CELEX: 62021CJ0695
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
Laisvė teikti paslaugas
SESV 56 straipsnis
Laisvės teikti paslaugas apribojimai
Azartiniai lošimai
Valstybės narės teisės aktai, kuriuose numatytas bendras lošimo įstaigų reklamos draudimas
Šio draudimo išimtis pagal įstatymą, taikoma šios valstybės narės valdžios institucijų išduotą veiklos licenciją turinčioms įstaigoms
Galimybės taikyti išimtį kitoje valstybėje narėje esančioms įstaigoms nebuvimas

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl SESV 56 straipsnio išaiškinimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant trijų Nyderlanduose įsteigtų azartinių lošimų įstaigų valdytojų
Recreatieprojecten Zeeland BV
,
Casino Admiral Zeeland BV
ir
Supergame BV
ginčą su
Belgische Staat
(Belgijos valstybė) dėl
Kansspelcommissie
(Azartinių lošimų komisija, Belgija) joms skirtų baudų už savo įstaigų reklamą Belgijos teritorijoje.
Belgijos teisės aktai
1999 m. gegužės 7 d.
Wet op de kansspelen, de weddenschappen, de kansspelinrichtingen en de bescherming van de spelers
(Azartinių lošimų, lažybų, azartinių lošimų įstaigų ir lošėjų apsaugos įstatymas) (
Belgisch Staatsblad
, 1999 m. gruodžio 30 d., p. 50040; toliau – Azartinių lošimų įstatymas) su pakeitimais, padarytais 2010 m. sausio 10 d.
Wet tot wijziging van de wetgeving inzake kansspelen
(Įstatymas, kuriuo iš dalies keičiami teisės aktai dėl azartinių lošimų) (
Belgisch Staatsblad
, 2010 m. vasario 1 d., p. 4309), 4 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatyta:
„1.   Bet kuriam asmeniui draudžiama <…> bet kokia forma, bet kurioje vietoje ir bet kokiu tiesioginiu ar netiesioginiu būdu verstis azartinių lošimų organizavimo veikla, neturint Azartinių lošimų komisijos pagal šį įstatymą iš anksto išduotos licencijos, išskyrus įstatyme numatytas išimtis.
2.   Joks asmuo negali <…> reklamuoti <…> azartinių lošimų įstaigos, <…> jei žino, kad azartinių lošimų organizavimo veikla <…> užsiima įstaiga, kuriai pagal šį įstatymą nėra išduota licencija.“
2010 m. sausio 10 d. Įstatymo, kuriuo iš dalies keičiami teisės aktai dėl azartinių lošimų, projekto aiškinamajame memorandume įtvirtinta tokia formuluotė:
„Belgijos azartinių lošimų politikos tikslai – apsaugoti lošėjus, užtikrinti finansinį skaidrumą ir kontroliuoti pinigų srautus, kontroliuoti lošimus ir nustatyti ir kontroliuoti organizatorius.
Azartinių lošimų teisės aktai grindžiami „nukreipimo metodu“. Siekiant patenkinti akivaizdų asmenų poreikį žaisti azartinius lošimus, su neteisėta lošimų pasiūla kovojama leidžiant „ribotą“ teisėtą lošimų pasiūlą.
<…> Apribojant teisėtą pasiūlą atsižvelgiama į vieną iš šios politikos ramsčių, t. y. lošėjo apsaugą nuo priklausomybės nuo lošimo.“
2019 m. gegužės 7 d. Azartinių lošimų įstatymo, iš dalies pakeisto
Wet tot wijziging van de wet van 7 mei 1999 op de kansspelen, de weddenschappen, de kansspelinrichtingen en de bescherming van de spelers, en tot invoeging van artikel 37/1 in de wet van 19 april 2002 tot rationalisering van de werking en het beheer van de Nationale Loterij
(Įstatymas, iš dalies keičiantis 1999 m. gegužės 7 d. Azartinių lošimų, azartinių lošimų įstaigų ir lošėjų apsaugos įstatymą ir papildantis 2002 m. balandžio 19 d. Nacionalinės loterijos veikimo ir valdymo racionalizavimo įstatymą 37/1 straipsniu) (
Belgisch Staatsblad
, 2019 m. gegužės 15 d., p. 46589), 15/3 straipsnio 1 dalyje numatyta:
„Nepažeidžiant 15/2 straipsnyje numatytų priemonių, [Azartinių lošimų] komisija 4 [straipsnio] <…> pažeidimo atveju skiria pažeidėjams administracinę baudą.“
Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
Nuo 2018 m. gruodžio 3 d. iki 2019 m. birželio 25 d.
Recreatieprojecten Zeeland
, o nuo 2019 m. kovo 20 d. iki balandžio 2 d.
Casino Admiral Zeeland ir Supergame
, naudodamos komunikacijos priemones fizinėse laikmenose, Belgijoje reklamavo savo atitinkamas įstaigas Nyderlanduose, esančias netoli Belgijos sienos.
2020 m. gruodžio 11 d. Azartinių lošimų komisija, remdamasi Azartinių lošimų įstatymo (2019 m. gegužės 7 d. įstatymo redakcija) 15/3 straipsniu, skyrė kiekvienai pareiškėjai pagrindinėje byloje po administracinę baudą už šio įstatymo 4 straipsnio 2 dalies, pagal kurią draudžiama reklamuoti azartinių lošimų įstaigas, neturinčias šios komisijos išduotos licencijos, pažeidimą.
Dėl šių baudų pareiškėjos pagrindinėje byloje pateikė skundą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui, teigdamos, kad šis reklamos draudimas prieštarauja SESV 56 straipsnyje užtikrinamai laisvei teikti paslaugas.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, pirma, kad Azartinių lošimų komisija negali išduoti veiklos licencijos už Belgijos teritorijos ribų esančioms įstaigoms. Antra, Belgijos teisėje nenumatyta galimybė tokiems įstaigos valdytojams, kaip pareiškėjos pagrindinėje byloje, leisti Belgijoje reklamuoti kitoje valstybėje narėje esančias azartinių lošimų įstaigas. Be to, Belgijoje galioja bendras draudimas reklamuoti azartinių lošimų įstaigas. Tačiau Belgijoje įsteigtoms azartinių lošimų įstaigoms, turinčioms veiklos licenciją, taikoma šio draudimo išimtis. Taigi šios įstaigos iš tiesų gali būti reklamuojamos Belgijoje. Atvirkščiai, kitoje valstybėje narėje įsteigtoms azartinių lošimų įstaigoms yra ir bet kuriuo atveju liks taikomas reklamos Belgijoje draudimas.
Minėtam teismui kyla klausimas, ar tokie nacionalinės teisės aktai, kaip nagrinėjami pagrindinėje byloje, yra diskriminacinio pobūdžio, nes, nors šiais teisės aktais siekiama teisėto tikslo – užkirsti kelią nekontroliuojamam lošimui ir priklausomybei nuo lošimo, bendro reklamos Belgijoje draudimo išimtis taikoma ribotam ir kontroliuojamam – tik nacionalinių – azartinių lošimų įstaigų, kiek tai susiję su jų veikla, skaičiui, o tokios išimties negali prašyti jokia panaši kitoje valstybėje narėje įsteigta įstaiga.
Šiomis aplinkybėmis
Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel
(Briuselio pirmosios instancijos teismas, bylas nagrinėjantis nyderlandų kalba, Belgija) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą:
„Ar SESV 56 straipsnio pirma pastraipa turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiama valstybės narės nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią riboto ir kontroliuojamo licencijuotų azartinių lošimų įstaigų skaičiaus valdytojams taikoma bendro tokių įstaigų reklamos draudimo išimtis, nenumatant galimybės kitose valstybėse narėse įsteigtų azartinių lošimų įstaigų valdytojams jos teritorijoje pasinaudoti ta pačia bendro reklamos draudimo išimtimi?“
Dėl prejudicinio klausimo
Prejudiciniu klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar SESV 56 straipsnio pirma pastraipa turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiami valstybės narės teisės aktai, pagal kuriuos riboto ir kontroliuojamo šios valstybės narės teritorijoje esančių azartinių lošimų įstaigų skaičiaus valdytojams suteikiama šioms įstaigoms bendrai taikytino reklamos draudimo išimtis pagal įstatymą, nenumatant galimybės tuo pačiu tikslu taikyti šios išimties kitoje valstybėje narėje esančių azartinių lošimų įstaigų valdytojams.
Siekiant atsakyti į šį klausimą, reikia priminti, kad pagal SESV 56 straipsnį reikalaujama panaikinti visus laisvės teikti paslaugas apribojimus, net jei tie apribojimai vienodai taikomi valstybėje narėje įsisteigusiems paslaugų teikėjams ir paslaugų teikėjams iš kitų valstybių narių, jeigu tokiais apribojimais galima drausti, riboti ar trukdyti užsiimti veikla paslaugų teikėjui, įsisteigusiam kitoje valstybėje narėje, kurioje jis teisėtai teikia panašias paslaugas. Be to, laisve teikti paslaugas naudojasi ir paslaugų teikėjas, ir jų gavėjas (2009 m. rugsėjo 8 d. Sprendimo Liga Portuguesa de Futebol Profissional ir Bwin International,
C‑42/07
,
EU:C:2009:519
,
punktas ir 2020 m. gruodžio 3 d. Sprendimo BONVER WIN,
C‑311/19
,
EU:C:2020:981
,
punktas).
Taip pat pažymėtina, kad azartinių lošimų reglamentavimas – tai viena iš sričių, kuriose yra didelių moralinio, religinio ir kultūrinio pobūdžio skirtumų valstybėse narėse. Kadangi šiuo klausimu Europos Sąjungoje nėra suderintų nuostatų, kiekviena valstybė narė, remdamasi savo vertybėmis, turi šiose srityse įvertinti, kokius reikalavimus reikia nustatyti siekiant apsaugoti atitinkamus interesus (2009 m. rugsėjo 8 d. Sprendimo Liga Portuguesa de Futebol Profissional ir Bwin International,
C‑42/07
,
EU:C:2009:519
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Be to, neginčijama, kad pagal SESV atitinkančias teisės normas nacionalinės valdžios institucijos, įgyvendindamos turimą diskreciją, nustato azartinių arba piniginių lošimų veiklos organizavimo ir vykdomos veiklos kontrolės būdus (2018 m. vasario 28 d. Sprendimo Sporting Odds,
C‑3/17
,
EU:C:2018:130
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Galiausiai Teisingumo Teismas patikslino, kad iš principo reikia atskirai nagrinėti kiekvieną nacionalinės teisės aktuose nustatytą apribojimą azartinių lošimų sektoriuje, visų pirma siekiant nustatyti, ar jis tinkamas konkrečios valstybės narės nurodytam tikslui ar tikslams įgyvendinti ir neviršija to, kas būtina jiems pasiekti (2018 m. vasario 28 d. Sprendimo Sporting Odds,
C‑3/17
,
EU:C:2018:130
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Šiuo atveju neginčijama, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamuose nacionalinės teisės aktuose yra numatytas draudimas (be galimybės taikyti išimtį) Azartinių lošimų komisijos išduotos veiklos licencijos neturinčioms azartinių lošimų įstaigoms reklamuotis Belgijoje. Kadangi ši komisija tokią licenciją gali išduoti tik Belgijoje įsteigtoms azartinių lošimų įstaigoms, pagal minėtus nacionalinės teisės aktus draudžiama šioje valstybėje narėje reklamuoti visas kitose valstybėse narėse esančias azartinių lošimų įstaigas.
Šiuo klausimu azartinių lošimų reklamos srityje Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kad nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos valstybėje narėje draudžiama reklamuoti kitose valstybėse narėse teisėtai organizuojamus azartinius lošimus, yra laisvės teikti paslaugas apribojimas (2012 m. liepos 12 d. Sprendimo HIT ir HIT LARIX,
C‑176/11
,
EU:C:2012:454
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Taigi šiuo atveju pagrindinėje byloje nagrinėjami nacionalinės teisės aktai yra toks apribojimas.
Iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos matyti, kad laisvė teikti paslaugas reiškia, jog panaikinama bet kokia diskriminacija paslaugų teikėjo atžvilgiu dėl jo pilietybės arba dėl to, kad jis įsisteigęs kitoje valstybėje narėje, o ne paslaugų teikimo valstybėje narėje (2018 m. vasario 28 d. Sprendimo Sporting Odds,
C‑3/17
,
EU:C:2018:130
,
punktas).
Šiuo atveju pagrindinėje byloje nagrinėjamuose nacionalinės teisės aktuose azartinių lošimų įstaigos galimybė reklamuotis Belgijoje paliekama tik toms įstaigoms, kurios yra Belgijos teritorijoje ir turi tam tikslui išduotą veiklos licenciją, suteikiančią joms automatišką leidimą reklamuotis.
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad iš suformuotos jurisprudencijos matyti, kad koncesijų ir leidimų organizuoti azartinius lošimus sistema turi būti grindžiama objektyviais, nediskriminaciniais ir iš anksto žinomais kriterijais, užtikrinančiais, kad bus pakankamai apribota nacionalinių valdžios institucijų diskrecija tam, kad ja nebūtų naudojamasi savavališkai (2018 m. vasario 28 d. Sprendimo Sporting Odds,
C‑3/17
,
EU:C:2018:130
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Nors šiuo atveju neginčijama, kad licencija verstis azartinių lošimų veikla Belgijos teritorijoje išduodama remiantis objektyviais ir iš anksto žinomais kriterijais, vis dėlto atsižvelgiant į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo pateiktą informaciją, kurią turi patikrinti tas teismas, pagrindinėje byloje nagrinėjamas apribojimas, t. y. visiškas negalėjimas kitoje valstybėje narėje esančiai azartinių lošimų įstaigai gauti leidimą reklamuotis Belgijoje, iš esmės kyla dėl to, kad ši įstaiga yra įsisteigusi už Belgijos teritorijos ribų. Darytina išvada, kad toks apribojimas yra diskriminacinio pobūdžio.
Nors diskriminacinio pobūdžio apribojimas gali būti pateisinamas SESV 52 straipsnyje numatytais viešosios tvarkos, visuomenės saugumo ir visuomenės sveikatos sumetimais (šiuo klausimu žr. 2018 m. vasario 28 d. Sprendimo Sporting Odds,
C‑3/17
,
EU:C:2018:130
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją), jis negali būti pateisinamas privalomaisiais bendrojo intereso pagrindais, kaip antai vartotojų apsaugos, sukčiavimo ir piliečių skatinimo pernelyg išlaidauti lošiant prevencijos tikslais ir apskritai socialinės tvarkos sutrikdymo prevencijos tikslais (šiuo klausimu žr. 2009 m. spalio 6 d. Sprendimo Komisija / Ispanija,
C‑153/08
,
EU:C:2009:618
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Nagrinėjamu atveju iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad Belgijos azartinių lošimų politikos tikslai – apsaugoti lošėjus, užtikrinti finansinį skaidrumą ir kontroliuoti pinigų srautus, kontroliuoti lošimus ir nustatyti bei kontroliuoti organizatorius. Be to, iš Belgijos vyriausybės rašytinių ir žodinių pastabų matyti, kad ši politika taip pat pateisinama vartotojų apsaugos ir kovos su sukčiavimu ir neteisėta azartinių lošimų veikla tikslais.
Šiuo klausimu visų pirma tokiais nurodytais tikslais, kiek jie susiję su privalomaisiais bendrojo intereso pagrindais, negali būti, kaip priminta šio sprendimo 24 punkte, remiamasi, siekiant pateisinti diskriminacinio pobūdžio laisvės teikti paslaugas apribojimą.
Be to, darant prielaidą, kad vartotojų apsauga grindžiamu pateisinimu iš tiesų siekiama kovoti su priklausomybe nuo azartinių lošimų ir kad tokia kova patenka į „visuomenės sveikatos apsaugos“ sąvoką, kaip ji suprantama pagal SESV 52 straipsnį, reikia pažymėti, jog tam, kad būtų leista taikyti tokį diskriminacinio pobūdžio apribojimą, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, turi būti nustatyta, kad jis yra būtina sąlyga siekiamam tikslui įgyvendinti (šiuo klausimu žr. 2018 m. vasario 28 d. Sprendimo Sporting Odds,
C‑3/17
,
EU:C:2018:130
,
punktą ir jame nurodytą jame nurodytą jurisprudenciją).
Vis dėlto akivaizdu, kad toks apribojimas, pagal kurį tik atitinkamos valstybės narės teritorijoje esančioms azartinių lošimų įstaigoms, turinčioms licenciją verstis azartinių lošimų veikla, suteikiama galimybė reklamuotis toje valstybėje narėje, viršija tai, kas gali būti laikoma proporcinga, nes yra mažiau ribojančių priemonių, leidžiančių pasiekti Belgijos vyriausybės nurodytus tikslus (šiuo klausimu žr. 2018 m. vasario 28 d. Sprendimo Sporting Odds,
C‑3/17
,
EU:C:2018:130
,
punktą), kaip antai priemonės, pagal kurias ši reklama leidžiama kitoje valstybėje narėje įsteigtoms įstaigoms su sąlyga, kad toje kitoje valstybėje narėje priimtomis ir kontroliuojamomis teisės nuostatomis yra suteikiamos garantijos, iš esmės lygiavertės atitinkamomis tam tikroje valstybėje narėje galiojančiomis teisės nuostatomis teikiamoms garantijoms (šiuo klausimu žr. 2012 m. liepos 12 d. Sprendimo HIT ir HIT LARIX,
C‑176/11
,
EU:C:2012:454
,
punktą).
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į prejudicinį klausimą reikia atsakyti taip: SESV 56 straipsnio pirma pastraipa turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiami valstybės narės teisės aktai, pagal kuriuos riboto ir kontroliuojamo šios valstybės narės teritorijoje esančių azartinių lošimų įstaigų skaičiaus valdytojams suteikiama šioms įstaigoms bendrai taikytino reklamos draudimo išimtis pagal įstatymą, nenumatant galimybės tuo pačiu tikslu taikyti šios išimties kitoje valstybėje narėje esančių azartinių lošimų įstaigų valdytojams.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (septintoji kolegija) nusprendžia:

SESV 56 straipsnio pirma pastraipa turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiami valstybės narės teisės aktai, pagal kuriuos riboto ir kontroliuojamo šios valstybės narės teritorijoje esančių azartinių lošimų įstaigų skaičiaus valdytojams suteikiama šioms įstaigoms bendrai taikytino reklamos draudimo išimtis pagal įstatymą, nenumatant galimybės tuo pačiu tikslu taikyti šios išimties kitoje valstybėje narėje esančių azartinių lošimų įstaigų valdytojams.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: nyderlandų.