CELEX: 62016CJ0171
Præjudiciel forelæggelse
område med frihed, sikkerhed og retfærdighed
rammeafgørelse 2008/675/RIA
anvendelsesområde
hensyntagen til en dom afsagt i en anden medlemsstat i forbindelse med en ny straffesag med henblik på fastsættelse af en samlet straf
national procedure om forudgående anerkendelse af denne afgørelse
ændring af vilkårene for fuldbyrdelsen af den straf, der er idømt i denne anden medlemsstat

Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af Rådets rammeafgørelse 2008/675/RIA af 24. juli 2008 om hensyntagen til domme afsagt i medlemsstaterne i Den Europæiske Union i forbindelse med en ny straffesag (
EUT 2008, L 220, s. 32
).
Denne anmodning er indgivet i forbindelse en anmodning fremsat af Trayan Beshkov til Sofiyski Rayonen sad (kredsdomstolen i Sofia, Bulgarien) med henblik på denne rets hensyntagen til den tidligere dom, som blev afsagt mod ham af en ret i en anden medlemsstat.
Retsforskrifter
EU-retten
2., 5.-7. og 13. betragtning til rammeafgørelse 2008/675 fastsætter følgende:
»(2)
Den 29. november 2000 vedtog Rådet i overensstemmelse med konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Tammerfors et program for foranstaltninger med henblik på gennemførelse af princippet om gensidig anerkendelse af afgørelser i straffesager […], hvori der foreskrives »vedtagelse af et eller flere instrumenter, der indfører princippet om, at retten i en medlemsstat skal være i stand til at tage hensyn til endelige afgørelser i straffesager afsagt af en domstol i en anden medlemsstat, med henblik på at vurdere lovovertræderens kriminelle fortid, overveje, om der er tale om gentagelsestilfælde, og fastlægge, hvilken straf der skal pålægges, samt de nærmere vilkår for fuldbyrdelsen«.
[…]
(5)
Det bør fastslås som et princip, at medlemsstaterne bør tillægge domme afsagt i andre medlemsstater samme retsvirkninger som nationale domme i overensstemmelse med national ret, uanset om disse retsvirkninger ifølge national ret betragtes som spørgsmål om faktiske forhold eller som retlige spørgsmål af processuel eller materiel karakter. Denne rammeafgørelse tager imidlertid ikke sigte på at harmonisere de konsekvenser, som tidligere domme skal have ifølge de forskellige nationale lovgivninger, og forpligtelsen til at tage hensyn til tidligere domme afsagt i andre medlemsstater eksisterer kun i det omfang, der tages hensyn til tidligere nationale domme i henhold til national ret.
(6)
I modsætning til andre instrumenter tager denne rammeafgørelse ikke sigte på fuldbyrdelse i en medlemsstat af retsafgørelser, der er truffet i andre medlemsstater, men tager snarere sigte på at gøre det muligt at knytte konsekvenser til en tidligere dom afsagt i en medlemsstat i forbindelse med en ny straffesag i en anden medlemsstat i det omfang, sådanne konsekvenser er knyttet til tidligere nationale domme i henhold til lovgivningen i den anden medlemsstat.
[…]
(7)
De retsvirkninger, der tillægges en dom afsagt i en anden medlemsstat, bør svare til retsvirkningerne af en national afgørelse, der træffes i fasen før retssagen, under selve retssagen og i domsfuldbyrdelsesfasen.
[…]
(13)
I denne rammeafgørelse respekteres de mange forskellige nationale løsninger og procedurer, der er nødvendige for at tage hensyn til en tidligere dom afsagt i en anden medlemsstat. Udelukkelse af muligheden for på ny at prøve en tidligere dom bør ikke være til hinder for, at en medlemsstat om nødvendigt kan træffe en afgørelse om at tillægge sådanne tidligere domme samme retsvirkninger. Procedurerne omkring en sådan afgørelse bør imidlertid, i betragtning af den tid og de procedurer eller formalia, der kræves, ikke gøre det umuligt at tillægge en tidligere dom fra en anden medlemsstat tilsvarende retsvirkninger.«
Denne rammeafgørelses artikel 1, stk. 1, bestemmer:
»Formålet med denne rammeafgørelse er at fastsætte, på hvilke betingelser der i forbindelse med en straffesag mod en person i en medlemsstat skal tages hensyn til tidligere domme afsagt mod samme person for andre forhold i andre medlemsstater.«
Nævnte rammeafgørelses artikel 3 med overskriften »Hensyntagen til domme afsagt i andre medlemsstater i forbindelse med en ny straffesag« fastsætter i stk. 1-4:
»1.   Medlemsstaterne sikrer, at der i forbindelse med en straffesag mod en person tages hensyn til tidligere domme afsagt mod samme person for andre forhold i andre medlemsstater, om hvilke der er fremskaffet oplysninger i henhold til relevante instrumenter om gensidig retshjælp eller om udveksling af oplysninger fra strafferegistre, i det omfang der tages hensyn til tidligere nationale domme, og at sådanne domme tillægges samme retsvirkninger som tidligere nationale domme i overensstemmelse med national ret.
2.   Stk. 1 finder anvendelse i fasen før retssagen, under selve retssagen og i domsfuldbyrdelsesfasen, navnlig med hensyn til de relevante procedureregler, herunder reglerne for varetægtsfængsling, kvalifikationen af overtrædelsen, straffens type og omfang og reglerne for fuldbyrdelse af afgørelsen.
3.   Hensyntagen til tidligere domme afsagt i andre medlemsstater, jf. stk. 1, har ikke som virkning, at den medlemsstat, der gennemfører den nye retssag, griber ind i, ophæver eller på ny prøver tidligere domme eller eventuelle afgørelser vedrørende disses fuldbyrdelse.
4.   Stk. 1 finder ikke anvendelse, jf. stk. 3, i det omfang hensyntagen til den tidligere dom, såfremt denne havde været en national dom afsagt i den medlemsstat, der gennemfører den nye retssag, i overensstemmelse med denne medlemsstats nationale ret ville have som virkning at gribe ind i, ophæve eller på ny prøve den tidligere dom eller en eventuel afgørelse vedrørende dens fuldbyrdelse.«
Bulgarsk ret
Straffeloven
Artikel 8, stk. 2, i Nakazatelen kodeks (straffeloven), der trådte i kraft den 27. maj 2011, og som gennemfører rammeafgørelse 2008/675 i bulgarsk ret, bestemmer følgende:
»Der tages hensyn til en retskraftig dom, som er afsagt i en anden medlemsstat i Den Europæiske Union for en handling, som er strafbar i henhold til den bulgarske straffelov, i enhver straffesag, som føres mod den samme person i Republikken Bulgarien.«
Denne lovs artikel 23, stk. 1, fastsætter:
»Såfremt der ved samme handling begås flere strafbare handlinger, eller en person har begået flere særskilte strafbare handlinger, før en dom for en af dem er blevet retskraftig, idømmer retten, efter at den har fastsat en straf for hver enkelt strafbar handling, den strengeste straf.«
Nævnte lovs artikel 25, stk. 1 og 2, fastsætter følgende:
»1.   Artikel 23 […] finder også anvendelse, hvis den pågældende person er blevet dømt ved særskilte domme.
2.   I disse tilfælde fratrækkes en helt eller delvis afsonet straf, hvis den er af samme art som den idømte samlede straf.«
Samme lovs artikel 66, stk. 1, har følgende ordlyd:
»Såfremt retten idømmer en frihedsstraf på op til tre år, kan den gøre fuldbyrdelsen af den idømte straf betinget […], hvis personen ikke er idømt frihedsstraf for en strafbar handling, som er undergivet offentlig påtale […]«
Strafferetsplejeloven
Artikel 4, stk. 2 og 3, i Nakazatelno-protsesualen kodeks (strafferetsplejeloven) bestemmer:
»2.   En retskraftig dom, som er afsagt af en domstol i en anden stat, og som ikke er anerkendt efter bulgarsk ret, er ikke underlagt fuldbyrdelse ved Republikken Bulgariens myndigheder.
3.   Stk. […] 2 finder ikke anvendelse, hvis noget andet er fastsat i en international konvention, som er ratificeret, bekendtgjort og trådt i kraft, og som Republikken Bulgarien har tiltrådt.«
Denne lovs artikel 463, der findes i afsnit II i kapitel 36 med overskriften »Anerkendelse og fuldbyrdelse af en dom afsagt af en udenlandsk domstol«, fastsætter:
»En retskraftig dom, som er afsagt af en udenlandsk domstol, anerkendes og fuldbyrdes af Republikken Bulgariens myndigheder i henhold til artikel 4, stk. 3, hvis:
1)
den gerning, for hvilken anmodningen stilles, udgør en strafbar handling efter bulgarsk ret
2)
gerningsmanden er strafmyndig efter bulgarsk ret
3)
dommen i enhver henseende er i overensstemmelse med principperne i Den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder med tilhørende protokoller, som er underskrevet af Republikken Bulgarien
4)
gerningsmanden ikke er dømt for en politisk forbrydelse eller en tilknyttet forbrydelse eller for en krigsforbrydelse
5)
Republikken Bulgarien ikke har anerkendt en dom afsagt af en anden udenlandsk domstol vedrørende den samme gerningsmand for den samme strafbare handling
6)
dommen ikke er i strid med principperne i den bulgarske straffe- og strafferetsplejelov.«
Nævnte lovs artikel 465, som præciserer vilkårene for denne anerkendelse, fastsætter:
»1.   En anmodning om anerkendelse af en dom afsagt af en udenlandsk domstol i Republikken Bulgarien skal af den kompetente myndighed i den anden stat stiles til justitsministeriet.
2.   Justitsministeriet fremsender anmodningen vedlagt dommen og andre dokumenter til okrazhen sad [den regionale domstol] ved den dømtes bopæl. Hvis denne ikke er bosiddende i Bulgarien, træffer Sofiyski gradski sad [byretten i Sofia] afgørelse om anmodningen.
[…]«
Samme lovs artikel 466, stk. 1, som definerer virkningerne af nævnte anerkendelse, har følgende ordlyd:
»Den afgørelse, ved hvilken dommen afsagt af en udenlandsk domstol blev anerkendt, har samme retsvirkning som en dom afsagt af en bulgarsk domstol.«
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
Ved dom, der har opnået retskraft, afsagt den 13. december 2010 af Landesgericht Klagenfurt (den regionale domstol i Klagenfurt, Østrig) blev Trayan Beshkov idømt fængselsstraf på atten måneder for hæleri begået i Østrig den 14. november 2010, idet seks måneder af dommen faktisk skulle afsones, og tolv måneder blev gjort betinget med en prøvetid på tre år. Den ubetingede del af fængselsstraffen på seks måneder er blevet afsonet, og prøvetiden på tre år begyndte den 14. maj 2011.
Ved dom, der har opnået retskraft, afsagt den 29. april 2013 blev Trayan Beshkov idømt en fængselsstraf på et år for den 19. november 2008 i Sofia (Bulgarien) at have begået strafbare handlinger kvalificeret som simpel legemsbeskadigelse med sundhedsskade til følge ud fra groft samfundsfjendtlige motiver. Da Trayan Beshkov skjuler sig for de bulgarske myndigheder, var denne straf endnu ikke afsonet på tidspunktet for forelæggelsesafgørelsen.
Den 14. maj 2015 modtog den forelæggende ret en anmodning fra Trayan Beshkov, gennem dennes forsvarer, om anvendelse af straffelovens artikel 23, stk. 1, og artikel 25, stk. 1, idet han således anmodede om, at der med henblik på fuldbyrdelsen blev fastsat en samlet frihedsstraf svarende til den strengeste af de idømte straffe, på den ene side Landesgericht Klagenfurts (den regionale domstol i Klagenfurt, Østrig) dom af 13. december 2010, og på den anden side den forelæggende rets dom af 29. april 2013.
Disse to bestemmelser fastsætter bl.a., at når en person begår flere strafbare handlinger, før særskilte domme for hver af dem er blevet retskraftige, idømmer den nationale ret i forbindelse med fuldbyrdelsen af disse straffe denne person en samlet straf svarende til den strengeste af de oprindeligt pålagte straffe. Det fremgår nærmere bestemt af forelæggelsesafgørelsen, at den strengeste straf i dette tilfælde konsumerer de oprindelige, mindre strenge straffe. Det fremgår desuden af de nævnte bestemmelser, at når en af de oprindelige straffe allerede er helt eller delvist afsonede, skal den i forbindelse med fuldbyrdelsen fratrækkes den samlede straf, hvis den er af samme art som denne.
Den forelæggende ret har imidlertid anført, at det ifølge størstedelen af den nationale retspraksis og Sofiyska rayonna prokuratura (statsadvokaturen i Sofia, Bulgarien) og bl.a. henset til strafferetsplejelovens artikel 4, stk. 2, ikke er muligt at fastsætte en samlet straf under hensyntagen til den straf, der er idømt ved en tidligere dom afsagt af en domstol i en anden medlemsstat, uden at denne afgørelse er blevet anerkendt på forhånd af de bulgarske domstole i overensstemmelse med den særlige procedure for anerkendelse og fuldbyrdelse af en dom afsagt af en udenlandsk domstol som fastsat bl.a. i denne lovs artikel 463-466. Under hensyntagen til denne retspraksis er den forelæggende ret med henblik på at tage Trayan Beshkovs anmodning til følge i det væsentlige i tvivl om, hvorvidt dommen afsagt af Landesgericht Klagenfurt (den regionale domstol i Klagenfurt) først skal anerkendes i overensstemmelse med bl.a. nævnte artikel 463-466, eller om den forelæggende ret, som Trayan Beshkov har gjort gældende, kan eller skal tage denne anmodning til følge på grundlag af straffelovens artikel 8, stk. 2, som gennemfører rammeafgørelse 2008/675 i bulgarsk ret, uden at denne dom er genstand for en forudgående anerkendelse.
For at besvare dette spørgsmål mener den forelæggende ret i det væsentlige, at det er nødvendigt at fastslå, om denne rammeafgørelse finder anvendelse på en procedure som den i hovedsagen omhandlede, der i forbindelse med fuldbyrdelsen fastsætter en samlet frihedsstraf under hensyntagen til en dom afsagt af en domstol i en anden medlemsstat og nærmere bestemt den straf, som den dømte person er idømt ved denne afgørelse.
I bekræftende fald og såfremt hensyntagen til dommen afsagt af Landesgericht Klagenfurt (den regionale domstol i Klagenfurt) i det foreliggende tilfælde undergives den forudgående gennemførelse af den anerkendelsesprocedure, der bl.a. er fastsat i strafferetsplejelovens artikel 463-466, er den forelæggende ret desuden i tvivl om sidstnævnte procedures forenelighed med nævnte rammeafgørelse, for så vidt som denne ikke kan indledes af den dømte person.
I denne henseende har den forelæggende ret således i det væsentlige fremhævet, at selv om enhver dømt person i overensstemmelse med gældende bulgarsk lovgivning kan indbringe en sag for de kompetente bulgarske retter med påstand om fastsættelse af en samlet straf i henhold til straffelovens artikel 23 og 25, kan den anerkendelsesprocedure, der er fastsat i de relevante bestemmelser i straffeloven, bl.a. artikel 463-466 heri, til gengæld kun gennemføres på initiativ af de kompetente bulgarske myndigheder eller af myndighederne i den medlemsstat, hvor den første dom blev afsagt. Det følger heraf, at en dømt person under disse omstændigheder ikke selv kan indlede proceduren for fastlæggelse af en sådan samlet straf under hensyntagen til en tidligere dom afsagt i en anden medlemsstat, herunder i tilfælde af de kompetente myndigheders passivitet.
Den forelæggende ret ønsker desuden oplyst, om rammeafgørelse 2008/675 er til hinder for, at fuldbyrdelsesarten i forbindelse med fastsættelse af en samlet straf under hensyntagen til den straf, som Trayan Beshkov blev idømt af Landesgericht Klagenfurt (den regionale domstol i Klagenfurt), for denne sidstnævnte straf ændres. Da fængselsstraffen på 18 måneder, hvoraf 12 måneder betinget, som denne sidstnævnte ret idømte Trayan Beshkov, er strengere end den, som er fastsat af den forelæggende ret i afgørelse af 29. april 2013, har denne således i det foreliggende tilfælde pligt til at pålægge Trayan Beshkov en samlet straf svarende til denne første straf. I overensstemmelse med straffelovens artikel 66, stk. 1, kan Trayan Beshkov, som allerede tidligere flere gange er blevet idømt frihedsstraffe i Bulgarien, ikke længere idømmes en betinget straf i denne medlemsstat. Den forelæggende ret skal derfor ændre fuldbyrdelsesarten af den straf, som Trayan Beshkov er blevet idømt af Landesgericht Klagenfurt (den regionale domstol i Klagenfurt), og pålægge Trayan Beshkov en samlet straf på 18 måneders fængsel, samtidig med at den derfra trækker den periode på seks måneders fængsel, som allerede er afsonet i Østrig.
Under disse betingelserne har Sofiyski Rayonen sad (kredsdomstolen i Sofia) besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1)
Hvordan skal begrebet »ny straffesag«, som det anvendes i [rammeafgørelse 2008/675], fortolkes, og skal det obligatorisk omhandle afgørelse af skyldsspørgsmålet i forbindelse med en begået strafbar handling, eller kan det også vedrøre en sag, hvor den straf, der er idømt i en tidligere sag, efter den anden medlemsstats nationale ret konsumerer en anden straf eller indregnes i [en anden straf], eller [skal være genstand for] en særskilt [fuldbyrdelse] af denne?
2)
Skal artikel 3, stk. 1, sammenholdt med 13. betragtning til rammeafgørelse 2008/675, fortolkes således, at den ikke er til hinder for nationale bestemmelser, hvorefter en sag vedrørende hensyntagen til en tidligere dom afsagt i en anden medlemsstat ikke kan indledes af den dømte person, men alene af den medlemsstat, hvor den tidligere dom er afsagt, eller af den medlemsstat, som fører den nye straffesag?
3)
Skal artikel 3, stk. 3, i rammeafgørelse 2008/675 fortolkes således, at den er til hinder for, at den stat, som fører den nye straffesag, ændrer fuldbyrdelsesarten for den straf, der er idømt af den medlemsstat, hvor den tidligere dom er afsagt, også i de tilfælde, hvor den straf, der er idømt i en tidligere sag, efter den anden medlemsstats nationale ret konsumerer en anden straf eller indregnes i [en anden straf] eller [skal være genstand for en] særskilt [fuldbyrdelse] af denne?«
Om de præjudicielle spørgsmål
Det første spørgsmål
Med det første spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om rammeafgørelse 2008/675 skal fortolkes således, at den kun finder anvendelse på procedurer, der er knyttet til spørgsmålet om, hvorvidt en tiltalt eventuelt kendes skyldig, eller om den også finder anvendelse på en national procedure, der i forbindelse med fuldbyrdelsen fastsætter en samlet frihedsstraf under hensyntagen til den straf, som denne person er idømt af den nationale ret, samt den, der er fastsat inden for rammerne af en tidligere dom afsagt af en domstol i en anden medlemsstat mod samme person for andre forhold.
Med henblik på at besvare dette spørgsmål skal det bemærkes, at artikel 1, stk. 1, i rammeafgørelse 2008/675 fastsætter, at formålet med denne er at fastsætte, på hvilke betingelser der i forbindelse med en ny straffesag mod en person i en medlemsstat skal tages hensyn til tidligere domme afsagt mod samme person for andre forhold i andre medlemsstater.
Med henblik herpå pålægger denne rammeafgørelses artikel 3, stk. 1, sammenholdt med femte betragtning hertil, medlemsstaterne forpligtelsen til at sikre, at der i denne forbindelse både tages hensyn til tidligere domme afsagt i andre medlemsstater, om hvilke der er fremskaffet oplysninger i henhold til relevante instrumenter om gensidig retshjælp eller om udveksling af oplysninger fra strafferegistre, i det omfang der tages hensyn til tidligere nationale domme i henhold til national ret, og tillægges samme retsvirkninger som sidstnævnte tidligere domme i overensstemmelse med denne ret, uanset om disse retsvirkninger betragtes som spørgsmål om faktiske forhold eller som retlige spørgsmål af processuel eller materiel karakter.
Nævnte rammeafgørelses artikel 3, stk. 2, præciserer, at denne forpligtelse finder anvendelse i fasen før retssagen, under selve retssagen og i domsfuldbyrdelsesfasen, navnlig med hensyn til de relevante procedureregler, herunder reglerne for kvalifikationen af overtrædelsen, straffens type og omfang samt reglerne for fuldbyrdelse af afgørelsen. I henhold til anden og syvende betragtning til nævnte rammeafgørelse skal den nationale ret skal være i stand til at tage hensyn til domme afsagt i andre medlemsstater, bl.a. med henblik på at fastlægge de nærmere vilkår for fuldbyrdelsen, og at de retsvirkninger, der tillægges disse domme, bør svare til retsvirkningerne af en national afgørelse i hver af disse procedurefaser.
Det følger heraf, at rammeafgørelse 2008/675 ikke kun finder anvendelse på de procedurer, der er knyttet til fastlæggelsen af spørgsmålet om, hvorvidt den tiltalte kan kendes skyldig, men også på procedurerne vedrørende fuldbyrdelsen af straffen, hvori der skal tages hensyn til den straf, der er idømt ved en tidligere dom afsagt i en anden medlemsstat. Som generaladvokaten har anført i punkt 59 i forslaget til afgørelse, fremgår det af de for Domstolen fremlagte sagsakter, at den procedure for pålæggelse af en samlet straf, der er indledt af Trayan Beshkov, i den foreliggende sag er omfattet af denne anden kategori, således at den falder inden for denne rammeafgørelses anvendelsesområde.
Henset til ovenstående betragtninger skal det første spørgsmål besvares med, at rammeafgørelse 2008/675 skal fortolkes således, at den finder anvendelse på en national procedure, der i forbindelse med fuldbyrdelsen fastsætter en samlet frihedsstraf under hensyntagen til den straf, som en person er idømt af den nationale ret, samt den, der er fastsat inden for rammerne af en tidligere dom afsagt af en domstol i en anden medlemsstat mod den samme person for andre forhold.
Det andet spørgsmål
Indledningsvis bemærkes, at den forelæggende ret, som det blev anført i nærværende doms præmis 18, er i tvivl om, hvorvidt den i hovedsagen omhandlede dom, der er afsagt af Landesgericht Klagenfurt (den regionale domstol i Klagenfurt), først skal anerkendes af de kompetente bulgarske retter i overensstemmelse med den procedure, der bl.a. er fastsat i strafferetsplejelovens artikel 463-466, for, at der kan tages hensyn hertil med henblik på idømmelsen af en samlet straf.
Som det er anført i denne doms præmis 20 og 21, har den forelæggende ret, selv om den er i tvivl herom, taget udgangspunkt i forudsætningen om, at denne forudgående anerkendelsesprocedure skal gennemføres med henblik herpå, og den ønsker med sit andet spørgsmål svar på, om rammeafgørelse 2008/675 er til hinder for, at nævnte artikel 463-466 fastsætter, at denne procedure ikke kan indledes direkte af den dømte person.
Med henblik på at give denne ret et brugbart svar skal det imidlertid først efterprøves, om denne rammeafgørelse er til hinder for gennemførelsen af en sådan anerkendelsesprocedure.
Med henblik herpå og i overensstemmelse med den i Domstolens faste praksis anerkendte mulighed herfor (dom af 21.12.2016, Ucar og Kilic,
C-508/15 og C-509/15
,
EU:C:2016:986
, præmis
og den deri nævnte retspraksis) skal det andet spørgsmål omformuleres således, at det nærmere bestemt vedrører spørgsmålet om, hvorvidt rammeafgørelse 2008/675 skal fortolkes således, at den er til hinder for, at en medlemsstats hensyntagen til en tidligere dom afsagt af en domstol i en anden medlemsstat undergives de kompetente retter i denne første medlemsstats forudgående gennemførelse af en national anerkendelsesprocedure som den, der bl.a. er fastsat i den i hovedsagen omhandlede strafferetsplejelovs artikel 463-466, og i benægtende fald, om denne rammeafgørelse er til hinder for en national lovgivning, der fastsætter, at denne procedure kun kan indledes af de kompetente nationale myndigheder og ikke af den dømte person.
Med henblik på at besvare dette spørgsmål henvises til den redegørelse for indholdet af strafferetsplejelovens artikel 463-466, der findes i nærværende doms præmis 11-13, hvoraf fremgår, at disse artikler indfører en særlig forudgående anerkendelsesprocedure for de kompetente bulgarske retter, som har til formål at tillægge den afgørelse, hvorved disse domme anerkendes, samme retsvirkning som en dom afsagt af en bulgarsk ret. Denne procedure indebærer en gennemgang af den omhandlede udenlandske dom med henblik på at efterprøve, om de i nævnte artikel 463 fastsatte kriterier er opfyldt.
I denne henseende skal den nationale ret med henblik på anvendelsen af artikel 3, stk. 1, i rammeafgørelse 2008/675, som nævnt i nærværende doms præmis 26, være i stand til at efterprøve, bl.a. om der er taget hensyn til de tidligere nationale domme i henhold til national ret, og i givet fald hvilke retsvirkninger disse tillægges ifølge denne ret.
Som det fremgår af anden betragtning til denne rammeafgørelse, har denne imidlertid til formål at gennemføre princippet om gensidig anerkendelse af domme og retsafgørelser i straffesager som fastsat i artikel 82, stk. 1, TEUF, der har erstattet artikel 31 EU, på grundlag af hvilken denne rammeafgørelse blev vedtaget. Som anført af generaladvokaten i punkt 30, 31 og 64 i forslaget til afgørelse, er dette princip til hinder for, at en hensyntagen inden for rammerne af nævnte rammeafgørelse til en tidligere dom afsagt i en anden medlemsstat undergives gennemførelsen af en forudgående national anerkendelsesprocedure som den i hovedsagen omhandlede, og at denne med henblik herpå er genstand for en fornyet prøvelse (jf. analogt dom af 9.6.2016, Balogh,
C-25/15
,
EU:C:2016:423
, præmis
).
Af denne grund forbyder artikel 3, stk. 3, og 13. betragtning til rammeafgørelse 2008/675 udtrykkeligt en sådan fornyet prøvelse, fordi der skal tages hensyn til de tidligere domme afsagt i andre medlemsstater, således som de blev afsagt.
I modsætning til, hvad den østrigske regering har gjort gældende, og selv om det af nævnte 13. betragtning også fremgår, at denne rammeafgørelse respekterer de mange forskellige nationale løsninger og procedurer, der er nødvendige for at tage hensyn til en tidligere dom afsagt i en anden medlemsstat, og ikke er til hinder for, at en medlemsstat om nødvendigt kan træffe en afgørelse om at tillægge sådanne tidligere domme samme retsvirkninger, kan vedtagelsen af en sådan afgørelse derfor og under ingen omstændigheder indebære gennemførelsen af en forudgående national anerkendelsesprocedure som den i hovedsagen omhandlede.
I betragtning af det ovenstående er det ufornødent at besvare spørgsmålet om, hvorvidt rammeafgørelse 2008/675 kræver, at den dømte person selv kan indlede denne procedure.
Det andet spørgsmål skal derfor besvares med, at rammeafgørelse 2008/675 skal fortolkes således, at den er til hinder for, at en medlemsstats hensyntagen til en tidligere dom afsagt af en domstol i en anden medlemsstat undergives de kompetente retter i den første medlemsstats forudgående gennemførelse af en national anerkendelsesprocedure som den, der er fastsat i den i hovedsagen omhandlede strafferetsplejelovs artikel 463-466.
Det tredje spørgsmål
Med det tredje spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om artikel 3, stk. 3, i rammeafgørelse 2008/675 skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, som fastsætter, at den nationale ret, der har fået forelagt en sag med påstand om fastsættelse – med henblik på fuldbyrdelse – af en samlet frihedsstraf bl.a. under hensyntagen til den straf, der inden for rammerne af en tidligere dom er afsagt af en domstol i en anden medlemsstat, med henblik herpå ændrer vilkårene for fuldbyrdelsen af den sidstnævnte straf.
Indledningsvis bemærkes, at det fremgår af de for Domstolen fremlagte sagsakter, at Landesgericht Klagenfurt (den regionale domstol i Klagenfurt) ved afgørelse af 15. oktober 2014 fastslog, at de tre års prøvetid, der var fastlagt i dens afgørelse af 13. december 2010, var ophørt, og at den betingede del af Trayan Beshkovs straf derfor var endeligt ophørt, således at hele denne straf skal anses for at være fuldbyrdet fuldt ud. Med henblik på vurderingen af det foreliggende spørgsmål skal der tages hensyn til denne omstændighed, som den forelæggende ret blev informeret om i forbindelse med en anmodning om uddybende oplysninger, som Domstolen i henhold til artikel 101 i Domstolens procesreglement fremsendte til denne ret.
Som svar på dette spørgsmål skal det bemærkes, som nævnt i nærværende doms præmis 26, at i henhold til artikel 3, stk. 1, i rammeafgørelse 2008/675 skal der i princippet tages hensyn til tidligere domme afsagt i en anden medlemsstat, for så vidt som der tages hensyn til tidligere nationale domme i henhold til national ret, og at disse tillægges samme retsvirkninger som sidstnævnte domme i overensstemmelse med denne ret.
Denne rammeafgørelses artikel 3, stk. 3, præciserer imidlertid, at denne hensyntagen hverken har som virkning at gribe ind i tidligere domme afsagt af domstolene i andre medlemsstater eller i en eventuel afgørelse vedrørende deres fuldbyrdelse i den medlemsstat, hvor den nye straffesag føres, eller at ophæve disse domme. Som nævnt i nærværende doms præmis 37, udelukker denne bestemmelse desuden enhver ny prøvelse af nævnte domme, som der således skal tages hensyn til, således som de blev afsagt.
Det fremgår desuden af sjette betragtning til nævnte rammeafgørelse, at denne ikke tager sigte på fuldbyrdelse i en medlemsstat af retsafgørelser, der er truffet i andre medlemsstater.
Det følger heraf, at den nationale ret i henhold til samme rammeafgørelse ikke på ny kan prøve og ændre fuldbyrdelsesvilkårene for en tidligere dom, der er afsagt i en anden medlemsstat og allerede fuldbyrdet, bl.a. ved at gøre den betingede dom ubetinget og omdanne den til en fængselsstraf. Den nationale ret kan i denne forbindelse heller ikke træffe afgørelse om en ny fuldbyrdelse af denne således ændrede straf.
Henset til ovenstående betragtninger skal det tredje spørgsmål besvares med, at artikel 3, stk. 3, i rammeafgørelse 2008/675 skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, som fastsætter, at den nationale ret, der har fået forelagt en sag med påstand om fastsættelse – med henblik på fuldbyrdelse – af en samlet frihedsstraf bl.a. under hensyntagen til den straf, der inden for rammerne af en tidligere dom er afsagt af en domstol i en anden medlemsstat, med henblik herpå ændrer vilkårene for fuldbyrdelsen af den sidstnævnte straf.
Sagsomkostninger
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagsomkostningerne. Bortset fra nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.

På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Femte Afdeling) for ret:

1)
Rådets rammeafgørelse 2008/675/RIA af 24. juli 2008 om hensyntagen til domme afsagt i medlemsstaterne i Den Europæiske Union i forbindelse med en ny straffesag skal fortolkes således, at den finder anvendelse på en national procedure, der i forbindelse med fuldbyrdelsen fastsætter en samlet frihedsstraf under hensyntagen til den straf, som en person er idømt af den nationale ret, samt den, der er fastsat inden for rammerne af en tidligere dom afsagt af en domstol i en anden medlemsstat mod den samme person for andre forhold.

2)
Rammeafgørelse 2008/675 skal fortolkes således, at den er til hinder for, at en medlemsstats hensyntagen til en tidligere dom, der er afsagt af en domstol i en anden medlemsstat, undergives de kompetente retter i denne første medlemsstats forudgående gennemførelse af en national anerkendelsesprocedure som den, der er fastsat i den i hovedsagen omhandlede artikel 463-466 i Nakazatelno-protsesualen kodeks (strafferetsplejeloven).

3)
Artikel 3, stk. 3, i rammeafgørelse 2008/675 skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, som fastsætter, at den nationale ret, der har fået forelagt en sag med påstand om fastsættelse – med henblik på fuldbyrdelse – af en samlet frihedsstraf bl.a. under hensyntagen til den straf, der inden for rammerne af en tidligere dom er afsagt af en domstol i en anden medlemsstat, med henblik herpå ændrer vilkårene for fuldbyrdelsen af den sidstnævnte straf.

Underskrifter
(
*1
) – Processprog: bulgarsk.