CELEX: 62019CJ0249
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
Reglamentas (ES) Nr. 1259/2010
Tvirtesnis bendradarbiavimas santuokos nutraukimui ir gyvenimui skyrium taikytinos teisės srityje
Vienodos taisyklės
10 straipsnis
Teismo vietos teisės taikymas

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2010 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 1259/2010, kuriuo įgyvendinamas tvirtesnis bendradarbiavimas santuokos nutraukimui ir gyvenimui skyrium taikytinos teisės srityje (
OL L 343, 2010, p. 10
), 10 straipsnio išaiškinimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant JE ir KF ginčą dėl jų santuokos nutraukimui taikytinos teisės nustatymo.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Reglamentas (EB) Nr. 2201/2003
Reglamento 2003 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2201/2003 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimo bei vykdymo, panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 1347/2000 (
OL L 338, 2003, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 243), 3 straipsnio 1 dalies b punkte nustatyta:
„Bylose, susijusiose su santuokos nutraukimu, gyvenimu skyrium (separacija) ir santuokos pripažinimu negaliojančia, jurisdikciją turi teismai, esantys toje valstybėje narėje:
<…>
b)
kurios pilietybę turi abu sutuoktiniai arba, kalbant apie Jungtinę Karalystę ir Airiją, kurioje yra abiejų sutuoktinių nuolatinė gyvenamoji vieta.“
Reglamentas Nr. 1259/2010
Reglamento Nr. 1259/2010 9, 21, 24, 26 ir 29 konstatuojamosiose dalyse nustatyta:
„(9)
Šiuo reglamentu turėtų būti sukurta aiški ir išsami teisės sistema, kuria reglamentuojama dalyvaujančiose valstybėse narėse santuokos nutraukimui ir gyvenimui skyrium taikytina teisė, užtikrinti piliečiams teisinio tikrumo, numatomumo ir lankstumo atžvilgiu tinkami sprendimai ir užkirstas kelias atvejams, kai vienas iš sutuoktinių kreipiasi į teismą dėl santuokos nutraukimo anksčiau už kitą sutuoktinį siekdamas, kad byla būtų nagrinėjama pagal tam tikrą teisę, kuri, jo nuomone, geriau tenkina jo interesus.
<…>
(21)
Jei taikytina teisė nepasirenkama ir siekiant užtikrinti teisinį tikrumą bei numatomumą ir užkirsti kelią atvejams, kai vienas iš sutuoktinių kreipiasi į teismą dėl santuokos nutraukimo anksčiau už kitą sutuoktinį siekdamas, kad byla būtų nagrinėjama pagal tam tikrą teisę, kuri, jo nuomone, geriau tenkina jo interesus, šiuo reglamentu turėtų būti nustatytos suderintos teisės kolizijos taisyklės, pagrįstos nuoseklių siejamųjų veiksnių, grindžiamų glaudaus sutuoktinių ryšio su atitinkama teise buvimu, skale. Tokie siejamieji veiksniai turėtų būti parinkti taip, kad bylose, susijusiose su santuokos nutraukimu ar gyvenimo skyrium nustatymu, būtų taikoma teisė, su kuria sutuoktiniai turi glaudų ryšį.
<…>
(24)
Tam tikromis aplinkybėmis, pavyzdžiui, kai taikytinoje teisėje santuokos nutraukimas nenumatytas arba joje vienam iš sutuoktinių dėl jo lyties nesuteikiamos vienodos galimybės nutraukti santuoką arba nustatyti gyvenimą skyrium, visgi turėtų būti taikoma teismo, kuriame iškelta byla, teisė. Tačiau tai neturėtų turėti įtakos viešosios tvarkos nuostatos taikymui [neturėtų pakenkti viešajai tvarkai].
<…>
(26)
Kai šiame reglamente nurodoma, kad dalyvaujančios valstybės narės, kurios teisme iškelta byla, teisėje santuokos nutraukimo galimybė nenumatyta, ši nuostata turėtų būti aiškinama taip, kad šios valstybės narės teisėje santuokos nutraukimo instituto nėra. Tokiu atveju teismas neturėtų privalėti skelbti santuokos nutraukimą taikant šį reglamentą.
<…>
<…>
(29)
<…> [Š]io reglamento tiksl[ai yra] didinti [stiprinti] teisinį tikrumą, numatomumą ir lankstumą tarptautinėse santuokos bylose, taigi kartu palengvinti laisvą asmenų judėjimą Sąjungoje <…>“
Šio reglamento 5 straipsnyje „Šalių pasirinkta taikytina teisė“ nustatyta:
„1.   Sutuoktiniai gali susitarti nustatyti santuokos nutraukimui ir gyvenimui skyrium taikytiną teisę, jeigu ši teisė yra:
a)
valstybės, kurioje susitarimo sudarymo metu yra sutuoktinių įprastinė gyvenamoji vieta, teisė; arba
b)
valstybės, kurioje buvo sutuoktinių paskiausia įprastinė gyvenamoji vieta, jeigu susitarimo sudarymo metu vienas iš sutuoktinių joje tebegyvena, teisė; arba
c)
valstybės, kurios pilietybę susitarimo sudarymo metu turi bet kuris iš sutuoktinių, teisė; arba
d)
teismo vietos teisė.
2.   Nedarant poveikio 3 daliai, susitarimas, kuriuo nustatoma taikytina teisė, gali būti sudarytas ir pakeistas bet kuriuo metu, tačiau ne vėliau kaip bylos iškėlimo teisme metu.
3.   Jei tai numatyta teismo vietos teisėje, sutuoktiniai taikytiną teisę taip pat gali nustatyti teisme bylos nagrinėjimo metu. Tuo atveju toks nustatymas užfiksuojamas teisme pagal teismo vietos teisę [Tokiu atveju toks jurisdikcijos pakeitimas įregistruojamas teisme laikantis teismo vietos teisės].“
Minėto reglamento 8 straipsnyje „Taikytina teisė šalims jos nepasirinkus“ numatyta:
„Šalims nepasirinkus taikytinos teisės pagal 5 straipsnį, santuokos nutraukimui ir gyvenimui skyrium taikoma teisė tos valstybės:
a)
kurioje bylos iškėlimo teisme metu yra sutuoktinių įprastinė gyvenamoji vieta; arba, jei ši sąlyga netenkinama;
b)
kurioje buvo sutuoktinių paskiausia įprastinė gyvenamoji vieta, su sąlyga, kad gyvenimo toje valstybėje laikotarpis nesibaigė daugiau nei prieš vienerius metus iki bylos iškėlimo teisme, jei bylos iškėlimo teisme metu vienas iš sutuoktinių toje valstybėje tebegyvena; arba, jei ši sąlyga netenkinama;
c)
kurios pilietybę bylos iškėlimo teisme metu turi abu sutuoktiniai; arba, jei ši sąlyga netenkinama;
d)
kurios teisme iškelta byla.“
To paties reglamento 10 straipsnis „Teismo vietos teisės taikymas“ suformuluotas taip:
„Jei pagal 5 arba 8 straipsnius nustatytoje taikytinoje teisėje santuokos nutraukimas nenumatytas arba joje vienam iš sutuoktinių dėl jo lyties nesuteikiamos vienodos galimybės nutraukti santuoką arba patvirtinti gyvenimą skyrium, taikoma teismo vietos teisė.“
Reglamento Nr. 1259/2010 12 straipsnyje „Viešoji tvarka“ numatyta:
„Atsisakyti taikyti pagal šį reglamentą nustatytos valstybės teisės nuostatą galima tik tuomet, jei jos taikymas yra aiškiai nesuderinamas su teismo vietos valstybės viešąja tvarka.“
Šio reglamento 13 straipsnyje „Nacionalinės teisės skirtumai“ nustatyta:
„Nė viena šio reglamento nuostata neįpareigoja dalyvaujančios valstybės narės, kurios teisėje santuokos nutraukimo galimybė nenumatyta ar atitinkama santuoka nėra laikoma galiojančia santuokos nutraukimo bylų tikslais, teismų skelbti santuokos nutraukimą taikant šį reglamentą.“
Rumunijos teisė
Codul civile
(Civilinis kodeksas) 2600 straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodyta:
„2.   Jeigu pagal taip nustatytą užsienio teisę santuokos nutraukimas neleidžiamas arba yra galimas tik itin ribojančiomis sąlygomis, Rumunijos teisė taikoma tuo atveju, kai ieškinio dėl santuokos nutraukimo pareiškimo dieną vienas iš sutuoktinių yra Rumunijos pilietis arba jo įprastinė gyvenamoji vieta yra Rumunijoje.
3.   2 dalies nuostatos taikytinos ir tais atvejais, kai santuokos nutraukimui taikoma sutuoktinių pasirinkta teisė.“
Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
Rumunijos piliečiai JE ir KF susituokė 2001 m. rugsėjo 2 d. Jasuose (Rumunija).
2016 m. spalio 13 d. JE
Judecătoria Iași
(Jasų apylinkės teismas, Rumunija) pateikė ieškinį dėl santuokos nutraukimo.
2017 m. gegužės 31 d. sprendimu šis teismas atsisakė jurisdikcijos nagrinėti šį ieškinį ir perdavė jį
Judecătoria Sectorului 5 București
(Bukarešto penktosios apylinkės teismas, Rumunija).
2018 m. vasario 20 d. sprendimu pastarasis teismas, remdamasis Reglamento Nr. 2201/2003 3 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytu abiejų sutuoktinių pilietybės pagrindu, nustatė Rumunijos teismų bendrąją jurisdikciją nagrinėti JE pateiktą ieškinį dėl santuokos nutraukimo. Be to, remdamasis Reglamento Nr. 1259/2010 8 straipsnio a punktu, tas teismas pažymėjo, kad jo nagrinėjamai bylai taikytina Italijos teisė, nes šio ieškinio dėl santuokos nutraukimo pateikimo dieną sutuoktinių įprastinė gyvenamoji vieta buvo Italijoje.
Šiuo klausimu minėtas teismas nusprendė, kad pagal Italijos teisę pareikšti ieškinį dėl santuokos nutraukimo tokiomis aplinkybėmis, kokios susiklostė pagrindinėje byloje, galima tik tuo atveju, jeigu teismas prieš tai yra nustatęs arba patvirtinęs sutuoktinių gyvenimą skyrium ir jeigu praėjo ne mažiau kaip treji metai nuo gyvenimo skyrium pradžios iki ieškinio dėl santuokos nutraukimo pareiškimo teismui.
Kadangi nebuvo įrodyta, jog priimtas teismo sprendimas nustatyti ar patvirtinti tokį šalių gyvenimą skyrium, o Rumunijos teisėje nenumatyta gyvenimo skyrium nustatymo procedūra, minėtas teismas nusprendė, kad ši procedūra turi būti įvykdyta Italijos teismuose, todėl bet koks šiuo klausimu Rumunijos teismuose pareikštas ieškinys yra nepriimtinas.
JE pateikė apeliacinį skundą dėl šio sprendimo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui ir visų pirma nurodė, kad pirmosios instancijos teismas turėjo taikyti Rumunijos civilinio kodekso 2600 straipsnio 2 dalį, kuria į Rumunijos teisę perkeltos Reglamento Nr. 1259/2010 10 straipsnio nuostatos.
Šiuo klausimu JE teigia, kad atsižvelgiant į tai, jog Italijos teisėje nustatyta ribojančių santuokos nutraukimo sąlygų, jo ieškiniui dėl santuokos nutraukimo reikia taikyti Rumunijos teisę.
JE nuomone, tai išplaukia ir iš to, kad Italijos teisės taikymas yra akivaizdžiai nesuderinamas su teismo vietos valstybės viešąja tvarka, todėl, remiantis šio reglamento 12 straipsniu, Italijos teisė neturi būti taikoma.
Šiomis aplinkybėmis
Tribunalul București
(Bukarešto apygardos teismas, Rumunija) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą:
„Ar [Reglamento Nr. 1259/2010 10 straipsnyje esanti] formuluotė „pagal 5 arba 8 straipsnius nustatytoje taikytinoje teisėje santuokos nutraukimas nenumatytas“ turi būti aiškinama: a) siaurai ir pažodžiui, t. y. kaip taikoma tik tais atvejais, kai taikytinoje užsienio teisėje nėra numatyta jokios santuokos nutraukimo formos; ar b) plačiai, t. y. kaip apimanti ir padėtį, kai pagal taikytiną užsienio teisę santuoką nutraukti leidžiama, bet tik itin ribojančiomis sąlygomis, todėl iki santuokos nutraukimo turi būti privaloma tvarka iškelta byla dėl gyvenimo skyrium (separacijos), nors teismo vietos teisėje nėra lygiaverčių procesinių nuostatų dėl tokių bylų?“
Dėl prejudicinio klausimo
Savo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Reglamento Nr. 1259/2010 10 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad formuluotė „jei pagal 5 arba 8 straipsnius taikytinoje teisėje santuokos nutraukimas nenumatytas“ reiškia tik tuos atvejus, kai taikytinoje užsienio teisėje nenumatyta jokios santuokos nutraukimo formos, ar ji apima ir atvejus, kai pagal šią teisę leidžiama nutraukti santuoką, tačiau tam taikomos sąlygos, kurias teismas, į kurį kreiptasi, laiko labiau ribojančiomis, nei numatytosios teismo vietos teisėje.
Iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad pagrindinei bylai pagal šio reglamento 8 straipsnio a punktą yra taikytina Italijos teisė ir kad pagal šią teisę santuokos nutraukimo galima prašyti būtent tik su sąlyga, kad teismas prieš tai yra nustatęs ar patvirtinęs gyvenimą skyrium, o teismo vietos teisėje, t. y. Rumunijos teisėje, šios sąlygos nenumatyta ir joje nėra procedūros nuostatų dėl gyvenimo skyrium.
Pirmiausia reikia pažymėti, kad Reglamento Nr. 1259/2010 10 straipsnis yra šio reglamento 5 ir 8 straipsniams taikoma išimtis ir, kaip nukrypti leidžianti nuostata, turi būti aiškinamas siaurai.
Pagal šį 10 straipsnį teismo vietos teisė taikoma dviem atvejais: pirma, kai pagal minėto reglamento 5 ar 8 straipsnius taikytinoje teisėje santuokos nutraukimas nenumatytas, ir, antra, kai pagal šią taikytiną teisę vienam iš sutuoktinių dėl jo lyties nesuteikiamos vienodos galimybės nutraukti santuoką arba patvirtinti gyvenimą skyrium.
Kiek tai susiję su minėtame 10 straipsnyje numatytu pirmuoju atveju, kurį išaiškinti prašo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, iš šios nuostatos formuluotės aiškiai matyti, kad teismo vietos teisė taikoma tik tada, kai taikytinoje teisėje „santuokos nutraukimas nenumatytas“.
Remiantis pažodiniu šios nuostatos aiškinimu, negalima daryti išvados, kad teismo vietos teisę galima taikyti ir tuomet, kai taikytinoje užsienio teisėje santuokos nutraukimas numatytas, bet tai siejama su labiau ribojančių sąlygų, nei numatytos teismo vietos teisėje, laikymusi. Be to, Reglamento Nr. 1259/2010 24 konstatuojamojoje dalyje, susijusioje su tuo pačiu 10 straipsniu, nėra jokios nuorodos šiuo klausimu.
Tokį Reglamento Nr. 1259/2010 10 straipsnio aiškinimą patvirtina kontekstinis ir sisteminis šios nuostatos aiškinimas.
Šiuo klausimu pažymėtina, kad formuluotė „santuokos nutraukimas nenumatytas“ taip pat vartojama šio reglamento 13 straipsnyje, kurį atitinka šio reglamento 26 konstatuojamoji dalis, pagal kurią, kai šiame reglamente nurodoma, kad dalyvaujančios valstybės narės, kurios teisme iškelta byla, teisėje santuokos nutraukimo galimybė nenumatyta, minėta nuostata turėtų būti aiškinama taip, kad šios valstybės narės teisėje „santuokos nutraukimo instituto nėra“. Nors šioje 26 konstatuojamojoje dalyje daroma nuoroda į valstybės narės, kurios teisme iškelta byla, teisę, vis dėlto tiek, kiek tai susiję su formuluotės „santuokos nutraukimas nenumatytas“ reikšme, joje pateikta informacija šiuo klausimu taip pat svarbi kalbant apie Reglamento Nr. 1259/2010 10 straipsnį.
Taip pat reikia pažymėti, kad gyvenimas skyrium, kuris, beje, aiškiai nurodytas šiame 10 straipsnyje, kaip ir santuokos nutraukimas, patenka į šio reglamento taikymo sritį ir yra sudedamoji šio reglamento sistemos ir bendros struktūros dalis.
Be to, teleologiniu požiūriu iš Reglamento Nr. 1259/2010 9, 21 ir 29 konstatuojamųjų dalių matyti, kad šiuo reglamentu siekiama sukurti aiškų ir išsamų teisinį pagrindą, susijusį su santuokos nutraukimui ir gyvenimui skyrium dalyvaujančiose valstybėse narėse taikytinos teisės sritimi, užtikrinti teisinį tikrumą, nuspėjamumą ir lankstumą tarptautinėse santuokos bylose, taigi palengvinti laisvą asmenų judėjimą Europos Sąjungoje, taip pat užkirsti kelią atvejams, kai vienas iš sutuoktinių kreipiasi į teismą dėl santuokos nutraukimo anksčiau už kitą sutuoktinį, siekdamas, kad byla būtų nagrinėjama pagal tam tikrą teisę, kuri, jo nuomone, palankesnė jo interesams.
Reglamento Nr. 1259/2010 10 straipsnio aiškinimas, pagal kurį teismo vietos teisė taikoma tuo atveju, kai pagal taikytiną užsienio teisę santuokos nutraukimui taikomos sąlygos, laikomos labiau ribojančiomis, nei numatytosios teismo vietos teisėje, ne tik prieštarautų Reglamento Nr. 1259/2010 10 straipsnio formuluotei ir būtų nesuderinamas su šios nuostatos kontekstu ir sistema, bet ir neatitiktų šiuo reglamentu siekiamų tikslų.
Kaip teigia Rumunijos vyriausybė, norint pateikti tokį aiškinimą, reikėtų kiekvienu konkrečiu atveju išnagrinėti sąlygas, kuriomis laikantis minėto reglamento nuostatų pagal taikytiną teisę gali būti leidžiama nutraukti santuoką, ir subjektyviai įvertinti, kiek šios sąlygos gali būti laikomos labiau ribojančiomis, nei numatytosios teismo vietos teisėje, o tai prieštarautų arba bent jau praktiškai trukdytų siekti šiuo reglamentu siekiamų teisinio tikrumo ir nuspėjamumo tikslų.
Be to, kaip pažymėjo Portugalijos vyriausybė, toks aiškinimas pakenktų Reglamento Nr. 1259/2010 5 straipsnyje numatytai sutuoktinių pasirinkimo laisvei, o nepasirinkus jų santuokos nutraukimui ir gyvenimui skyrium taikytinos teisės, toks aiškinimas taip pat trukdytų taikyti glaudžiausiai su jais susijusią teisę, kaip numatyta pagal šio reglamento 21 konstatuojamąją dalį ir 8 straipsnį.
Galiausiai toks aiškinimas galėtų paskatinti sutuoktinį, prašantį nutraukti santuoką, pateikti ieškinį valstybės narės, kurios teisėje santuokos nutraukimui taikomos mažiau ribojančios sąlygos, teismui, turinčiam jurisdikciją pagal Reglamento Nr. 2201/2003 nuostatas.
Kalbant apie ginčą pagrindinėje byloje, iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad pagal Reglamento Nr. 1259/2010 8 straipsnio a punktą taikytinoje teisėje, t. y. Italijos teisėje, žinomas santuokos nutraukimo institutas.
Taigi šio reglamento 10 straipsnis netaikytinas šiam ginčui, o aplinkybė, kad pagal Italijos teisę santuokos nutraukimui taikomos sąlygos, laikomos labiau ribojančiomis, nei numatytos teismo vietos teisėje – kaip antai iš anksto nustatytas gyvenimas skyrium, – šiuo aspektu neturi reikšmės.
Pagal suformuotą jurisprudenciją vykdant SESV 267 straipsnyje įtvirtintą nacionalinių teismų ir Teisingumo Teismo bendradarbiavimo procedūrą, Teisingumo Teismas prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui turi pateikti naudingą atsakymą, kuris leistų išspręsti jo nagrinėjamą bylą (2006 m. kovo 23 d. Sprendimo FCE Bank,
C‑210/04
,
EU:C:2006:196
,
punktas; 2011 m. gruodžio 8 d. Sprendimo Banco Bilbao Vizcaya Argentaria,
C‑157/10
,
EU:C:2011:813
,
punktas ir 2018 m. liepos 25 d. Sprendimo Dyson,
C‑632/16
,
EU:C:2018:599
,
punktas).
Nagrinėjamu atveju, kaip teigia Vokietijos vyriausybė ir Europos Komisija, reikia prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui pateikti gaires, susijusias su šio sprendimo 25 ir 26 punktuose pateikto Reglamento Nr. 1259/2010 10 straipsnio aiškinimo praktinėmis pasekmėmis, nes šis teismas pažymėjo, kad, nesant nuostatų, kuriose būtų numatyta gyvenimo skyrium nustatymo procedūra pagal Rumunijos teisę, Rumunijos teismai iš esmės nenagrinėja ieškinių dėl gyvenimo skyrium ir ieškinių dėl santuokos nutraukimo, jeigu iki jų pareiškimo pagal Italijos teisės aktus nebuvo nustatytas arba patvirtintas gyvenimas skyrium.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad pagal nacionalinių teismų jurisprudenciją tokiomis faktinėmis aplinkybėmis, kokios nagrinėjamos pagrindinėje byloje, šie ieškiniai atmetami atitinkamai kaip nepriimtini dėl to, kad Rumunijos teisėje nenumatyta gyvenimo skyrium nustatymo procedūra, ir kaip pirmalaikiai dėl to, kad nutraukti santuoką Rumunijos teismuose prašoma prieš tai Italijos teismams nenustačius ar nepatvirtinus gyvenimo skyrium, ar net kaip nepagrįsti dėl šių dviejų kartu nurodomų priežasčių.
Kadangi dėl tokios jurisprudencijos minėti ieškiniai negali būti nagrinėjami iš esmės, Reglamente Nr. 1259/2010 numatytos vienodos taisyklės dėl santuokos nutraukimui ir gyvenimui skyrium taikytinos teisės praranda didelę savo reikšmės dalį, o taip kenkiama jų veiksmingumui.
Reikia priminti, kad nagrinėjamu atveju bendroji Rumunijos teismų jurisdikcija nagrinėti JE ieškinį dėl santuokos nutraukimo buvo nustatyta remiantis Reglamento Nr. 2201/2003 3 straipsnio 1 dalies b punktu.
Taigi, net jei, priešingai nei Italijos teisėje, Rumunijos teisėje nėra procesinių nuostatų dėl gyvenimo skyrium nustatymo, jurisdikciją turintys Rumunijos teismai turi priimti sprendimą dėl šio ieškinio.
Taigi, esant tokiai situacijai, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, kai jurisdikciją turintis teismas mano, kad pagal užsienio teisę, taikytiną remiantis Reglamento Nr. 1259/2010 nuostatomis, ieškinį dėl santuokos nutraukimo leidžiama pateikti tik su sąlyga, kad prieš tai buvo gyventa trejus metus, tačiau teismo vietos teisėje nenumatytos procedūros taisyklės dėl gyvenimo skyrium, šis teismas, jeigu pats negali priimti sprendimo dėl tokio gyvenimo skyrium, vis dėlto turi patikrinti, ar įvykdytos taikytinoje užsienio teisėje numatytos materialinės sąlygos, ir nustatyti gyvenimą skyrium jo nagrinėjamoje santuokos nutraukimo byloje.
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į pateiktą klausimą reikia atsakyti, kad Reglamento Nr. 1259/2010 10 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad formuluotė „jei pagal 5 arba 8 straipsnius taikytinoje teisėje santuokos nutraukimas nenumatytas“ reiškia tik tuos atvejus, kai taikytinoje užsienio teisėje nenumatyta jokios santuokos nutraukimo formos.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija) nusprendžia:

2010 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 1259/2010, kuriuo įgyvendinamas tvirtesnis bendradarbiavimas santuokos nutraukimui ir gyvenimui skyrium taikytinos teisės srityje, 10 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad formuluotė „jei pagal 5 arba 8 straipsnius taikytinoje teisėje santuokos nutraukimas nenumatytas“ reiškia tik tuos atvejus, kai taikytinoje užsienio teisėje nenumatyta jokios santuokos nutraukimo formos.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: rumunų.