CELEX: 62015CJ0258
Преюдициално запитване
Равно третиране в областта на заетостта и професиите
Директива 2000/78/ЕО
Член 2, параграф 2 и член 4, параграф 1
Дискриминация, основана на възраст
Ограничаване на назначенията на полицаи в Баската автономна област до кандидатите, които не са навършили 35 години
Понятие „основно и определящо за професията изискване“
Преследвана цел
Пропорционалност

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването член 2, параграф 2, член 4, параграф 1 и член 6, параграф 1, буква в) от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (
ОВ L 303, 2000 г., стр. 16
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).
Запитването е отправено в рамките на спор между г‑н Gorka Salaberria Sorondo и Academia Vasca de Policía y Emergencias (Баска академия за полицейска подготовка и подготовка за извънредни ситуации, Испания, наричана по-нататък „Академията“) по повод на решението на последната да публикува обявление за конкурс, в което се изисква кандидатите за длъжностите полицай в полицията на Баската автономна област да не са навършили 35 години.
Правна уредба
Правото на Съюза
Съображения 18, 23 и 25 от Директива 2000/78 гласят:
„(18)
Настоящата директива не изисква, по-специално, от въоръжените сили и полицията, затворите и службите [за] спешн[а помощ] да наемат или оставят на работа лица, които нямат изискваните способности да изпълняват кръга от задължения, свързани със законната цел за подържане оперативния капацитет на тези служби.
[…]
(23)
При много ограничени обстоятелства, разлика в третирането може да бъде оправдана, когато характеристика, свързана с […] възраст […] съставлява основно и професионално-определящо изискване, когато целта е законна и изискването пропорционално. […]
[…]
(25)
Забраната за дискриминация въз основа на възраст е важна част от изпълнението на целите, заложени в Насоките по Заетостта, и насърчава многообразието на работната сила. Все пак, разликите в третирането въз основа на възраст, могат да бъдат оправдани при определени условия и следователно се изискват специфични разпоредби, които могат да се различават в съответствие със ситуацията в държавите членки. Следователно е важно да се разграничат разликите в третирането, които са оправдани, в частност от законова политика по заетостта, трудовия пазар и целите на професионалното обучение и дискриминацията, която трябва да бъде забранена“.
Съгласно член 1 от Директива 2000/78 с нея се цели създаването на обща рамка за борба с дискриминацията, основана на религия или убеждение, увреждане, възраст или сексуална ориентация, по отношение на заетостта и упражняването на занятие, с оглед на прилагането в държавите членки на принципа за равно третиране.
Член 2 от тази директива гласи:
„1.   За целите на настоящата директива, „принципът за равно третиране“ означава, че няма да има пряка или непряка дискриминация въз основа, на който и да е от признаците, посочени в член 1.
2.   За целите на параграф 1:
а)
проява на пряка дискриминация има, когато едно лице е, било е, или би било третирано по-малко благоприятно от друго в сравнима ситуация въз основа един от признаците, упоменати в член 1;
[…]“.
В член 3 от посочената директива се предвижда следното:
„1.   В границите на сферите на компетентност, поверени на Общността, настоящата директива се прилага към всички лица от публичния и частния сектор, включително публични органи, във връзка с[ъс]:
а)
условията за достъп до заетост, самостоятелна заетост или упражняване на занятие, включително критериите за подбор и условия за наемане на работа, в който и да е клон на дейност на всички нива на професионалната йерархия, включително повишение;
[…]“.
Член 4 от Директива 2000/78 е озаглавен „Професионални изисквания“ и в параграф 1 от него се посочва следното:
„Въпреки разпоредбите на член 2, параграфи 1 и 2, държавите членки могат да регламентират, че разлика в третирането, основаваща се на характеристика, свързана с някой от признаците, посочени в член 1, не представлява дискриминация, когато поради характера на засегнатите професионални дейности или в контекста, в който те се упражняват, такава характеристика представлява основно и определящо [за] професията изискване, като гарантират, че целта е законосъобразна и изискването пропорционално“.
Член 6 от Директива 2000/78 е озаглавен „Оправдаване на разликите в третирането на основание възраст“ и в него по-специално се предвижда следното:
„1.   Независимо от член 2, параграф 2, държавите членки могат да регламентират, че разлики в третирането на основание възраст не представлява дискриминация, ако в контекста на национално право, те са обективно и обосновано оправдани от законосъобразна цел, включително законосъобразна политика по заетостта, трудов пазар и цели на професионалното обучение и, ако средствата за постигане на тази цел са подходящи и необходими.
Такива разлики в третирането могат да включват освен другото:
[…]
в)
определянето на максимална възраст за наемане, основана на изискване за обучение за дадената длъжност или необходимост от разумен период на заетост преди пенсиониране.
[…]“.
Испанското право
С Ley Orgánica 2/1986 de Fuerzas y Cuerpos de Seguridad (Устройствен закон № 2/1986 за държавните сили и служби за сигурност) от 13 март 1986 г. (BOE № 63 от 14 март 1986 г.) се определят възложените функции на държавните сили и служби за сигурност, на полицейските служби на автономните области и на службите на местната полиция.
В член 38, параграфи 1—3 от този закон са предвидени следните функции за полицейските служби на автономните области:
„1.   Собствени правомощия:
a)
следят за спазването на издадените от органите на автономната област отделни разпоредби и заповеди;
b)
наблюдават и охраняват лицата, институциите, сградите, учрежденията и служебните помещения на автономната област и на нейните администрации, като гарантират нормалното функциониране на съоръженията и сигурността на ползвателите на техните услуги;
c)
контролират дейностите, които се уреждат по правната уредба на автономната област, като разкриват всякакви незаконни дейности;
d)
използват сила за целите на принудителното изпълнение на приетите от автономната област актове или разпоредби.
2.   В сътрудничество с държавните сили и служби за сигурност:
a)
следят за спазването на държавните закони и други разпоредби и гарантират функционирането на основните публични служби;
b)
участват в изпълнението на функциите на съдебна полиция при условията, предвидени в член 29, параграф 2 от настоящия закон;
c)
извършват наблюдение на обществени места, охраняват мероприятия и поддържат реда при масови прояви.
Тази функция се изпълнява главно от полицейските служби на автономните области, като това не засяга възможността за намеса на държавните сили и служби за сигурност, когато по искане на властите в автономната област или по тяхна собствена инициатива компетентните държавни органи го счетат за необходимо.
3.   При едновременна и недиференцирана намеса с държавните сили и служби за сигурност:
a)
при поискване съдействат за разрешаването по взаимно съгласие на конфликти между частноправни субекти;
b)
оказват помощ в случай на произшествия, катастрофи или обществени бедствия чрез участие в предвидената от закона форма в изпълнението на плановете за гражданска защита;
c)
следят за спазването на разпоредбите, свързани с опазването на природата и околната среда, водните ресурси, както и на ловното, рибното и горското богатство или друго във връзка с природата“.
В член 53 от Устройствен закон 2/1986 се определят функциите на службите на местната полиция и той гласи:
„1.   Службите на местната полиция изпълняват следните функции:
a)
защитават органите на местна власт и извършват наблюдение на техните сгради и съоръжения;
b)
осигуряват реда, сигнализацията и регулирането на движението в централната градска част съгласно правилата за движение по пътищата;
c)
изготвят протоколи за пътно-транспортни произшествия в централната градска част;
d)
изпълняват функции на административна полиция по отношение на заповеди, наредби и други актове на общинските органи в рамките на своите правомощия;
e)
участват в изпълнението на функциите на съдебна полиция […];
f)
оказват помощ в случай на произшествия, катастрофи или обществени бедствия чрез участие в предвидената от закона форма в изпълнението на плановете за гражданска защита;
g)
предотвратяват извършването на престъпления и вземат всякакви мерки за осуетяването им […];
h)
извършват наблюдение на обществени места и при поискване оказват съдействие на държавните сили и служби за сигурност и на полицията на автономните области при охраната на мероприятия и опазването на реда при масови прояви;
i)
при поискване оказват съдействие за разрешаването на конфликти между частноправни субекти“.
Що се отнася до постъпването в национална служба „Полиция“, в член 7, буква б) от Real Decreto 614/1995 por el que se aprueba el Reglamento de los Procesos selectivos y de formación del Cuerpo Nacional de Policía (Кралски указ 614/1995 за утвърждаване на Правилника относно процедурите за подбор и обучение в национална служба „Полиция“) от 21 април 1995 г. (BOE № 118 от 18 май 1995 г.) се предвижда, че възрастта на кандидатите трябва да бъде между 18 и 35 години.
Член 26, параграф 1 от Ley 4/1992 de Policía del País Vasco (Закон 4/1992 от 17 юли за полицията в Страната на баските) от 17 юли 1992 г. (Boletin Oficial del Pais Vasco № 155 от 11 август 1992 г.) гласи:
„В рамките на упражняваните от Баската автономна област правомощия основната задача на Ertzaintza [полицията на Баската автономна област] е да защитава лицата и имуществото, да гарантира свободното упражняване на съответните права и свободи и да се грижи за сигурността на гражданите на цялата територия на автономната област. За тази цел тя упражнява функциите, които са възложени на държавните служби за сигурност съгласно действащата правна уредба“.
С осма допълнителна разпоредба от Закон 4/1992 на баското правителство се предоставят правомощия, за да определи „по нормативен път рамката на медицинските изключения за достъпа до категориите и длъжностните нива в службите, които съставляват полицията на Страната на баските, както и условията, свързани с изискваните възраст и ръст“.
В член 4, буква б) от Decreto 315/1994 por el que se aprueba el reglamento de selección y formación de la policía del País Vasco (Указ 315/1994 за утвърждаване на Правилника за подбор и обучение в полицията в Страната на баските) от 19 юли 1994 г. (Boletin Oficial del Pais Vasco № 157 от 19 август 1994 г.), изменен с Decreto 120/2010 (Указ 120/2010) от 20 април 2010 г. (наричан по-нататък „Указ 315/1994“), е посочено следното условие за възраст:
„Навършени 18 години и ненавършени 35 години за назначаване на длъжност полицай. За постъпване в службите на местната полиция максималната възрастова граница същевременно може да бъде преразгледана, като се отчете извършената работа в местната администрация, в службите на местната полиция“.
Спорът по главното производство и преюдициалният въпрос
Г‑н Salaberria Sorondo обжалва пред Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Върховен съд на Баската автономна област, Испания) решението от 1 април 2014 г. на Directora General de la Academia Vasca de Policía y Emergencias (генерален директор на Баската академия за полицейска подготовка и подготовка за извънредни ситуации, Испания), с което се определят конкретните условия, предвидени в обявление за конкурс за назначаване на полицаи в полицията на Баската автономна област (Boletin Oficial del Pais Vasco № 82 от 1 април 2014 г.).
Г‑н Salaberria Solondo оспорва законосъобразността на част 2, точка 1, буква c) от обявлението за конкурс, където се изисква кандидатите да не са навършили 35 години, за да участват в конкурса. Г‑н Solondo, чиято възраст е над 35 години, твърди, че с това изискване се нарушава Директива 2000/78 и членове 20 и 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз. Той по-специално твърди, че въведената възрастова граница е неоправдана, тъй като ограничава правото на достъп до длъжности в публичната администрация без основателна причина.
Запитващата юрисдикция припомня, че тя вече се е произнасяла, приемайки че максималната възрастова граница от 32 години за назначаване на полицаи в полицията на Баската автономна област отговаря на изискванията за пропорционалност, произтичащи както от конституцията и националната правна уредба, така и от Директива 2000/78. Запитващата юрисдикция отчитала факта, че в решение от 12 януари 2010 г., Wolf (
C‑229/08
,
EU:C:2010:3
), Съдът приема, че член 4, параграф 1 от тази директива допуска национална правна уредба, в която максималната възраст за назначаване на работа в междинната техническа пожарна служба се определя на 30 години.
Запитващата юрисдикция също така се позовава и на решение от 13 ноември 2014 г., Vital Pérez (
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
), в което Съдът приема, че член 2, параграф 2, член 4, параграф 1 и член 6, параграф 1, буква в) от Директива 2000/78 не допускат национална правна уредба, в която максималната възраст за назначаване на полицаи в местната полиция се определя на 30 години.
В това отношение запитващата юрисдикция същевременно отбелязва, че функциите, които испанският правен ред възлага на полицаите в местната полиция, са различни от функциите, поверени на служителите в държавните сили и служби за сигурност. Последните съответствали на функциите, поверени на полицейски орган „с пълни правомощия“, който трябва да следи за осигуряването на обществения ред и сигурността на гражданите във всичките ѝ аспекти. Тъй като функциите на полицаите в полицията на Баската автономна област не съответствали на функциите, поверени на службите на местната полиция, а са с обхват като този на функциите на държавните сили и служби за сигурност, то решение от 13 ноември 2014 г., Vital Pérez (
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
) не било относимо за разрешаването на спора в главното производство.
Според запитващата юрисдикция предвид високото равнище на изискванията, присъщи за функциите, възложени на държавните сили и служби за сигурност, определянето на максимална възрастова граница от 35 години за достъп до работа в полицейска служба — изпълняваща всички функции, характерни за поддържането на обществения ред и обществената сигурност — би могло да се разглежда като пропорционално и разумно, и съответно да се приеме за съответстващо на член 2, параграф 2, член 4, параграф 1 и член 6, параграф 1, буква в) от Директива 2000/78.
При това положение Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Върховен съд на Баската автономна област) решава да спре производството и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„Определянето на максимална възрастова граница от 35 години като условие за участие в конкурс за достъп до длъжността полицай в полицията на Баската автономна област съответства ли на тълкуването [на член] 2, параграф 2, [член] 4, параграф 1 и [член] 6, параграф 1, буква в) от Директива 2000/78/ЕО […]?“.
По преюдициалния въпрос
С въпроса си запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали член 2, параграф 2 от Директива 2000/78 във връзка с член 4, параграф 1 и член 6, параграф 1, буква в) от същата директива трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба като разглежданата в главното производство, в която се предвижда, че кандидатите за заемане на длъжностите полицай в полицейска служба не трябва да са навършили 35 години.
Най-напред трябва да се провери дали разглежданата в главното производство правна уредба попада в приложното поле на Директива 2000/78.
В това отношение, като предвижда, че навършилите 35 години лица не могат да бъдат назначавани в полицейската служба на Баската автономна област, член 4, буква b) от Указ 315/1994 засяга условията за наемане на работа на тези работници. Ето защо такава правна уредба трябва да се разглежда като установяваща норми относно условията за достъп до заетост в публичния сектор по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) от Директива 2000/78 (вж. в този смисъл решение от 13 ноември 2014 г., Vital Pérez,
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
, т.
).
Следователно случай като този в основата на спора, разглеждан от запитващата юрисдикция, попада в приложното поле на Директива 2000/78.
След това трябва да се припомни, че съгласно член 1 от Директива 2000/78 с нея се цели създаването на обща рамка за борба с дискриминацията, основана по-специално на възраст, по отношение на заетостта и упражняването на занятие с оглед на прилагането в държавите членки на принципа за равно третиране.
Съгласно член 2, параграф 1 от Директива 2000/78 „принципът за равно третиране“ означава, че няма да има пряка или непряка дискриминация въз основа на който и да е от признаците, посочени в член 1“ от същата директива. В член 2, параграф 2, буква а) от посочената директива се прави уточнението, че за нуждите на прилагането на член 2, параграф 1 проява на пряка дискриминация има, когато едно лице е третирано по-малко благоприятно спрямо друго лице в сходно положение въз основа на един от признаците, упоменати в член 1 от посочената директива.
В разглеждания случай предвиденото в член 4, буква b) от Указ 315/1994 условие отрежда по-неблагоприятно третиране на определени лица спрямо третирането на намиращи се в сходни положения други лица, като единствената причина за това е, че първите са навършили 35 години.
Следователно тази правна уредба въвежда пряко основана на възрастта разлика в третирането по смисъла на член 1 във връзка с член 2, параграф 2, буква а) от Директива 2000/78 (вж. в този смисъл решение от 13 ноември 2014 г., Vital Pérez,
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
, т.
).
При това положение накрая трябва да се провери дали все пак подобно различно третиране не представлява дискриминация предвид член 4, параграф 1 или член 6, параграф 1 от Директива 2000/78.
В член 4, параграф 1 от Директива 2000/78 по-специално се предвижда, че „разлика в третирането, основаваща се на характеристика, свързана с някой от признаците, посочени в член 1 [от тази директива], не представлява дискриминация, когато поради характера на засегнатите професионални дейности или в контекста, в който те се упражняват, такава характеристика представлява основно и определящо [за] професията изискване, като [се] гарантира[…], че целта е законосъобразна и изискването пропорционално“.
От тази разпоредба следва, че не признакът, на който се основава разликата в третирането, а определена характеристика, свързана с този признак, трябва да представлява основно и определящо за професията изискване (решение от 13 ноември 2014 г., Vital Pérez,
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
, т.
и цитираната съдебна практика).
Впрочем притежаването на особени физически способности е характеристика, свързана с възрастта, а функциите по защита на лицата и имуществото, задържане и охраняване на извършителите на престъпления и превантивно патрулиране могат да изискват използване на физическа сила (решения от 12 януари 2010 г., Wolf,
C‑229/08
,
EU:C:2010:3
, т.
, от 13 септември 2011 г., Prigge и др.,
C‑447/09
,
EU:C:2011:573
, т.
и от 13 ноември 2014 г., Vital Pérez,
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
, т.
и
и цитираната съдебна практика).
Естеството на тези функции предполага особена физическа годност, доколкото при изпълнението им физическите недостатъци могат да имат тежки последици не само за самите полицаи и за трети лица, но също и за поддържането на обществения ред (решение от 13 ноември 2014 г., Vital Pérez,
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
, т.
).
Следователно притежаването на особени физически способности, за да могат да се изпълняват описаните в член 26, параграф 1 от Закон 4/1992 три основни задачи на полицията на Баската автономна област — а именно да се осигури защитата на лицата и имуществото, да се гарантира свободното упражняване на правата и свободите на всеки и да се грижи за сигурността на гражданите — може да се счита за основно и определящо за професията изискване по смисъла на член 4, параграф 1 от Директива 2000/78 за упражняването на разглежданата в главното производство професия.
Що се отнася до преследваната с Указ 315/1994 цел, Академията и испанското правителство твърдят, че с определянето на максимална възрастова граница от 35 години за достъп до работа в полицейската служба на Баската автономна област посоченият указ цели да осигури оперативния капацитет и доброто функциониране на тази полицейска служба, като се гарантира, че новоназначените служители ще са в състояние да изпълняват най-трудните от физическа гледна точка задачи през относително дълъг период от своята кариера.
В това отношение в точки 43 и 44 от решение от 13 ноември 2014 г., Vital Pérez (
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
), след като отбелязва, че съгласно уточнението в съображение 18 от Директива 2000/78 тя не изисква полицейските служби да наемат или оставят на работа лица, които нямат способностите, необходими за изпълнение на кръга от задължения, които може да се наложи да им бъдат възложени, предвид законната цел за поддържане на оперативния капацитет на тези служби, Съдът приема, че загрижеността да се гарантира оперативният капацитет и доброто функциониране на полицейските служби представлява законосъобразна цел по смисъла на член 4, параграф 1 от същата директива.
Безспорно в точка 57 от същото решение Съдът констатира, че национална правна уредба, в която максималната възраст за назначаване на полицаи в местната полиция на Ayuntamiento de Oviedo (община Овиедо, Испания) се определя на 30 години, налага непропорционално изискване, противоречащо на член 4, параграф 1 от Директива 2000/78.
Същевременно функциите, изпълнявани от полицейските сили на автономните области, са различни от възложените такива на местната полиция, които са разгледани по делото, по което е постановено решение от 13 ноември 2014 г., Vital Pérez (
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
). Трябва съответно да се припомни, че по-специално по силата на член 53 от Устройствен закон 2/1986 на полицаите в местната полиция е възложено осигуряването на защитата на органите на местна власт и наблюдението на техните сгради, осигуряването на реда, сигнализацията и регулирането на движението в централната градска част и изпълнението на функции на административна полиция. От друга страна обаче от член 26, параграф 1 от Закон 4/1992 следва, че полицията на Баската автономна област „[има за] основна[..] задача […] да защитава лицата и имуществото, да гарантира свободното упражняване на съответните права и свободи и да се грижи за сигурността на гражданите на цялата територия на автономната област“.
Както Академията уточнява в съдебното заседание пред Съда, полицаите от базовата категория на полицията на Баската автономна област, за която е организиран разглежданият в главното производство конкурс, не изпълняват административни задачи, а имат главно оперативни или изпълнителни функции, които — както и генералният адвокат отбелязва в точка 35 от заключението си — могат да наложат прибягване до физическа сила и до изпълнение на задачи при трудни, а дори и екстремни условия за намеса. Според предоставената от Академията информация за изпълнението единствено на административни задачи служителите от персонала се набират посредством специални конкурси, в които не се предвижда възрастова граница.
Впрочем пред Съда Академията твърди, че видно от приложените към писменото ѝ становище писмени доклади, след навършването на 40-годишна възраст функционалните способности на полицаите от полицията в Баската автономна област се влошават, което се изразява в намаляване на способността за възстановяване след продължително усилие и невъзможност за изпълнение на каквато и да било друга задача, изискваща същата степен на натовареност, в продължение на определен период от време. Освен това според същите доклади полицай на възраст над 55 години не би могъл да се разглежда като притежаващ напълно способностите, необходими за правилното упражняване на професията му, без да възникне риск за него или за третите лица.
Освен това Академията прави уточнението, че след навършване на 56-годишна възраст полицаите от полицията в Баската автономна област се ползват от законоустановено намаляване на годишното работно време и са освободени от работа през нощта и от патрулни задачи извън полицейските помещения („персонализирана активна служба“), като полицаите, които се ползват от този вид условия, се задължават да се пенсионират по тяхно желание на 60 или евентуално на 59 години.
Следва да се подчертае, че съгласно представените от Академията данни през 2009 г., тоест точно преди включването в Указ 315/1994 на разглежданата в главното производство възрастова граница, полицейската служба на Баската автономна област е била съставена от 8000 полицаи. Към този момент 59 от тях са били на възраст между 60 и 65 години, а 1399 между 50 и 59 години. Академията добавя, че според извършените през 2009 г. предвиждания през 2018 г. 1135 полицаи ще бъдат на възраст между 60 и 65 години, а 4660 полицаи, тоест повече от половината от личния състав, ще бъдат на възраст между 50 и 59 години. През 2025 г. над 50 % от полицаите в тази полицейска служба ще бъдат на възраст между 55 и 65 години. Тези данни предвещават масово застаряване на личния състав на службата.
С оглед на тези данни Академията подчертава необходимостта да се предвиди постепенното заместване чрез конкурси на най-възрастните полицаите, като се назначат по-млади служители, годни да поемат изпълнението на изискващи физически усилия функции. В това отношение настоящото дело също се различава от делото, по което е постановено решение от 13 ноември 2014 г., Vital Pérez (
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
), и по което — както следва от точка 56 от посоченото решение — не е било доказано, че целта за гарантиране на оперативния капацитет и доброто функциониране на местната полицейска служба изисква в нея да се поддържа определена възрастова структура, която да налага назначаването единствено на служители на възраст под 30 години.
От всичко гореизложено следва, че функциите, които трябва да изпълняват полицаите от базовата категория на полицията на Баската автономна област, включват изискващи физически усилия задачи. Впрочем Академията също така твърди, че възрастта, на която се назначава полицай в полицията на Баската автономна област, предопределя колко време той ще бъде в състояние да изпълнява такива задачи. На полицай, който е назначен на 34-годишна възраст — при положение че трябва да следва и обучение с продължителност около две години — такива задачи могат да се възлагат в продължение на максимум 19 години, тоест докато навърши 55 години. При това положение назначаване в по-напреднала възраст би навредило на възможността за възлагане на изискващите най-големи физически усилия задачи на достатъчен брой полицаи. Освен това такова назначаване не би позволило посочените задачи да се възлагат през достатъчно дълъг период от време на така назначените полицаи. Накрая, както разяснява Академията, разумната организация на полицейската служба на Баската автономна област изисква да бъде осигурен баланс между броя на изискващите физически усилия длъжности, които не са пригодени за най-възрастните полицаи, и броя на изискващите по-малко такива усилия длъжности, които могат да се заемат от тези полицаи (вж. по аналогия решение от 12 януари 2010 г., Wolf,
C‑229/08
,
EU:C:2010:3
, т.
).
Освен това, както отбелязва генералният адвокат в точка 38 от заключението си, недостатъците, които има опасност да възникнат във функционирането на службите на полицията на Баската автономна област, изключват възможността организирането в хода на конкурса на физически изпити, изискващи покриването на високи критерии, с елиминаторен характер да представлява по-малко ограничителна алтернативна мярка. Целта за поддържане на оперативния капацитет и доброто функциониране на полицейската служба на Баската автономна област всъщност изисква — за да се създаде отново задоволителна възрастова структура — притежаването на особени физически способности да не бъде разглеждано статично при провеждането на изпитите в конкурса за назначаване, а динамично, като се вземат предвид годините служба, които полицаят ще прослужи, след като бъде назначен.
Следователно правна уредба като разглежданата в главното производство, в която се предвижда, че кандидатите за заемане на длъжностите полицай в полицията на Баската автономна област не трябва да са навършили 35 години, може — при условие че запитващата юрисдикция се увери, че различните индикации, които следват от изразените становища и представените документи от Академията пред Съда, отбелязани по-горе, са точни — да се разглежда, от една страна, като подходяща за постигане на целта за гарантиране на оперативния капацитет и доброто функциониране на съответната полицейска служба, и от друга страна, като ненадхвърляща необходимото за постигането на тази цел.
Тъй като съгласно член 4, параграф 1 от Директива 2000/78 произтичащото от тази правна уредба различно третиране, основано на възраст, не представлява дискриминация, не е необходимо да се обсъжда въпросът дали това третиране може да бъде обосновано по член 6, параграф 1, буква в) от същата директива.
Въз основа на всички гореизложени съображения на поставения въпрос следва да се отговори, че член 2, параграф 2 от Директива 2000/78 във връзка с член 4, параграф 1 от същата директива трябва да се тълкува в смисъл, че допуска правна уредба като разглежданата в главното производство, в която се предвижда, че кандидатите за заемане на длъжностите полицай в полицейска служба, чрез които се осигурява извършването на всички възложени на тази служба оперативни или изпълнителни функции, не трябва да са навършили 35 години.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (голям състав) реши:

Член 2, параграф 2 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите във връзка с член 4, параграф 1 от същата директива трябва да се тълкува в смисъл, че допуска правна уредба като разглежданата в главното производство, в която се предвижда, че кандидатите за заемане на длъжностите полицай в полицейска служба, чрез които се осигурява извършването на всички възложени на тази служба оперативни или изпълнителни функции, не трябва да са навършили 35 години.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: испански.