CELEX: 62015CJ0547
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Colný kódex Spoločenstva
Nariadenie (EHS) č. 2913/92
Článok 96
Režim vonkajšieho tranzitu
Pojem ‚dopravca‘
Nepredloženie tovaru colnému úradu určenia
Zodpovednosť
Dopravca subdodávateľ, ktorý odovzdal tovar hlavnému dopravcovi na parkovisku colného úradu určenia a opätovne prebral zodpovednosť za tento tovar pri príležitosti ďalšej dopravy

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 96 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (
Ú. v. ES L 302
, 1992, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307), zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 648/2005 z 13. apríla 2005 (
Ú. v. ES L 117
, 2005, s. 13; Mim. vyd. 02/010, s. 239) (ďalej len „colný kódex“).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou Interservice d.o.o. Koper a pánom Sándorom Horváthom vo veci vrátenia cla zaplateného spoločnosťou Interservice ako „hlavným zodpovedným“ slovinským colným orgánom v dôsledku odňatia tovaru, ktorý bol prepravovaný pánom Horváthom ako dopravcom subdodávateľom v colnom režime vonkajšieho tranzitu Spoločenstva, spod colného dohľadu.
Právny rámec
Článok 4 bod 21 colného kódexu definuje pojem „držiteľ colného režimu“ ako „osob[u], na účet ktorej bolo colné vyhlásenie podané alebo osob[u], na ktorú boli prevedené práva alebo povinnosti uvedenej osoby vyplývajúce z colného režimu“.
Článok 37 colného kódexu stanovuje:
„1.   Tovar prepravený na colné územie spoločenstva podlieha colnému dohľadu od jeho vstupu na colné územie Spoločenstva. Môže byť podrobený colnej kontrole v súlade s platnými predpismi.
2.   Tovar podlieha colnému dohľadu po dobu, ktorá je potrebná na určenie jeho colného štatútu, ak sa nejedná o tovar Spoločenstva bez toho, aby tým bol dotknutý článok 82 odsek 1, a to do okamihu zmeny jeho colného štatútu, jeho umiestnenia do slobodného pásma alebo slobodného skladu, jeho spätného vývozu alebo jeho zničenia v súlade s článkom 182.“
Článok 92 colného kódexu stanovuje:
„1.   Colný režim vonkajšieho tranzitu končí a povinnosti držiteľa sú splnené, ak je tovar prepustený do určitého colného režimu a požadované dokumenty sú predložené colnému úradu určenia v súlade s ustanoveniami príslušného colného režimu.
2.   Colné úrady ukončia colný režim vonkajšieho tranzitu, ak majú možnosť sa presvedčiť na základe porovnania údajov, ktoré má k dispozícii úrad odoslania a [tých], ktoré má k dispozícii colný úrad určenia, že sa colný režim skončil správne.“
Podľa článku 96 colného kódexu:
„1.   Hlavný zodpovedný je držiteľom vonkajšieho tranzitného colného režimu spoločenstva. Je zodpovedný za:
a)
predloženie tovaru v stanovenej lehote colnému úradu určenia v nezmenenom stave a zároveň za dodržanie opatrení prijatých colnými orgánmi k identifikácii tovaru;
b)
dodržiavanie predpisov vzťahujúcich sa na tranzitný colný režim spoločenstva.
2.   Bez toho, aby tým boli dotknuté povinnosti hlavného zodpovedného podľa odseku 1, je dopravca alebo príjemca tovaru, ktorý prijíma tovar a je si vedomý, že tento tovar je prepravovaný v rámci tranzitu Spoločenstva, taktiež povinný predložiť tovar v stanovenej lehote colnému úradu určenia v nezmenenom stave a za dodržania opatrení prijatých colnými orgánmi na zabezpečenie identifikácie tovaru.“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Friedler Spedition GmbH poverila spoločnosť IGAZ Trans Kft prepravou tovaru pochádzajúceho z Číny a dopraveného kontajnerom do prístavu Koper v Slovinsku.
IGAZ Trans samotná na jednej strane poverila vybavením colných formalít spoločnosť Interservice, žalobkyňu vo veci samej. Na druhej strane poverila pána Horvátha, žalovaného v konaní vo veci samej, prepravou tovaru z Koperu do Viedne v Rakúsku a následne po splnení colných formalít do Ríma v Taliansku.
Interservice začala konanie vo veci vonkajšieho tranzitu spoločenstva 11. decembra 2008 elektronickým podaním tranzitného vyhlásenia so skratkou T na colnom úrade v Koperi. Pánovi Horváthovi vystavila a odovzdala poverenie potrebné na vydanie predmetného tovaru od colných orgánov, ako aj nákladný list CMR (náložný list vystavený na základe Dohovoru o prepravnej zmluve v medzinárodnej cestnej nákladnej doprave, podpísaného 19. mája 1956 v Ženeve, zmeneného a doplneného protokolom podpísaným 5. júla 1978).
S cieľom ukončiť režim vonkajšieho tranzitu Spoločenstva mal byť predmetný tovar predložený colnému úradu určenia Viedeň v Rakúsku najneskôr 18. decembra 2008.
Po prevzatí predmetného tovaru na colnom úrade v Koperi ho potom pán Horváth prepravil na parkovisko colného úradu vo Viedni, ktorý bol uvedený v nákladnom liste CMR, kde zostal od 12. do 17. decembra 2008 spolu s kontajnerom, v ktorom sa nachádzal. Zástupcovi spoločnosti IGAZ Trans odovzdal prepravné dokumenty umožňujúce dokončenie colných formalít. Podľa tvrdení spoločnosti IGAZ Trans tento zástupca následne odovzdal tieto dokumenty spoločnosti Friedler Spedition na účely dokončenia colných formalít. Pán Horváth sa vrátil do Maďarska 17. decembra 2008 a uvedený kontajner nechal na mieste.
Po návrate do Viedne 18. decembra 2008 pán Horváth prepravil predmetný tovar až k jeho konečnému adresátovi v Taliansku na základe nového nákladného listu, ktorý mu bol odovzdaný zástupcom spoločnosti IGAZ Trans.
Predmetný tovar nebol predložený colnému úradu určenia Viedeň.
Slovinské colné orgány zistili, že Friedler Spedition a IGAZ Trans im na preukázanie ukončenia colného režimu vonkajšieho tranzitu zaslali falošné doklady. Keďže zaujali stanovisko, že predmetný tovar bol odňatý spod colného dohľadu, nariadili spoločnosti Interservice ako hlavnému zodpovednému zaplatiť sumu 11196,49 eura z titulu cla, dane z pridanej hodnoty (DPH) a úrokov z omeškania, ktoré táto spoločnosť zaplatila 16. októbra 2009.
Interservice podala na základe mimozmluvnej zodpovednosti žalobu proti pánovi Horváthovi s cieľom, aby mu bolo uložené zaplatiť sumu 11196,49 eura s úrokmi a ďalšími poplatkami, ako náhradu jej škody, uvádzajúc, že podľa článku 96 ods. 2 colného kódexu dopravca spolu s hlavným zodpovedným zodpovedá za predloženie tovaru, a to aj v prípade, že konkrétne koná iba ako dopravca subdodávateľ.
Keďže prvostupňový súd a odvolací súd zamietli uvedenú žalobu najmä z dôvodu, že článok 96 ods. 2 colného kódexu sa neuplatňuje na dopravcu subdodávateľa, Interservice podala kasačný opravný prostriedok na Kúria (Najvyšší súd, Maďarsko).
Kúria uvádza, že rozhodnutie vo veci samej závisí od toho, či nezákonné a zavinené konanie, ktorého sa dopustil pán Horváth, je dôvodom vzniku colného dlhu, ktorý znáša spoločnosť Interservice ako hlavný zodpovedný podľa článku 203 colného kódexu. Spresňuje, že pán Horváth prijal predmetný tovar a vedel pritom, že tento tovar sa nachádza v režime vonkajšieho tranzitu spoločenstva, ale že sa napriek tomu pred pokračovaním v jeho preprave z Viedne do Ríma neubezpečil, že IGAZ Trans alebo Friedler Spedition ho predložili colnému úradu určenia. Vnútroštátny súd tiež uvádza, že v konaní o veci samej nemá viac informácií, ktoré by naznačovali, že žalovaný vedel o odňatí tohto tovaru spod colného dohľadu.
Za týchto podmienok Kúria (Najvyšší súd) rozhodol prerušiť konanie a položil Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Má sa článok 96 ods. 2 colného kódexu Spoločenstva vykladať v tom zmysle, že za dopravcu tovaru sa má považovať nielen každá osoba, ktorá s predávajúcim uzavrela zmluvu o preprave daného tovaru (zmluvný alebo hlavný dopravca), ale aj každá osoba, ktorá uskutočňuje celú prepravu alebo jej časť na základe ďalšej zmluvy uzavretej so zmluvným alebo hlavným dopravcom (dopravca subdodávateľ)?
2.
V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, má sa článok 96 ods. 2 colného kódexu Spoločenstva vykladať v tom zmysle, že v každom takom prípade, akým je prejednávaná vec, ukladá toto ustanovenie dopravcovi subdodávateľovi povinnosť, aby sa pred pokračovaním v preprave tovaru dostatočne ubezpečil, že hlavný dopravca tento tovar skutočne predložil colnému úradu určenia v súlade s uplatniteľnými predpismi?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa pojem „dopravca“, ktorý má povinnosť predložiť tovar v nezmenenom stave colnému úradu určenia, uvedenú v článku 96 ods. 2 colného kódexu, má vykladať v tom zmysle, že označuje akúkoľvek osobu, vrátane dopravcu subdodávateľa, ktorá vykonáva skutočnú dopravu tovaru nachádzajúceho sa v režime vonkajšieho tranzitu Spoločenstva.
Pri neexistencii definície pojmu „dopravca“ v colnom kódexe treba podľa ustálenej judikatúry určiť rozsah tohto pojmu práva Únie s prihliadnutím na jeho znenie, kontext a jeho ciele (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 16. apríla 2015, Angerer,
C‑477/13
,
EU:C:2015:239
, bod
a citovanú judikatúru).
Pokiaľ ide o znenie článku 96 ods. 2 colného kódexu, je potrebné poznamenať, že na to, aby „dopravca“ mohol podliehať povinnosti predložiť tovar v nezmenenom stave colnému úradu určenia v zmysle tohto ustanovenia, sa vyžadujú dve podmienky. Ide na jednej strane o prijatie tovaru, čo predpokladá fyzické prebratie a materiálnu držbu tohto tovaru a, na druhej strane, vedomosť o tom, že tovar sa nachádza v režime tranzitu Spoločenstva, pri prebratí.
Pokiaľ ide o kontext a cieľ uvedeného ustanovenia, treba poznamenať, že toto ustanovenie zavádza zodpovednosť dopravcu paralelne so zodpovednosťou hlavného zodpovedného, ako je uvedené v článku 96 ods. 1 colného kódexu. Ako to uviedol generálny advokát v bodoch 47 až 49 svojich návrhov, zodpovednosť dopravcu sa však odlišuje od zodpovednosti hlavného zodpovedného tak svojím základom, ako aj svojím rozsahom.
Zodpovednosť hlavného zodpovedného je založená na postavení „držiteľa“ režimu tranzitu, pričom ten je definovaný v článku 4 bode 21 colného kódexu, ako osoba, na účet ktorej bolo colné vyhlásenie podané, alebo osoba, na ktorú boli prevedené práva alebo povinnosti uvedenej osoby vyplývajúce z colného režimu. Vo svojom postavení držiteľa režimu tranzitu je hlavný zodpovedný podľa článku 96 ods. 1 písm. b) colného kódexu zodpovedný za dodržiavanie všetkých ustanovení týkajúcich sa tohto režimu.
Naopak zodpovednosť dopravcu stanovená v článku 96 ods. 2 colného kódexu má svoj základ vo fyzickej kontrole tovaru a vedomosti o tom, že tento tovar sa nachádza v režime tranzitu Spoločenstva. Toto ustanovenie zaväzuje dopravcu, ktorý preberá tovar s vedomím, že tento tovar sa nachádza v režime tranzitu Spoločenstva, v jeho postavení fyzického držiteľa tohto tovaru, k tomu, aby ho v stanovenej lehote v nezmenenom stave predložil colnému úradu určenia a aby dodržal opatrenia prijaté colnými orgánmi na zabezpečenie identifikácie tovaru.
V tejto súvislosti je skutočnosť, či osoba, ktorá fyzicky drží tovar, tento tovar prepravuje podľa zmluvy o subdodávke s hlavným dopravcom, irelevantná. Akýkoľvek iný výklad by umožňoval, aby sa osoby vyhýbali svojej zodpovednosti vyplývajúcej z uvedeného ustanovenia z dôvodu, že konajú na základe zmluvy o subdodávke, hoci by fyzicky disponovali predmetným tovarom a mali vedomosť o tom, že tento tovar sa nachádza v režime tranzitu.
Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy treba na prvú otázku odpovedať, že pojem „dopravca“, ktorý má podľa článku 96 ods. 2 colného kódexu povinnosť predložiť tovar v nezmenenom stave colnému úradu určenia, sa má vykladať v tom zmysle, že označuje akúkoľvek osobu, vrátane dopravcu subdodávateľa, ktorá vykonáva skutočnú dopravu tovaru nachádzajúceho sa v režime vonkajšieho tranzitu spoločenstva a prijme túto dopravu s vedomím, že tieto tovary sa nachádzajú v tomto režime.
O druhej otázke
Svojou druhou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa článok 96 ods. 2 colného kódexu má vykladať v tom zmysle, že dopravca subdodávateľ, ako je dopravca subdodávateľ v konaní vo veci samej, ktorý na jednej strane odovzdal tovar hlavnému dopravcovi spolu s tranzitným dokumentom na parkovisku colného úradu určenia a na druhej strane nanovo prevzal tento tovar pri príležitosti ďalšej prepravy, mal povinnosť ubezpečiť sa o jeho predložení colnému úradu určenia a možno ho považovať za zodpovedného za neexistenciu takého predloženia.
V tejto súvislosti treba konštatovať, že článok 96 ods. 2 colného kódexu umožňuje považovať dopravcu subdodávateľa, ako je dopravca subdodávateľ v konaní vo veci samej, za zodpovedného za nepredloženie tovaru colnému úradu určenia iba vtedy, ak je tento dopravca subdodávateľ povinný zabezpečiť toto predloženie z dôvodu prijatia tovaru a vedomosti o tom, že sa nachádza v režime tranzitu Spoločenstva v zmysle tohto ustanovenia.
V prejednávanej veci, keďže z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že pán Horváth na začiatku prijal tovar sporný vo veci samej s vedomím o tom, že sa nachádza v režime vonkajšieho tranzitu Spoločenstva, z odpovede na prvú otázku vyplýva, že pokiaľ ide o prepravu tohto tovaru z Koperu do Viedne, mal povinnosť predložiť tento tovar na colnom úrade určenia.
Treba teda na jednej strane skúmať, či si pán Horváth splnil túto povinnosť odovzdaním uvedeného tovaru spolu s tranzitným dokumentom zástupcovi hlavného dopravcu spoločnosti IGAZ Trans na parkovisku colného úradu určenia vo Viedni a, na druhej strane, pokiaľ je odpoveď kladná, či opätovné prebratie toho istého tovaru pri príležitosti jeho následnej dopravy z Viedne do Ríma mu nanovo uložilo túto povinnosť.
Pokiaľ ide o to, či si pán Horváth splnil povinnosť predložiť tovar colnému úradu určenia odovzdaním predmetného tovaru zástupcovi hlavného dopravcu spoločnosti IGAZ Trans na parkovisku colného úradu určenia vo Viedni, z odpovede na prvú prejudiciálnu otázku vyplýva, že zodpovednosť dopravcu, ktorú uvádza článok 96 ods. 2 colného kódexu, je založená na fyzickom disponovaní tovarom. Preto dopravca, ktorý prevedie toto disponovanie na iného dopravcu, ktorému odovzdá tovar, sa v zásade zbaví svojej povinnosti podľa tohto ustanovenia, pod podmienkou, že tento iný dopravca mal vedomosť o skutočnosti, že tovar sa nachádza v režime tranzitu Spoločenstva.
Hoci podliehanie tovaru colnému dohľadu stanovené v článku 37 colného kódexu bráni tomu, aby sa dopravca mohol zbaviť svojej zodpovednosti, ktorá mu prislúcha podľa článku 96 ods. 2 tohto kódexu, odovzdaním tovaru akejkoľvek inej osobe, sa táto iná osoba môže tejto zodpovednosti zbaviť odovzdaním tovaru inej osobe, ktorá podľa uvedeného článku 96 podlieha povinnosti predložiť riadne tovar colnému úradu určenia, ako je iný dopravca, ktorý preberie tovar s vedomím o tom, že sa nachádza v režime tranzitu Spoločenstva.
V prejednávanej veci z konštatovaní vnútroštátneho súdu vyplýva, že pán Horváth dopravil tovar, ktorého sa týka konanie vo veci samej, až na parkovisko colného úradu určenia vo Viedni. Následne odišiel do Maďarska, pričom nechal na mieste kontajner, v ktorom sa tovar nachádzal, po tom, čo tranzitný dokument, na základe ktorého sa doprava vykonávala, odovzdal zástupcovi hlavného dopravcu spoločnosti IGAZ Trans. Podľa tvrdení spoločnosti IGAZ Trans jeho zástupca následne odovzdal tento dokument spoločnosti Friedler Spedition na účely dokončenia colných formalít. S výhradou overenia zo strany vnútroštátneho súdu sa zdá, ako to uviedol generálny advokát v bode 52 svojich návrhov, že pán Horváth bol zbavený svojej povinnosti podľa článku 96 ods. 2 colného kódexu v momente, keď odovzdal tento tovar spolu s tranzitným dokumentom zástupcovi hlavného dopravcu spoločnosti IGAZ Trans. Okolnosť, že IGAZ Trans následne odovzdala tento dokument spoločnosti Friedler Spedition, je v tejto súvislosti irelevantná.
Pokiaľ sa ukáže, že pán Horváth sa skutočne zbavil svojej zodpovednosti podľa článku 96 ods. 2 colného kódexu odovzdaním tovaru, ktorého sa týka konanie vo veci samej, spolu s tranzitným dokumentom zástupcovi spoločnosti IGAZ Trans, jeho skoršie postavenie „dopravcu“ v zmysle tohto ustanovenia mu nemôže ukladať žiadnu povinnosť ubezpečiť sa po tomto odovzdaní a pred opätovným prebratím tohto tovaru pri príležitosti jeho dopravy až ku konečnému adresátovi v Ríme, či tento tovar bol riadne v nezmenenom stave predložený colnému úradu určenia vo Viedni.
Ak je to tak, za takej hypotézy vnútroštátnemu súdu ešte prislúcha overiť, či sa pán Horváth stal opätovne zodpovedným podľa článku 96 ods. 2 colného kódexu, keď prebral tovar, ktorého sa týka konanie vo veci samej, pri príležitosti jeho dopravy z Viedne do Ríma.
Ako to totiž poznamenal generálny advokát v bode 61 svojich návrhov, pokiaľ by tovar, ktorého sa týka konanie vo veci samej, zostával v režime vonkajšieho tranzitu Spoločenstva v momente, keď ho pán Horváth opätovne prevzal s cieľom vykonať túto prepravu, a ak mal o tom vedomosť, mohol by opätovne spĺňať podmienky článku 96 ods. 2 colného kódexu, aby sa opätovne stal povinným zo záväzku, ktorý uvádza toto ustanovenie.
Keďže vo veci samej z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že sporný tovar nebol predložený colnému úradu určenia vo Viedni, režim vonkajšieho tranzitu Spoločenstva nemohol k dátumu stanovenému v súlade s článkom 92 colného kódexu skončiť a nemožno vylúčiť, že sa tovar v tomto režime nachádzal, keď ho pán Horváth nanovo prebral 18. decembra 2008 s cieľom jeho prepravy k jeho konečnému adresátovi v Ríme. Okrem toho informácie, ktorými disponuje Súdny dvor, neumožňujú s istotou určiť, či pán Horváth prípadne mal vedomosti o tom, že tento tovar sa naďalej nachádza v režime tranzitu.
Vnútroštátnemu súdu teda prislúcha, aby overil, či sa tovar, ktorého sa týka konanie vo veci samej, naďalej nachádzal v režime vonkajšieho tranzitu Spoločenstva v momente, keď ho pán Horváth opätovne prevzal a či mal pán Horváth o tom vedomosti. Pokiaľ to tak nebolo, nemožno sa domnievať, že toto prevzatie mu opätovne uložilo povinnosť ubezpečiť sa, že tento tovar bol riadne predložený colnému úradu určenia.
Vzhľadom na všetky tieto úvahy treba na druhú otázku odpovedať, že článok 96 ods. 2 colného kódexu sa má vykladať v tom zmysle, že dopravca subdodávateľ, ako je dopravca subdodávateľ v konaní vo veci samej, ktorý na jednej strane odovzdal tovar hlavnému dopravcovi spolu s tranzitným dokumentom na parkovisku colného úradu určenia a na druhej strane nanovo prevzal tento tovar pri príležitosti ďalšej prepravy, mal povinnosť ubezpečiť sa o predložení tovaru colnému úradu určenia a možno ho považovať za zodpovedného za neexistenciu takého predloženia iba vtedy, ak pri opätovnom prevzatí uvedeného tovaru vedel, že režim tranzitu nebol riadne ukončený, čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (štvrtá komora) rozhodol takto:

1.
Pojem „dopravca“, ktorý má podľa článku 96 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady č. 648/2005 z 13. apríla 2005, povinnosť predložiť tovar v nezmenenom stave colnému úradu určenia, sa má vykladať v tom zmysle, že označuje akúkoľvek osobu, vrátane dopravcu subdodávateľa, ktorá vykonáva skutočnú dopravu tovaru nachádzajúceho sa v režime vonkajšieho tranzitu spoločenstva a prijme túto dopravu s vedomím, že tieto tovary sa nachádzajú v tomto režime.

2.
Článok 96 ods. 2 nariadenia č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením č. 648/2005, sa má vykladať v tom zmysle, že dopravca subdodávateľ, ako je dopravca subdodávateľ v konaní vo veci samej, ktorý na jednej strane odovzdal tovar hlavnému dopravcovi spolu s tranzitným dokumentom na parkovisku colného úradu určenia a na druhej strane nanovo prevzal tento tovar pri príležitosti ďalšej prepravy, mal povinnosť ubezpečiť sa o predložení tovaru colnému úradu určenia a možno ho považovať za zodpovedného za neexistenciu takého predloženia iba vtedy, ak pri opätovnom prevzatí uvedeného tovaru vedel, že režim tranzitu nebol riadne ukončený, čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu.

Podpisy
(
*1
)	* Jazyk konania: maďarčina.