 dalies c punktą?“
Dėl prejudicinio klausimo
Savo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Direktyvos 2000/78 2 straipsnio 2 dalis, siejama su šios direktyvos 4 straipsnio 1 dalimi ir 6 straipsnio 1 dalies c punktu, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiama teisės nuostata, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, kurioje numatyta, kad pretendentams į policijos pajėgų pareigūno pareigas neturi būti suėję 35 metai.
Visų pirma reikia patikrinti, ar pagrindinėje byloje nagrinėjama teisės nuostata patenka į Direktyvos 2000/78 taikymo sritį.
Šiuo klausimu numatant, kad asmenys, kuriems jau suėjo 35 metai, negali būti priimami į Baskų krašto autonominės srities policijos pajėgas, Dekreto Nr. 315/1994 4 straipsnio b punkte daromas poveikis šių asmenų įdarbinimo sąlygoms. Todėl tokia nuostata laikytina nustatančia priėmimo į viešąją tarnybą taisykles, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2000/78 3 straipsnio 1 dalies a punktą (šiuo klausimu žr. 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimo Vital Pérez,
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
,
punktą).
Tuo remiantis reikia daryti išvadą, kad situacija, dėl kurios kilo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamas ginčas, patenka į Direktyvos 2000/78 taikymo sritį.
Be to, reikia priminti, kad pagal Direktyvos 2000/78 1 straipsnį ja siekiama nustatyti kovos su diskriminacija dėl amžiaus bendrus pagrindus užimtumo ir profesinėje srityje, kad valstybėse narėse būtų įgyvendintas vienodo požiūrio principas.
Pagal šios direktyvos 2 straipsnio 1 dalį „vienodo požiūrio principas“ reiškia, kad dėl kurios nors iš šios direktyvos 1 straipsnyje nurodytų priežasčių nėra jokios tiesioginės ar netiesioginės diskriminacijos. Šios direktyvos 2 straipsnio 2 dalies a punkte patikslinta, kad tiesioginė diskriminacija yra akivaizdi tada, kai dėl bet kurios iš šios direktyvos 1 straipsnyje nurodytų priežasčių su vienu asmeniu elgiamasi mažiau palankiai, nei panašioje situacijoje yra, buvo ar galėjo būti elgiamasi su kitu asmeniu.
Nagrinėjamu atveju Dekreto Nr. 315/1994 4 straipsnio b punkte nustatytas reikalavimas lemia tai, kad su tam tikrais asmenimis vien dėl to, kad jiems jau suėjo 35 metai, elgiamasi mažiau palankiai, nei su panašioje situacijoje esančiais kitais asmenimis.
Taigi tokia nuostata įtvirtina amžiaus kriterijumi tiesiogiai grindžiamą skirtingą požiūrį, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2000/78 1 straipsnį ir 2 straipsnio 2 dalies a punktą (šiuo klausimu žr. 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimo Vital Pérez,
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
,
punktą).
Galiausiai šiomis sąlygomis reikia išnagrinėti, ar vis dėlto toks skirtingas požiūris nėra diskriminacija, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2000/78 4 straipsnio 1 dalį arba 6 straipsnio 1 dalį.
Konkrečiai tariant, Direktyvos 2000/78 4 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad „skirtingas požiūris remiantis savybe, susijusia su kuria nors iš [šios direktyvos] 1 straipsnyje nurodytų priežasčių, [nėra] laikomas diskriminacija, jei dėl konkrečių profesinės veiklos rūšių pobūdžio arba dėl jų vykdymo sąlygų tokia savybė yra įprastas [esminis] ir lemiantis [lemiamas] profesinis reikalavimas, [su sąlyga, kad] šis tikslas [tikslas] yra teisėtas, o reikalavimas proporcingas“.
Iš šios nuostatos matyti, jog esminį ir lemiamą profesinį reikalavimą turi sudaryti ne skirtingą požiūrį pagrindžiantis motyvas, o su šiuo motyvu susijusi savybė (2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimo Vital Pérez,
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
,
punktas ir jame nurodyta teismų praktiką).
Taigi konkrečių fizinių pajėgumų turėjimas yra su amžiumi susijusi savybė, o su asmenų ir turto apsauga, nusikalstamas veikas padariusių asmenų sulaikymu ir priežiūra bei prevenciniu patruliavimu susijusioms funkcijoms vykdyti gali prireikti naudoti fizinę jėgą (2010 m. sausio 12 d. Sprendimo Wolf,
C‑229/08
,
EU:C:2010:3
,
punktas; 2011 m. rugsėjo 13 d. Sprendimo Prigge ir kt.,
C‑447/09
,
EU:C:2011:573
,
punktas ir 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimo Vital Pérez,
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
,
ir
punktai ir nurodyta teismo praktika).
Minėtų funkcijų pobūdis susijęs su konkrečiais fiziniais pajėgumais, nes fizinis nepasirengimas vykdant šias funkcijas gali sukelti reikšmingų pasekmių ne tik patiems policijos pareigūnams ir tretiesiems asmenims, bet ir viešosios tvarkos palaikymui (2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimo Vital Pérez,
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
,
punktas).
Tuo remiantis reikia daryti išvadą, kad konkrečių fizinių pajėgumų turėjimas Įstatymo Nr. 4/1992 26 straipsnio 1 dalyje apibrėžtoms trims pagrindinėms Baskų krašto autonominės srities policijos užduotims atlikti, t. y. užtikrinti asmenų ir turto apsaugą, garantuoti kiekvieno asmens galimybę laisvai naudotis savo teisėmis ir laisvėmis, taip pat piliečių saugumą, gali būti laikomas esminiu ir lemiamu profesiniu reikalavimu, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos 2000/78 4 straipsnio 1 dalį, taikomu siekiant verstis pagrindinėje byloje nagrinėjama profesija.
Kalbant apie Dekretu Nr. 315/1994 siekiamą tikslą, reikia pažymėti, kad akademija ir Ispanijos vyriausybė teigia, jog pretendentams į Baskų krašto autonominės srities policijos pajėgas nustačius maksimalią 35 metų amžiaus ribą šiuo dekretu siekiama garantuoti šių policijos pajėgų operatyvumą ir gerą veikimą, užtikrinant, kad naujai priimti pareigūnai bus pajėgūs vykdyti sunkiausias fizines užduotis palyginti ilgą jų karjeros laikotarpį.
Šiuo klausimu 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimo Vital Pérez (
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
) 43 ir 44 punktuose visų pirma pažymėjęs, kad Direktyvos 2000/78 18 konstatuojamoje dalyje nurodyta, jog pagal šią direktyvą nereikalaujama, kad policijos tarnybos įdarbintų ar paliktų darbo vietoje asmenis, neturinčius reikalaujamų gebėjimų vykdyti visas funkcijas, kurias jiems gali tekti vykdyti siekiant teisėto tikslo išsaugoti minėtų tarnybų veiklos operatyvumą, Teisingumo Teismas nusprendė, kad siekis užtikrinti policijos tarnybų operatyvumą ir gerą veikimą yra teisėtas tikslas pagal šios direktyvos 4 straipsnio 1 dalį.
Tiesa, Teisingumo Teismas to paties sprendimo 57 punkte nurodė, kad nacionalinės teisės aktas, kuriame pretendentams į tarnybą Ovjedo savivaldybės vietos policijoje buvo nustatyta maksimali 30 metų amžiaus riba, įtvirtino neproporcingą reikalavimą, prieštaraujantį Direktyvos 2000/78 4 straipsnio 1 daliai.
Vis dėlto autonominių sričių policijos pajėgų vykdomos funkcijos skiriasi nuo pavestųjų vietos policijai, nagrinėtų byloje, kurioje priimtas 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimas Vital Pérez (
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
). Svarbu priminti, kad vietos policijos pareigūnai įgalioti, be kita ko, kaip matyti iš Pagrindinio įstatymo Nr. 2/1986 53 straipsnio, saugoti vietos valdžios institucijas ir užtikrinti jų patalpų ir įrenginių apsaugą, eismo priežiūrą, ženklinimą ir reguliavimą miesto centre, taip pat vykdyti administracinės priežiūros funkcijas. Tačiau iš Įstatymo Nr. 4/1992 26 straipsnio 1 dalies matyti, kad Baskų krašto autonominės srities policijos „pagrindinė užduotis – saugoti asmenis ir turtą, užtikrinti asmenų nevaržomą naudojimąsi jų teisėmis ir laisvėmis, taip pat piliečių saugumą visoje autonominės srities teritorijoje“.
Kaip akademija nurodė per posėdį Teisingumo Teisme, prie pirmo pareigų lygio priskirtas Baskų krašto autonominės srities pareigūnas, t. y. lygis, dėl kurio organizuotas konkursas pagrindinėje byloje, vykdo ne administracines funkcijas, bet daugiausiai operatyvines ar vykdomąsias funkcijas, kurios, kaip pažymėjo ir generalinis advokatas savo išvados 35 punkte, gali pareikalauti panaudoti fizinę jėgą ir vykdyti užduotis labai sunkiomis, net ekstremaliomis, sąlygomis. Kaip matyti iš akademijos pateiktos informacijos, darbuotojai vien administracinėms užduotims vykdyti įdarbinami rengiant specialius konkursus, per kuriuos amžiaus riba nenumatyta.
Kaip akademija nurodė Teisingumo Teismui ir kaip matyti iš jos prie rašytinių pastabų pridėtų ataskaitų, sulaukus 40 metų pablogėja Baskų krašto autonominės srities policijos pareigūnų funkcinė būklė, t. y. jiems sunkiau atgauti jėgas po didelio krūvio ir tam tikrą laiko tarpą jie yra nepajėgūs vykdyti bet kokios kitos tokio paties pobūdžio užduoties. Be to, remiantis tomis pačiomis ataskaitomis, vyresnio kaip 55 metų pareigūno nebegalima pripažinti turinčiu visus pajėgumus, būtinus tinkamai vykdyti profesinę veiklą, nesukeliant pavojaus sau ar tretiesiems asmenims.
Be to, akademija pažymėjo, kad 56 metų sulaukusiems Baskų krašto autonominės srities policijos pareigūnams taikomas įstatyme numatytas darbo valandų per savaitę skaičiaus sumažinimas, jie atleidžiami nuo darbo naktį ir patruliavimo už policijos infrastruktūros ribų („tarnyba lengvesnėmis sąlygomis“); pareigūnas, kuriam taikomos tokios sąlygos, įsipareigoja savanoriškai išeiti į pensiją sulaukęs 60 metų arba tam tikrais atvejais – 59 metų.
Galiausiai reikia pažymėti, kad, remiantis akademijos pateiktais duomenimis, 2009 m., t. y. dar prieš Dekrete Nr. 315/1994 nustatant pagrindinėje byloje ginčijamą amžiaus ribą, Baskų krašto autonominės srities policijos pajėgas sudarė 8000 pareigūnų. Tuo laikotarpiu 59 pareigūnų amžius buvo 60–65 metai, o 1399 pareigūnų – 50–59 metai. Ji pridūrė, kad, atsižvelgiant į 2009 m. atliktas prognozes, 2018 m. 1135 pareigūnai bus 60–65 metų amžiaus, o 4660 pareigūnų, t. y. daugiau nei pusė, bus 50–59 metų. 2025 m. daugiau nei 50 % šių policijos pajėgų pareigūnų bus 55–65 metų amžiaus. Taigi šie duomenys leidžia numatyti masinį šių pajėgų senėjimą.
Atsižvelgdama į šiuos duomenis akademija pažymėjo, kad būtina numatyti laipsnišką vyresnio amžiaus pareigūnų pakeitimą – rengiant konkursus – jaunesniais pareigūnais, galinčiais užtikrinti fiziškai sunkių funkcijų vykdymą. Tuo ši byla taip pat skiriasi nuo bylos, kurioje priimtas 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimas Vital Pérez (
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
) ir kurioje, kaip matyti iš to sprendimo 56 punkto, nebuvo įrodyta kad, siekiant užtikrinti vietos policijos pajėgų operatyvumą ir gerą veikimą, reikia išlaikyti tam tikrą jų amžiaus struktūrą ir dėl to į tarnybą priimti tik jaunesnius nei 30 metų asmenis.
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad sunkios fizinės užduotys yra prie pirmojo lygio priskirtiems Baskų krašto autonominės srities policijos pareigūnams pavestų funkcijų dalis. Akademija taip pat tvirtino, kad asmens, priimamo į Baskų krašto autonominės srities policijos pareigūno pareigas, amžius lemia laikotarpį, kuriuo pareigūnas bus pajėgus atlikti tokias užduotis. Kai įdarbinamas 34 metų amžiaus asmuo, kuriam, be to, privalomi apytiksliai dvejų metų trukmės mokymai, jis šias užduotis galės vykdyti ilgiausiai 19 metų, t. y. iki kol jam sueis 55 metai. Tokiomis sąlygomis įdarbinus vyresnio amžiaus asmenis būtų sudėtingiau paskirti pakankamai pareigūnų sunkiausioms fizinėms užduotims vykdyti. Be to, tokie pareigūnai negalėtų tų paskirtų užduočių vykdyti pakankamai ilgai. Galiausiai, kaip paaiškino akademija, siekiant racionaliai organizuoti Baskų krašto autonominės srities policijos pareigūnų pajėgas, būtina pusiausvyra tarp fiziškai sunkių pareigų, netinkančių vyriausiems pagal amžių pareigūnams, ir jiems tinkančių mažiau fiziškai sunkių pareigų (pagal analogiją žr. 2010 m. sausio 12 d. Sprendimo Wolf,
C‑229/08
,
EU:C:2010:3
,
punktą).
Be to, kaip generalinis advokatas nurodė savo išvados 38 punkte, atsižvelgiant į nerimą keliantį galimą Baskų krašto autonominės srities policijos tarnybų nepajėgumą tinkamai vykdyti veiklą, sunkių fizinės parengties testų rengimas vykdant priėmimo į tarnybą konkursą, kurių neišlaikę asmenys pašalinami iš konkurso, negalėtų būti alternatyvi mažiau varžanti priemonė. Siekiant išlaikyti Baskų krašto autonominės srities policijos operatyvumą ir gerą veikimą, reikia atkurti tam tikrą amžiaus struktūrą, dėl to konkrečių fizinių pajėgumų turėjimo vertinimas turi būti ne statinis, t. y. tik vykstant konkursui, o dinaminis – reikia atsižvelgti ir į naujai paskirto pareigūno būsimos tarnybos metus.
Tuo remiantis reikia daryti išvadą, kad nacionalinės teisės nuostata, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, kurioje numatyta, kad pretendentams į Baskų krašto autonominės srities policijos pareigūnų pareigas neturi būti suėję 35 metai, gali būti pripažinta, pirma, tinkama siekiant užtikrinti atitinkamos policijos operatyvumą ir gerą veikimą, ir, antra, neviršijančia to, kas būtina šiam tikslui pasiekti, su sąlyga, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas įsitikins, jog akademijos žodžiu ir raštu Teisingumo Teismui pateikta informacija, aptarta šiame sprendime, yra tikrai teisinga.
Skirtingas požiūris dėl amžiaus pagal šią teisės nuostatą nėra diskriminacija, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2000/78 4 straipsnio 1 dalį, todėl nereikia nustatyti, ar ji pateisinama pagal šios direktyvos 6 straipsnio 1 dalies c punktą.
Iš viso to, kas išdėstyta, matyti, kad į pateiktą klausimą reikia atsakyti, kad Direktyvos 2000/78 2 straipsnio 2 dalis, siejama su šios direktyvos 4 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją nedraudžiama nacionalinės teisės nuostata, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, kurioje numatyta, kad pretendentams į policijos pajėgų pareigūnų, vykdančių visas šioms pajėgoms pavestas operatyvines ar vykdomąsias funkcijas, pareigas neturi būti suėję 35 metai.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (didžioji kolegija) nusprendžia:

2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio įdarbinimo ir darbo srityse bendruosius pagrindus, 2 straipsnio 2 dalis, siejama su šios direktyvos 4 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją nedraudžiama nacionalinės teisės nuostata, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, kurioje numatyta, kad pretendentams į policijos pajėgų pareigūnų, vykdančių visas šioms pajėgoms pavestas operatyvines ar vykdomąsias funkcijas, pareigas neturi būti suėję 35 metai.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: ispanų.