CELEX: 62015CJ0313
Řízení o předběžné otázce
Životní prostředí
Směrnice 94/62/ES
Článek 3
Obaly a obalové odpady
Pojem
Role, trubice a válce, na kterých jsou navinuty flexibilní materiály (‚Válcové dutinky‘)
Směrnice 2013/2/EU
Platnost
Změna seznamu příkladů uvedených v příloze I směrnice 94/62/ES Evropskou Komisí
Nepřihlédnutí k pojmu ‚obal‘
Porušení prováděcích pravomocí

Žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce se týkají výkladu článku 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/62/ES ze dne 20. prosince 1994 o obalech a obalových odpadech (
Úř. věst. L 365, p. 10
), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/12/ES ze dne 11. února 2004 (
Úř. věst L 47, s. 26
) (dále jen „směrnice 94/62“), jakož i platnosti směrnice Komise 2013/2/EU ze dne 7. února 2013, která mění přílohu I směrnice 94/62 (
Úř. věst L 37, s. 10
, dále jen „směrnice 2013/2“)
Žádost ve věci C‑313/15 byla podána v rámci sporu mezi společností Eco-Emballages SA a společnostmi Sphère France SAS, Carrefour Import SAS, SCA Tissue France SAS, Melitta France SAS, SCA Hygiène Products SAS, Wepa France SAS, dříve Wepa Troyes SAS, Industrie Cartarie Tronchetti SpA, Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica SL, Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Kimberly-Clark SAS, Gopack SAS, Délipapier SAS, Scamark SAS, CMC France SARL, Schweitzer SAS, Paul Hartmann SA, Wepa France SAS, dříve Wepa Lille SAS, Système U Centrale Nationale SA, Industrie Cartarie Tronchetti France SAS, ohledně odmítnutí těchto společností zaplatit finanční příspěvek dlužný za recyklaci zboží, které uvedly na trh od 1. ledna 2007 a Eco-Emballages je považuje za obaly.
Žádost ve věci C‑530/15 byla podána v rámci žaloby pro překročení pravomoci podané společnostmi Melitta France SAS, Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Délipapier SAS, Gopack SAS, Industrie Cartarie Tronchetti SpA, Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica SLU, Kimberly-Clark SAS, Wepa France SAS, Paul Hartmann SA, SCA Hygiène Products SAS a SCA Tissue France SAS, jakož i Group’Hygiène syndicat professionnel proti vyhlášce ministra pro ekologii, trvalý rozvoj a energii ze dne 6. srpna 2013, kterou se mění vyhláška ze dne 7. února 2012 o příkladech uplatnění kritérií upřesňujících pojem „obal“ definovaný v článku R. 543-43 zákona o životním prostředí (JORF ze dne 27. srpna 2013, s. 14487, dále jen „vyhláška ze dne 6. srpna 2013“).
Právní rámec
Unijní právo
Článek 3 bod 1 směrnice 94/62 stanoví:
„Pro účely této směrnice se rozumí:
1)
‚obaly‘ veškeré výrobky zhotovené z jakéhokoli materiálu jakékoli povahy, které mají být použity k pojmutí, ochraně, manipulaci, dodávce a k prezentaci zboží, od surovin až po hotové výrobky, od výrobce až po uživatele nebo spotřebitele. Za obaly se rovněž pokládají ‚nevratné předměty‘ používané k týmž účelům.
Obaly zahrnují pouze:
a)
prodejní obaly neboli primární obaly, tj. obaly určené k tomu, aby tvořily v místě nákupu prodejní jednotku pro konečného uživatele nebo spotřebitele;
b)
skupinové obaly neboli sekundární obaly, tj. obaly určené k tomu, aby v místě nákupu tvořily skupinu určitého počtu prodejních jednotek, ať již je tato skupina prodávána konečnému uživateli nebo spotřebiteli, anebo slouží pouze jako pomůcka pro umístění do regálů v místě prodeje; mohou být z výrobku odstraněny, aniž se tím ovlivní jeho vlastnosti;
c)
přepravní obaly neboli terciární obaly, tj. obaly, které jsou určeny k usnadnění manipulace s určitým množstvím prodejních jednotek nebo skupinových obalů a k usnadnění jejich přepravy, aby se při manipulaci a přepravě zabránilo jejich fyzickému poškození. Za přepravní obaly se nepokládají silniční, železniční, lodní a letecké kontejnery.
‚Definice ‚obalu‘ se dále zakládá na kritériích stanovených níže. Předměty uvedené v příloze I uvádějí názorné příklady použití těchto kritérií.
i)
Předměty se považují za obal, odpovídají-li, aniž jsou dotčeny jiné funkce, které by mohl obal také plnit, výše uvedené definici, je-li [ledaže je] tento předmět nedílnou součástí výrobku, je zapotřebí k tomu, aby uzavíral, nesl nebo uchovával tento výrobek po celou dobu jeho životnosti a všechny části jsou určeny pro společné užívání, společnou spotřebu nebo společné odstranění.
ii)
Předměty navržené a určené k tomu, aby byly plněny v místě prodeje, a ‚jednorázové‘ předměty prodávané, plněné nebo navržené a určené k plnění v místě prodeje se považují za obaly, pokud plní funkci obalu.
iii)
Součásti obalu a pomocné prvky začleněné v obalu se považují za části obalu, v němž jsou začleněny. Pomocné prvky, které jsou zavěšeny přímo na výrobku nebo jsou k výrobku připevněné a plní funkci obalu, se považují za obal, nejsou-li nedílnou součástí tohoto výrobku a nejsou-li všechny části určeny k tomu, aby byly společně spotřebovány nebo odstraněny.
Komise případně v souladu s článkem 21 posoudí názorné příklady pro definici předmětů, které se považují za obaly, uvedené v příloze I a podle potřeby je reviduje. Přednostně se zabývá těmito předměty: pouzdry na CD a videokazety, květináči, trubicemi a válci, na kterých jsou navinuty flexibilní materiály, podkladovým papírem samolepicích štítků a balicím papírem.‘ […]“
Body 2 a 4 odůvodnění směrnice 2013/2 upřesňují:
„(2)
Pro účely právní jistoty a harmonizace výkladu definice ‚obalu‘ je nutné seznam názorných příkladů revidovat a změnit k objasnění dodatečných případů, kdy hranice mezi tím, co je obal, a co nikoli, zůstává nejasná. Přezkum vychází z výzev členských států a hospodářských subjektů k důslednějšímu provádění směrnice a vytvoření rovných podmínek na vnitřním trhu.
[…]
(4)
Výbor zřízený podle článku 21 směrnice [94/62] nevydal [k opatřením stanoveným touto směrnicí] žádné stanovisko, a proto Komise předložila Radě k daným opatřením návrh, který byl předán Evropskému parlamentu. Rada během dvouměsíční lhůty stanovené článkem 5a rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [(
Úř. věst. 1999, L 184, s. 23
)], nerozhodla, a Komise proto návrh bez prodlení předložila Evropskému parlamentu. Evropský parlament proti opatření nevznesl během čtyř měsíců od výše uvedeného předání námitku.“
Příloha I směrnice 94/62, nadepsaná „Názorné příklady pro kritéria uvedená v čl. 3 bodě 1“, ve znění směrnice 2013/2, stanoví:
„Názorné příklady pro kritérium v podbodě i)
Obal
[…]
Role, trubice a válce, na kterých jsou navinuty flexibilní materiály (např. plastová fólie, alobal, papír), kromě rolí, trubic a válců, které slouží jako součást výrobních strojů a které se nepoužívají k úpravě výrobku jako prodejní jednotky.
[…]“
Francouzské právo
Článek L. 541-10-II zákona o životním prostředí stanoví:
„Na základě zásady rozšířené odpovědnosti výrobce lze výrobcům, dovozcům a distributorům [výrobků, z nichž vznikají odpady] nebo prvků a materiálů používaných při jejich výrobě uložit povinnost postarat se o prevenci odpadů a nakládání s odpady, které vyprodukují, nebo k tomu přispět.
Výrobci, dovozci a distributoři, kterým je ustanoveními tohoto oddílu a s výhradou uvedených ustanovení uložena výše uvedená povinnost, splní svou povinnost tím, že zavedou individuální systémy sběru a nakládání s odpady vzniklými z jejich výroby nebo společně zřídí ekologické organizace, kterým platí finanční příspěvek, převedou na ně své povinnosti a zajistí jejich řízení. Výrobce, dovozce nebo distributor, který zavedl schválený individuální systém sběru a nakládání s odpady nebo zřídil schválenou ekologickou organizaci, je majitelem těchto odpadů ve smyslu této kapitoly, jestliže se stará o nakládání s odpady podle části II tohoto článku.
[…]
Ekologické organizace schvaluje stát na dobu nejvýše šesti let, kterou lze obnovit, pokud prokáží, že disponují technickými a finančními schopnostmi, aby splnily požadavky zadávací dokumentace stanovené meziresortní vyhláškou a po stanovisku orgánu zastupujícího zúčastněné strany v odvětví.
[…]“
Článek L. 543-56 tohoto zákona stanoví:
„Každý výrobce a dovozce, jehož výrobky jsou prodávány s obalem takového druhu, jako je uveden v článku R. 543-55, nebo osoba odpovědná za první uvedení těchto výrobků na trh, pokud výrobce či dovozce nemůže být určen, je povinen přispět nebo postarat se o nakládání s veškerými těmito obalovými odpady, při dodržení ustanovení článků L. 2224-13 až L. 2224-16 obecného zákoníků samosprávných územních celků.“
Článek R. 543-43 zákona o životním prostředí stanoví:
„I.
Pro účely použití tohoto pododdílu se ‚obaly‘ rozumí veškeré předměty zhotovené z materiálu jakékoli povahy, které mají být použity k pojmutí a ochraně zboží za účelem umožnit manipulaci s ním a jeho dodávku od výrobce až po uživatele nebo spotřebitele a k prezentaci zboží. Za obaly se rovněž pokládají ‚nevratné‘ předměty používané k týmž účelům.
Definice ‚obalu‘ se dále zakládá na následujících kritériích:
1.
Předmět se považuje za obal, odpovídá-li, aniž jsou dotčeny jiné funkce, které by mohl obal také plnit, výše uvedené definici, ledaže je tento předmět nedílnou součástí výrobku, je zapotřebí k tomu, aby uzavíral, nesl nebo uchovával tento výrobek po celou dobu jeho životnosti a všechny části jsou určeny pro společné užívání, společnou spotřebu nebo společné odstranění;
[…]
Názorné příklady použití těchto kritérií jsou uvedeny ve vyhlášce ministra životního prostředí.“
Vyhláška ze dne 6. srpna 2013, kterou se mění článek 1 vyhlášky ze dne 7. února 2012 o příkladech uplatnění kritérií upřesňujících pojem „obal“ definovaný v článku R. 543-43 zákona o životním prostředí, stanoví:
„Na základě kritéria i) bodu I článku R. 543-43 zákona o životním prostředí, následující příklady představují:
—
Obal:
[…]
—
Role, trubice a válce, na kterých jsou navinuty flexibilní materiály (např. plastová fólie, alobal, papír), kromě rolí, trubic a válců, které slouží jako součást výrobních strojů a nepoužívají se k úpravě výrobku jako prodejní jednotky.“
Spory v původním řízení, předběžné otázky a řízení před Soudním dvorem
Věc C‑313/15
Společnost Eco-emballages je ekologickou organizací schválenou státem, která je oprávněna uzavírat s podniky, které uvádějí na francouzský trh obaly, smlouvy, jimiž přebírá jejich povinnost přispívat k odstranění obalových odpadů z domácností, a to za platbu příspěvku, jehož výše se vypočte na základě počtu distribuovaných obalů a hmotnosti materiálů, které je tvoří.
V lednu 2013 podala Eco-emballages žalobu proti podnikům, které jsou žalovanými v původním řízení, aby od nich získala na základě článku R. 543-43 zákona o životním prostředí, který provádí do francouzského právního řádu směrnici 94/62, platbu příspěvků na válcové dutinky ve formě rolí, trubic nebo válců, na kterých jsou navinuty určité flexibilní materiály prodávané spotřebitelům, jako plastová fólie, alobal nebo toaletní či savý papír, které uváděly na trh od 1. ledna 2007.
Žalované v původním řízení nicméně uvádí, že tyto válcové dutinky neodpovídají pojmu „obal“ ve smyslu článku 3 směrnice 94/62. Zvláště zaprvé zdůraznily, že samotný pojem „obal“ odkazuje nezbytně na něco, co pokud neobaluje, je přinejmenším vně výrobku, a zadruhé že taková válcová dutinka ani neuzavírá ani nechrání výrobek, jelikož nepředstavuje vnější obal, ale jeho vnitřní součást. Zatřetí zdůraznily, že do současnosti se nikdy nemělo za to, že válcová dutinka může představovat obal právě proto, že neobaluje výrobek, jak vyplývá zejména z parlamentních rozprav týkajících se přijetí směrnice 2004/12. V každém případě je směrnice 2013/2, která jak připomíná její preambule, nebyla schválena ani Evropským parlamentem ani Radou Evropské unie, jen názorným vodítkem, které bylo přijato pouze Komisí.
Vzhledem k tomu, že dospěly k závěru, že kvalifikace takových válcových dutinek jako odpadu je kontroverzní, vyzvaly některé žalované v původním řízení tribunal de commerce de Paris (Francie), aby položil Soudnímu dvoru předběžnou otázku týkající se určení, zda článek 3 směrnice 94/62 musí být vykládán tak, že zahrnuje uvedené válcové dutinky.
Předkládající soud poté, co připomněl znění článku 3 směrnice 94/62 a konstatoval, že směrnice 2013/2, která změnila jen přílohu I směrnice 94/62 a byla schválena pouze Komisí, jelikož výbor zavedený článkem 21 směrnice 94/62 nepřijal stanovisko a Rada nerozhodla o návrhu předloženém Komisí, měl za to, že směrnice byla pouze názorná, že neměla definitivní povahu, jako mají články směrnice, a nezměnila tedy obecnou definici obalů.
Za těchto podmínek se tribunal de commerce de Paris rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Spadají pod pojem ‚obal‘ definovaný v článku 3 směrnice [94/62] ‚válcové dutinky‘ (role, trubice, válce), na kterých jsou navinuty flexibilní výrobky, jako jsou papír nebo plastové fólie, prodávané spotřebitelům?“
Věc C‑530/15
Návrhem zaregistrovaným dne 28. října 2013 podaly žalobkyně v původním řízení ke Conseil d’État (Francie) žalobu pro překročení pravomoci znějící na zrušení vyhlášky ze dne 6. srpna 2013.
Předkládající soud upřesňuje, že vyhláška ze dne 6. srpna 2013 provádí směrnici 2013/2 do francouzského práva tak, že do seznamu příkladů obalů zahrnuje válcové dutinky, tak jak je definuje tato směrnice, že společnost Eco-Emballages zažalovala v lednu 2013 u obchodního soudu v Paříži různé společnosti, mezi nimi žalobkyně v původním řízení, aby se určila existence pohledávek z důvodu dlužných příspěvků za válcové dutinky stejného typu, jako jsou válcové dutinky dotčené ve věci C‑313/15, které obsahují určité výrobky, jež tyto společnosti uvádí na trh a že uvedený soud podal rozsudkem ze dne 19. června 2015 k Soudnímu dvoru předběžnou otázku ohledně výkladu článku 3 směrnice 94/62, uvedenou v bodě 16 tohoto rozsudku.
Předkládající soud uvádí rovněž, že v případě, že Soudní dvůr podá zápornou odpověď na otázku položenou obchodním soudem v Paříži ve věci C‑313/15, zpochybňují žalobkyně platnost směrnice 2013/2, přičemž uvádí, že tato směrnice tím, že zahrnula takové válcové dutinky mezi příklady obalů, popřela pojem „obal“ ve smyslu článku 3 směrnice 94/62 a překročila rozsah oprávnění přiznaný Komisí z důvodu jejích prováděcích pravomocí.
Za těchto podmínek se Conseil d’État rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Popřela směrnice [2013/2] tím, že zahrnula ‚válcové dutinky‘ (role, trubice, válce), na kterých jsou navinuty flexibilní materiály, jako jsou papír nebo plastové fólie, prodávané spotřebitelům, mezi příklady obalů, smysl pojmu ‚obal‘ definovaného v článku 3 směrnice [94/62] a překročila rozsah oprávnění svěřeného Komisi v rámci jejích prováděcích pravomocí?“
Řízení před Soudním dvorem
Usnesením předsedy Soudního dvora ze dne 28. října 2015 byly věci C‑313/15 a C‑530/15 spojeny pro účely písemné i ústní části řízení, jakož i pro účely rozsudku.
K předběžné otázce ve věci C‑313/15
Podstatou otázky předkládajícího soudu je, zda čl. 3 bod 1 směrnice 94/62 musí být vykládán v tom smyslu, že válcové dutinky ve formě rolí, trubic nebo válců, na kterých jsou navinuty flexibilní materiály prodávané spotřebitelům, představují „obaly“ ve smyslu tohoto ustanovení.
V tomto ohledu je třeba nejprve uvést, že v souladu s jejím článkem 1 je účelem směrnice 94/62 zejména zabránit jakýmkoli vlivům obalů a obalových odpadů na životní prostředí členských států i třetích zemí nebo tyto účinky zmenšit, aby bylo dosaženo vysoké úrovně ochrany životního prostředí, a to tím, že se členským státům zejména uloží zavést systém sběru a využití odpadů a obalových odpadů. Za tímto účelem se směrnice 94/62, jak vyplývá z bodu 5 odůvodnění a v souladu s čl. 2 odst. 1, vztahuje na veškeré obaly, které jsou v Evropské unii uváděny na trh, a na veškeré obalové odpady.
Z toho vyplývá, jak již Soudní dvůr rozhodl, že pojem obal musí být vykládán široce (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 29. dubna 2004, Plato Plastik Robert Frank,
C‑341/01
,
EU:C:2004:254
, body
a
).
Dále je třeba připomenout, že aby zboží představovalo obal ve smyslu čl. 3 bodu 1 směrnice 94/62 musí zaprvé splňovat dvě podmínky uvedené v čl. 3 bodu 1 prvním a druhém pododstavci směrnice 94/62 (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 29. dubna 2004, Plato Plastik Robert Frank,
C‑341/01
,
EU:C:2004:254
, bod
) a zadruhé odpovídat kritériím uvedeným v čl. 3 bodu 1 třetím pododstavci uvedené směrnice.
Zaprvé musí výrobek, aby představoval „obal“ ve smyslu směrnice 94/62, být v souladu s čl. 3 bodem 1 prvním pododstavcem této směrnice určen k pojmutí, ochraně, manipulaci, dodávce a k prezentaci zboží, od výrobce až po uživatele nebo spotřebitele. Druhá věta téhož ustanovení navíc uvádí, že všechny „nevratné“ předměty používané k týmž účelům musí být pokládány za obaly.
Jak již Soudní dvůr rozhodl, výčet možných funkcí obalu, který je obsažen v čl. 3 bodě 1 prvním pododstavci směrnice 94/62, není kumulativní (rozsudek ze dne 29. dubna 2004, Plato Plastik Robert Frank,
C‑341/01
,
EU:C:2004:254
, bod
).
Takový výrobek musí dále patřit pod jednu ze tří kategorií obalů uvedených v čl. 3 bodě 1 druhém pododstavci písm. a) až c) směrnice 94/62, a sice prodejní obaly, skupinové obaly nebo přepravní obaly.
Zadruhé v souladu s čl. 3 bodem 1 třetím pododstavcem písm. i) směrnice 94/62, musí být předmět, který odpovídá pozitivní definici pojmu obal uvedené v prvním a druhém pododstavci téhož čl. 3 bodu 1, považován za obal, ledaže je tento předmět nedílnou součástí výrobku, je zapotřebí k tomu, aby uzavíral, nesl nebo uchovával tento výrobek po celou dobu jeho životnosti a všechny části jsou určeny pro společné užívání, společnou spotřebu nebo společné odstranění.
V tomto ohledu je třeba zdůraznit, že ze samotného znění tohoto ustanovení vyplývá, že tři negativní kritéria, která uvádí, jsou kumulativní. Tudíž pouze předměty, které zatímco odpovídají pozitivní definici obalu, splňují zároveň tyto tři kritéria, nejsou považovány za obaly ve smyslu směrnice 94/62.
V projednávané věci je třeba konstatovat, že válcové dutinky, které jsou předměty, na kterých jsou navinuty flexibilní materiály, jako plastová fólie, alobal nebo toaletní či savý papír, odpovídají pozitivní definici pojmu obal stanovené v čl. 3 bodu 1 prvním a druhém pododstavci směrnice 94/62 a neodpovídají negativní definici uvedeného pojmu, uvedené v třetím pododstavci písm. i) téhož článku.
Zaprvé, i když je jistě pravda, že takové válcové dutinky nejsou určeny k pojmutí uvedených výrobků, nic to nemění na tom, že splňují zároveň nosnou funkci a funkci navíjení těchto flexibilních materiálů, a tedy funkce jejich ochrany, jakož i prezentace ve smyslu čl. 3 bodu 1 prvního pododstavce směrnice 94/62.
V tomto ohledu, jak uvedl generální advokát v bodech 42 až 44 svého stanoviska, válcová dutinka zajišťuje flexibilnímu materiálu, navinutému kolem ní vnitřní ochranu, která mu nabízí tvar umožňující jeho prezentaci a zároveň ulehčuje jeho přepravu a použití. Válcová dutinka je navíc „nevratným předmětem“ ve smyslu čl. 3 bodu 1 prvního pododstavce věty druhé, poté, co se vyčerpá flexibilní materiál navinutý kolem ní.
Kromě toho v rozsahu, v němž je válcová dutinka určena k tomu, aby s flexibilním materiálem navinutým kolem ní tvořila pro spotřebitele v místě nákupu jednotku, odpovídá definici primárního obalu stanovené v čl. 3 bodu 1 druhém pododstavci písm. a) směrnice 94/62.
Zadruhé, i když je pravda, že takové válcové dutinky jsou s ohledem na jejich nosnou funkci a funkci pro navití flexibilního materiálu ovinutého kolem nich, nezbytné k tomu, aby nesly tento výrobek po celou dobu jeho životnosti, nic to nemění na tom, že nesplňují kritéria negativní definice uvedená v čl. 3 bodu 1 třetím pododstavci písm. i) směrnice 94/62. Na rozdíl od čajového sáčku nebo kávové kapsle, citovaných v příloze I směrnice 94/62 jako příklady materiálů, které nepředstavují obaly ve smyslu tohoto ustanovení, není válcová dutinka nedílnou součástí flexibilního materiálu, který má nést a který je na ní navinut, a není určena k tomu, aby byla spotřebována nebo odstraněna spolu s ním, ale naopak přetrvává a musí být vyhozena poté, co byl uvedený materiál vyčerpán.
Konečně je třeba uvést, že výklad, podle kterého válcové dutinky představují obaly ve smyslu čl. 3 bodu 1 směrnice 94/62, je potvrzen tím, že Komise přijala směrnici 2013/2, která změnila přílohu I směrnice 94/62, která nyní uvádí „role, trubice a válce, na kterých jsou navinuty flexibilní materiály“ v seznamu příkladů obalů, které odpovídají kritériu definovanému v čl. 3 bodu 1 třetím pododstavci písm. i) směrnice 94/62
Z výše uvedených úvah vyplývá, že čl. 3 bod 1 směrnice 94/62 musí být vykládán v tom smyslu, že válcové dutinky ve formě rolí, trubic nebo válců, na kterých jsou navinuty flexibilní materiály prodávané spotřebitelům, představují „obaly“ ve smyslu tohoto ustanovení.
K předběžné otázce ve věci C‑530/15
Svou otázkou se předkládající soud podpůrně táže, pro případ, že Soudní dvůr přijme negativní odpověď na otázku položenou ve věci C‑313/15, zda Komise tím, že přijala směrnici 2013/2, která zahrnula válcové dutinky mezi příklady obalů uvedených v příloze I směrnice 94/62, popřela pojem „obal“ definovaný v článku 3 posledně uvedené směrnice a překročila rozsah oprávnění, které jí bylo svěřeno z důvodu jejích prováděcích pravomocí.
S ohledem na kladnou odpověď Soudního dvora na otázku položenou ve věci C‑313/15, není třeba odpovědět na otázku položenou ve věci C‑530/15.
K nákladům řízení
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (třetí senát) rozhodl takto:

Článek 3 bod 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/62/ES ze dne 20. prosince 1994 o obalech a obalových odpadech, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/12/ES ze dne 11. února 2004, musí být vykládán v tom smyslu, že válcové dutinky ve formě rolí, trubic nebo válců, na kterých jsou navinuty flexibilní materiály prodávané spotřebitelům, představují „obaly“ ve smyslu tohoto ustanovení.

Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: francouzština.