CELEX: 62020CJ0352
Řízení o předběžné otázce
Sbližování právních předpisů
Směrnice 2009/65/ES
Subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP)
Směrnice 2011/61/EU
Alternativní investiční fondy
Zásady a postupy odměňování členů vrcholného vedení správcovské společnosti SKIPCP nebo správce alternativního investičního fondu
Dividendy vyplácené některým vedoucím pracovníkům
Pojem ‚odměňování‘
Článek 17 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie
Právo na vlastnictví

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu článků 14 až 14b směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (
Úř. věst. 2009, L 302, s. 32
), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/91/EU ze dne 23. července 2014 (
Úř. věst. 2014, L 257, s. 186
) (dále jen „směrnice 2009/65“), čl. 13 odst. 1 a přílohy II bodů 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů a o změně směrnic 2003/41/ES a 2009/65/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009 a (EU) č. 1095/2010 (
Úř. věst. 2011, L 174, s. 1
), a čl. 2 bodu 5 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2017/565 ze dne 25. dubna 2016, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/65/EU, pokud jde o organizační požadavky a provozní podmínky investičních podniků a o vymezení pojmů pro účely zmíněné směrnice (
Úř. věst. 2017, L 87, s. 1
).
Tato žádost byla podána v rámci sporu mezi HOLD Alapkezelő Befektetési Alapkezelő Zrt. (dále jen „HOLD“) a Magyar Nemzeti Bank (Maďarská národní banka) ohledně rozhodnutí, kterým tato banka sankcionovala HOLD za její postupy odměňování.
Právní rámec
Unijní právo
Směrnice 2009/65
Článek 2 odst. 1 písm. b) směrnice 2009/65 stanoví, že pro účely této směrnice se rozumí „správcovskou společností“ společnost, jejíž obvyklou činností je správa SKIPCP ve formě podílových fondů nebo investičních společností (kolektivní správa portfolií SKIPCP).
Článek 6 odst. 3 a 4 této směrnice stanoví:
„3.   Odchylně od odstavce 2 mohou členské státy vydat správcovské společnosti povolení k tomu, aby vedle správy SKIPCP poskytovala tyto služby:
a)
správu jednotlivých investičních portfolií, včetně portfolií penzijních fondů, s prostorem pro vlastní uvážení v rámci pověření od investorů, pokud taková portfolia zahrnují jeden nebo více nástrojů vyjmenovaných v příloze I oddílu C směrnice [Evropského parlamentu a Rady] 2004/39/ES [ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS (
Úř. věst. 2004, L 145, s. 1
; Zvl. vyd. 06/07, s. 263)]; a
b)
jako vedlejší služby:
i)
investiční poradenství ohledně jednoho nebo více nástrojů vyjmenovaných v příloze I oddílu C směrnice 2004/39/ES,
ii)
úschovu a správu v souvislosti s podílovými jednotkami subjektů kolektivního investování.
[…]
4.   Ustanovení čl. 2 odst. 2 a články 12, 13 a 19 směrnice 2004/39/ES se použijí na poskytování služeb uvedených v odstavci 3 tohoto článku správcovskými společnostmi.“
Článek 14 odst. 1 směrnice 2009/65 zní takto:
„Každý členský stát stanoví pravidla jednání, která správcovské společnosti povolené v daném členském státě za všech okolností dodržují. Tato pravidla musí přinejmenším provádět zásady stanovené v tomto odstavci. Uvedené zásady zajišťují, aby správcovská společnost:
a)
jednala čestně a spravedlivě při provozování svých obchodních činností v nejlepším zájmu SKIPCP, který spravuje, a v zájmu integrity trhu;
b)
jednala s patřičnou dovedností, péčí a opatrností v nejlepším zájmu SKIPCP, který či které spravuje, a v zájmu integrity trhu;
c)
měla a skutečně využívala prostředky a postupy, které jsou nezbytné pro řádný výkon obchodní činnosti;
d)
se snažila vyhnout střetům zájmů, a v případě, že se jim vyhnout nelze, aby zajistila, že SKIPCP, který spravuje, bude poskytnuto spravedlivé zacházení a
e)
dodržovala všechny předpisy vztahující se na provozování její obchodní činnosti v nejlepším zájmu svých investorů a integrity trhu.“
Článek 14a této směrnice stanoví:
„1.   Členské státy vyžadují, aby správcovské společnosti zavedly a uplatňovaly zásady a postupy odměňování, které jsou v souladu s řádným a účinným řízením rizik, toto řízení rizik podporují a také nepovzbuzují k podstupování rizik, která nejsou slučitelná s rizikovým profilem, statutem nebo zakládacími dokumenty jimi spravovaných SKIPCP, ani nenarušují plnění povinnosti správcovské společnosti jednat v nejlepším zájmu SKIPCP.
2.   Zásady a postupy odměňování zahrnují pevnou i pohyblivou složku platů a zvláštní penzijní výhody.
3.   Zásady a postupy odměňování se vztahují na ty kategorie pracovníků, zahrnující mimo jiné členy vrcholného vedení, zaměstnance odpovědné za činnosti spojené s podstupováním rizik, zaměstnance v kontrolních funkcích a všechny zaměstnance, jimž je vyplácena celková odměna na úrovni příjmů vrcholného vedení nebo zaměstnanců odpovědných za činnosti spojené s podstupováním rizik, jejichž pracovní činnosti mají významný dopad na rizikový profil správcovských společností nebo jimi spravovaných SKIPCP.
4.   Orgán ESMA vydá v souladu s článkem 16 nařízení [Evropského parlamentu a Rady] (EU) č. 1095/2010 [ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy), o změně rozhodnutí č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí Komise 2009/77/ES (
Úř. věst. 2010, L 331, s. 84
)] příslušným orgánům nebo účastníkům finančního trhu obecné pokyny týkající se osob uvedených v odstavci 3 tohoto článku a uplatňování principů uvedených v článku 14b. V těchto obecných pokynech se zohlední principy řádných zásad odměňování stanovené v doporučení Komice 2009/384/ES [ze dne 30. dubna 2009 o politice odměňování v odvětví finančních služeb (
Úř. věst. 2009, L 120, s. 22
)], velikost správcovské společnosti a jí spravovaného SKIPCP, její vnitřní organizace a povaha, rozsah a složitost jejích činnosti. […]“
Článek 14b uvedené směrnice stanoví:
„1.   Při vytváření a uplatňování zásad odměňování podle článku 14a dodržují správcovské společnosti následující principy způsobem a v rozsahu, který je přiměřený jejich velikosti, vnitřní organizaci a povaze, rozsahu a složitosti jejich činností:
a)
zásady odměňování jsou v souladu s řádným a účinným řízením rizik, toto řízení rizik podporují a nepovzbuzují k podstupování rizik, která nejsou slučitelná s rizikovým profilem, statutem nebo zakládacími dokumenty SKIPCP, které spravuje správcovská společnost;
b)
zásady odměňování jsou v souladu s obchodní strategií, cíli, hodnotami a zájmy správcovské společnosti a spravovaných SKIPCP a jejich investorů a zahrnují opatření pro předcházení střetům zájmů;
[…]
g)
je-li odměna vázána na výsledky, měla by být celková částka odměny založena na kombinaci posouzení výsledků daného jednotlivce a obchodního útvaru nebo SKIPCP a jejich rizik a posouzení celkových výsledků správcovské společnosti, přičemž při posuzování výsledků daného jednotlivce se přihlíží ke kritériím finanční i nefinanční povahy;
h)
posuzování výsledků je zasazeno do víceletého rámce přiměřeného době držení doporučované investorům SKIPCP spravovaného správcovskou společností, aby se zajistilo, že proces posuzování bude založen na dlouhodobějších výsledcích SKIPCP a s ním spojených investičních rizicích a že skutečně vyplacené výkonnostní složky odměny budou rovnoměrně rozloženy do stejného období;
[…]
j)
pevná a pohyblivá složka celkové odměny jsou přiměřeně vyváženy, přičemž pevná složka tvoří dostatečně velkou část celkové odměny, aby umožňovala provádění plně flexibilního systému vyplácení pohyblivé složky odměny, včetně možnosti nevyplacení pohyblivé složky odměny;
[…]
l)
měření výsledků používané jako základ pro výpočet pohyblivých složek odměny nebo celkových pohyblivých složek odměny zahrnuje komplexní mechanismus úprav zohledňující všechny relevantní typy stávajících i budoucích rizik;
m)
v závislosti na právní struktuře SKIPCP a jeho statutu nebo zakládacích dokumentech se sestává podstatná část, nejméně však 50 % pohyblivé složky odměny, z podílových jednotek dotčeného SKIPCP, odpovídající majetkové účasti či nástrojů vázaných na podíly nebo obdobných nepeněžitých nástrojů s rovnocennými motivačními účinky, jako má kterýkoli z nástrojů uvedených v tomto písmenu; pokud ale správa SKIPCP představuje méně než 50 % celkového portfolia spravovaného správcovskou společností, 50 % minimální požadavek se nepoužije.
Nástroje uvedené v tomto písmeni podléhají vhodné ‚zadržovací‘ politice, jejímž účelem je přizpůsobit pobídky zájmům správcovské společnosti, jí spravovaných SKIPCP a investorů SKIPCP. Členské státy nebo jejich příslušné orgány mohou druhy a podobu těchto nástrojů omezit či případně některé nástroje zakázat. Toto písmeno se vztahuje jak na část pohyblivé složky odměny, jež byla v souladu s písmenem n) odložena, tak na část pohyblivé složky odměny, jež odložena nebyla;
n)
výplata podstatné části, nejméně však 40 % pohyblivé složky odměny se odkládá na dobu, která je přiměřená z hlediska doby držení doporučované investorům do SKIPCP a náležitým způsobem odpovídá povaze rizik spojených s příslušným SKIPCP.
Období uvedené v tomto písmeni činí nejméně tři roky; odměna splatná podle odkládacích ustanovení se nevyplácí rychleji, než kdyby byla vyplácena poměrně; v případě pohyblivé složky odměny představující zvlášť vysokou částku se odkládá výplata alespoň 60 % této částky;
o)
pohyblivá složka odměny, včetně části s odloženou splatností, se vyplácí či převádí pouze v případě, že je to udržitelné vzhledem k finanční situaci správcovské společnosti jako celku a odůvodněné vzhledem k výsledkům daného obchodního útvaru, daného SKIPCP a daného jednotlivce.
V případě slabých či záporných finančních výsledků správcovské společnosti nebo daného SKIPCP je obvykle celková pohyblivá složka odměny podstatně snížena, s přihlédnutím ke stávajícím odměnám a k snížením výplat již dříve vydělaných částek, včetně systému malusů nebo zpětného vymáhání částek;
[…]
r)
pohyblivá složka odměny není vyplácena s využitím nástrojů či metod, které umožňují obejít požadavky stanovené v této směrnici.
[…]
3.   Principy stanovené v odstavci 1 se vztahují na všechny druhy benefitů vyplácených správcovskou společností, na veškeré částky vyplácené přímo ze strany SKIPCP, včetně výkonnostních odměn, a na veškeré převody podílových jednotek nebo akcií SKIPCP, a to vyplácených ve prospěch těch kategorií pracovníků včetně vrcholného vedení, zaměstnanců odpovědných za činnosti spojené s podstupováním rizik, zaměstnanců v kontrolních funkcích a všech zaměstnanců, kterým je vyplácena celková odměna, díky níž spadají do příjmové skupiny vrcholného vedení a zaměstnanců odpovědných za činnosti spojené s podstupováním rizik, jejichž činnosti mají podstatný vliv na jejich rizikový profil nebo na rizikový profil SKIPCP, které spravují.
[…]“
Směrnice 2014/91
Body 5, 7 a 10 odůvodnění směrnice 2014/91 stanoví:
„(5)
Při uplatňování principů týkajících se řádných zásad a postupů odměňování uvedených v této směrnici by členské státy měly zohlednit principy stanovené v doporučení [2009/384], činnost Rady pro finanční stabilitu a závazky skupiny G20 k omezování rizik v odvětví finančních služeb.
[…]
(7)
Principy týkající se řádných zásad odměňování by se měly vztahovat i na platby, které SKIPCP hradí správcovským společnostem nebo investičním společnostem.
[…]
(10)
Ustanoveními o odměňování by nemělo být dotčeno plné uplatňování základních práv, které zaručuje Smlouva o [EU], Smlouva o [FEU] a Listina základních práv Evropské unie, obecné zásady vnitrostátního smluvního a pracovního práva, příslušné právní předpisy týkající se práv a účasti akcionářů a obecné povinnosti správních orgánů a dozorčích orgánů dotčených společností ani případná práva sociálních partnerů při uzavírání a prosazování kolektivních smluv podle vnitrostátního práva a zvyklostí.“
Směrnice 2011/61
Body 26 a 28 odůvodnění směrnice 2011/61 znějí takto:
„(26)
Principy týkající se řádné politiky odměňování uvedené v doporučení [2009/384/ES] jsou v souladu se zásadami podle této směrnice a tyto principy doplňují.
[…]
(28)
Ustanoveními o odměňování by nemělo být dotčeno plné uplatňování základních práv, které zaručují Smlouvy, zejména čl. 153 odst. 5 [SFEU], obecných zásad vnitrostátního smluvního a pracovního práva, příslušných právních předpisů týkajících se práv a účasti akcionářů a obecných povinností správních orgánů a orgánů dohledu dotčených institucí, ani případných práv sociálních partnerů při uzavírání a prosazování kolektivních smluv podle vnitrostátního práva a zvyklostí.“
V souladu se svým článkem 1 směrnice 2011/61 stanoví pravidla pro udělování povolení, činnost a transparentnost správců alternativních investičních fondů, kteří spravují nebo nabízejí alternativní investiční fondy (dále jen „alternativní investiční fondy“) v Evropské unii.
Článek 4 odst. 1 písm. b) této směrnice stanoví, že pro účely této směrnice se rozumí „správcem“ právnická osoba, jejímž předmětem podnikatelské činnosti je správa jednoho nebo více alternativních investičních fondů.
Článek 6 odst. 4 a 6 uvedené směrnice stanoví:
„4.   Odchylně od odstavce 2 mohou členské státy povolit, aby správce nesamosprávného alternativního investičního fondu poskytoval tyto služby:
a)
správu jednotlivých investičních portfolií, včetně portfolií penzijních fondů a institucí zaměstnaneckého penzijního pojištění v souladu s čl. 19 odst. 1 směrnice [Evropského parlamentu a Rady] 2003/41/ES [ze dne 3. června 2003 o činnostech institucí zaměstnaneckého penzijního pojištění a dohledu nad nimi (
Úř. věst. 2003, L 235, s. 10
; Zvl. vyd. 05/04, s. 350)] s prostorem pro vlastní uvážení v rámci pověření od investorů;
b)
vedlejší služby zahrnující:
i)
investiční poradenství,
ii)
úschovu a správu v souvislosti s akciemi nebo podílovými jednotkami subjektů kolektivního investování,
iii)
přijímání a předávání pokynů v souvislosti s finančními nástroji.
[…]
6.   Na poskytování služeb uvedených v odstavci 4 tohoto článku správcem se použijí čl. 2 odst. 2 a články 12, 13 a 19 směrnice [2004/39].“
Článek 13 směrnice 2011/61 zní takto:
„1.   Členské státy vyžadují, aby měli správci pro ty kategorie pracovníků, včetně členů vrcholného vedení, zaměstnanců odpovědných za činnosti spojené s podstupováním rizik, zaměstnanců v kontrolních funkcích a zaměstnanců, jejichž celková odměna je řadí do stejné příjmové skupiny jako vrcholné vedení a zaměstnance odpovědné za činnosti spojené s podstupováním rizik, jejichž činnosti mají podstatný vliv na rizikový profil spravovaných alternativních investičních fondů, zavedeny zásady a postupy odměňování, které jsou v souladu s řádným a účinným řízením rizik, toto řízení rizik podporují a nepovzbuzují k podstupování rizik, která nejsou slučitelná s rizikovým profilem, statutem nebo zakládacími dokumenty alternativních investičních fondů, které spravují.
Správce stanoví zásady a postupy odměňování v souladu s přílohou II.
[…]“
Příloha II této směrnice, nadepsaná „Zásady odměňování“, stanoví:
„1. Při vytváření a uplatňování zásad celkového odměňování zahrnujícího platy a zvláštní penzijní výhody pro kategorie pracovníků, včetně vrcholného vedení, zaměstnanců odpovědných za činnosti spojené s podstupováním rizik, zaměstnanců v kontrolních funkcích a všech zaměstnanců, kterým je vyplácena celková odměna, díky níž se dostávají do stejné příjmové skupiny jako vrcholné vedení a zaměstnanci odpovědní za činnosti spojené s podstupováním rizik, jejichž činnosti mají podstatný dopad na rizikový profil správců nebo alternativních investičních fondů, které spravují, dodržují správci následující principy způsobem a v rozsahu, který odpovídá jejich velikosti, vnitřní organizaci a povaze, rozsahu a složitosti jejich činností:
a)
zásady odměňování jsou v souladu s řádným a účinným řízením rizik, toto řízení rizik podporují a nepovzbuzují k podstupování rizik, které není slučitelné s rizikovým profilem, statutem nebo zakládacími dokumenty spravovaných alternativních investičních fondů;
b)
zásady odměňování jsou v souladu s obchodní strategií, cíli, hodnotami a zájmy správce a spravovaných alternativních investičních fondů nebo jejich investorů a zahrnují opatření pro předcházení střetu zájmů;
[…]
g)
je-li odměna vázána na výsledky, měla by být celková částka odměny založena na kombinaci posouzení výsledků daného jednotlivce a obchodního útvaru nebo alternativního investičního fondu a posouzení celkových výsledků správce, přičemž při posuzování výsledků daného jednotlivce by se mělo přihlížet ke kritériím finančního i nefinančního charakteru;
h)
posuzování výsledků je zasazeno do víceletého rámce odpovídajícího hospodářskému cyklu alternativního investičního fondu spravovaného správcem, aby se zajistilo, že proces posouzení bude založen na dlouhodobějších výsledcích a že skutečně vyplacené výkonnostní složky odměny budou rovnoměrně rozloženy do období, v němž jsou zohledněny jak pravidla pro zpětný odkup alternativního investičního fondu, který spravuje, tak investiční rizika s tím spojená;
[…]
j)
pevná a pohyblivá složka celkové odměny jsou přiměřeně vyváženy a pevná složka tvoří dostatečně velkou část celkové odměny, aby umožňovala provádění plně flexibilního systému vyplácení pohyblivé složky odměny, včetně možnosti nevyplacení pohyblivé složky odměny;
[…]
l)
měření výsledků používané jako základ pro výpočet pohyblivých složek odměny nebo celkových pohyblivých složek odměny zahrnuje komplexní mechanismus úprav zohledňující všechny relevantní typy stávajících i budoucích rizik;
m)
pokud správa alternativního investičního fondu nepředstavuje méně než 50 % celkového portfolia spravovaného dotyčným správcem, tvoří v souladu s právní strukturou alternativního investičního fondu a jeho zakládacími dokumenty nebo statutem značnou část, nejméně však 50 %, pohyblivé složky odměny podílové jednotky nebo akcie dotčeného alternativního investičního fondu nebo odpovídající majetková účast či s akciemi spojené nástroje nebo obdobné nepeněžité nástroje; pokud správa alternativního investičního fondu představuje méně než 50 % celkového portfolia, 50 % minimální požadavek se nepoužije.
Nástroje uvedené v tomto písmeni podléhají vhodné ‚zadržovací‘ politice, jejímž účelem je přizpůsobit pobídky zájmům správce, jím spravovaných alternativních investičních fondů a investorů alternativních investičních fondů. Členské státy nebo jejich příslušné orgány mohou typy a podobu těchto nástrojů omezit či případně některé nástroje zakázat. Toto písmeno se vztahuje jak na část pohyblivé složky odměny, jež byla v souladu s písmenem n) odložena, tak na část pohyblivé složky odměny, jež odložena nebyla;
n)
výplata podstatné části, nejméně však 40 % pohyblivé složky odměny, se odkládá na dobu, která je přiměřená z hlediska životního cyklu a pravidel pro zpětný odkup dotčeného alternativního investičního fondu a náležitým způsobem odpovídá povaze rizik spojených s příslušným alternativním investičním fondem.
Období uvedené v tomto písmenu činí nejméně tři až pět let, pokud není životní cyklus daného alternativního investičního fondu kratší; odměna, která má být vyplacena v souladu s podmínkami odkladu splatnosti, se nepřevádí rychleji, než by tomu bylo na poměrném základě; v případě pohyblivé složky odměny představující zvlášť vysokou částku se odkládá výplata alespoň 60 % této částky;
o)
pohyblivá složka odměny, včetně části s odloženou splatností, se vyplácí či převádí pouze v případě, že je to udržitelné vzhledem k finanční situaci správce jako celku a odůvodněné vzhledem k výsledkům daného obchodního útvaru, daného alternativního investičního fondu a daného jednotlivce.
V případě slabých či záporných finančních výsledků správce nebo daného alternativního investičního fondu je obvykle celková pohyblivá složka odměny podstatně snížena, ať už jde o stávající odměny či o výplaty již dříve vydělaných částek, včetně systému malusů nebo zpětného vymáhání částek;
[…]
r)
pohyblivá složka odměny není vyplácena s využitím nástrojů či metod, které umožňují obejít požadavky této směrnice.
2. Zásady uvedené v bodě 1 se vztahují na všechny druhy odměn vyplácené správcem, na veškeré částky vyplácené přímo alternativním investičním fondem, včetně odměny za zhodnocení kapitálu, a na veškeré převody podílových jednotek nebo akcií alternativního investičního fondu ve prospěch těch kategorií pracovníků včetně vrcholného vedení, zaměstnanců odpovědných za činnosti spojené s podstupováním rizik, zaměstnanců v kontrolních funkcích a všech zaměstnanců, kterým je vyplácena celková odměna, díky níž se dostávají do stejné příjmové skupiny jako vrcholné vedení a zaměstnanci odpovědní za činnosti spojené s podstupováním rizik, jejichž činnosti mají podstatný dopad na jejich rizikový profil nebo na rizikové profily alternativního investičního fondu, který spravují.
[…]“
Nařízení v přenesené pravomoci 2017/565
Článek 1 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci 2017/565 stanoví:
„Kapitola II, kapitola III oddíly 1 až 4, čl. 59 odst. 4 a článek 60 a oddíly 6 a 8 a – jestliže se zmíněných ustanovení týkají – také kapitola I, kapitola III oddíl 9 a kapitola IV tohoto nařízení se vztahují na správcovské společnosti v souladu s čl. 6 odst. 4 směrnice [2009/65] a s čl. 6 odst. 6 směrnice [2011/61].“
Článek 2 bod 5 tohoto nařízení v přenesené pravomoci, který je obsažen v kapitole I tohoto nařízení, nadepsané „Oblast působnosti a definice“, stanoví:
„Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
[…]
5) ‚odměnou‘ se rozumí všechny formy plateb nebo finančních či nefinančních výhod, které podniky poskytují přímo či nepřímo příslušným osobám při poskytování investičních nebo doplňkových služeb zákazníkům;
[…]“
Doporučení 2009/384
Body 1 až 3 odůvodnění doporučení 2009/384 stanoví:
„(1)
Nadměrné riskování v odvětví finančních služeb […] přispělo k selhání finančních společností a systémovým problémům ve finančním sektoru v členských státech i po celém světě. Tyto problémy se rozšířily na zbytek hospodářství a přinášejí s sebou vysoké náklady pro společnost.
(2)
I když nejde o hlavní příčinu finanční krize, která se rozvinula v letech 2007 a 2008, panuje obecná shoda, že nevhodné postupy odměňování v odvětví finančních služeb vedly k nadměrnému riskování, a přispěly tak k významným ztrátám velkých finančních společností.
(3)
Přístup k odměňování ve velké části odvětví finančních služeb naprosto neodpovídal zásadám efektivního a řádného řízení rizik. Tento přístup odměňoval spíše krátkodobý zisk a pobízel pracovníky k nepřiměřeně rizikovým aktivitám, které přinášely krátkodobě vyšší zisk a vystavovaly finanční společnosti vyšším potenciálním ztrátám v delším období.“
Obecné pokyny ESMA
Dokumenty ESMA nadepsané „Obecné pokyny k zásadám řádného odměňování podle směrnice o správcích alternativních investičních fondů“ (ESMA/2013/232) ze dne 3. července 2013 (dále jen „obecné pokyny SAIF“), a „Obecné pokyny k řádným zásadám odměňování podle směrnice 2009/65/ES“ (ESMA/2016/575) ze dne 14. října 2016 (dále jen „obecné pokyny SKIPCP“), se vztahují na správce alternativních investičních fondů (dále jen „SAIF“) a na správcovské společnosti ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice 2009/65, jakož i na příslušné orgány.
Body 10 a 17 obecných pokynů SAIF znějí následovně:
„10. Výlučně pro účely těchto obecných pokynů a přílohy II směrnice [2011/61] odměna sestává z(e):
i)
veškerých plateb vyplácených nebo výhod poskytovaných správcem v jakékoli podobě;
ii)
veškerých částek vyplácených přímo alternativním investičním fondem, včetně odměny za zhodnocení kapitálu, a
[…]
výměnou za odborné služby poskytovanými určenými pracovníky správce.
Pro účely podbodu ii) tohoto bodu platí, že kdykoli jsou správci ve prospěch příslušných kategorií jeho pracovníků alternativním investičním fondem vypláceny takové přímé platby za poskytnuté odborné služby (vyjma proplacení nákladů a výdajů), které by mohly vést k obcházení příslušných pravidel odměňování, měly by takové přímé platby být pro účely těchto obecných pokynů a přílohy II směrnice [2011/61] považovány za odměnu.
[…]
17. Pozornost je třeba věnovat také postavení veřejných obchodních společností a obdobných struktur. Na dividendy nebo obdobné způsoby rozdělování zisku, které dostávají společníci veřejné obchodní společnosti jako vlastníci správce, se tyto obecné pokyny nevztahují, pokud hmotný výsledek výplaty takových dividend nevede k obcházení příslušných pravidel odměňování, přičemž v této souvislosti není důležité, zda je obcházení těchto pravidel úmyslné.“
Body 11 a 15 obecných pokynů SKIPCP stanoví:
„11. Výlučně pro účely těchto obecných pokynů a článku 14b směrnice [2009/65] odměna sestává z následujících složek:
i)
veškerých plateb vyplácených nebo výhod poskytovaných správcovskou společností v jakékoli podobě;
ii)
veškerých částek vyplácených přímo SKIPCP, včetně jakékoli části odměny za plnění vyplacené přímo nebo nepřímo určeným pracovníkům, nebo
[…]
výměnou za odborné služby poskytovanými určenými pracovníky správcovské společnosti.
Kdykoli jsou platby, s výjimkou náhrad nákladů a výdajů, prováděny přímo SKIPCP správcovské společnosti ve prospěch příslušných kategorií pracovníků správcovské společnosti nebo přímo SKIPCP příslušným kategoriím pracovníků správcovské společnosti za poskytnuté odborné služby, aby se zabránilo možnosti obcházení platných pravidel pro odměňování, považují se pro účely obecných pokynů a článku 14b směrnice [2009/65] za odměnu.
[…]
15. Pozornost je třeba věnovat také postavení veřejných obchodních společností a obdobných struktur. Na dividendy nebo obdobné způsoby rozdělování zisku, které dostávají společníci veřejné obchodní společnosti jako vlastníci správce, se tyto obecné pokyny nevztahují, pokud hmotný výsledek výplaty takových dividend nevede k obcházení příslušných pravidel odměňování, přičemž v této souvislosti není důležité, zda je obcházení těchto pravidel úmyslné.“
Maďarské právo
Zákon o kolektivním investování
Směrnice 2009/65 a 2011/61 byly provedeny do maďarského právního řádu a kollektív befektetési formákról és kezelőikről, valamint egyes pénzügyi tárgyú törvények módosításáról szóló 2014. évi XVI. törvény (zákon č. XVI z roku 2014 o subjektech kolektivního investování a jejich správcích a o změně některých zákonů souvisejících s finančními transakcemi, dále jen „zákon o kolektivním investování“). Ustanovení § 26/A tohoto zákona stanoví:
„Správce SKIPCP uplatňuje zásady a postupy odměňování, které jsou v souladu s řádným a účinným řízením rizik, toto řízení rizik podporují a jsou v souladu se zásadami uvedenými v příloze 13.“
Ustanovení § 33 uvedeného zákona stanoví:
„[SAIF] uplatňuje zásady a postupy odměňování, které jsou v souladu s řádným a účinným řízením rizik, toto řízení rizik podporují a jsou v souladu se zásadami uvedenými v příloze 13.“
Příloha 13 zákona o kolektivním investování týkající se zásad odměňování je formulována ve znění, které s drobnými změnami odpovídá článku 14b směrnice 2009/65 a příloze II směrnice 2011/61.
Doporučení Maďarské národní banky
A javadalmazási politika alkalmazásáról szóló 3/2017. (II. 9.) MNB ajánlás (doporučení Maďarské národní banky č. 3 ze dne 9. února 2017 o provádění zásad odměňování), stanoví v bodě 11:
„Pokud jsou zaměstnanci instituce, na kterou se vztahují zásady odměňování, zároveň většinovými akcionáři této instituce nebo její dceřiné společnosti, musí být zásady odměňování koncipovány s ohledem na tuto zvláštní okolnost. Instituce musí ve vztahu ke všem zaměstnancům zajistit, aby zásady odměňování byly v souladu s požadavky příslušných ustanovení [zákona č. CCXXXVII z roku 2013 o úvěrových institucích a finančních podnicích] a [zákona č. CXXXVIII z roku 2007 o investičních společnostech a provozovatelích burzy cenných papírů a pravidlech upravujících jejich činnost], a s obsahem tohoto doporučení.“
Az alternatív befektetési alapkezelők által alkalmazandó javadalmazási politikáról szóló 4/2018. (I. 16.) MNB ajánlás (doporučení Maďarské národní banky č. 4 ze dne 16. ledna 2018 o zásadách odměňování, které mají provést správci alternativních investičních fondů) stanoví v bodě 8:
„Očekávání uvedená v tomto doporučení se v zásadě netýkají dividend vyplácených vlastníkovi správce alternativního investičního fondu nebo plateb, které mají povahu dividend, ledaže by to v praxi vedlo k obcházení příslušných pravidel v oblasti odměňování bez ohledu na to, zda bylo obcházení pravidel cílem platby.“
Spor v původním řízení a předběžná otázka
Žalobkyně v původním řízení, HOLD, je společnost, která byla povolena Maďarskou národní bankou a jejíž obvyklou obchodní činností je správa SKIPCP a alternativních investičních fondů.
Od 20. března 2014 uplatňuje HOLD zásady odměňování na určité kategorie svých zaměstnanců. Mezi zaměstnanci, na které se vztahují tyto zásady, jsou zaměstnanci vykonávající funkce generálního ředitele, investičního ředitele a správce portfolií, kteří mají podíly na kapitálu společnosti HOLD ve formě kmenových a prioritních akcií. Kromě toho jsou dva z těchto zaměstnanců jedinými akcionáři dvou akciových společností, které vlastní akcie vydané společností HOLD. V obdobích 2015 až 2018 vyplácela HOLD dividendy z prioritních a kmenových akcií příslušným zaměstnancům a společnostem.
Rozhodnutím ze dne 11. dubna 2019 uložila Maďarská národní banka jako orgán dohledu společnosti HOLD povinnost, aby své zásady a postupy odměňování uvedla do souladu s požadavky zákona o kolektivním vyjednávání. Měla za to, že dividendy vyplácené přímo i nepřímo dotčeným zaměstnancům by mohly ze své podstaty vést k tomu, že by tyto osoby měly zájem na tom, aby HOLD vytvářela krátkodobé zisky, a byly by tak pobízeny k podstupování rizik, která by nebyla slučitelná s rizikovým profilem investičních fondů spravovaných společností HOLD, jakož i s jejími pravidly správy a zájmy podílníků fondu, takže způsob výplaty těchto dividend je třeba považovat za způsob, jak obejít pravidla pro odložené vyplácení odměn za výkonnost. Maďarská národní banka proto uložila společnosti HOLD pokutu.
Společnost HOLD podala proti tomuto rozhodnutí žalobu k Fővárosi Törvényszék (soud hlavního města Budapešti, Maďarsko), když tvrdila, že dividendy nepředstavují pohyblivou složku odměny a nespadají do působnosti jejích zásad odměňování. Pohyblivá složka odměny je odměnou vyplácenou zaměstnancům za jejich odborné služby na základě výkonnostních kritérií, kdežto dividenda je majetkovým právem akcionáře, a to bez ohledu na jeho činnost pro společnost, jeho zaměstnání a jeho individuální výkonnost. Kromě toho měli dotyční zaměstnanci jako většinoví akcionáři zájem na dlouhodobém zachování činnosti žalobkyně v původním řízení na rozdíl od tvrzení Maďarské národní banky, že je výplata dividend mohla pobízet k tomu, aby dosahovali krátkodobého zisku.
Fővárosi Törvényszék (soud hlavního města Budapešti) tuto žalobu zamítl s odůvodněním, že dividendy vyplacené dotčeným zaměstnancům jsou rovnocenné odměně, i když z formálního hlediska nepředstavují odměnu za poskytnuté služby. Tyto dividendy, které jsou výrazně vyšší než výše pevné a pohyblivé odměny, vyvolávají u těchto zaměstnanců zájem na krátkodobých ziscích investičních fondů, což je pobízí k podstupování rizik, která nejsou slučitelná se zájmy investorů, a představuje způsob výplaty, který umožňuje obejít pravidla v oblasti zásad odměňování.
Podle tohoto soudu měla HOLD odložit výplatu alespoň 40 % dividend vyplacených ze sporných prioritních akcií, přizpůsobit tuto výplatu životnímu cyklu spravovaných investičních fondů a splácení podílových listů fondů a rozložit ji alespoň do tří let. Uvedený soud má mimoto za to, že zásady odměňování se vztahují i na dividendy vyplácené společnostem ovládaným dotyčnými zaměstnanci, neboť tato platba je rovněž v jejich vlastním majetkovém zájmu.
Kúria (Nejvyšší soud, Maďarsko), ke kterému podala žalobkyně v původním řízení žalobu, uvádí, že mu přísluší mimo jiné ověřit, zda dividendy vyplacené přímo a nepřímo dotčeným zaměstnancům spadají do působnosti zásad odměňování ve smyslu přílohy 13 zákona o kolektivním investování. „Dvojí“ postavení dotčených zaměstnanců, kteří jsou zároveň akcionáři a zaměstnanci odpovědnými za ekonomickou efektivnost žalobkyně v původním řízení a za provádění jejích zásad odměňování, je rozhodujícím faktorem a vyvolává otázku, zda je za účelem posouzení, zda byly dodrženy zásady, jimiž se řídí politika odměňování, nutné zkoumat v celém rozsahu částky vyplacené uvedeným zaměstnancům v rámci jejich pracovního poměru a částky, které jim byly vyplaceny přímo nebo nepřímo z titulu jejich postavení akcionářů.
Za těchto podmínek vzhledem k tomu, že považoval za nezbytné získat výklad článků 14 až 14b směrnice 2009/65, bodu 28 odůvodnění, čl. 13 odst. 1, přílohy II bodů 1 a 2 směrnice 2011/61, jakož i čl. 2 bodu 5 nařízení v přenesené pravomoci 2017/565, se Kúria (Nejvyšší soud) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„[V]ztahují se na dividendy vyplácené dotyčným pracovníkům [žalobkyně v původním řízení]
a)
přímo na základě jejich vlastnického práva k akciím s přednostním právem na dividendy emitovaným správcem investičního fondu a
b)
[nepřímo prostřednictvím] akciových společnosti s jediným společníkem vlastněných dotyčnými pracovníky na základě akcií s přednostním právem na dividendy [emitovaných žalobkyní v původním řízení], jejichž držitelkami jsou,
zásady odměňování správců investičních fondů?“
Řízení před Soudním dvorem
Dopisem kanceláře Soudního dvora ze dne 9. září 2021 byl ESMA v souladu s čl. 24 druhým pododstavcem statutu Soudního dvora Evropské unie vyzván k účasti na jednání, aby odpověděl na písemné otázky Soudního dvora. V reakci na to předložil ESMA písemné vyjádření, k nimž se účastníci na jednání mohli vyjádřit.
K předběžné otázce
Úvodem je třeba poznamenat, že otázka položená předkládajícím soudem se týká zejména čl. 2 odst. 5 nařízení v přenesené pravomoci 2017/565. V tomto ohledu je třeba konstatovat, že ze společného výkladu čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení v přenesené pravomoci a čl. 6 odst. 4 směrnice 2009/65 a čl. 6 odst. 6 směrnice 2011/61 vyplývá, že uvedené nařízení v přenesené pravomoci se vztahuje na správcovské společnosti SKIPCP a správce alternativních investičních fondů pouze v rozsahu, v jakém jsou tyto společnosti a správci oprávněni poskytovat služby uvedené v čl. 6 odst. 3 směrnice 2009/65 a čl. 6 odst. 4 směrnice 2011/61.
Ze spisu, který má Soudní dvůr k dispozici, však nevyplývá, že by HOLD byla oprávněna takové služby poskytovat. Jelikož nařízení v přenesené pravomoci 2017/565 není relevantní pro předmět sporu v původním řízení, není tudíž třeba provést výklad jeho čl. 2 bodu 5.
Je tedy třeba vycházet z toho, že podstatou otázky předkládajícího soudu je, zda články 14 až 14b směrnice 2009/65, čl. 13 odst. 1 a příloha II body 1 a 2 směrnice 2011/61 musí být vykládány v tom smyslu, že ustanovení týkající se zásad a postupů odměňování se vztahují na dividendy, které společnost, jejíž obvyklou činností je správa SKIPCP a alternativních investičních fondů, vyplácí přímo nebo nepřímo některým svým zaměstnancům, kteří vykonávají funkci generálního ředitele, investičního ředitele nebo správce portfolií z titulu jejich vlastnického práva k akciím této společnosti.
Je třeba připomenout, že v souladu s čl. 14a odst. 1 až 3 směrnice 2009/65 a s čl. 13 odst. 1 směrnice 2011/61 členské státy vyžadují, aby správcovské společnosti a správci zavedli a uplatňovali zásady a postupy odměňování, které jsou v souladu s řádným a účinným řízením rizik, toto řízení rizik podporují a nepovzbuzují k podstupování rizik, která nejsou slučitelná s rizikovým profilem, statutem nebo zakládacími dokumenty jimi spravovaných SKIPCP a alternativních investičních fondů.
Pokud jde o osobní působnost uvedených zásad a postupů odměňování, čl. 14a odst. 3 směrnice 2009/65 a čl. 13 odst. 1 směrnice 2011/61 stanoví, že se vztahují na ty kategorie pracovníků, zahrnující mimo jiné členy vrcholného vedení, zaměstnance odpovědné za činnosti spojené s podstupováním rizik, zaměstnance v kontrolních funkcích a všechny zaměstnance, jimž je vyplácena celková odměna na úrovni příjmů vrcholného vedení nebo zaměstnanců odpovědných za činnosti spojené s podstupováním rizik, jejichž pracovní činnosti mají významný dopad na rizikový profil správcovských společností nebo jimi spravovaných SKIPCP a alternativních investičních fondů.
Předkládající soud nevyjadřuje žádné pochybnosti o tom, že dotčení zaměstnanci spadají v rámci sporu v původním řízení do osobní působnosti zásad a postupů odměňování, tak jak jsou vymezeny v čl. 14a odst. 3 směrnice 2009/65 a čl. 13 odst. 1 směrnice 2011/61. Naproti tomu se zabývá věcnou působností těchto zásad a postupů, a zejména tím, zda je třeba při posuzování souladu s ustanoveními týkajícími se těchto zásad a postupů zohlednit částky, které společnost, jejíž obvyklou činností je správa SKIPCP a alternativních investičních fondů, vyplácí uvedeným zaměstnancům přímo nebo nepřímo ve formě dividend z titulu jejich vlastnického práva k akciím této společnosti.
V tomto ohledu, pokud jde o výklad pojmu „odměna“ pro účely použití směrnic 2009/65 a 2011/61, je třeba zaprvé připomenout, že znění ustanovení unijního práva, které výslovně neodkazuje na právo členských států za účelem vymezení svého smyslu a rozsahu, musí být zpravidla vykládáno autonomním a jednotným způsobem v celé Evropské unii [rozsudek ze dne 22. června 2021, Latvijas Republikas Saeima (Trestné body),
C‑439/19
,
EU:C:2021:504
, bod
a citovaná judikatura].
Zadruhé výklad ustanovení unijního práva vyžaduje, aby bylo zohledněno nejen znění takového ustanovení, ale i kontext, do něhož spadá, jakož i cíle a účel, které sleduje akt, jehož je součástí (rozsudek ze dne 15. března 2022, Autorité des marchés financiers,
C‑302/20
,
EU:C:2022:190
, bod
).
Směrnice 2009/65 a 2011/61 sice stanoví, že členské státy by měly vyžadovat, aby správcovské společnosti SKIPCP a SAIF zavedly a uplatňovaly zásady a postupy odměňování, neobsahují však žádný odkaz na vnitrostátní právo, pokud jde o rozsah pojmu „odměňování“.
Pokud jde o znění čl. 14a odst. 1 směrnice 2009/65 a čl. 13 odst. 1 směrnice 2011/61, je třeba konstatovat, že pojem „odměna“ v nich není definován. Podle svého běžného významu však tento pojem označuje plnění v penězích nebo v naturáliích poskytované za práci nebo službu.
Článek 14a odst. 2 směrnice 2009/65 stanoví, že zásady a postupy odměňování zahrnují pevnou i pohyblivou složku platů a zvláštní penzijní výhody. Z přílohy II bodu 1 směrnice 2011/61 rovněž vyplývá, že zásady celkového odměňování zahrnují platy a zvláštní penzijní výhody.
Uvedení těchto dvou kategorií ve znění těchto ustanovení však nevylučuje použití těchto zásad a postupů na jiné formy plateb, než jsou platy a zvláštní penzijní výhody.
Pokud jde o kontext těchto ustanovení, je třeba uvést, že z čl. 14b odst. 3 směrnice 2009/65 a z přílohy II bodu 2 směrnice 2011/61 vyplývá, že zásady týkající se politiky odměňování se vztahují na jakýkoli druh výhody a jakýkoli druh odměny vyplácené správcovskou společností SKIPCP nebo alternativních investičních fondů a na jakoukoli částku vyplácenou přímo SKIPCP nebo samotným alternativním investičním fondem, včetně výkonnostních odměn, a na jakýkoli převod podílových jednotek nebo akcií SKIPCP, jakož i na bonusy ze zisku a na jakýkoli převod podílových jednotek nebo akcií alternativního investičního fondu, vyplácené kategoriím zaměstnanců, které spadají do osobní působnosti uvedených zásad.
Zásady odměňování se tedy mají vztahovat na všechny platby nebo jiné výhody vyplácené za odborné služby poskytované zaměstnanci správcovských společností SKIPCP nebo SAIF, které spadají do osobní působnosti těchto zásad.
Takové dividendy, jako jsou dividendy dotčené v původním řízení, zajisté nejsou vypláceny z titulu protiplnění jako takového, ale na základě vlastnického práva k akciím společnosti, jejíž obvyklou činností je správa SKIPCP a alternativních investičních fondů.
Nicméně v souladu s čl. 14b odst. 1 písm. r) směrnice 2009/65 a s přílohou II bodem 1 písm. r) směrnice 2011/61 musí být vyloučeno, aby pohyblivá složka odměny byla vyplácena s využitím nástrojů či metod, které umožňují obejít požadavky stanovené v těchto směrnicích.
Z toho vyplývá, že ustanovení směrnic 2009/65 a 2011/61 týkající se zásad a postupů odměňování se musí vztahovat na výplatu dividend z akcií, která sice není odměnou za poskytnuté odborné služby, nicméně může vytvářet pobídku pro dotčené zaměstnance správcovské společnosti SKIPCP nebo SAIF k podstupování rizik, která nejsou slučitelná s rizikovým profilem, statutem nebo zakládacími dokumenty SKIPCP nebo alternativních investičních fondů spravovaných touto společností nebo tímto správcem, nebo poškozujících zájmy těchto SKIPCP nebo těchto alternativních investičních fondů a osob, které do nich investovaly, a usnadňují tak obcházení požadavků vyplývajících z těchto ustanovení.
Jak v podstatě uvádí generální advokátka v bodech 34 a 41 svého stanoviska, takový výklad je třeba přijmout s ohledem na cíle těchto směrnic, jimiž je ochrana investorů, zejména v případech, kdy jejich zájmy mohou být v rozporu se zájmy správců fondů, a to jak z hlediska rizika, tak z hlediska udržitelnosti investičních rozhodnutí, a zajištění stability finančního systému.
Kromě toho, jak vyplývá z bodů 1 až 3 odůvodnění doporučení 2009/384, nevhodné postupy odměňování v odvětví finančních služeb, které odměňovaly spíše krátkodobý zisk a pobízely pracovníky k nepřiměřeně rizikovým aktivitám, které přinášely krátkodobě vyšší zisk a vystavovaly finanční společnosti vyšším potenciálním ztrátám v delším období, vedly k podstupování nadměrného rizika, a přispěly tak k velkým ztrátám velkých finančních společností, ale vystavily dotyčné instituce vyšším potenciálním ztrátám v dlouhodobém horizontu, vedly k podstupování nadměrného rizika, a tím přispěly k velkým ztrátám velkých finančních podniků. V souladu s bodem 5 odůvodnění směrnice 2014/91 a s bodem 26 odůvodnění směrnice 2011/61 je třeba při provádění zásad a postupů odměňování stanovených směrnicemi 2009/65 a 2011/61 zohlednit doporučení 2009/384.
Jak bylo připomenuto v bodě 38 tohoto rozsudku, zásady a postupy odměňování stanovené směrnicemi 2009/65 a 2011/61 mají v této souvislosti za cíl podporovat řádné a účinné řízení rizik, jakož i nepovzbuzovat k podstupování rizik, která nejsou slučitelná s rizikovým profilem, statutem nebo zakládacími dokumenty SKIPCP a alternativních investičních fondů.
K provedení těchto cílů směrnice 2009/65 a směrnice 2011/61 stanoví konkrétně v čl. 14b odst. 1 písm. m) prvně uvedené směrnice a v příloze II bodě 1 písm. m) druhé směrnice, že zásady odměňování musí zahrnovat mechanismy pro sladění pobídek se zájmy správcovské společnosti a jí spravovaných SKIPCP nebo SAIF a jím spravovaných alternativních investičních fondů, jakož i se zájmy investorů do těchto SKIPCP nebo alternativních investičních fondů.
Nejprve, aby nebyl upřednostňován způsob pohyblivé složky odměny, který by mohl povzbuzovat dosahování krátkodobých výsledků, tak čl. 14b odst. 1 písm. j) směrnice 2009/65 a příloha II bod 1 písm. j) směrnice 2011/61, aniž definují poměr mezi pohyblivou a pevnou složkou celkové odměny, stanoví, že „jsou přiměřeně vyváženy“, takže „pevná složka tvoří dostatečně velkou část celkové odměny“.
Dále čl. 14b odst. 1 písm. m) směrnice 2009/65 a příloha II bod 1 písm. m) směrnice 2011/61 stanoví, že část ve výši nejméně 50 % pohyblivé složky odměny v zásadě sestává z podílových jednotek dotčeného SKIPCP nebo alternativního investičního fondu, přičemž tyto nástroje kromě toho podléhají vhodné „zadržovací“ politice.
Konečně čl. 14b odst. 1 písm. n) a o) směrnice 2009/65 a příloha II odst. 1 písm. n) a o) směrnice 2011/61 stanoví, že zaprvé musí být alespoň 40 % pohyblivé složky odměny odloženo na „dobu, která je přiměřená“ a činí nejméně tři roky, a zadruhé, že pohyblivá složka odměny, včetně části s odloženou splatnosti, se vyplácí či převádí pouze tehdy, je-li v souladu s finanční situací správcovské společnosti nebo správce jako celku a odůvodněna vzhledem k výsledkům daného obchodního útvaru, daného SKIPCP, daného alternativního investičního fondu a daného jednotlivce.
V tomto ohledu, jak uvádí generální advokátka v bodech 62 a 63 svého stanoviska, je cílem těchto ustanovení přiblížit zájmy zapojených zaměstnanců zájmům investorů a zajistit, aby dotčení zaměstnanci byli dotčeni rovněž případnými ztrátami SKIPCP a alternativních investičních fondů a nepodíleli se pouze na ziscích. Kromě toho je cílem těchto ustanovení zajistit, aby krátkodobé zvýšení hodnoty, které během doby držení doporučené investorům SKIPCP nebo životního cyklu a zásad odměňování dotčeného alternativního investičního fondu opět pomine, nepřinese zaměstnancům správcovské společnosti SKIPCP nebo SAIF předčasně, a tedy neoprávněně výhodu.
Proto, aby bylo zajištěno dosažení cílů i užitečného účinku směrnic 2009/65 a 2011/61, musí se ustanovení těchto směrnic upravující zásady a postupy odměňování vztahovat na všechny platby nebo výhody, které správcovská společnost SKIPCP nebo SAIF vyplácí zaměstnancům spadajícím do osobní působnosti těchto ustanovení, pokud tyto platby nebo výhody sice nepředstavují odměnu za poskytnuté odborné služby, nicméně mohou tyto zaměstnance povzbuzovat k podstupování rizik, tak jak je popsáno v bodě 51 tohoto rozsudku, a usnadnit tak obcházení požadavků vyplývajících z týchž ustanovení.
Takový výklad je mimoto podpořen bodem 17 obecných pokynů SAIF a bodem 15 obecných pokynů SKIPCP, podle nichž se tyto obecné pokyny nevztahují na dividendy nebo obdobné rozdělování zisku, které obdrží akcionáři jako vlastníci podílových jednotek nebo akcií SAIF nebo správcovské společnosti SKIPCP, pokud hmotný výsledek výplaty takových dividend nevede k obcházení příslušných pravidel odměňování, přičemž v této souvislosti není důležité, zda je obcházení těchto pravidel úmyslné.
Z toho vyplývá, že pokud zaměstnanci společnosti, jejíž obvyklou činností je správa SKIPCP a alternativních investičních fondů, kteří spadají do osobní působnosti ustanovení směrnic 2009/65 a 2011/61 týkajících se odměňování, pobírají přímo či nepřímo od této společnosti dividendy, je třeba ověřit, zda zásady vyplácení těchto dividend jsou takové povahy, jako je povaha uvedená v bodě 60 tohoto rozsudku.
Pokud jde o dividendy vyplácené společností, jejíž obvyklou činností je správa SKIPCP a alternativních investičních fondů, jejím zaměstnancům, kteří vlastní akcie této společnosti nabyté jako investice, a nikoliv za poskytnuté odborné služby, je třeba zdůraznit, že pouhá okolnost, že zisky této společnosti jsou ovlivňovány zisky SKIPCP a alternativních investičních fondů, které spravuje, nemůže sama o sobě postačovat, jak zdůrazňuje generální advokátka v bodech 48 a 49 svého stanoviska, k tomu, aby bylo možné se domnívat, že tito zaměstnanci by tak byli vedeni k přijímání rozhodnutí, která by mohla ohrozit řádné a vyvážené řízení těchto investičních fondů a zájmy osob, které do nich investovaly.
Naproti tomu je třeba ověřit, zda existuje souvislost mezi zisky SKIPCP a alternativních investičních fondů, zisky společnosti, jejíž obvyklou činností je správa SKIPCP a alternativních investičních fondů, a částkami, které tato společnost vyplácí svým zaměstnancům z titulu dividend z podílů, které drží v uvedené společnosti, takže tito zaměstnanci by měli zájem na tom, aby SKIPCP a alternativní investiční fondy dosahovaly v krátkodobém horizontu co nejvyšších zisků.
Tak je tomu zejména v případě mechanismu, podle něhož by SKIPCP nebo alternativní investiční fond platil výkonnostní provizi společnosti, jejíž obvyklou činností je správa SKIPCP a alternativních investičních fondů, jakmile je v daném referenčním období překročen cílový výnos, a tato provize by byla vyplacena zcela nebo zčásti ve formě dividend dotčeným zaměstnancům nebo jimi ovládaným společnostem, a to bez ohledu na výsledky, kterých SKIPCP nebo alternativní investiční fond dosáhl po tomto období, a zejména na ztráty, které SKIPCP nebo alternativnímu investičnímu fondu vznikly. Takový mechanismus by totiž mohl povzbuzovat tyto zaměstnance k přijímání rozhodnutí, jako jsou rozhodnutí uvedená v bodě 63 tohoto rozsudku.
Předkládajícímu soudu přísluší, aby ve věci v původním řízení posoudil existenci vazby uvedené v bodě 64 tohoto rozsudku a ověřil, zejména s ohledem na tuto možnou vazbu, ale také na výši podílů dotčených zaměstnanců přímo nebo prostřednictvím jimi ovládaných společností na kapitálu společnosti, jejíž obvyklou činností je správa SKIPCP a alternativních investičních fondů, na hlasovacích právech spojených s těmito podíly, na druhu akcií držených v uvedené společnosti, na zásady a rozhodovací proces při rozdělování zisku v této společnosti, jakož i na případnou skromnou povahu, pokud jde o poskytované odborné služby, výši pevné odměny vyplácené touto společností těmto zaměstnancům, zda jsou tito zaměstnanci povzbuzováni k podstupování nadměrného rizika, jak je popsáno v bodě 51 tohoto rozsudku, což by tedy mohlo usnadnit obcházení požadavků směrnic 2009/65 a 2011/61 v oblasti zásad a postupů odměňování.
Pokud se s ohledem na kritéria uvedená v předchozím bodě ukáže, že zásady výplaty dividend společností, jejíž obvyklou činností je správa SKIPCP a alternativních investičních fondů, jejím zaměstnancům, na které se vztahují ustanovení směrnic 2009/65 a 2011/61 v oblasti odměňování, zahrnuje takovou pobídku, tato platba musí podléhat zásadám, jimiž se řídí zásady a postupy odměňování, a zejména zásadám připomenutým v bodech 56 až 58 tohoto rozsudku, s tím, že v souladu s bodem 7 odůvodnění směrnice 2014/91 lze tyto zásady použít na platby prováděné SKIPCP společnosti, která je spravuje.
S odkazem na bod 10 odůvodnění směrnice 2014/91 a bod 28 odůvodnění směrnice 2011/61 společnost HOLD v podstatě tvrdí, že výše uvedený výklad je v rozporu s vlastnickým právem akcionářů zakotveným v čl. 17 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“).
Je třeba připomenout, že podle čl. 51 odst. 1 Listiny jsou ustanovení Listiny určena při dodržení zásady subsidiarity orgánům, institucím a jiným subjektům Unie a členským státům, výhradně pokud provádějí unijní právo. Proto musí být zaprvé výklad směrnic 2009/65 a 2011/61 v souladu s Listinou. Zadruhé, jelikož kontrola dodržování zásad stanovených vnitrostátními právními předpisy provádějícími tyto směrnice, které upravují zásady a postupy odměňování, ze strany společnosti, jejíž obvyklou činností je správa SKIPCP a alternativních investičních fondů, prováděná vnitrostátními orgány, představuje provádění unijního práva ve smyslu článku 51 Listiny, použije se Listina ve věci v původním řízení.
V tomto ohledu je třeba uvést, že podle čl. 17 odst. 1 Listiny má každý právo vlastnit zákonně nabytý majetek, užívat jej, nakládat s ním a odkazovat jej. Nikdo nesmí být zbaven svého majetku s výjimkou veřejného zájmu, v případech a za podmínek, které stanoví zákon, a při poskytnutí spravedlivé náhrady v přiměřené lhůtě. Užívání majetku může rovněž být upraveno zákonem v míře nezbytné z hlediska obecného zájmu.
Kromě toho podle čl. 52 odst. 1 Listiny může být výkon práv a svobod zakotvených v Listině, jako je vlastnické právo, omezen za podmínky, že jsou tato omezení stanovena zákonem, respektují podstatu těchto práv a svobod a jsou při dodržení zásady proporcionality nezbytná a skutečně odpovídají cílům obecného zájmu, které uznává Unie, nebo potřebě ochrany práv a svobod druhého.
Pokud jde zaprvé o otázku, zda je čl. 17 odst. 1 Listiny použitelný na vlastnictví akcií a na právo pobírat s nimi spojené dividendy, je třeba uvést, že ochrana zaručená tímto ustanovením se týká práv majetkové hodnoty, z nichž s ohledem na dotčený právní řád plyne právní postavení umožňující nositeli těchto práv jejich nezávislý výkon na svůj účet (rozsudek ze dne 5. května 2022, BPC Lux 2 a další,
C‑83/20
,
EU:C:2022:346
, bod
a citovaná judikatura).
Akcie společnosti, jejíž obvyklou činností je správa SKIPCP a alternativních investičních fondů, jako jsou akcie dotčené ve věci v původním řízení, mají majetkovou hodnotu a přiznávají svému nositeli právní postavení, které umožňuje nezávislý výkon práv z nich vyplývajících. Proto spadají do oblasti působnosti čl. 17 odst. 1 Listiny.
Zadruhé je třeba poznamenat, že výklad směrnic 2009/65 a 2011/61 vyplývající z bodů 41 až 67 tohoto rozsudku nemá za následek zpochybnění vlastnického práva dotčených zaměstnanců k akciím společnosti, jejíž obvyklou činností je správa SKIPCP a alternativních investičních fondů, pro kterou pracují, a nepředstavuje tudíž zbavení majetku ve smyslu čl. 17 odst. 1 druhé věty Listiny.
Nic to nemění na tom, že použití zásad uvedených v bodě 67 tohoto rozsudku na dividendy z akcií v důsledku tohoto výkladu představuje úpravu užívání majetku ve smyslu čl. 17 odst. 1 třetí věty Listiny, které může narušit výkon tohoto vlastnického práva, a zejména možnost dotčených zaměstnanců-akcionářů mít prospěch z tohoto majetku, zejména s ohledem na pravidla o zadržení a odkladu výplaty uvedená v bodech 57 a 58 tohoto rozsudku.
V tomto ohledu ze společného výkladu čl. 17 odst. 1 třetí věty a čl. 52 odst. 1 Listiny vyplývá, že užívání majetku může být upraveno zákonem v míře nezbytné z hlediska obecného zájmu a při dodržení podmínek stanovených v druhém z těchto ustanovení a připomenutých v bodě 71 tohoto rozsudku.
V projednávané věci omezení práv akcionářů, která vyplývají z toho, že společnost, jejíž obvyklou činností je správa SKIPCP a alternativních investičních fondů, uplatňuje na výplatu dividend některým svým zaměstnancům zásady, jimiž se řídí zásady a postupy odměňování, vyplývají ze směrnic 2009/65 a 2011/61 a z vnitrostátních právních předpisů, které je provádějí. Jsou tedy stanovena zákonem ve smyslu čl. 52 odst. 1 Listiny.
Jelikož použití pravidel o zadržení a odkladu platby uvedená v bodech 57 a 58 tohoto rozsudku nevede ke zbavení majetku, ale představuje právní úpravu užívání majetku, jak bylo uvedeno v bodech 74 a 75 tohoto rozsudku, nelze se domnívat, že zasahuje do samotné podstaty práva vlastnit majetek (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 5. května 2022, BPC Lux 2 a další,
C‑83/20
,
EU:C:2022:346
, bod
).
Pokud jde o cíle sledované ustanoveními směrnic 2009/65 a 2011/61 v oblasti zásad a postupů odměňování, a zejména těmito pravidly o zadržení a o odkladu, v bodě 52 tohoto rozsudku bylo uvedeno, že tyto cíle spočívají v ochraně investorů a zajištění stability finančního systému. Nadměrné podstupování rizik, od kterého mají tato ustanovení odradit, totiž může nejen poškodit zájmy SKIPC nebo alternativního investičního fondu, ale také způsobit systémové potíže ve finančním sektoru.
V tomto ohledu je třeba připomenout, že podle judikatury Soudního dvora platí, že ochrana investorů představuje cíl obecného zájmu sledovaný Unií [v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 5. května 2022, Banco Santander (Řešení krize Banco Popular),
C‑410/20
,
EU:C:2022:351
, bod
a citovaná judikatura]. Totéž platí pro cíle spočívající v zajištění stability bankovního a finančního systému, jakož i v zabránění systémovému riziku (rozsudek ze dne 16. července 2020, Adusbef a další,
C‑686/18
,
EU:C:2020:567
, bod
, jakož i citovaná judikatura).
Omezení výkonu práv akcionářů, která vyplývají z uplatňování zásad, jimiž se řídí zásady a postupy odměňování, na výplatu dividend některým zaměstnancům společnosti, jejíž obvyklou činností je správa SKIPCP a alternativních investičních fondů, proto skutečně splňují cíle obecného zájmu uznané Unií ve smyslu čl. 17 odst. 1 třetí věty a čl. 52 odst. 1 Listiny.
Konečně, jelikož je toto použití omezeno na situace, kdy zásady vyplácení dividend z akcií zaměstnancům, kteří spadají do osobní působnosti ustanovení směrnic 2009/65 a 2011/61 týkajících se zásad a postupů odměňování, může pro tyto zaměstnance vytvářet pobídku k podstupování nadměrných rizik, která poškozují zájmy dotčených SKIPCP a alternativních investičních fondů, jakož i jejich investorů, a může tedy usnadnit obcházení požadavků vyplývajících z těchto ustanovení, jeví se tato omezení jako přiměřená s ohledem na cíle sledované těmito ustanoveními.
Vzhledem k výše uvedenému je třeba odpovědět na předběžnou otázku tak, že články 14 až 14b směrnice 2009/65/ES, čl. 13 odst. 1 a příloha II body 1 a 2 směrnice 2011/61 musí být vykládány v tom smyslu, že ustanovení týkající se zásad a postupů odměňování se vztahují na dividendy, které společnost, jejíž obvyklou činností je správa SKIPCP a alternativních investičních fondů, přímo či nepřímo vyplácí některým svým zaměstnancům vykonávajícím funkce generálního ředitele, investičního ředitele nebo správce portfolií na základě jejich postavení jako držitelů akcií této společnosti, pokud zásady vyplácení těchto dividend povzbuzují tyto zaměstnance k podstupování rizik, která poškozují zájmy SKIPCP nebo alternativních investičních fondů spravovaných uvedenou společností, jakož i jejich investorů, a usnadňují tak obcházení požadavků vyplývajících z těchto ustanovení.
K nákladům řízení
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastnice původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastnic řízení se nenahrazují.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (první senát) rozhodl takto:

Články 14 až 14b směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/91/EU ze dne 23. července 2014, čl. 13 odst. 1 a příloha II body 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů a o změně směrnic 2003/41/ES a 2009/65/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009 a (EU) č. 1095/2010

musí být vykládány v tom smyslu, že

ustanovení týkající se zásad a postupů odměňování se vztahují na dividendy, které společnost, jejíž obvyklou činností je správa subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) a alternativních investičních fondů, přímo či nepřímo vyplácí některým svým zaměstnancům vykonávajícím funkce generálního ředitele, investičního ředitele nebo správce portfolií na základě jejich postavení jako držitelů akcií této společnosti, pokud zásady vyplácení těchto dividend povzbuzují tyto zaměstnance k podstupování rizik, která poškozují zájmy SKIPCP nebo alternativních investičních fondů spravovaných uvedenou společností, jakož i jejich investorů, a usnadňují tak obcházení požadavků vyplývajících z těchto ustanovení.

Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: maďarština.