CELEX: 62016TJ0273
Eiropas Savienības preču zīme
Iebildumu process
Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “METAPORN” reģistrācijas pieteikums
Agrākas Eiropas Savienības un valsts vārdiskas preču zīmes “META4” un agrākas grafiskas preču zīmes “meta4”
Relatīvs atteikuma pamats
Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad
Regulas (EK) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
Pakalpojumu līdzība
Jēdziens “papildu pakalpojumi”
Apzīmējumu līdzība
Sajaukšanas iespēja

)
[..]
Juridiskais pamatojums
[..]
Par pirmo pamatu, kas attiecas uz Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu
[..]
Par pakalpojumu salīdzinājumu
Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru, lai novērtētu attiecīgo preču vai pakalpojumu līdzību, ir jāņem vērā visi atbilstošie faktori, kas raksturo saikni starp tiem. Šie faktori it īpaši ietver to raksturu, funkcionālo uzdevumu, lietojumu, kā arī to konkurējošo vai papildinošo raksturu. Vērā ņemami var būt arī citi faktori, tādi kā attiecīgo preču izplatīšanas kanāli (skat. spriedumu, 2007. gada 11. jūlijs, El Corte Inglés/ITSB – Bolaños Sabri (PiraÑAM diseño original Juan Bolaños),
T‑443/05
,
EU:T:2007:219
,
37.
punkts un tajā minētā judikatūra).
Papildinošie pakalpojumi ir tādi, starp kuriem pastāv cieša saikne tādā ziņā, ka viens pakalpojums ir nepieciešams vai vajadzīgs cita pakalpojuma izmantošanai, no kā izriet, ka patērētāji var uzskatīt, ka par šo pakalpojumu sniegšanu ir atbildīgs viens un tas pats uzņēmums (skat. spriedumu, 2013. gada 2. oktobris, Cartoon Network/ITSB – Boomerang TV (BOOMERANG),
T‑285/12
, nav publicēts,
EU:T:2013:520
,
26.
punkts un tajā minētā judikatūra).
Šajā lietā Apelācijas padome secināja, ka attiecīgie pakalpojumi ir daļēji identiski un daļēji līdzīgi. It īpaši tā uzskatīja, ka 41. klasē ievērtajiem pakalpojumiem, kurus aptver reģistrācijai pieteiktā preču zīme, piemīt vismaz vāja līdzības pakāpe gan ar pārraides, gan arī ar telekomunikācijas pakalpojumiem, kuri ietilpst 38. klasē un kurus aptver Eiropas Savienības agrākās preču zīmes, ņemot vērā to savstarpēji papildinošo raksturu.
Prasītāja neapstrīd Apelācijas padomes secinājumus attiecībā uz 35., 38. un 42. klasē ietilpstošo un ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi aptverto pakalpojumu identisku vai līdzīgu raksturu. Tā vienīgi apgalvo, ka Apelācijas padome esot pieļāvusi kļūdu vērtējumā, secinot, ka ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi aptvertajiem 41. klasē ietilpstošajiem pieaugušo izklaides pakalpojumiem ir vismaz vāja līdzības pakāpe ar agrākajām preču zīmēm aptvertajiem un 38. klasē ietilpstošajiem telekomunikāciju pakalpojumiem.
Šajā ziņā, pirmkārt, ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi aptvertajiem 41. klasē ietilpstošajiem pieaugušo izklaides pakalpojumiem un ar agrākajām Eiropas Savienības preču zīmēm aptvertajiem 38. klasē ietilpstošajiem pakalpojumiem ir acīmredzami atšķirīgs raksturs un funkcionāls uzdevums. Tomēr, kā pamatoti norāda Apelācijas padome apstrīdētā lēmuma 78. punktā, šāds konstatējums nav tāds, ar ko varētu apstrīdēt šo pakalpojumu iespējamo savstarpēji papildinošo raksturu (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2013. gada 2. oktobris, BOOMERANG,
T‑285/12
, nav publicēts,
EU:T:2013:520
,
29.
–
35.
punkts).
Otrkārt, attiecībā uz ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi aptverto 41. klasē ietilpstošo pieaugušo izklaides pakalpojumu un ar agrākajām Eiropas Savienības preču zīmēm aptverto 38. klasē ietilpstošo pārraides pakalpojumu savstarpēji papildinošo raksturu ir jānorāda, ka, no vienas puses, Apelācijas padome uzskatīja, ka minētie pieaugušo izklaides pakalpojumi ietver arī filmu ražošanu (apstrīdētā lēmuma 79. punkts). No otras puses, tā uzskatīja, ka ar Eiropas Savienības agrāko preču zīmju aptvertie 38. klasē ietilpstošie telekomunikācijas pakalpojumi ietver arī pārraides pakalpojumus, tostarp radio pārraides un televīzijas pārraides pakalpojumus, un tā norādīja, ka agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ir reģistrēta ar numuru 1669720, tieši aptver radio pārraides pakalpojumus (apstrīdētā lēmuma 76. punkts). Lai gan prasītāja apstrīd Apelācijas padomes secinājumu attiecībā uz minēto pakalpojumu savstarpēji papildinošo raksturu un to līdzību, ir jākonstatē, ka tā neapstrīd Apelācijas padomes vērtējumus apstrīdētā lēmuma 76. un 79. punktā attiecībā uz ar konfliktējošajiem apzīmējumiem aptverto pakalpojumu tvērumu.
Taču jau ir ticis atzīts, ka 41. klasē ietilpstošajiem filmu ražošanas pakalpojumiem piemīt zināma līdzība ar 38. klasē ietilpstošajiem pārraides pakalpojumiem to savstarpēji papildinošā rakstura dēļ (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2013. gada 2. oktobris, BOOMERANG,
T‑285/12
, nav publicēts,
EU:T:2013:520
,
35.
punkts). Tas tā vēl jo vairāk ir tad, ja, kā šajā lietā, ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi aptvertajiem 41. klasē ievērtajiem pakalpojumiem un ar Eiropas Savienības agrākajām preču zīmēm aptvertajiem 38. klasē ietilpstošajiem pārraides pakalpojumiem piemīt kopēja iezīme, proti, to piedāvājuma elektroniskais formāts attiecīgā gadījumā internetā, ciktāl šis kopīgais pārraides veids ir tāds, kas pastiprina minēto pakalpojumu savstarpējo līdzību (skat. šajā nozīmē spriedumu, 2014. gada 4. jūnijs, Free/ITSB – Conradi + Kaiser (FreeLounge),
T‑161/12
, nav publicēts,
EU:T:2014:350
,
29.
punkts).
Turklāt ir jākonstatē, līdzīgi Apelācijas padomes uzskatam, ka mūsdienās arvien biežāk radio un televīzijas programmas tiek pārraidītas, izmantojot interneta pieslēgumu vai platjoslas savienojumu (apstrīdētā lēmuma 80. punkts).
Treškārt, attiecībā uz pieaugušo izklaides pakalpojumu un ar agrākajām Eiropas Savienības preču zīmēm aptverto telekomunikācijas pakalpojumu savstarpēji papildinošo raksturu ir jānorāda, uz ko pamatoti vērš uzmanību Apelācijas padome apstrīdētā lēmuma 81. punktā, ka pieteiktās preču zīmes reģistrācijas pieteikumā norādīts, ka ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi aptvertie 41. klasē ietilpstošie pieaugušo izklaides pakalpojumi tiek sniegti “it īpaši” elektroniskajā veidā tiešsaistē. 41. klasē ietilpstošie pakalpojumi, kuri, kā šajā gadījumā, tiek sniegti tiešsaistē, tika jau uzskatīti par līdzīgiem ar agrākajām Eiropas Savienības preču zīmēm aptvertajiem “telekomunikācijas pakalpojumiem; sakariem ar datoru terminālu palīdzību, datorizēto ziņojumu un attēlu pārraidei” (skat. šajā nozīmē spriedumu, 2012. gada 12. jūlijs, Wall/ITSB – Bluepod Media Worldwide (bluepod MEDIA),
T‑227/11
, nav publicēts,
EU:T:2012:375
,
44.
un
51.
punkts).
Protams, Vispārējā tiesa tajā pašā spriedumā apstiprināja arī Apelācijas padomes secinājumus attiecīgajā lietā saistībā ar to, ka pat tad, ja daži telekomunikāciju operatori sniedz atsevišķus 41. klasē ietilpstošos izklaides pakalpojumus arī speciāli tam paredzētajās vietās, patērētājs parasti nesaskata saikni starp šo izklaides pakalpojumu sniegšanu un pakalpojumiem, kas saistīti ar datorizēto datu pārraidi un datu tīkliem (spriedums, 2012. gada 12. jūlijs, bluepod MEDIA,
T‑227/11
, nav publicēts,
EU:T:2012:375
,
48.
punkts).
Tomēr, tāpat kā Apelācijas padomei, ir jāņem vērā mūsdienu faktiskā ekonomiskā situācija tirgū, lai noskaidrotu, vai faktu konstatācija lietā, kurā tika pieņemts 2012. gada 12. jūlija spriedums bluepod MEDIA (
T‑227/11
, nav publicēts,
EU:T:2012:375
), vēl ir aktuāla. Taču ir jākonstatē, ka esošā faktiskā situācija ir ļoti atšķirīga no tās, kas ir bijusi vēl pirms dažiem gadiem, galvenokārt saistībā ar strauju tehnoloģiju attīstību, kā rezultātā ir krasi mainījies audiovizuālo izklaides materiālu patēriņa veids. Turklāt tradicionālie telekomunikāciju pakalpojumu sniedzēji, kas agrāk tikai atsevišķos gadījumos piedalījās izklaides materiālu satura tapšanā, šodien tajā piedalās regulāri, un izklaides industrijas uzņēmumi piedāvā pakalpojumus, kurus iepriekš nodrošināja tikai telekomunikācijas industrija. Atsevišķi uzņēmumi piedāvā patērētājam pakalpojumu komplektu, kurā ietilpst gan telekomunikāciju pieslēgums, gan arī piekļuve izklaides materiāliem, izmantojot šo pieslēgumu. Telekomunikāciju pakalpojumu patērētājiem varētu rasties priekšstats, ka izklaides materiālu, kas tiek piegādāti ar interneta pieslēguma palīdzību, saturs nāk no viena un tā paša uzņēmuma (apstrīdētā lēmuma 83.–86. punkts).
[..]

Ar šādu pamatojumu
VISPĀRĒJĀ TIESA (trešā palāta)
nospriež:

1)
Prasību noraidīt.

2)
Sun Media Ltd
atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

Frimodt Nielsen
Forrester
Perillo
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2018. gada 16. janvārī.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – angļu.
(
)	Ietverti tikai tie šī sprieduma punkti, kuru publicēšanu Vispārējā tiesa uzskata par lietderīgu.