CELEX: 62016TJ0208
Výzkum a technický rozvoj
Výzvy k předkládání a související činnosti v rámci pracovního programu Evropské rady pro výzkum na rok 2015
Rámcový program pro výzkum a inovace (2014
2020)
Horizont 2020
Rozhodnutí ERCEA, kterým se prohlašuje návrh předložený žalobcem za nesplňující požadavky
Projekt týkající se identifikace matematických algoritmů, které mají usnadnit čtení a analýzu určitých starobylých rukopisů
Zneužití pravomoci
Nesprávné posouzení faktů
Nesprávné právní posouzení
Zjevně nesprávné posouzení

Skutečnosti předcházející sporu
Rámcový program pro výzkum a inovace Horizont 2020
Rámcový program pro výzkum a inovace Horizont 2020 byl zaveden na základě článků 173 a 182 SFEU nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1291/2013 ze dne 11. prosince 2013, kterým se zavádí Horizont 2020 – rámcový program pro výzkum a inovace (2014–2020) a zrušuje rozhodnutí č. 1982/2006/ES (
Úř. věst. 2013, L 347, s. 104
), a nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1290/2013 ze dne 11. prosince 2013, kterým se stanoví pravidla pro účast a šíření výsledků programu „Horizont 2020 – rámcový program pro výzkum a inovace (2014–2020)“ a zrušuje nařízení (ES) č. 1906/2006 (
Úř. věst. 2013, L 347, p. 81
).
Tento program zejména stanoví, že Evropská rada pro výzkum (ERV) koordinuje a financuje projekty výzkumu prostřednictvím výzev k předkládání návrhů.
Článek 11 nařízení č. 1290/2013, nadepsaný „Výzva k předkládání návrhů“, v odstavci 1 stanoví:
„Výzvy k předkládání návrhů se vydávají […] s ohledem zejména na potřebu transparentnosti a nediskriminace, jakož i potřebu pružnosti vyplývající z rozmanité povahy výzkumných a inovačních odvětví.“
Článek 15 nařízení č. 1290/2013, nadepsaný „Kritéria pro výběr a udělení“, zní takto:
„1.   Předložené návrhy se hodnotí na základě těchto kritérií pro udělení:
a)
excelence;
b)
dopad;
c)
kvalita a efektivita provádění.
2.   Pro návrhy akcí Evropské rady pro výzkum v oblasti průkopnického výzkumu se jako jediné kritérium použije kritérium uvedené v odst. 1 písm. a).
[…]
6.   Návrhy jsou seřazeny v souladu s výsledky hodnocení. Výběr je učiněn na základě tohoto pořadí.
7.   Hodnocení provádějí nezávislí odborníci.
[…]“
Článek 16 nařízení č. 1290/2013 se týká postupu pro přezkum hodnocení. Uvedený článek stanoví:
„1.   Komise nebo příslušný financující subjekt zajistí transparentní postup pro přezkum hodnocení pro žadatele, kteří se domnívají, že hodnocení jejich návrhu nebylo provedeno v souladu s postupy stanovenými v tomto nařízení, příslušném pracovním programu nebo pracovním plánu a ve výzvě k předkládání návrhů.
2.   Žádost o přezkum se musí vztahovat ke konkrétnímu návrhu a předkládá ji koordinátor návrhu do 30 dnů ode dne, kdy Komise nebo příslušný financující subjekt informuje koordinátora o výsledcích hodnocení.
3.   Komise nebo příslušný financující subjekt odpovídá za posouzení žádosti uvedené v odstavci 2. Toto posouzení se týká pouze procesního hlediska hodnocení a nikoli obsahu návrhu.
4.   Výbor pro přezkum hodnocení složený ze zaměstnanců Komise nebo příslušného financujícího subjektu vydá stanovisko k procesnímu hledisku hodnocení. Předsedá mu úředník Komise nebo příslušného financujícího subjektu z jiného odboru, než je odbor odpovědný za výzvy k předkládání návrhů. Výbor může doporučit jeden z těchto postupů:
a)
přehodnocení návrhu především hodnotiteli, kteří se neúčastnili předchozího hodnocení;
b)
potvrzení původního hodnocení.
5.   Na základě doporučení uvedeného v odstavci 4 přijme Komise nebo příslušný financující subjekt rozhodnutí a oznámí je koordinátorovi návrhu. Komise nebo příslušný financující subjekt přijme toto rozhodnutí bez zbytečného odkladu.
6.   Postup pro přezkum nesmí zdržet výběr návrhů, které nejsou předmětem žádosti o přezkum.
7.   Postup pro přezkum nevylučuje jiné úkony, které účastník může učinit v souladu s právem Unie.“
Článek 17 nařízení č. 1290/2013, nadepsaný „Dotazy a stížnosti“, stanoví následující:
„1.   Komise zajistí, že je zaveden postup umožňující účastníkům podávat dotazy či stížnosti týkající se jejich zapojení do programu Horizont 2020.
2.   Komise zajistí, že informace o způsobu podávání výhrad, dotazů nebo stížnosti jsou dostupné všem účastníkům a zveřejněny na internetu.“
Článek 20 nařízení č. 1290/2013, nadepsaný „Lhůta pro udělení grantu“, stanoví v odst. 2 písm. a), že žadatelé musí být informováni o výsledku vědeckého posouzení jejich žádosti: nejdéle pět měsíců od uplynutí lhůty pro podání úplných návrhů.
Evropská Komise svěřila úkoly spojené s řízením programu Horizont 2020 Výkonné agentuře Evropské rady pro výzkum (ERCEA).
Právní rámec pro řízení prostřednictvím výkonných agentur je stanoven nařízením Rady (ES) č. 58/2003 ze dne 19. prosince 2002, kterým se stanoví statut výkonných agentur pověřených některými úkoly správy programů Společenství (
Úř. věst. 2003, L 11, s. 1
).
Článek 22 nařízení č. 58/2003 stanoví možnost podat správní stížnost k přezkumu legality, která se podává Komisi.
Kritéria výběru a postup hodnocení výzev k předkládání návrhů z roku 2015
U výzev k předkládání návrhů v roce 2015, byla kritéria výběru a postupy hodnocení stanoveny v pracovním programu na rok 2015 a v pravidlech ERV pro předkládání návrhů a související postupy hodnocení, výběru a udělování vztahující se na zvláštní program Horizont 2020 (dále jen „pravidla ERV“), schválené rozhodnutím Komise C(2014) 2454 final ze dne 15. dubna 2014, o pravidlech pro ERV.
Kromě toho jsou k výzvám k předkládání návrhů připojeny informace pro kandidáty, kteří zareagují na výzvy k předkládání návrhů za účelem získání grantů (dále jen „Sdělení pro kandidáty“).
Pracovní program ERV uvádí, že pro všechny granty v rámci ERV pro výzkum v oblasti průkopnického výzkumu se jako jediné kritérium použije kritérium excelence, které bude zohledněno pro posouzení inovativní povahy, cíle a proveditelnosti výzkumného projektu, ale také pro posouzení znalosti, tvořivosti a účasti hlavního výzkumného pracovníka.
Postup hodnocení je podrobně popsán v bodech 3.6 až 3.8 pravidel ERV a skládá se ze dvou fází. Pouze kandidáti, kteří úspěšně absolvují první fázi, jsou přijati do druhé fáze. V první fázi je návrh hodnocen v souhrnné verzi zahrnující popis projektu (extended synopsis) a odborné znalosti a životopis hlavního výzkumného pracovníka. Teprve ve druhé fázi je zkoumána a hodnocena úplná přihláška, tj. podrobný projekt výzkumu (scientific proposal). Tyto informace jsou mimoto shrnuty ve Sdělení pro kandidáty a jsou rovněž připojeny k výzvě k předkládání návrhů.
Kromě toho podle bodu 3.6.1 dvanáctého pododstavce pravidel ERV:
„Rozhodnutí panelu odborníků o návrhu a jeho umístění v pořadí je založeno na individuálních hodnoceních a na projednání v rámci panelu odborníků a je přijato většinou hlasů. Výsledkem fáze posouzení ze strany panelu je umístění do pořadí. V poslední fázi vzájemného hodnocení určí panel návrhy, které jsou doporučeny pro financování, pokud je k dispozici dostatečný rozpočet.“
Z bodu 3.6.2 pravidel ERV rovněž vyplývá, že pokud to stanoví pracovní program ERV, může posouzení panelu zahrnovat pohovory s hlavním výzkumným pracovníkem.
Kromě toho bod 1.2.5 Sdělení pro kandidáty upřesňuje následující:
„[…] Vezměte prosím na vědomí, že jednotlivé komentáře hodnotitelů nemusí být nutně shodné – polemiky a názorové rozdíly o hodnotě návrhu jsou součástí ‚vědecké metody‘ a jsou legitimní.
Kromě toho panel odborníků ERV může přijmout odlišný postoj, než jaký může vyplývat z vyjádření jednotlivých hodnotitelů. Tak je tomu například v případě, kdy jednání panelu odhalí významný nedostatek v návrhu, který nebyl identifikován jednotlivými hodnotiteli. Vyjádření panelu odrážejí rozhodnutí přijatá dohodou panelu jako celku na základě předchozích individuálních hodnocení provedených nezávislými hodnotiteli hodnotícími na dálku, což mohou být neplacení odborníci nebo členové panelu, a na základě zevrubného projednání a pořadí stanoveného v závislosti na jiných návrzích v průběhu zasedání panelu.“
Na základě vzájemného hodnocení poskytne ERCEA kandidátům v souladu s bodem 3.8 pravidel ERV výsledek hodnocení v „informačním dopise“, který je zaslán hlavnímu výzkumnému pracovníkovi a právnímu subjektu kandidáta.
Postup pro přezkum hodnocení
Na základě bodu 3.9 pravidel ERV může být internímu výboru pro přezkum předložena žádost o přezkum hodnocení.
Podle bodu 3.9 pátého pododstavce pravidel ERV:
„[…] Úlohou výboru pro přezkum je zajistit jednotný právní výklad tohoto druhu žádostí a rovné zacházení s kandidáty. Výbor poskytuje fundované stanovisko k realizaci procesu hodnocení na základě všech dostupných informací o návrhu a jeho hodnocení. Výbor pracuje nezávisle. Výbor však sám neprovádí hodnocení návrhu. Má-li výbor za to, že došlo k selhání v procesu hodnocení, které by mohlo ovlivnit rozhodnutí nefinancovat návrh, může navrhnout doplňující hodnocení celého návrhu nebo jeho části nezávislými odborníky. V závislosti na povaze žádosti o přezkum může výbor přezkoumat životopisy nezávislých odborníků, jejich individuální vyjádření a hodnotící zprávu. Výbor nezpochybňuje vědecké posouzení provedené panelem náležitě kvalifikovaných odborníků.
Na základě tohoto přezkumu výbor sdělí schvalující osobě odpovědné za výzvu k předkládání návrhů další postup. Jestliže má výbor pro přezkum za to, že existují důkazy ve prospěch námitek, může navrhnout, aby byl návrh zcela nebo částečně přehodnocen nezávislými odborníky, nebo může navrhnout, aby byl zachován původní výsledek. Výbor pro přezkum může formulovat další komentáře nebo doporučení […]“
V tomto ohledu bod 1.2.5.1 druhý pododstavec Sdělení pro kandidáty uvádí, že se postup pro přezkum hodnocení týká nedostatků v postupu hodnocení a v ojedinělých případech faktických chyb.
Konečně bod 3.9 osmý pododstavec pravidel ERV uvádí, že postup pro přezkum hodnocení nebrání kandidátům, aby využili jiné prostředky nápravy, včetně podání žaloby k Soudnímu dvoru Evropské unie.
Správní řízení
Dne 30. července 2014 zveřejnila Komise v
Úředním věstníku Evropské unie
výzvu k předkládání návrhů a souvisejících činností v rámci pracovního programu ERV 2015 vycházejícího z rámcového programu pro výzkum a inovace (2014–2020) ‐ Horizont 2020 (
Úř. věst. 2014, C 248, s. 6
) v návaznosti na přijetí rozhodnutí C(2014) 5008 ze dne 22. července 2014.
Dne 12. března 2015 podal žalobce, Graziano Ranocchia, k ERCEA žádost o grant typu „ERC Consolidator Grants“ v rámci výzvy k předkládání návrhů k programu grantů ERC Consolidator Grant 2015 vedenému panelem SH5 ‐ Kultura a kulturní produkce (dále jen „panel SH5“) na projekt týkající se použití rentgenové tomografie s fázovým kontrastem na herkulánský papyrus. Požadovaná výše grantu činila 2 miliony eur, což odpovídá maximální výši podpory, která může být poskytnuta, zvýšené o dodatečnou částku 749226 eur na nákup hlavního vybavení.
Panel SH5 se v první fázi hodnocení vyjádřil k projektu výzkumu žalobce kladně. Toto stanovisko bylo žalobci sděleno dopisy ze dne 3. a 22. července 2015 a byl pozván k pohovoru.
Dne 5. října 2015 obdržela ERCEA stížnost, která obsahovala tvrzení o možném vědeckém pochybení, co se týče předloženého projektu výzkumu žalobce, podle které posledně uvedený použil ve svém návrhu nezveřejněný výzkum, který byl proveden v jiném ústavu jinou výzkumnou skupinou, mimo jiné za pomoci jednoho z jeho spolupracovníků, který pracoval pro dotčený výzkumný ústav.
V návaznosti na posouzení stížnosti vyzval příslušný interní výbor ERCEA e-mailem ze dne 30. října 2015 žalobce, aby se vyjádřil k těmto obviněním.
Dne 5. listopadu 2015 žalobce poskytl požadované vysvětlení a upřesnil, že jeho spolupracovník nebyl nikdy informován o údajném nezveřejněném výzkumu konkurenční skupiny.
S ohledem na přezkum týkající se tvrzení o vědeckém pochybení rozhodla odpovědná schvalující osoba ERCEA na základě doporučení výboru vědecké rady pro střet zájmů, profesní pochybení a etické otázky tak, že odmítla hodnocení předložené jedním z odborných hodnotitelů hodnotících na dálku, který by se mohl potenciálně ocitnout ve střetu zájmů vzhledem k úzké spolupráci s osobou, která podala stížnost pro vědecké pochybení.
Na konci první fáze hodnocení absolvoval žalobce jakožto hlavní výzkumný pracovník dne 12. listopadu 2015 závěrečný pohovor s panelem SH5.
Dopisem ze dne 17. prosince 2015 ERCEA žalobci oznámila své rozhodnutí Ares (2015) 5922529 o nezařazení jeho vědeckého výzkumu na seznam schválených návrhů (dále jen „rozhodnutí o zamítnutí grantu“), protože panel SH5 rozhodl na základě hodnocení jednotlivých hodnotitelů připojených k dopisu, že jeho výzkum nesplňuje všechna hodnotící kritéria ERV, ale pouze některá z nich. V tomto dopise ERCEA upřesnila, že panel SH5 založil své rozhodnutí na hodnoceních provedených na dálku a na projednání mezi členy panelu.
Na základě individuálních hodnocení šesti externích hodnotitelů, závěrečného pohovoru s žalobcem a srovnání s ostatními návrhy projektů výzkumu rozhodl panel SH5 tak, že nedoporučil projekt výzkumu žalobce.
Výtky vznesené panelem SH5 vůči žalobci a jeho návrhu výzkumného projektu se v zásadě týkaly jeho schopnosti sledovat technologické a finanční aspekty návrhu a relativně nedůležité úlohy, která byla přidělena postdoktorským výzkumným pracovníkům.
Dne 21. prosince 2015 byl žalobce informován o tom, že příslušný interní výbor po konzultaci s výborem vědecké rady pro střet zájmů, profesní pochybení a etické otázky odmítl stížnost týkající se jeho údajného vědeckého pochybení.
Dne 22. prosince 2015 podal žalobce prostřednictvím elektronického portálu zřízeného pro účastníky programu Horizont 2020 žádost o přezkum hodnocení podle bodu 3.9 pravidel ERV.
V žádosti o přezkum hodnocení na prvním místě uvedl, že v projektu z roku 2015 následoval doporučení, která mu sdělila ERCEA při jeho předchozí kandidatuře v roce 2014.
Na druhém místě zpochybnil výtku týkající se jeho schopnosti sledovat technologické aspekty projektu, přičemž prohlásil, že se tato výtka nezakládá na jeho písemném návrhu, ale na otázkách položených při rozhovoru, z nichž na jednu odmítl odpovědět. Jelikož se tato otázka týkala fyziky, přičemž on je historik a filosof, neměla mu být položena. Kromě toho vyžadovat od hlavního výzkumného pracovníka, aby znal všechny technické aspekty projektu, včetně těch, které nespadají do jeho specializace, by bylo v rozporu s politikou ERV, která spočívá v podpoře mezioborových projektů. Rovněž zdůraznil, že plně odpověděl na další dvě otázky.
Na třetím místě zpochybnil kritiku, která se týká nedůležité role postdoktorských výzkumných pracovníků, a zdůrazňuje, že úloha přidělená těmto mladým výzkumným pracovníkům představuje jádro projektu.
Na čtvrtém místě žalobce tvrdil, že posouzení panelu SH5 je nepřiměřené a přiznává příliš velký význam nejméně příznivému individuálnímu hodnocení, které napadl, zatímco ostatních pět hodnocení bylo pozitivních. V tomto ohledu namítal, že negativní hodnocení bezpochyby pocházelo od konkurenčního výzkumného pracovníka, který je ve střetu zájmů, a že z tohoto důvodu není možné je zohlednit.
Na pátém místě v podstatě tvrdil, že rozhodnutí panelu SH5 bylo bezpochyby ovlivněno řízením o vědeckém pochybení vedeném neúspěšně proti jeho osobě, a měl za to, že členové panelu SH5 byli s tímto řízením seznámeni.
Dne 12. února 2016 ERCEA zveřejnila tiskovou zprávu, kterou stanovila seznam projektů schválených komisí SH5 na rok 2015 (dále jen „seznam schválených projektů“).
Dopisem ze dne 26. února 2016 ERCEA informovala žalobce o přijetí rozhodnutí Ares (2016) 1020667 o výsledku přezkumu hodnocení (dále jen „rozhodnutí ze dne 26. února 2016“).
Tímto dopisem byl žalobce informován, že se výbor pro přezkum zabýval jeho žádostí a ověřil, že postup hodnocení ERV byl plně dodržen a byl v souladu s pravidly ERV a jejím pracovním programem.
ERCEA uvedla v uvedeném dopise konečné závěry výboru pro přezkum. Z nich vyplývá, že výbor pro přezkum měl za to, že jeho návrh byl hodnocen nezávislými odborníky, kteří jsou všichni specialisté v dané oblasti odbornosti.
ERCEA rovněž uvedla, že rozhodnutí, kterým bylo zamítnuto udělení grantu, bylo přijato nejen na základě vyjádření individuálních hodnotitelů, ale i na základě projednání v rámci panelu SH5 a v závislosti na klasifikaci návrhu v porovnání s ostatními návrhy.
Kromě toho zdůraznila, že výsledky závěrečného hodnocení návrhu výzkumného projektu odrážely rozhodnutí panelu SH5 přijatá shodou panelu, aniž bylo třeba souhlasit s každým názorem individuálních hodnotitelů.
Výbor pro přezkum měl mimoto za to, že vyjádření žalobce měla za cíl zpochybnit vědecké posouzení provedené hodnotiteli nebo panelem SH5, přičemž takové hodnocení nespadá do jeho pravomoci.
Konečně výbor pro přezkum zjistil, že pravidla ERV týkající se střetu zájmů byla dodržena a že neexistoval žádný náznak střetu zájmů, pokud jde o hodnotitele.
ERCEA z toho vyvodila, že nedošlo k žádnému procesnímu pochybení v rámci procesu hodnocení.
Na základě těchto závěrů výboru pro přezkum informovala ERCEA žalobce o tom, že rozhodnutí o zamítnutí grantu se potvrzuje.
Řízení a návrhová žádání účastníků řízení
Návrhem došlým soudní kanceláři Tribunálu dne 29. dubna 2016 podal žalobce projednávanou žalobu.
ERCEA předložila žalobní odpověď dne 19. července 2016.
Žalobce předložil dne 6. září 2016 repliku. ERCEA předložila dne 28. října 2016 dupliku.
Dne 13. července 2017 položil Tribunál účastníkům řízení otázku ohledně přípustnosti
ratione temporis
žaloby, pokud jde o určité akty, které jsou předmětem sporu. ERCEA a žalobce dne 19. a 28. července 2017 odpověděli na otázku Tribunálu.
Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
–
zrušil rozhodnutí ze dne 26. února 2016;
–
zrušil rozhodnutí o zamítnutí grantu;
–
zrušil veškeré akty předchozí, navazující a související s těmito akty, zejména seznam schválených projektů;
–
nařídil přijetí jeho návrhu výzkumného projektu do pořadníku projektů schválených a financovaných v rámci výzvy k předkládání návrhů z roku 2015;
–
nařídil předložení určitých dokumentů;
–
uložil ERCEA náhradu nákladů řízení.
ERCEA navrhuje, aby Tribunál:
–
zamítl žalobu jako neopodstatněnou;
–
zamítl návrh na předložení dokumentů jako irelevantní;
–
uložil žalobci náhradu nákladů řízení.
Právní otázky
V zájmu hospodárnosti řízení a za dodržení zásady řádného výkonu spravedlnosti může unijní soud rozhodnout o žalobě a nemusí se nutně vyjádřit ke všem důvodům a argumentům uváděným účastníky řízení (obdobně viz rozsudek ze dne 26. února 2002, Rada v. Boehringer,
C‑23/00 P
,
EU:C:2002:118
, bod
). V projednávané věci má Tribunál za to, že se může zabývat meritem žaloby, aniž je nutné rozhodovat o její přípustnosti.
K návrhům na zrušení rozhodnutí o zamítnutí grantu a zrušení rozhodnutí ze dne 26. února 2016
Na podporu své žaloby uplatňuje žalobce tři žalobní důvody, které vycházejí zaprvé ze zneužití pravomoci v souvislosti se zjevnou nelogičností posouzení jeho projektu výzkumu, zadruhé ze zneužití pravomoci v souvislosti se zkreslením skutkových okolností a zatřetí ze zneužití pravomoci v souvislosti s porušením pravidel ERCEA o hodnocení projektů výzkumu.
K prvnímu žalobnímu důvodu vycházejícímu ze zneužití pravomoci v souvislosti se zjevnou nelogičností posouzení návrhu výzkumného projektu
Zaprvé žalobce má v podstatě za to, že rozhodnutí o zamítnutí grantu je stiženo vadou spočívající ve zneužití pravomoci. Tvrdí, že důvody, které vedly panel SH5 k zamítnutí jeho projektu výzkumu, jsou vyvráceny dokumentací, která byla poskytnuta, a nepodléhají procesu vědeckého posouzení. Dodává, že znal návrh a zvládá dotčené oblasti a že odpověděl na všechny otázky s výjimkou jedné.
Zadruhé se zneužití pravomoci podle žalobce neomezilo pouze na předmět hodnocení, nýbrž se týkalo také správného provedení individuálních posouzení hodnotitelů hodnotících na dálku v rámci celkového závěrečného hodnocení panelu SH5.
Toto závěrečné hodnocení bylo podle jeho názoru iracionální a nepřiměřené vzhledem ke skutečnosti, že shrnutí pěti hodnocení, která byla velmi pozitivní, a jednoho částečně záporného hodnocení mělo vést k optimálnímu celkovému posouzení a vyústit ve schválení jeho návrhu výzkumného projektu.
Pravidla ERV byla podle žalobce porušena, jelikož posouzení panelu SH5 spočívalo v pouhé prezentaci nejméně příznivého individuálního hodnocení, což vyvozuje z rozhodující shody hlavního důvodu zamítavého rozhodnutí panelu SH5 s argumentací pátého hodnotitele.
Zatřetí žalobce vytýká výboru pro přezkum, že „přehlédl zjevné zkreslení kritéria vědecké excelence“ a že, pokud jde o pátého hodnotitele, popřel střet zájmů, který nebyl vyloučen.
Má za to, že se uváděné výtky, ačkoli výbor pro přezkum zastává opak, týkají procesních a metodických otázek, které spadají do působnosti tohoto výboru, a nikoli vědeckého hodnocení projektu.
ERCEA s touto argumentací nesouhlasí.
V rámci tohoto žalobního důvodu žalobce vytýká ERCEA v podstatě to, že se dopustila zneužití pravomoci v souvislosti se zjevnou nelogičností posouzení jeho projektu, a že nedodržela pravidla ERV pro způsoby hodnocení.
Na podporu tohoto argumentu žalobce v podstatě tvrdí, že se panel SH5 dopustil nesprávného právního posouzení, jelikož důvody rozhodnutí o zamítnutí grantu byly vyvráceny poskytnutou dokumentací a že panel SH5 správně nepromítl hodnocení individuálních hodnotitelů, jak prokazuje rozdíl mezi těmito hodnoceními a závěrečným hodnocením panelu. Z toho vyplývá, že panel SH5 sledoval cíl odlišný od vědeckého posouzení.
Žalobce kromě toho tvrdí, že výbor pro přezkum neprávem ponechal bez povšimnutí „zjevné zkreslení kritéria vědecké excelence“ vycházející z toho, že panel SH5 zohlednil pouze negativní individuální hodnocení, a tvrdí, že výbor pro přezkum popřel existenci střetu zájmů.
Podle judikatury je určitý akt stižen vadou spočívající ve zneužití pravomoci pouze tehdy, pokud se na základě objektivních, relevantních a shodujících se nepřímých důkazů ukáže, že byl přijat za výlučným nebo přinejmenším rozhodujícím účelem dosáhnout jiných cílů, než jsou uváděné cíle, nebo vyhnout se postupu zvláště upravenému Smlouvou pro vyrovnání se s okolnostmi daného případu (viz rozsudek ze dne 10. března 2005, Španělsko v. Rada,
C‑342/03
,
EU:C:2005:151
, bod
).
Kromě toho podle ustálené judikatury platí, že v případě složitých posouzení, mají v určitých oblastech unijního práva orgány Evropské unie rozsáhlý prostor pro uvážení, takže přezkum těchto posouzení ze strany unijního soudu musí být omezen na ověření toho, zda byla dodržena procesní pravidla, zda skutková zjištění, na jejichž základě byla učiněna napadená volba, byla věcně správná, zda nedošlo ke zjevně nesprávnému posouzení těchto skutkových zjištění nebo ke zneužití pravomoci (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 2. září 2010, Komise v. Deutsche Post,
C‑399/08 P
,
EU:C:2010:481
, bod
, a ze dne 28. ledna 2016, Heli-Flight v. EASA,
C‑61/15 P
, nezveřejněný,
EU:C:2016:59
, bod
).
Posouzení vědecké excelence projektu výzkumu panelem odborníků a individuálními hodnotiteli z dotčených oborů patří do kategorie složitých posouzení ve smyslu judikatury uvedené v bodě 70 výše.
Je tedy na Tribunálu, aby určil, zda objektivní, relevantní a shodující se nepřímé důkazy prokazují, že rozhodnutí o zamítnutí udělení grantu bylo přijato za jiným cílem, než je financování projektů výzkumu excelentní vědecké kvality, čímž bylo prokázáno zneužití pravomoci, a aby ověřil, zda, jak v podstatě tvrdí žalobce, se ERCEA dopustila věcných pochybení, zjevně nesprávného posouzení nebo porušila pravidla ERV.
V tomto ohledu zaprvé vyplývá z bodu 3.6 dvanáctého pododstavce pravidel ERV, že rozhodnutí panelu nejsou založena pouze na názorech individuálních hodnotitelů, které poskytují před pohovorem s kandidáty, ale rovněž na projednáních panelu.
Kromě toho bod 1.2.5 Sdělení pro kandidáty uvádí, že panel odborníků ERV může přijmout odlišný postoj, než jaký lze dovodit z vyjádření každého individuálního hodnotitele, zejména pokud projednání v rámci panelu ukáže nedostatek v návrhu, který nebyl identifikován ostatními individuálními hodnotiteli, a že rozhodnutí panelu není založeno pouze na individuálních hodnoceních, ale také na zevrubném projednání, a že závisí na klasifikaci dalších návrhů.
I když tedy panelu přísluší, aby zohlednil během projednávání o projektu výzkumu všechna individuální hodnocení, jeho závěrečné hodnocení nemusí na základě jeho uvážení odrážet stanovisko, které by bylo patrně možné dovodit z vyjádření každého individuálního hodnotitele.
V tomto ohledu spadá případný rozdíl mezi většinou stanovisek individuálních hodnotitelů a rozhodnutím panelu do běžného průběhu postupu hodnocení účelu a vědecké hodnoty o projektu výzkumu.
Pokud tak nejsou prokázány faktické chyby nebo zjevně nesprávné posouzení, možnost, že informace předložená v jediném individuálním hodnocení přesvědčí panel během projednání, je součástí běžného průběhu postupu vědeckého posouzení a není v rozporu s pravidly ERV. Tato možnost je ostatně výslovně uvedena ve Sdělení pro kandidáty.
Kromě toho spočívá hodnocení návrhů rovněž v jejich projednání v rámci panelu a ve srovnání jednotlivých projektů výzkumu.
Žalobce neprokázal, že se panel SH5 dopustil nesprávného posouzení věcné správnosti faktických zjištění nebo zjevně nesprávného posouzení, nýbrž se omezil na to, že zpochybňuje hodnotící kritéria, která panel uplatnil, nebo posouzení jeho návrhu, které, jak tvrdí, aniž předložil důkazy na podporu tohoto tvrzení, je vyvráceno předloženou dokumentací.
Případná rozdílnost mezi celkovými individuálními hodnoceními a závěrečným rozhodnutím panelu SH5 proto nemůže prokázat sledování jiného cíle, než je snaha o vědeckou excelenci, porušení pravidel ERV nebo zjevně nesprávné posouzení ze strany panelu SH5.
Ze stejných důvodů nemůže přijetí rozhodnutí shodujícího se s jedním z individuálních hodnocení, i kdyby bylo prokázáno, samo o sobě dokládat zneužití pravomoci, zjevně nesprávné posouzení nebo porušení pravidel ERV.
Zadruhé posouzení dokumentace poskytnuté v rámci projektu výzkumu stejně jako posouzení relevantnosti otázek položených panelem SH5 hlavnímu výzkumnému pracovníkovi během pohovoru a odpovědí na tyto otázky spadá do prostoru pro uvážení panelu SH5.
Při neexistenci věcné nesprávnosti faktických zjištění nebo zjevně nesprávného posouzení, nemůže tedy zpochybnění těchto skutečností z vědeckého hlediska značit protiprávnost.
Zatřetí, pokud neexistují objektivní, relevantní a shodující se nepřímé důkazy, které by mohly prokázat, že uplatněná hodnotící kritéria a hodnocení návrhu a pohovor s žalobcem sledovaly jiný cíl než posouzení vědecké kvality jeho návrhu, nejsou argumenty uplatněné žalobcem s to prokázat zneužití pravomoci.
Rozhodnutí o zamítnutí grantu tedy není stiženo vadou spočívající ve zjevně nesprávném posouzení, věcné chybě, porušení pravidel ERV nebo zneužití pravomoci.
Za těchto podmínek není rozhodnutí ze dne 26. února 2016 v rozsahu, v němž bylo konstatováno, že pravidla ERV byla dodržena, stiženo namítanou protiprávností.
Co se týká skutečnosti, že bylo zpochybněno zjištění výboru pro přezkum o neexistenci střetu zájmů, je třeba konstatovat, že žalobce nepředložil žádné důkazy o existenci střetu zájmů, pokud jde o pátého hodnotitele.
Žalobce totiž zdůrazňuje, že existuje souvislost mezi důvody pro řízení o pochybení v etice vědecké práce vedeném proti němu – které vedlo k vyloučení jednoho individuálního hodnotitele z důvodů souvisejících se střetem zájmů – a vyjádřením pátého hodnotitele. Žalobce má za to, že existenci střetu zájmů lze dovodit z této údajné shody okolností.
Nicméně taková souvislost, byť by byla prokázána, nemůže sama o sobě a při neexistenci dalších důkazů být dostatečným důvodem k závěru, že existoval střet zájmů.
Kromě toho, neexistují-li další informace, nelze střet zájmů dovodit pouze z vyjádření vědeckého posouzení, které kritizuje projekt výzkumu žalobce.
Informace předložené žalobcem proto neprokazují, že by rozhodnutí ze dne 26. února 2016 v rozsahu, v němž konstatovalo, že žádný z hodnotitelů není ve střetu zájmů, bylo stiženo protiprávností.
Ve zbývající části směřují ostatní argumenty žalobce, zejména argumenty vycházející ze srovnání se schválenými projekty výzkumu, pouze ke zpochybnění vědeckého posouzení jeho návrhu a nejsou s to prokázat pochybení týkající se věcné správnosti faktických zjištění nebo zjevně nesprávné posouzení, takže musí být odmítnuty.
První žalobní důvod tedy není opodstatněný.
K druhému žalobnímu důvodu vycházejícímu ze zneužití pravomoci v souvislosti se zkreslením skutkových okolností
Žalobce tvrdí, že zneužití pravomoci je prokázáno napadeným posouzením pátého hodnotitele, které ovlivnilo konečný výběr panelu SH5.
V podstatě zpochybňuje posouzení jeho projektu výzkumu a jeho osobní zkušenosti tímto hodnotitelem a z uvedeného dovozuje, že rozhodnutí panelu SH5 je protiprávní, jelikož přikládalo velkou váhu pátému hodnocení, které je podle jeho názoru založeno na nepřesných faktech.
Hodnocení, které neodpovídá faktům, znamená podle jeho názoru zneužití pravomoci.
V replice žalobce rovněž tvrdí, že rozhodnutí o zamítnutí grantu je stiženo zneužitím pravomoci, jelikož bylo přijato za jiným účelem, než je hodnocení vědecké excelence jeho projektu výzkumu.
Na podporu tohoto argumentu v podstatě tvrdí, že hodnocení pátého hodnotitele, které není založeno na žádném vědeckém základě, prokazuje, že etické kritérium převážilo nad kritériem excelence a že řízení o pochybení v etice vědecké práce ovlivnilo hodnocení jeho projektu výzkumu. V tomto ohledu zdůrazňuje souvislost, která podle něj existovala mezi stížností pro pochybení v etice vědecké práce, jež proti němu byla podána a následně zamítnuta, hodnocením pátého hodnotitele a přítomností dvou členů etického výboru při jeho pohovoru s panelem SH5. Uvádí rovněž, že tento vliv je prokázán zatvrzelostí člena panelu SH5 a jeho inkvizičním tónem.
Konečně žalobce tvrdí, že uznání kritéria excelence jeho projektu v roce 2014 dokazuje, že jeho projekt vylepšený v roce 2015 neměl být zamítnut.
ERCEA s touto argumentací nesouhlasí.
Žalobce v rámci druhého žalobního důvodu ERCEA v podstatě vytýká i) zneužití pravomoci, které při přijetí rozhodnutí panelu SH5 vedlo k přílišnému zohlednění posouzení pátého hodnotitele, ii) zjevně nesprávné posouzení panelu SH5, jelikož posouzení tohoto hodnotitele bylo založeno na nepřesných skutečnostech, iii) zohlednění informací týkajících se etiky namísto pouhého zohlednění vědeckých podkladů, a iv) porušení pravidel ERV.
Žalobce rovněž zpochybňuje hodnocení jeho o projektu výzkumu a jeho schopnosti kontrolovat technologické aspekty projektu formulované pátým hodnotitelem a tvrdí, že toto hodnocení je založeno na nepřesných skutečnostech.
Zaprvé, jak vyplývá z bodů 73 až 78 tohoto rozsudku, zohlednění posouzení pátého hodnotitele, ať již v jakkoli významné míře, nemůže bez dalšího prokázat, a to vzhledem k neexistenci zneužití pravomoci, omylu ve faktech nebo zjevně nesprávného posouzení, nebo porušení pravidel ERV, že rozhodnutí o zamítnutí grantu je stiženo protiprávností.
Zadruhé panel SH5 uvedl v odůvodnění rozhodnutí o zamítnutí grantu, že s ohledem na ambiciózní cíl projektu výzkumu vyplývající z technologie zobrazování, která má za cíl rozluštění papyru, se pochybnosti o schopnosti hlavního výzkumného pracovníka zvládnout technické a finanční aspekty projektu projevily během jeho pohovoru s panelem SH5.
Zaprvé je tedy nutno konstatovat, že některé skutečnosti zdůrazněné pátým hodnotitelem, které žalobce zpochybňuje, nepatří mezi důvody pro přijetí rozhodnutí panelu SH5. Je tomu tak konkrétně v případě vyjádření, podle kterého již byla technologie rentgenové tomografie s fázovým kontrastem použita neakreditovanými akademiky v rámci projektu, vyjádření týkajícího se nemožnosti přemístit rukopisy z Itálie do Francie, a tvrzení, že obnova plánovaných textů by za využití této technologie trvala desítky let.
Kromě toho je hodnotící zpráva pátého hodnotitele pouze jednou z mnoha skutečností, které panel SH5 zohlednil.
Zpochybnění těchto skutkových okolností proto nemůže prokázat zjevně nesprávné posouzení panelu SH5.
Zadruhé žalobce uvádí, že tvrzení pátého hodnotitele, podle kterého žalobce nemá dostatečné zkušenosti s použitím rentgenové tomografie s fázovým kontrastem na herkulánský papyrus, aby plně zvládl technologickou část projektu výzkumu, je nesprávné, jelikož kolektivní vydání vědeckého článku žalobcem a jeho týmem prokazuje tuto dovednost a to, že jeho tým má schopnost řídit a kontrolovat technologickou část tohoto projektu.
Posouzení, zda žalobce ovládá technologickou část projektu výzkumu, a posouzení požadované míry této znalosti a míry důležitosti technologických aspektů spadá do sféry vědeckého hodnocení panelu SH5.
V tomto ohledu nemůže kolektivní vydání vědeckého článku a přítomnost ve výzkumném týmu odborníků této technologie prokázat, že došlo k zjevně nesprávnému posouzení ze strany panelu SH5.
Jak totiž vyplývá z bodu 104 výše, panel SH5 nevyjádřil pochybnosti o vědecké způsobilosti členů výzkumného týmu, ale pouze o schopnosti žalobce zvládnout kontrolu technologické části projektu v postavení hlavního výzkumného pracovníka.
Žalobce ostatně uznává, že odmítl odpovědět na otázku týkající se informací o přenosném laboratorním stolu pro rentgenovou tomografii s fázovým kontrastem stanoveném pro projekt, neboť nespadá do jeho specializace. Tvrdí také, že technologické podrobnosti jsou v rámci projektu druhotné a starají se o ně v každém případě jiní členové výzkumného týmu.
Kromě toho žádná ze skutečností předložených žalobcem, sama nebo společně s ostatními, nemůže prokázat, že se panel SH5 dopustil zjevně nesprávného posouzení.
Zatřetí, jelikož panely odborníků přijímají rozhodnutí nezávisle na každé výzvě k podání nabídek, přijetí projektu žalobce v roce 2014 nezajišťuje obdobné přijetí pozdějšího návrhu.
Za těchto podmínek se panel SH5 nedopustil zjevně nesprávného posouzení, když měl za to, že existují pochybnosti o tom, zda žalobce ovládá technologickou část projektu výzkumu.
Začtvrté žalobce tvrdí, že rozhodnutí o zamítnutí grantu bylo ovlivněno souběžným řízením pro pochybení v etice vědecké práce vedenému proti němu a že etické kritérium bylo zohledněno panelem SH5 na úkor kritéria vědecké excelence, což vyplývá z posouzení pátého hodnotitele, přítomnosti dvou členů etického výboru během jeho pohovoru s panelem SH5 a údajně inkvizičního tónu odborníka tohoto panelu, jakož i z toho, co žalobce označuje jako zatvrzelost tohoto odborníka.
V tomto ohledu, jak vyplývá z bodů 73 až 78 tohoto rozsudku, je posouzení pátého hodnotitele pouze jednou z mnoha skutečností, které byly zohledněny panelem SH5.
Ostatně na rozdíl od toho, co tvrdí žalobce, z odůvodnění rozhodnutí o zamítnutí grantu nevyplývá, že panel SH5 převzal bezpodmínečně posouzení pátého hodnotitele.
Pokud jde o tvrzení, že panel SH5 přijal rozhodnutí o zamítnutí grantu proto, že byl ovlivněn řízením o pochybení v etice vědecké práce zahájeným proti žalobci, které bylo následně zastaveno, žalobce nepředložil žádné důkazy, které by mohly prokázat takový vliv.
Zaprvé vliv řízení o pochybení v etice vědecké práce vedeného proti žalobci nelze dovodit pouze z namítané analogie mezi kritikou vyjádřenou pátým hodnotitelem a výtkami adresovanými žalobci v rámci tohoto řízení. Tento vliv nemůže být dovozen ani z údajně inkvizičního tónu tohoto hodnotitele při pohovoru s žalobcem.
Posouzení pátého hodnotitele je totiž pouze jednou z mnoha skutečností, které byly zohledněny panelem SH5, a z odůvodnění rozhodnutí o zamítnutí grantu nevyplývá, že panel SH5 založil své rozhodnutí na výtkách vycházejících z využívání práce jiných výzkumných pracovníků.
Zadruhé namítaná přítomnost členů etického výboru při rozhovoru žalobce, i kdyby byla prokázána, nemůže sama o sobě prokázat, neexistují-li další důkazy, že panel SH5 vybral projekty na základě jiného kritéria než kritéria vědecké excelence. ERCEA ostatně popírá, že členové etického výboru byli přítomni při pohovoru s žalobcem. Žalobce nepředložil v tomto ohledu žádný důkaz.
Zatřetí skutečnost, že předseda panelu SH5 byl informován o existenci řízení o pochybení v etice vědecké práce vedeném proti žalobci, také nemůže prokázat, neexistují-li jiné důkazy, že toto řízení uvedený panel ovlivnilo.
Žalobce tedy neprokázal, že se panel SH5 dopustil nesprávného právního posouzení, pokud jde o věcnou správnost faktických zjištění nebo zjevně nesprávného posouzení tím, že přijal rozhodnutí o zamítnutí grantu.
Kromě toho vzhledem k neexistenci objektivních, relevantních a shodujících se nepřímých důkazů, které by umožnily prokázat, že použitá hodnotící kritéria a hodnocení návrhu a pohovoru žalobce sledovaly jiný cíl než hodnocení vědecké kvality jeho projektu, nejsou argumenty uplatněné žalobcem ani takové povahy, aby doložily zneužití pravomoci.
Žalobci se tedy nepodařilo prokázat, že rozhodnutí o zamítnutí grantu bylo stiženo protiprávností.
Rozhodnutí ze dne 26. února 2016 v rozsahu, v němž konstatovalo, že pravidla ERV byla dodržena, proto není stiženo namítanou protiprávností.
Druhý žalobní důvod tedy není opodstatněn.
K třetímu žalobnímu důvodu vycházejícímu ze zneužití pravomoci vyplývajícího z porušení pravidel ERV týkajících se posouzení návrhů výzkumných projektů
Nejprve žalobce v podstatě uvádí, že jeho projekt výzkumu nebyl posouzen na základě kritéria vědecké excelence a zpochybňuje hodnocení i) předností jeho projektu, ii) míry jeho znalosti technologické stránky požadované panelem SH5 a iii) jeho životopisu.
Dále žalobce vytýká panelu SH5, že provedl povrchní posouzení na základě protiřečících si skutečností.
Kromě toho uvádí, že panel SH5 provedl nesprávné posouzení inovativní povahy jeho projektu výzkumu a že nemohl založit své posouzení na znalosti sekundárních technických poznatků hlavního výzkumného pracovníka.
Konečně zpracování pěti extrémně pozitivních hodnocení v jednotné negativní rozhodnutí je podle žalobce v rozporu s jakoukoliv logikou založenou na přednostech projektu a je rozporné.
ERCEA s touto argumentací nesouhlasí.
V rámci třetího žalobního důvodu žalobce v podstatě zpochybňuje vědecké hodnocení jeho projektu výzkumu, hodnocení míry znalosti technologické stránky projektu požadované panelem SH5, konkrétně zohlednění technické otázky, kterou považuje za vedlejší, a hodnocení jeho životopisu. Panelu SH5 rovněž vytýká, že provedl pouze povrchní zkoumání, přičemž vycházel z protiřečících si skutečností, a tvrdí, že přetavení pěti pozitivních hodnocení v negativní rozhodnutí je v rozporu s pravidly ERV a je zneužitím pravomoci.
V tomto ohledu, jak vyplývá z rozboru prvních dvou žalobních důvodů, argumenty žalobce týkající se vědeckého posouzení jeho projektu výzkumu, míry znalosti technologické stránky projektu požadované panelem SH5, konkrétně zohlednění technické otázky, kterou považuje za vedlejší, a argumenty k pochybení týkajícího se věcné správnosti faktických zjištění a namítaného rozdílu mezi výsledky individuálních hodnocení a rozhodnutí o zamítnutí grantu nemohou zakládat nesprávné posouzení faktů, zjevně nesprávné posouzení, zneužití pravomoci nebo porušení pravidel ERV.
Žalobci se tedy nepodařilo prokázat, že rozhodnutí o zamítnutí grantu bylo stiženo protiprávností.
Rozhodnutí ze dne 26. února 2016 proto není stiženo namítanou protiprávností v rozsahu, v němž konstatovalo, že pravidla ERV byla dodržena.
Třetí žalobní důvod tedy není opodstatněn.
Z výše uvedeného vyplývá, že žádosti o zrušení rozhodnutí o zamítnutí grantu a rozhodnutí ze dne 26. února 2016 uvedené v rámci prvního a druhého bodu návrhových žádání musí být zamítnuty.
Žalobce se opírá o namítanou protiprávnost rozhodnutí o zamítnutí grantu a rozhodnutí ze dne 26. února 2016, aby dosáhl zrušení všech aktů předchozích, následujících a souvisejících s akty, kterých se týká žaloba, včetně seznamu schválených projektů, a aby dosáhl toho, že Tribunál uloží ERCEA povinnost zařadit jeho výzkumný projekt mezi financované projekty.
S ohledem na zamítnutí žalobních důvodů, pokud jde o rozhodnutí o zamítnutí grantu a rozhodnutí ze dne 26. února 2016, musí být návrh směřující ke zrušení aktů předchozích, následujících a souvisejících s akty, kterých se týká žaloba, návrh na zrušení seznamu schválených projektů a návrh směřující k tomu, aby Tribunál uložil ERCEA povinnost zařadit jeho výzkumný projekt mezi financované projekty, rovněž zamítnuty.
K návrhům na předložení dokumentů
Žalobce navrhuje, aby Tribunál uložil předložit zaprvé pořadí financovaných projektů schválených panelem SH5, zadruhé závěrečné posouzení, individuální hodnocení a poznámky týkající se projektů schválených a financovaných skupinou SH5, zatřetí stížnost o vědeckém pochybení podanou proti jeho projektu výzkumu, začtvrté jméno pátého anonymního hodnotitele jeho projektu výzkumu a zapáté záznam jeho pohovoru s panelem SH5 ze dne 12. listopadu 2015.
Z judikatury vyplývá, že k tomu, aby mohl Tribunál určit, zda je pro řádný průběh řízení užitečné nařídit předložení některých dokumentů, musí účastník řízení, který to navrhuje, označit požadované dokumenty a sdělit Tribunálu alespoň minimum informací dokládajících užitečnost těchto dokumentů pro potřeby řízení (rozsudek ze dne 17. prosince 1998, Baustahlgewebe v. Komise,
C‑185/95 P
,
EU:C:1998:608
, bod
, a ze dne 8. října 2008, Sogelma v. AER,
T‑411/06
,
EU:T:2008:419
, bod
).
Zaprvé zařazení do pořadí schválených projektů financovaných skupinou SH5, stejně jako závěrečná posouzení, individuální hodnocení a poznámky týkající se těchto projektů by byly užitečné pouze tehdy, kdyby srovnání projektu výzkumu žalobce a těchto schválených projektů bylo s to prokázat zjevně nesprávné posouzení nebo porušení pravidel ERV ze strany panelu SH5.
Toto srovnání však spadá do sféry vědeckého posouzení projektů výzkumu.
Při neexistenci jakéhokoliv důkazu o nesprávném posouzení, pokud jde o projekt výzkumu kandidáta, nemůže uvedené srovnání samo o sobě prokázat zjevně nesprávné posouzení nebo porušení pravidel ERV.
Proto jsou zařazení do pořadí schválených projektů, závěrečná hodnocení, individuální hodnocení a poznámky týkající se těchto projektů neužitečné pro potřeby řízení.
Dále, jak vyplývá z bodů 87 až 90 a 121 až 123 tohoto rozsudku, stížnost pro vědecké pochybení podaná proti projektu výzkumu žalobce není užitečná pro potřeby řízení, jelikož nemůže vzhledem k nedostatku dalších důkazů a důkazu o tom, že panel SH5 posoudil jeho projekt pod vlivem této stížnosti, prokázat zneužití pravomoci, zjevně nesprávné posouzení nebo porušení pravidel ERV.
Totéž platí i o jménu pátého anonymního hodnotitele.
Konečně, jelikož obsah pohovoru žalobce není účastníky řízení zpochybněn a nemůže prokázat zneužití pravomoci, zjevně nesprávné posouzení nebo porušení pravidel ERV, jeho záznam není užitečný pro potřeby řízení.
Není proto namístě nařídit předložení těchto dokumentů.
Z výše uvedeného vyplývá, že žalobu je třeba zamítnout v plném rozsahu.
K nákladům řízení
Podle čl. 134 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Vzhledem k tomu, že žalobce neměl ve věci úspěch a ERCEA požadovala náhradu nákladů, je důvodné mu uložit, že ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení žalované.

Z těchto důvodů
TRIBUNÁL (druhý senát)
rozhodl takto:

1)
Žaloba se zamítá.

2)
Grazianu Ranocchiovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

Prek
Buttigieg
Berke
Takto vyhlášeno na veřejném zasedání v Lucemburku dne 5. února 2018.
Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: italština.