CELEX: 62019CJ0294
Előzetes döntéshozatal
Mezőgazdaság
Közös agrárpolitika (KAP)
Közvetlen támogatási rendszerek
Támogatható hektár
Akvakultúrás létesítmény
Telekkönyvi rendeltetés
Mezőgazdasági célból történő tényleges használat
A telekkönyvi nyilvántartás bejegyzéseinek megfelelő használat

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelmek a közös agrárpolitika keretébe tartozó, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott egyes támogatási rendszerek létrehozásáról, az 1290/2005/EK, a 247/2006/EK és a 378/2007/EK rendelet módosításáról, valamint az 1782/2003/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. január 19‑i 73/2009 tanácsi rendelet (
HL 2009. L 30., 16. o.
; helyesbítések:
HL 2009. L 213., 30. o.
,
HL 2010. L 43., 7. o.
) 2. cikkének és 34. cikke (2) bekezdésének, a 73/2009 rendelet III. címében előírt egységes támogatási rendszer végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2009. október 29‑i 1120/2009/EK bizottsági rendelet (
HL 2009. L 316., 1. o.
) 2. cikkének, valamint a közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról, valamint a 637/2008/EK és a 73/2009 rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17‑i 1307/2013/EU rendelet (
HL 2013. L 347., 608. o.
; helyesbítés:
HL 2016. L 130., 8. o.
) 4. cikke (1) bekezdése a)‑c), e) és f) pontjainak, 10. cikkének, 21. cikke (1) bekezdésének, valamint 32. cikke (2) bekezdésének értelmezésére vonatkoznak.
E kérelmeket az egyrészről az Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul Judeţean Tulcea (mezőgazdasági kifizetési és intervenciós ügynökség – Tulcsa megyei központ, Románia; a továbbiakban: APIA) és az SC Piscicola Tulcea SA, másrészről pedig az Ira Invest SRL és az APIA között a telekkönyvben akvakultúrás felhasználásra szánt területek szántóterületként történő felhasználására vonatkozó egységes területalapú támogatások tárgyában folyamatban lévő két jogvita keretében terjesztették elő.
Jogi háttér
Az uniós jog
A 73/2009 rendelet
A 73/2009 rendeletet hatályon kívül helyezte az 1307/2013 rendelet.
A 73/2009 rendelet (3) preambulumbekezdése kimondta:
„[A közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendelet módosításáról szóló, 2003. szeptember 29‑i] 1782/2003/EK [tanácsi] rendelet [(
HL 2003. L 270., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 40. kötet, 269. o.)] bevezette azt az elvet, hogy ha a mezőgazdasági termelő nem tesz eleget bizonyos köz‑, állat‑ és növény‑egészségügyi, illetve környezetvédelmi és állatjólléti előírásoknak, a közvetlen támogatás összege csökkenthető, vagy a termelőt ki lehet zárni a támogatottak köréből. Ez az úgynevezett »kölcsönös megfeleltetési« rendszer a közvetlen kifizetések keretében nyújtott közösségi támogatás szerves részét képezi, következésképpen fenn kell azt tartani. A tapasztalat azonban azt mutatja, hogy a kölcsönös megfeleltetés alkalmazási körébe tartozó követelmények némelyike a mezőgazdasági tevékenység vagy a mezőgazdasági földterület szempontjából nem eléggé releváns, vagy a mezőgazdasági termelők helyett inkább a nemzeti hatóságokat érinti. Következésképpen a kölcsönös megfeleltetés alkalmazási körét ki kell igazítani.”
Az említett 73/2009 rendelet 2. cikke előírta:
„E rendelet alkalmazásában:
[…]
c)
»mezőgazdasági tevékenység«: mezőgazdasági termékek termelése, tenyésztése vagy termesztése, ideértve a betakarítást, a fejést, az állattenyésztést és a mezőgazdasági célból történő állattartást, valamint a földterületek jó mezőgazdasági és környezeti állapotának fenntartását a 6. cikkben meghatározottak szerint;
[…]
h)
»mezőgazdasági terület«: a szántóterületek, az állandó legelők vagy az állandó kultúrák által elfoglalt terület.”
E rendelet 34. cikke előírta:
„(1)   A mezőgazdasági termelők az egységes támogatási rendszer keretében támogatáshoz juthatnak a támogatható hektárszámhoz kötött támogatási jogosultság aktiválásával. Az aktivált támogatási jogosultságok az abban meghatározott összegek kifizetésére jogosítanak fel.
(2)   E cím alkalmazásában »támogatható hektár«:
a)
a gazdaság bármely olyan mezőgazdasági földterülete, beleértve a rövid életciklusú erdei fákkal (ex 0602 90 41 KN‑kód) beültetett területeket is, amelyet mezőgazdasági tevékenységre használnak, vagy ha a területeket nem mezőgazdasági tevékenységre is használják, amelyek használatában a mezőgazdasági tevékenység túlsúlyban van […]
[…]”
Az 1120/2009 rendelet
Az 1120/2009 rendeletnek az 1307/2013 rendelet kiegészítéséről és X. mellékletének módosításáról szóló, 2014. március 11‑i 639/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelettel (
HL 2014. L 181., 1 o.
; helyesbítés:
HL 2015. L 216., 9. o.
) hatályon kívül helyezett 2. cikke a következőképpen szólt:
„A [73/2009] rendelet III. címének, valamint e rendelet alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:
a)
»szántóterület«: növénytermesztés céljából megművelt vagy a [73/2009] rendelet 6. cikkével összhangban jó mezőgazdasági és ökológiai állapotban tartott földterület, függetlenül attól, hogy az üvegház, illetve más rögzített vagy mobil fedél alatti földterület;
[…]”
Az 1122/2009/EK rendelet
A 73/2009 tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés, a moduláció és az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer tekintetében, az említett rendeletben létrehozott, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról, valamint az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés tekintetében, a borágazatban meghatározott támogatási rendszer keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2009. november 30‑i 1122/2009 bizottsági rendeletnek (
HL 2009. L 316., 65. o.
) az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer, a kifizetések elutasítására és visszavonására vonatkozó feltételek, valamint a közvetlen kifizetésekre, a vidékfejlesztési támogatásokra és a kölcsönös megfeleltetésre alkalmazandó közigazgatási szankciók tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2014. március 11‑i 640/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelettel (
HL 2014. L 181., 48. o.
) hatályon kívül helyezett 80. cikke a következőképpen rendelkezett:
„(1)   Amennyiben jogosulatlan kifizetés történt, akkor a mezőgazdasági termelőnek a szóban forgó összeget a (2) bekezdés szerint számított kamattal együtt vissza kell fizetnie.
[…]
(3)   Az (1) bekezdésben említett visszafizetési kötelezettséget nem lehet alkalmazni, ha a kifizetés az illetékes hatóság vagy más hatóság által elkövetett hiba következtében történt, és a hibát a mezőgazdasági termelő észszerűen nem vehette észre.
Ha azonban a hiba az érintett kifizetés kiszámítására vonatkozó tényadatokat érinti, az első albekezdést csak akkor kell alkalmazni, ha a visszatérítésről szóló határozatot a kifizetéstől számított 12 hónapon belül nem közölték.”
Az 1306/2013 rendelet
A közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17‑i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (
HL 2013. L 347., 549. o.
; helyesbítések:
HL 2016. L 130., 7. o.
;
HL 2017. L 327., 83. o.
;
HL 2018. L 233., 3. o.
) (53) és (54) preambulumbekezdésében kimondja, hogy a létrejövő kölcsönös megfeleltetési rendszerben, amelyet fenn kell tartani, a tagállamoknak szankciókat kell kivetniük a közös agrárpolitika (KAP) keretében nyújtott támogatás egészének vagy részének csökkentése vagy kizárása révén.
Az 1307/2013 rendelet
Az 1307/2013 rendelet (4) preambulumbekezdése kimondja:
„Egyértelművé kell tenni, hogy az [1306/2013] rendelet és az annak értelmében elfogadott rendelkezések alkalmazandók az e rendeletben meghatározott intézkedésekre is. A KAP‑pal kapcsolatos többi jogi eszközzel való összhang biztosítása érdekében egyes, jelenleg a [73/2009] rendeletben szereplő szabályokat most az [1306/2013] rendelet állapítja meg, különös tekintettel a közvetlen kifizetésekre vonatkozó rendelkezések szerinti kötelezettségek teljesítését biztosító szabályokra, többek között az ellenőrzések és a kötelezettségek teljesítésének elmulasztása esetén alkalmazandó közigazgatási intézkedések és közigazgatási szankciók, a kölcsönös megfeleltetésre vonatkozó szabályok, így a kötelező gazdálkodási követelményekre és a jó mezőgazdasági és környezeti állapotra vonatkozó előírások, az érintett intézkedésekre vonatkozó monitoring és értékelés, valamint az előlegek kifizetésével és a jogosulatlan kifizetések visszatéríttetésével kapcsolatos szabályok tekintetében.”
Az 1307/2013 rendelet 4. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„E rendelet alkalmazásában:
[…]
b)
»mezőgazdasági üzem«: egy adott mezőgazdasági termelő által kezelt és egyazon tagállam területén található, mezőgazdasági tevékenységekre használt egységek összessége;
c)
»mezőgazdasági tevékenység«:
i.
mezőgazdasági termékek termelése, tenyésztése vagy termesztése, ideértve a betakarítást, a fejést, az állattenyésztést és a mezőgazdasági célból történő állattartást, vagy
ii.
egy mezőgazdasági terület olyan állapotban tartása, hogy az a tagállamok által – a Bizottság által létrehozott keret alapján megállapított kritériumok alapján a szokásos mezőgazdasági módszereken és gépeken túlmutató előkészítés nélkül alkalmas legyen legeltetésre vagy növénytermesztésre, vagy
iii.
a tagállamok által meghatározott minimumtevékenységek elvégzése a természetes módon legeltetésre vagy növénytermesztésre alkalmas állapotban tartott mezőgazdasági területeken;
d)
»mezőgazdasági termékek«: a Szerződések I. mellékletében felsorolt termékek a halászati termékek kivételével, valamint a gyapot;
e)
»mezőgazdasági terület«: a szántóterület, az állandó gyepterület és állandó legelő vagy az állandó kultúrák által elfoglalt terület;
f)
»szántóterület«: növénytermesztés céljából megművelt vagy növénytermesztés céljára rendelkezésre álló, de parlagon hagyott földterület, beleértve [az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapból (EMOGA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról, valamint egyes rendeletek módosításáról, illetve hatályon kívül helyezéséről szóló, 1999. május 17‑i 1257/1999/EK tanácsi rendelet (
HL 1999,. L 160., 80. o.
; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 25. kötet, 391. o.)] 22., 23. és 24. cikkének, [az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, 2005. szeptember 20‑i 1698/2005/EK tanácsi rendelet (
HL 2005. L 277., 1. o.
; helyesbítések:
HL 2007. L 4., 10. o.
;
HL 2012. L 206., 23. o.
)] 39. cikkének és [az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról és az 1698/2005/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17‑i 1305/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (
HL 2013. L 347., 487. o.
; helyesbítés:
HL 2016. L 130., 1. o.
)] 28. cikkének megfelelően pihentetés alatt álló területet, amely lehet üvegház, illetve más rögzített vagy mobil fedél alatti földterület is.”
A 1307/2013 rendelet 10. cikke értelmében:
„(1)   A tagállamok határoznak arról, hogy a következő esetek közül melyben nem ítélnek oda közvetlen támogatást a mezőgazdasági termelőnek:
a)
az adott naptári évben igényelt vagy odaítélendő közvetlen kifizetések teljes összege az [1306/2013] rendelet 63. cikkének alkalmazását megelőzően kevesebb mint 100 EUR;
b)
a közvetlen kifizetés igénylésére vagy odaítélésére alapot teremtő mezőgazdasági üzem támogatható területe az [1306/2013] rendelet 63. cikkének alkalmazását megelőzően kevesebb mint egy hektár.
(2)   A tagállamok mezőgazdaságuk szerkezetének figyelembevétele érdekében a IV. mellékletben megadott határokon belül kiigazíthatják az (1) bekezdés a) és a b) pontjában meghatározott küszöbértékeket.
(3)   Amennyiben egy tagállam úgy döntött, hogy az (1) bekezdés b) pontja szerinti területi küszöbértéket alkalmaz, ugyanazon bekezdés a) pontját mindazonáltal alkalmaznia kell azon mezőgazdasági termelők esetében, akik a IV. címben említett, állatokra vonatkozó, termeléstől függő támogatásban részesülnek, és a területi küszöbértéknél kevesebb hektárszámmal rendelkeznek.
(4)   Az érintett tagállamok dönthetnek úgy, hogy az (1) bekezdést nem alkalmazzák a legkülső régiókra és a kisebb égei‑tengeri szigetekre.
(5)   A 2015. év tekintetében Bulgária és Románia esetében az (1) bekezdés a) pontjában említett igényelt vagy odaítélendő összeget az V. melléklet A. pontjában meghatározott összeg alapján kell kiszámítani.
A 2015–2021. évek tekintetében Horvátország esetében az (1) bekezdés a) pontjában említett igényelt vagy odaítélendő összeget az VI. melléklet A. pontjában meghatározott összeg alapján kell kiszámítani.”
Az 1307/2013 rendelet 21. cikkének (1) bekezdése előírja:
„(1)   Az alaptámogatási rendszer keretében nyújtott támogatás azoknak a mezőgazdasági termelőknek nyújtható, akik:
a)
e rendelet alkalmazása keretében a 20. cikk (4) bekezdése szerinti odaítélés útján, a 24. vagy a 39. cikk szerinti első kiosztás útján, a 30. cikk szerinti nemzeti tartalékból vagy regionális tartalékokból való kiosztás útján, vagy a 34. cikk szerinti átruházás révén támogatási jogosultságot szereznek, vagy
b)
megfelelnek a 9. cikkben foglaltaknak és saját vagy szerződéses támogatási jogosultsággal rendelkeznek egy olyan tagállamban, amely a (3) bekezdéssel összhangban úgy döntött, hogy megtartja a meglévő támogatási jogosultságait.”
Az említett rendelet 32. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1)   A mezőgazdasági termelő az alaptámogatási rendszer keretében […] bejelentés útján, a támogatható hektárszámnak megfelelő támogatási jogosultság abban a tagállamban történő aktiválásával juthat támogatáshoz, ahol azt számára kiosztották. […]
(2)   E cím alkalmazásában »támogatható hektár«:
a)
a mezőgazdasági üzem bármely olyan mezőgazdasági területe – ideértve a 2004. május 1‑jén csatlakozott és a csatlakozáskor az egységes területalapú támogatási rendszer alkalmazása mellett döntő tagállamok területén levő azon területeket is, amelyek 2003. június 30‑án nem voltak jó mezőgazdasági állapotban –, amelyet mezőgazdasági tevékenységre használnak, vagy ha a területet nem mezőgazdasági tevékenységekre is használják, amelynek használatában a mezőgazdasági tevékenység túlsúlyban van; vagy
[…]
(3)   A második bekezdés a) pontjának alkalmazásában:
a)
amennyiben egy mezőgazdasági üzem mezőgazdasági területét nem mezőgazdasági tevékenység céljára is használják, az adott terület elsősorban mezőgazdasági célra használt területnek minősül akkor, ha a mezőgazdasági célú használatot a nem mezőgazdasági tevékenység intenzitása, jellege, időtartama és ütemezése nem akadályozza jelentős mértékben;
[…]”
Az 1307/2013 rendelet 74. cikkének második albekezdése értelmében ez a rendelet 2015. január 1‑jétől kezdve alkalmazandó.
A román jog
Az 18/1991. sz. törvény
A Legea nr. 18/1991 a fondului funciar (a földtulajdonról szóló 18/1991. sz. törvény,
Monitorul Oficial al României
, I. rész, 1998. január 5‑i 1. szám) alapügyekre alkalmazandó változatának 2. cikke a következőképpen rendelkezik:
„A földterületek a rendeltetésüktől függően:
a)
mezőgazdasági rendeltetésű földterületek, vagyis mezőgazdasági termőföldek – szántóterületek, szőlőültetvények, gyümölcsösök, szőlőoltvány‑iskolák, faültetvények, komlóültetvények és eperfa ültetvények, legelők, gyepterületek, üvegházak, napelemes üvegházak, magágyak és más hasonlók–, a sarjerdős növényzetű földterületek, ha azok nem tartoznak az erdészeti műveletek (erdészeti vállalkozások) hatálya alá, fásított legelők, azok a földterületek, amelyeken agro‑és zootechnikai építmények és berendezések találhatók, az akvakultúrás és talajjavító létesítmények, a vidéki úthálózat útjai – utak/mezőgazdasági utak és nagybirtokokat összekötő utak, a mezőgazdasági termelést szolgáló tároló platformok és terek, valamint azok a terméketlenföldterületek, amelyek a mezőgazdasági termelés céljára rendelhetők és e célra felhasználhatók;
[…]
c)
az állandóan elárasztott földterületek, vagyis a vízfolyások kisebb üregei, a maximális víztárazási szinten lévő tavak medencéi, a beltengeri vizek és a parti tenger feneke.”
Az 534/2001. sz. rendelet
Az Ordinul ministrului administrației publice nr. 534/2001 (a közigazgatási miniszter 534/2001. sz. rendelete,
Monitorul Oficial al României
, I. rész, 2001. november 21‑i 744. sz.) által jóváhagyott Normele tehnice pentru introducerea cadastrului general (az általános telekkönyv bevezetését célzó technikai előírások) a következőképpen rendelkezik:
„7. A földterületek rendeltetés szerinti felosztásának szempontjai
[…]
7.2. Mezőgazdasági rendeltetésű földterületek
7.2.1. A mezőgazdasági rendeltetésű földterületek közé tartoznak a szántóterületek, […] az akvakultúrás létesítmények, […]
[…]
8. A földterületek és építmények használati kategóriájának osztályozási és azonosítási szempontjai
8.1. Általános előírások
8.1.1. A földhasználat kategóriája – amelyet egyenként, kóddal azonosítanak – a parcella egyik jellemzője. A kategória és egyéb jellemzők kiemelése az általános telekkönyvi nyilvántartás technikai részében a telekkönyvi nyilvántartás szerkesztése […] céljából […] szükséges.[…]
[…]
8.2. A földhasználati kategóriák azonosításának szempontjai
8.2.1. Szántóterületek (A). Ebbe a kategóriába azok a földterületek tartoznak, amelyeket […] felszántanak, és amelyeken egynyári vagy évelő növényeket termesztenek, beleértve például a következőket: gabonafélék, […]
[…]”
A 125/2006. sz. sürgősségi kormányrendelet
Az Ordonanța de urgență a guvernului nr. 125/2006 din 21 decembrie 2006 pentru aprobarea schemelor de plăți directe și plăți naționale directe complementare, care se acordă în agricultură începând cu anul 2007, și pentru modificarea articolului 2 din Legea nr. 36/1991 privind societățile agricole și alte forme de asociere în agricultură (a mezőgazdaság részére 2007‑től kezdődően biztosított közvetlen kifizetések és kiegészítő közvetlen nemzeti kifizetések rendszereinek jóváhagyásáról, valamint a mezőgazdasági vállalkozásokról és más mezőgazdasági egyesülési formákról szóló, 2006. december 21–i 36/1991. sz. törvény 2. cikkének módosításáról szóló 125/2006. sz. sürgősségi kormányrendelet,
Monitorul Oficial al României
, I. rész, 2006. december 29–i 1043. sz.) 2007–2014‑es évekre vonatkozóan alkalmazandó változatának 5. cikke értelmében:
„(1) Az egységes területalapú támogatási rendszer hektáronként azonos, évente egyszer kifizetendő, a teljes termeléshez nem kapcsolódó összeg nyújtásából áll.
[…]
(3) A támogatható mezőgazdasági terület a következő földhasználati kategóriákba tartozhat:
a)
szántóterületek: gabonafélék termesztése […] céljából megművelt földterület, […]”
E sürgősségi kormányrendelet 7. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„A kérelmezőknek ahhoz, hogy az egységes területalapú támogatási rendszerben támogatásban részesülhessenek, szerepelniük kell az [APIA] által vezetett nyilvántartásban, határidőn belül kell kifizetés iránti kérelmet benyújtaniuk, és teljesíteniük kell a következő feltételeket:
a)
legalább 1 ha területű mezőgazdasági földterületet használnak; […]
b)
bejelentik az összes mezőgazdasági parcellát;
[…]
e)
megfelelnek a nemzeti jogszabályok által szabályozott jó mezőgazdasági és környezeti állapotra vonatkozó előírásoknak a mezőgazdasági üzem bármely mezőgazdasági területén;
f)
rendelkezésre bocsátják a használati jogot igazoló iratokat és bizonyítani tudják, hogy használják azt a földterületet, amelyre vonatkozóan a kérelmet benyújtották;
[…]”
A 122/2014 sz. törvény
A Legea nr. 122/2014 pentru completarea Legii n
o
82/1993 privind constituirea Rezervației Biosferei „Delta Dunării” (a „Duna‑delta” Bioszféra Rezervátum létrehozásáról szóló 82/1993. sz. törvény kiegészítéséről szóló 122/2014. sz. törvény,
Monitorul Oficial al României
, I. rész, 2014. július 22‑i 541. sz.) 3. cikke értelmében:
„2014. szeptember 15‑től kezdve a Duna‑delta Bioszfára Rezervátum területén található, korábbi akvakultúrás létesítményekkel érintett földterületekre nem jár mezőgazdasági támogatás.”
A 3/2015. sz. sürgősségi kormányrendelet
A 2015. március 18‑i Ordonanța de urgență a guvernului nr. 3/2015 pentru aprobarea schemelor de plăți care se aplică în agricultură în perioada 2015–2020 și pentru modificarea art. 2 din Legea n
o
36/1991 privind societățile agricole și alte forme de asociere în agricultură (a mezőgazdaság részére a 2015–2020 közötti időszakban alkalmazandó kifizetési rendszerek jóváhagyásáról, valamint a mezőgazdasági vállalkozásokról és más mezőgazdasági egyesülési formákról szóló 36/1991. sz. törvény 2. cikkének módosításáról szóló 3/2015. sz. sürgősségi kormányrendelet,
Monitorul Oficial al României
, I. rész, 2015. március 23‑i 191. sz.; a továbbiakban: 3/2015. sz. sürgősségi kormányrendelet) egyik alapügyre (C‑304/19) alkalmazandó változatának 2. cikkében a következőket mondja ki:
„(1)   E kormányrendelet alkalmazásában:
n)
mezőgazdasági terület: a szántóterület, az állandó gyepterület és állandó legelő vagy az állandó kultúrák által elfoglalt terület;
o)
szántóterület: mezőgazdasági termesztés céljából megművelt vagy mezőgazdasági termesztés céljára rendelkezésre álló, de parlagon hagyott földterület, amely lehet üvegház, napelemes üvegház, illetve más rögzített vagy mobil fedél alatti földterület is;
[…]
r)
földhasználat: a mezőgazdasági üzem azon mezőgazdasági földterületének mezőgazdasági tevékenység céljára történő felhasználása, amely az adott igénylési évben a kérelem benyújtásának időpontjában a mezőgazdasági termelő rendelkezésére áll.”
A 3/2015. sz. sürgősségi kormányrendelet 8. cikke (1) bekezdésének n) pontja értelmében a mezőgazdasági termelőknek ahhoz, hogy részesüljenek a közvetlen kifizetésekből, az egységes támogatás iránti kérelem vagy e kérelem módosításainak benyújtásakor be kell mutatniuk az annak bizonyításához szükséges iratokat, hogy a mezőgazdasági földterületek, beleértve az ökológiai jelentőségű területeket is, rendelkezésükre állnak.
A 619/2015. sz. rendelet
Az Ordinul nr. 619/2015 ministrului agriculturii şi dezvoltării rurale pentru aprobarea criteriilor de eligibilitate, condițiilor specifice și a modului de implementare a schemelor de plăți prevăzute la art. 1 alin. (2) și (3) din Ordonanța de urgență a Guvernului n
o
3/2015 pentru aprobarea schemelor de plăți care se aplică în agricultură în perioada 2015–2020 și pentru modificarea art. 2 din Legea n
o
36/1991 privind societățile agricole și alte forme de asociere în agricultură, precum și a condițiilor specifice de implementare pentru măsurile compensatorii de dezvoltare rurală aplicabile pe terenurile agricole, prevăzute în Programul Național de Dezvoltare Rurală 2014–2020 (a mezőgazdaság részére a 2015–2020 időszakban alkalmazandó kifizetési rendszerek jóváhagyásáról szóló 3/2015. sz. sürgősségi kormányrendelet 1. cikkének (2) és (3) bekezdésében előírt kifizetési rendszer támogathatósági feltételeinek, különös feltételeinek és végrehajtási szabályainak jóváhagyásáról, továbbá a 2014–2020‑as időszakra vonatkozó Nemzeti Vidékfejlesztési Programban előírt mezőgazdasági földterületekre alkalmazandó vidékfejlesztési kiegyenlítő intézkedések különös végrehajtási feltételeinek jóváhagyásáról szóló 619/2015. sz. mezőgazdasági és vidékfejlesztési miniszteri rendelet) egyik alapügyre (C-304/19) alkalmazandó változata 5. cikkének (2) bekezdésében a következőképpen rendelkezik:
„A 2015‑ös igénylési évtől kezdődően a sürgősségi kormányrendelet 8. cikke (1) bekezdése n) pontja rendelkezéseinek megfelelően a földterület jogszerű használatát igazoló, alábbi iratokat kell az APIA elé terjeszteni:
a)
a mezőgazdasági tevékenység végzésének helyet adó mezőgazdasági üzemre vonatkozóan: az igazolást a […] mintának megfelelően kell kitölteni, és ahhoz a […] mintának megfelelően mellékelni kell a 2015–2019‑es mezőgazdasági nyilvántartás[ban] szereplő adatokat tartalmazó lapok eredeti példányának megfelelő másolatot;
b)
a mezőgazdasági termelő rendelkezésére álló mezőgazdasági földterületekre vonatkozóan: tulajdoni lap vagy a földterületek tulajdonjogát igazoló más iratok, illetve egyéb iratok eredeti példányának megfelelő másolatokat, […] mint a földhaszonbérleti szerződés, a koncessziós szerződés […];
c)
a használt mezőgazdasági parcellák egyértelmű azonosítása […].”
Az említett rendelet 10. cikkének (5) bekezdése előírja:
„Nem támogathatók az alábbi területek:
[…]
o)
akvakultúrás létesítmények által elfoglalt területek, mint amilyenek a mezőgazdasági nyilvántartás 2015–2019 közötti időszakra történő kiegészítésére vonatkozó műszaki szabályok 23. cikkének (20) bekezdésében előírtak szerint használt területek.”
Az alapeljárások és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
A C‑294/19. sz. ügy
A Piscicola Tulcea a román jog szerinti társaság, amelynek főtevékenységét 2007–2014 között az édesvízi akvakultúra képezte, másodlagos tevékenységei között pedig többek között a gabonafélék termesztése szerepelt.
A Consiliul Județean Tulceával (tulcsai megyei tanács, Románia) 2004‑ben, 2005‑ben és 2010‑ben kötött több koncessziós szerződés alapján a Piscicola Tulcea összesen 1888 hektár (ha) területen hasznosította a ruszkai (Románia) és litcovi (Románia) akvakultúrás létesítményeket, amelyek a Duna‑delta Bioszféra Rezervátumban fekszenek.
Jóllehet a koncessziós szerződésekben a földterületek „akvakultúra céljára” történő használata szerepel, a felek a 2004‑ben és 2005‑ben kötött szerződések kiegészítéseiben az eredeti koncessziós díjat módosították amiatt, hogy „az akvakultúrás növényeknek az akvakultúrális technológia által szükségessé tett vetésforgó és váltógazdasági programok keretében, vagy e programokon kívül az akvakultúrás létesítményen belüli területeket [használtak] mezőgazdasági földterületekként.” Ezenkívül a 2010‑ben kötött szerződés kiegészítésében kikötötték, hogy a Piscicola Tulcea a talaj mineralizációja érdekében vetésforgóban és váltógazdaságban műveli az akvakultúrás növényeket 570 ha területen.
A Piscicola Tulcea a Tulcsa megyei tanács 2005‑ben hozott határozata révén felhatalmazást kapott arra is, hogy növénytermesztési tevékenységet végezzen a ruszkai akvakultúrás létesítményben.
A Piscicola Tulcea a 2007–2014‑es évekre vonatkozóan többek között az egységes területalapú támogatási rendszer keretében történő kifizetések iránti kérelmeket nyújtott be az APIA‑hoz.
E kérelmekhez mellékelték azokat az iratokat, amelyek a támogatási kérelemmel érintett terület használatához való jogot igazolták, nevezetesen a koncessziós szerződéseket és azok kiegészítéseit, valamint azt az igazolást, amelyet a földterületek fekvése szerinti közigazgatási területi egység állított ki, és amelyben az szerepel, hogy e földterületeket mezőgazdasági földterületként jegyezték be az önkormányzati mezőgazdasági nyilvántartásba.
A Tulcsa megyei tanács által 2008‑ban és 2009‑ben készített ellenőrzési jegyzőkönyvek tanúsították, hogy a koncesszióba adott földterületeket kizárólag mezőgazdasági célra használták, és egyetlen területet sem használtak akvakultúra céljára.
Az APIA a 2007–2014 közötti időszak mindegyik gazdasági évére vonatkozóan a területalapú rendszerek keretében történő támogatások odaítélésére vonatkozó határozatokat hozott.
2009‑ben az APIA helyszíni vizsgálatot végzett. A megállapított szabálytalanságok egy jelentéktelen területű (80,56 ha) nem művelt parcella 2007. évi téves bejelentésére vonatkoztak. A 2010–2014‑es gazdasági évekre vonatkozóan a kifizetési kérelmek jóváhagyását megelőző vizuális ellenőrzésre került sor, amely arra a következtetésre vezetett, hogy a kérelmek hiánytalanok és érvényesek voltak.
A 2015‑ös gazdasági évre vonatkozóan az APIA elutasította a Piscicola Tulcea által benyújtott kifizetés iránti kérelmet azzal az indokkal, hogy a 122/2014. sz. törvény 3. cikke azt írta elő, hogy 2014. szeptember 15‑től kezdve a Duna‑delta Bioszféra Rezervátum területén található, korábbi akvakultúrás létesítményekkel érintett földterületekre nem jár mezőgazdasági támogatás. Miután a Piscicola Tulcea fellebbezést nyújtott be az első fokon hatáskörrel rendelkező bíróság határozatával szemben, a Curtea de Apel Constanța (konstancai ítélőtábla, Románia) 2016. október 31‑i jogerős határozatával arra kötelezte az APIA‑t, hogy többek között a „mezőgazdasági tevékenység”, „mezőgazdasági termékek” és „szántóterület” 1307/2013 rendeletben szereplő fogalommeghatározásai alapján a 2015. gazdasági évre vonatkozóan a területalapú támogatási rendszerek keretében kért kifizetéseket odaítélje.
A 2015. október 27. és 2016. április 13. közötti időszakban az APIA csalás elleni és belső ellenőrzésért felelős igazgatósága iratellenőrzést tartott arra vonatkozóan, hogy a Piscicola Tulceának a 2007–2014‑es gazdasági években milyen módon ítélték oda a támogatást. Ezen ellenőrzési szerv ebből arra a következtetésre jutott, hogy a nemzeti jogszabályokra és a Piscicola Tulcea által benyújtott iratokra tekintettel a Piscicola Tulcea nem teljesítette az érintett közvetlen kifizetések támogathatóságának feltételeit.
Ezen ellenőrzést követően az APIA ismételten megvizsgálta a 2007–2014‑es gazdasági évekre benyújtott kifizetés iránti kérelmeket. Az APIA 2016. december 23‑án e gazdasági évek mindegyikére vonatkozóan jegyzőkönyvet vett fel, amelyben megállapította, hogy a Piscicola Tulcea jogosulatlanul részesült kifizetésekben, és meghatározta az elkövetett szabálytalanságokból eredő és az APIA részére minden egyes gazdasági év vonatkozásában megtérítendő kincstári követelés összegét.
A Tribunalul Tulcea (tulcsai törvényszék, Románia) 2018. február 1‑jén hozott polgári ítéletében helyt adott a Piscicola Tulcea által 2017. március 15‑én benyújtott keresetnek, és megsemmisítette a megtámadott jogi aktusokat. Ezen ítélet szerint, noha az érintett koncessziós szerződések kifejezetten rámutattak arra, hogy a koncesszióba adott területeken akvakultúrás létesítmény található, és e társaság köteles azokat akvakultúra céljára használni, a megfelelés azon hiánya, amely miatt elrendelték az e társaságnak odaítélt összegek visszafizetését, sem e társaság gondatlanságának, sem szándékos cselekménynek nem tudható be. Ellenkezőleg, a Piscicola Tulcea konkrét és elegendő ténybeli adatokat szolgáltatott, amelyek lehetővé tették az APIA tisztviselői számára a szóban forgó támogatás támogathatósági feltételeinek ellenőrzését. E bíróság ebből tehát azt a következtetést vonta le, hogy a jelen esetben a hatóságok által elkövetett hiba következtében teljesített kifizetések visszafizetését kizáró uniós jogi rendelkezések – többek között az 1122/2009 rendelet 80. cikkének (3) bekezdése – alkalmazandók.
2018. március 29‑én az APIA a megtámadott ítélet teljes egészében történő megváltoztatására és a Piscicola Tulcea által benyújtott kereset elutasítására irányuló fellebbezést nyújtott be a Curtea de Apel Constanțához (konstancai ítélőtábla).
A kérdést előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy a mezőgazdasági termelő területalapú támogatási intézkedésekre való jogosultságának vizsgálata során a nemzeti bíróságnak kizárólag a területek mezőgazdasági termelő általi tényleges használatát kell‑e figyelembe vennie, vagy ellenkezőleg, figyelembe kell vennie a területeknek az telekkönyvi nyilvántartás irataiban vagy azon iratokban szereplő jellemzőit, amelyekkel a mezőgazdasági termelő a kifizetés iránti kérelemmel érintett területek feletti használati jogot, valamint a földhasználat e jellemzőknek való megfelelését igazolja.
Ilyen körülmények között a Curtea de Apel Constanţa (konstancai ítélőtábla) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé:
„Úgy kell‑e értelmezni a […] 73/2009 […] rendelet 2. cikkének és 34. cikke (2) bekezdésének, valamint az […] 1120/2009 […] rendelet 2. cikkének rendelkezéseit, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely az alapügyben szereplő körülmények között azon okból zárja ki a mezőgazdasági termelőt a támogatásra való jogosultságból, mert a szántóterületként használt akvakultúrás létesítmények nem minősülnek az 1120/2009 rendelet 2. cikke értelmében vett »mezőgazdasági területnek«, mivel nem tekinthetők a 73/2009/EK rendelet 34. cikkének (2) bekezdésével összhangban támogatható területnek?”
A C‑304/19. sz. ügy
Az Ira Invest a román jog szerinti társaság, amelynek főtevékenységét az akvakultúra képezi, másodlagos tevékenységét pedig – többek között – a gabonafélék, hüvelyes növények és olajos magvakat termő növények, rizs és zöldségfélék termesztése, valamint a növényi termékek termesztését szolgáló járulékos tevékenységek képezik.
Az Ira Invest az APIA‑hoz benyújtott egységes támogatás iránti kérelemben a 2016‑os évre vonatkozó támogatás céljából bejelentette az összes használt mezőgazdasági parcellát, azaz 757,04 ha‑t.
Az Ira Invest ehhez a kérelemhez mellékelte a Tulcsa megyei tanáccsal kötött 2002. március 18‑i koncessziós szerződést, amelynek értelmében koncessziós jogosultként összesen1344 ha földterületet használhat akvakultúra céljára.
Az Ira Invest az említett koncessziós szerződés 2014. május 15‑i kiegészítését is benyújtotta, amelyben a felek megállapodtak abban, hogy a koncessziós jogosult vetésforgóban és váltógazdaságban műveli az akvakultúrás növényeket a talaj mineralizációja érdekében 950 ha akvakultúrás területen. E kiegészítés pontosítja, hogy a vetésforgóban és váltógazdaságban történő művelés az akvakultúra időszakos, a talaj termelékenységének gabonafélék és ipari növények termesztése révén történő helyreállításának biztosítása céljából történő leállításából áll.
Az APIA 2017. március 27‑i határozatával nem adott helyt az érintett egységes támogatási kérelemnek azzal az indokkal, hogy semmilyen, a mezőgazdasági nyilvántartásnak megfelelő igazolás jellegével bíró irat nem szerepelt a rendszerben, különösen egyetlen olyan irat sem, amely a 619/2015. sz. rendelet 5. cikke (2) bekezdésének megfelelően igazolná a földterület jogszerű használatát.
Az Ira Invest e közigazgatási határozat ellen előzetes panaszt nyújtott be, többek között arra hivatkozva, hogy a kérelme elutasításának a mezőgazdasági nyilvántartásnak megfelelő igazolás hiányára alapított indokolása jogellenes volt. E tekintetben arra hivatkozott, hogy a 619/2015. sz. rendelet 5. cikke (2) bekezdésének a) pontja nem felel meg a 3/2015. sz. sürgősségi kormányrendelet 8. cikke (1) bekezdése n) pontjának, amely az 1307/2013 rendeletnek megfelelően elfogadott magasabb szintű jogi aktus, amely egyáltalán nem írja elő igazolás benyújtását, hanem csupán az érintett mezőgazdasági földterületek használatának bizonyítását írja elő.
Az APIA 2017. május 8‑i határozatával arról tájékoztatta az Ira Investet, hogy ez utóbbi a 2016‑os gazdasági évre vonatkozó kifizetés iránti kérelem aktájához semmilyen olyan iratot nem mellékelt, amely bizonyítaná aktív mezőgazdasági termelői minőségét. E határozat a 3/2015. sz. sürgősségi kormányrendelet 8. cikke (1) bekezdésének n) pontjára hivatkozik, amely a mezőgazdasági termelő azon kötelezettségére vonatkozik, hogy az egységes támogatás iránti kérelem benyújtásakor bemutassa az annak bizonyításához szükséges iratokat, hogy a mezőgazdasági földterületek a rendelkezésére állnak, beleértve a kérelem tárgyát képező évre vonatkozó mezőgazdasági nyilvántartás bejegyzéseinek megfelelő igazolást is.
A Tribunalul Tulcea (tulcsai törvényszék) 2018. február 27‑i ítéletével az Ira Investnek a megtámadott közigazgatási aktusok megsemmisítésére irányuló keresetét mint megalapozatlant elutasította. E bíróság megállapította, hogy az elutasító határozat elfogadását a 619/2015. sz. rendelet 5. cikke értelmében vett, mezőgazdasági nyilvántartásnak megfelelő igazolás hiánya és e társaság aktív mezőgazdasági termelői minősége igazolásának hiánya indokolta. Tekintettel arra, hogy a román jogban a földterületek rendeltetésének megváltoztatására egy meghatározott eljárás szerint kerül sor, amelyet az Ira Invest nem követett, a földterületek meghatározott időszakon keresztül mezőgazdasági célra történő használata önmagában nem teszi lehetővé, hogy azokat támogatható hektárnak lehessen tekinteni, mivel a koncessziós jogosult puszta szándéka nem alakíthatja át az érintett akvakultúrás üzemet mezőgazdasági üzemmé.
Az Ira Invest 2018. március 29‑én fellebbezést nyújtott be ezen ítélettel szemben a kérdést előterjesztő bírósághoz, a Curtea de Apel Constanțához (konstancai ítélőtábla). Ezen eljárás keretében az Ira Invest lényegében azt állította, hogy az 1307/2013 rendeletre tekintettel nem a földhasználat kategóriája, hanem kizárólag a földterület mezőgazdasági célból történő használata lényeges. Ily módon e rendelet értelmében nem releváns az a tény, hogy a földterületek egyik vagy másik használati kategóriába tartoznak, mivel egy naptári év során mezőgazdasági termékek betakarítása céljából művelik meg azokat.
A kérdést előterjesztő bíróság szerint a jelen ügy sajátos körülményei abban állnak, hogy az alapeljárás felperese olyan földterületeket használ mezőgazdasági célra, amelyeket az adminisztratív nyilvántartások más használati kategóriába soroltak, és amelyeket így a nemzeti jog alapján kifejezetten kizártak a pénzügyi támogathatóságból. Ily módon közelebbről felmerül az 1307/2013 rendelet 32. cikke (2) bekezdése értelmezésének kérdése a „támogatható hektár” meghatározására vonatkozóan, amely rendelkezés a mezőgazdasági üzem bármely mezőgazdasági területére utal.
Márpedig a kérdést előterjesztő bíróságnak kétségei vannak a 2015. július 2‑iWree ítéletből (
C‑422/13
,
EU:C:2015:438
) és a 2015. július 2‑iDemmer ítéletből (
C‑684/13
,
EU:C:2015:439
) eredő ítélkezési gyakorlat jelen helyzetben való alkalmazását illetően, amely ítéletekben a Bíróság megállapította, hogy ahhoz, hogy az érintett támogatásra jogosult lehessen, az alapügyben szóban forgó területnek mezőgazdasági területnek kell lennie, a mezőgazdasági termelő mezőgazdasági üzemének részét kell képeznie, és azt mezőgazdasági tevékenységre kell használni, vagy ha nem mezőgazdasági tevékenységre is használják, a terület használatában a mezőgazdasági tevékenységnek túlsúlyban kell lennie.
Ilyen körülmények között a Curtea de Apel Constanţa (konstancai ítélőtábla) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé:
„Úgy kell‑e értelmezni az 1307/2013 rendelet 4. cikke (1) bekezdése b), c), e) és f) pontjának, 10. cikkének, 21. cikke (1) bekezdésének, valamint 32. cikke (1)–(5)bekezdésének rendelkezéseit, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely az alapügyben szereplő körülmények között a mezőgazdasági termelőt azért zárja ki a támogatásra való jogosultságból, mert a szántóterületként használt, akvakultúrás létesítményekkel rendelkező földterületek nem minősülnek az említett rendelet 4. cikke értelmében vett »mezőgazdasági területnek«?”
A Bíróság előtti eljárás
A Bíróság elnöke 2019. június 12‑i határozatával az írásbeli szakasz lefolytatása, valamint az ítélethozatal céljából egyesítette a C‑294/19. és C‑304/19. sz. ügyeket.
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
A C‑294/19. sz. ügyet illetően elöljáróban meg kell állapítani, hogy az alapügy tényállása tekintetében releváns időszak 2007‑től 2014‑ig terjed, és 2009. január 1‑je előtt a 2007‑től ezen időpontig terjedő időszakban alkalmazandó rendelet az 1782/2003 rendelet (lásd ebben az értelemben: 2015. július 2‑iDemmer ítélet,
C‑684/13
,
EU:C:2015:439
,
49.
és
50.
pont) volt.
Ugyanakkor a Bíróság úgy ítélte meg, hogy a 73/2009 rendelet 34. cikke (2) bekezdésének a) pontjában meghatározott „támogatható hektár” fogalma megegyezik az 1782/2003 rendelet 44. cikkének (2) bekezdése értelmében vett „támogatható hektár” fogalmával, és ennélfogva az előbbi rendelkezés értelmezése az utóbbira is érvényes (lásd ebben az értelemben: 2015. július 2‑iDemmer ítélet,
C‑684/13
,
EU:C:2015:439
,
52.
és
53.
pont).
Következésképpen a C‑294/19. sz. ügyben előterjesztett kérdést elegendő a 73/2009 rendelet 34. cikke (2) bekezdésének a) pontjára és 2. cikkének h) pontjára tekintettel megvizsgálni a 2007‑től 2014‑ig terjedő időszak egésze vonatkozásában.
Ebből következik, hogy kérdéseivel, amelyeket célszerű együtt vizsgálni, a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra keresi a választ, hogy a 73/2009 rendelet 2. cikkének h) pontját és 34. cikkének (2) bekezdését, valamint az 1307/2013 rendelet 4. cikke (1) bekezdésének e) pontját és 32. cikkének (2) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy azok a területek, amelyeket a nemzeti jog alapján akvakultúrás tevékenységre szánt területként soroltak be, de amelyeket ténylegesen mezőgazdasági célra használnak vagy használtak, mezőgazdasági területnek minősülnek.
Amint azt a 73/2009 rendelet 34. cikke (2) bekezdésének a) pontja és az 1307/2013 rendelet 32. cikke (2) bekezdésének a) pontja pontosítja, a „támogatható hektár” fogalma magában foglalja a gazdaság bármely olyan mezőgazdasági földterületét, amelyet mezőgazdasági tevékenységre használnak, vagy ha a területeket nem mezőgazdasági tevékenységre is használják, amelyek használatában a mezőgazdasági tevékenység túlsúlyban van.
A 73/2009 rendelet 2. cikkének h) pontjában és az 1307/2013 rendelet 4. cikke (1) bekezdésének e) pontjában meghatározott „mezőgazdasági terület” fogalma magában foglalja többek között „a szántóterületek […] által elfoglalt területet”.
Az alapügyekben az előzetes döntéshozatalra utaló határozatokból kitűnik, hogy noha az érintett területeket akvakultúrás létesítményekként jegyezték be az telekkönyvi nyilvántartásba, azokat vetésforgó és váltógazdaság rendszerben történő művelés keretében mezőgazdasági termékek előállítása céljából szántóterületként használták.
Az 1120/2009 rendelet 2. cikkének (1) bekezdése a „szántóterületet” többek között úgy határozza meg, mint amely növénytermesztés céljából megművelt vagy jó mezőgazdasági és ökológiai állapotban tartott földterület. Az 1307/2013 rendelet 4. cikke (1) bekezdésének f) pontja növénytermesztés céljából megművelt vagy növénytermesztés céljára rendelkezésre álló, de parlagon hagyott földterületként határozza meg.
Márpedig az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a „szántóterület”, és következésképpen a „mezőgazdasági terület” említett rendelkezések értelmében vett minősítése a szóban forgó területek tényleges használatától függ (lásd ebben az értelemben: 2010. október 14‑iLandkreis Bad Dürkheim ítélet,
C‑61/09
,
EU:C:2010:606
,
37.
pont; 2015. július 2‑iWree ítélet,
C‑422/13
,
EU:C:2015:438
,
36.
pont; 2015. július 2‑iDemmer ítélet,
C‑684/13
,
EU:C:2015:439
,
56.
pont).
Ebből következik, hogy valamely földterületet mezőgazdasági területnek kell minősíteni, amennyiben azt a jelen ítélet 61. pontjában hivatkozott rendelkezések értelmében ténylegesen szántóterületnek használják (lásd analógia útján: 2010. október 14‑iLandkreis Bad Dürkheim ítélet,
C‑61/09
,
EU:C:2010:606
,
37.
pont), és e minősítést nem kérdőjelezheti meg önmagában az a körülmény, hogy az ilyen területet az ingatlanbesorolásra vonatkozó nemzeti rendelkezések megsértésével szántóterületként használták.
Ezenkívül emlékeztetni kell arra, hogy az alapeljárás tárgyát képező földterületeknek – ahhoz, hogy az érintett támogatásra jogosultak lehessenek – mezőgazdasági területeknek kell lenniük, a mezőgazdasági termelő üzemének részét kell képezniük, és azokat mezőgazdasági célra kell használni, vagy ha más célra is használják, a használatukban a mezőgazdasági tevékenységnek túlsúlyban kell lennie (lásd ebben az értelemben: 2015. július 2‑iDemmer ítélet,
C‑684/13
,
EU:C:2015:439
,
54.
pont).
Ugyanakkor, amint arra lényegében a Bizottság is hivatkozott írásbeli észrevételeiben, és amint az a 73/2009 rendelet (3) preambulumbekezdéséből, az 1306/2013 rendelet (53) és (54) preambulumbekezdéseiből, valamint az 1307/2013 rendelet (4) preambulumbekezdéséből kitűnik, az illetékes nemzeti hatóságok feladata annak meghatározása, hogy a kedvezményezett betartotta‑e a kölcsönös megfeleltetésre vonatkozó követelményeket, és esetleges igazgatási szankciókat alkalmazzon e követelmények be nem tartása esetén, amelyek állhatnak az érintett támogatás összegének csökkentésében vagy az abból való kizárásban.
A fenti megfontolások összességére tekintettel az előterjesztett kérdésekre azt a választ kell adni, hogy a 73/2009 rendelet 2. cikkének h) pontját és 34. cikkének (2) bekezdését, valamint az 1307/2013 rendelet 4. cikke (1) bekezdésének e) pontját és 32. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azok a területek, amelyeket a nemzeti jog alapján akvakultúrás tevékenységre szánt területként soroltak be, de amelyeket ténylegesen mezőgazdasági célra használnak vagy használtak, mezőgazdasági területnek minősülnek.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (hatodik tanács) a következőképpen határozott:

A közös agrárpolitika keretébe tartozó, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott egyes támogatási rendszerek létrehozásáról, az 1290/2005/EK, a 247/2006/EK és a 378/2007/EK rendelet módosításáról, valamint az 1782/2003/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. január 19‑i 73/2009/EK tanácsi rendelet 2. cikkének h) pontját és 34. cikke (2) bekezdését, valamint a közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról, valamint a 637/2008/EK és a 73/2009/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17‑i 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének e) pontját és 32. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azok a területek, amelyeket a nemzeti jog alapján akvakultúrás tevékenységre szánt területként soroltak be, de amelyeket ténylegesen mezőgazdasági célra használnak vagy használtak, mezőgazdasági területnek minősülnek.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: román.