CELEX: 62021CJ0319
Řízení o předběžné otázce
Zemědělství
Společná organizace trhů
Nařízení (ES) č. 1234/2007
Balené čerstvé ovoce a zelenina
Prováděcí nařízení (EU) č. 543/2011
Kontrola shody
Přeprava na prodejní místo téže prodejní společnosti
Průvodní doklad
Uvedení země původu

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu článků 113 a 113a nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (
Úř. věst. 2007, L 299, s. 1
), ve znění nařízení Rady (ES) č. 361/2008 ze dne 14. dubna 2008 (
Úř. věst. 2008, L 121, s. 1
) (dále jen „nařízení č. 1234/2007), jakož i článků 5 a 8 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 543/2011 ze dne 7. června 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení č. 1234/2007 pro odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny (
Úř. věst. 2011, L 157, s. 1
).
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi Agecontrol SpA na jedné straně a ZR a společností Lidl Italia Srl na druhé straně, jenž se týkal peněžité správní sankce, která byla uložena agenturou Agecontrol z důvodu uvedení nesprávného označení země původu ovoce a zeleniny uváděných na trh ze strany ZR a společnosti Lidl Italia na dvou průvodních dokladech k těmto produktům.
Právní rámec
Unijní právo
Nařízení č. 1234/2007
Článek 113 nařízení č. 1234/2007, nadepsaný „Obchodní normy“, stanovoval:
„1.   [Evropská] [k]omise může přijmout ustanovení týkající se obchodních norem pro jeden nebo více produktů v odvětvích:
[…]
b) ovoce a zeleniny;
[…]
2.   Normy uvedené v odstavci 1 se
a)
stanoví zejména s ohledem na
i)
charakteristické znaky dotčených produktů,
[…]
b)
mohou týkat zejména jakosti, klasifikace, hmotnosti, velikosti, balení, obalů, skladování, přepravy, obchodní úpravy, původu a označování.
3.   Pokud Komise na základě kritérií uvedených v odst. 2 písm. a) nestanoví jinak, mohou být produkty, pro které byly stanoveny obchodní normy, uváděny na trh [v Evropské unii] pouze v souladu s nimi.
Aniž jsou dotčeny jakékoli zvláštní předpisy, jež může Komise přijmout podle článku 194, ověřují členské státy, zda tyto produkty splňují uvedené normy, a případně ukládají sankce.“
Článek 113a tohoto nařízení nadepsaný „Další požadavky na uvádění produktů odvětví ovoce a zeleniny na trh“ uváděl:
„1.   Produkty odvětví ovoce a zeleniny, které se mají prodávat spotřebiteli v čerstvém stavu, mohou být uváděny na trh, pouze pokud jsou řádné a uspokojivé obchodní jakosti a pokud je uvedena země původu.
2.   Obchodní normy uvedené v odstavci 1 tohoto článku a v čl. 113 odst.1 písm. b) a c) se použijí ve všech fázích uvádění na trh včetně dovozu a vývozu, pokud Komise nestanoví jinak.
3.   Držitel produktů odvětví ovoce a zeleniny a výrobků z ovoce a zeleniny, na které se vztahují obchodní normy, může tyto produkty a výrobky vystavovat za účelem prodeje, nabízet k prodeji, prodávat nebo dodávat či jakýmkoli jiným způsobem uvádět na trh uvnitř [Unie] pouze v souladu s těmito normami a odpovídá za zajištění tohoto souladu.
4.   Jako doplněk k čl. 113 odst. 3 druhému pododstavci, a aniž jsou dotčeny případné zvláštní předpisy, jež může Komise přijmout podle článku 194, zejména v souvislosti s důsledným prováděním kontrol souladu v členských státech, kontrolují členské státy v odvětví ovoce a zeleniny a výrobků z ovoce a zeleniny výběrově na základě analýzy rizik, zda dané produkty odpovídají uvedeným obchodním normám. Tyto kontroly se zaměří na fázi, která předchází odeslání produktů z pěstitelských oblastí, kdy jsou produkty baleny nebo nakládány. U produktů ze třetích zemí proběhnou kontroly před jejich propuštěním do volného oběhu.“
Prováděcí nařízení č. 543/2011
Bod 10 odůvodnění nařízení č. 543/2011 uvádí:
„Aby bylo zajištěno řádné a účinné provádění kontrol, měly by faktury a průvodní doklady – jiné než doklady určené pro spotřebitele – obsahovat určité základní informace vycházející z obchodních norem.“
Článek 4 tohoto prováděcího nařízení, nadepsaný „Výjimky a osvobození z použití obchodních norem“ ve svém odstavci 2 stanoví:
„Odchylně od čl. 113a odst. 3 nařízení [č. 1234/2007] se dodržení obchodních norem v rámci dané pěstitelské oblasti nevztahuje na tyto produkty:
a)
produkty prodávané nebo dodávané pěstitelem do obalových úpraven a balíren nebo do skladovacích zařízení nebo zasílané do těchto zařízení z jeho podniku a
b)
produkty zasílané ze skladovacích zařízení do obalových úpraven a balíren.“
Článek 5 uvedeného prováděcího nařízení, nadepsaný „Údaje pro označování“, stanoví:
„1.   Údaje pro označování vyžadované v této kapitole musí být uvedeny čitelně a viditelně na jedné straně obalu, a to tak, že jsou nesmazatelně vytištěny přímo na obalu nebo na štítku, který tvoří nedílnou součást obalu nebo je k obalu připevněn.
2.   U přepravovaného volně loženého zboží nakládaného přímo na dopravní prostředek se údaje stanovené v odstavci 1 uvádějí v průvodním dokladu ke zboží nebo na vývěsce viditelně umístěné uvnitř dopravního prostředku.
[…]
4.   Faktury a průvodní doklady, s výjimkou faktury pro spotřebitele, uvádějí název a zemi původu produktů a případně jakost, odrůdu či tržní druh, požaduje-li to zvláštní obchodní norma, či skutečnost, že jsou určeny ke zpracování.“
Článek 8 prováděcího nařízení č. 543/2011, nadepsaný „Oblast působnosti“, stanoví:
„Tato kapitola stanoví pravidla pro kontroly shody, kterými se rozumí kontroly prováděné u ovoce a zeleniny ve všech fázích uvádění na trh za účelem ověření, že splňují obchodní normy a jiná ustanovení této hlavy a článků 113 a 113a nařízení [č. 1234/2007].“
Článek 11 odst. 1 a 4 tohoto prováděcího nařízení, nadepsaný „Kontroly shody“, stanoví:
„1.   Členské státy zabezpečí výběrové a přiměřeně časté provádění kontrol shody na základě analýzy rizik, aby bylo zajištěno dodržování obchodních norem a jiných ustanovení této hlavy a článků 113 a 113a nařízení [č. 1234/2007].
[…]
4.   Obchodníci kontrolním subjektům poskytnou všechny údaje, které tyto subjekty považují za nezbytné pro organizaci a provedení kontrol shody.“
Článek 17 odst. 1 uvedeného prováděcího nařízení, nadepsaný „Kontrolní metody“, stanoví:
„Kontroly shody podle této kapitoly se s výjimkou kontrol v místě maloobchodního prodeje konečnému spotřebiteli provádějí v souladu s kontrolními metodami stanovenými v příloze V, pokud toto nařízení nestanoví jinak.
[…]“
Příloha V prováděcího nařízení č. 543/2011, nadepsaná „Kontrolní metody uvedené v čl. 17 odst. 1“, definuje v bodě 1.4 pojem „zásilka“ takto:
„Množství produktů, které je zjištěno v okamžiku kontroly, prodávaných daným obchodníkem a definovaných v dokladu. Zásilka může být složena z jednoho nebo několika druhů produktů; může obsahovat jednu nebo více šarží čerstvého, suchého či sušeného ovoce a zeleniny.“
Tato příloha obsahuje rovněž část věnovanou „Provádění kontroly shody“, která stanoví:
„2.1. Obecné poznámky
Kontrola shody se provádí vyhodnocením vzorků odebraných namátkově z různých míst v kontrolované šarži. Kontrola je založena na předpokladu, že kvalita vzorku je reprezentativní pro kvalitu šarže.
2.2. Místo kontroly
Kontrolu shody lze provádět během balení, v místě odesílání, během přepravy, v místě příjmu, ve velkoobchodním i maloobchodním prodeji.
[…]
2.3. Identifikace šarží a/nebo celkový dojem ze zásilky
Identifikace šarží se provádí na základě jejich označení nebo jiných kritérií, jako např. údajů podle směrnice Rady 89/396/EHS ze dne 14. června 1989 o údajích nebo značkách určujících šarži, ke které potravina patří (
Úř. věst. 1989, L 186, s. 21
; Zvl. vyd. 13/10, s. 3). U zásilek, jež jsou složeny z několika šarží, je nutné, aby inspektor získal celkový dojem o zásilce na základě průvodních dokladů nebo prohlášení k zásilkám. Inspektor poté stanoví, nakolik předvedené šarže odpovídají údajům v těchto dokladech.
Nakládají-li se produkty nebo jsou-li již naloženy na dopravní prostředek, používá se při identifikaci zásilky registrační číslo tohoto prostředku.“
Italské právo
Článek 4 decreto legislativo n. 306 – Disposizioni sanzionatorie in attuazione del regolamento (CE) n. 1148/2001 relativo ai controlli di conformità alle norme di commercializzazione applicabili nel settore degli ortofrutticoli freschi, a norma dell’articolo 3 della legge 1 marzo 2002, n. 39 (legislativní nařízení č. 306, kterým se v souladu s článkem 3 zákona č. 39 ze dne 1. března 2002 stanoví sankce podle nařízení (ES) č. 1148/2001 o kontrolách dodržování obchodních norem pro čerstvé ovoce a zeleninu) ze dne 10. prosince 2002 (GURI č. 25 ze dne 31. ledna 2003), v odstavci 1 stanoví:
„Každému, kdo poruší pravidla pro čerstvé ovoce a zeleninu stanovená Komisí […] podle článků 113 a 113a nařízení [č. 1234/2007], ve znění pozdějších předpisů, bude uložena peněžitá správní sankce ve výši od 550 do 15500 EUR, ledaže je toto jednání trestným činem.“
Spor v původním řízení a předběžná otázka
Agecontrol je národní agentura pověřená v Itálii kontrolou shody ovoce a zeleniny s obchodními normami. Během kontroly provedené dne 25. září 2013 zjistili inspektoři této agentury, že dva průvodní doklady ze dne 3. června a 29. července 2013, které byly přiloženy ke dvěma zásilkám ovoce a zeleniny odeslaným z distribuční platformy společnosti Lidl Italia do jednoho z jejích prodejních míst, obsahovaly nesprávný údaj o zemi původu jedné šarže jahod a jedné šarže hroznových rajčat. Zatímco na obalech těchto produktů byly jako země původu uvedeny Španělsko a Itálie, v průvodních dokladech k těmto produktům byly uvedeny jiné země původu, a sice Nizozemsko a Belgie.
Agecontrol měl za to, že uvedením nesprávného údaje o zemi původu těchto produktů v průvodních dokladech došlo k porušení požadavků stanovených v článcích 5 a 8 prováděcího nařízení č. 543/2011 a platebním příkazem ze dne 30. dubna 2018 rozhodl o uložení peněžité správní sankce podle čl. 4 odst. 1 legislativního nařízení č. 306 ze dne 10. prosince 2002, uvedeného v bodě 13 tohoto rozsudku.
Společnost Lidl Italia a ZR, její právní zástupce, podali proti tomuto platebnímu příkazu odpor k Tribunale di Treviso (soud v Trevisu, Itálie), který mu vyhověl a uvedený platební příkaz zrušil.
Agecontrol podal proti rozsudku tohoto soudu odvolání k předkládajícímu soudu, Corte d’appello di Venezia (odvolací soud v Benátkách, Itálie), přičemž tvrdil, že průvodní doklady pro přepravu produktů v odvětví ovoce a zeleniny z distribuční platformy až do prodejního místa téhož obchodního podniku musí uvádět zemi původu přepravovaných produktů. Z článků 5 a 8 prováděcího nařízení č. 543/2011 totiž vyplývá, že průvodní doklady k těmto produktům musí takový údaj obsahovat ve všech fázích uvádění uvedených produktů na trh, a to i ve fázi interní přepravy mezi distribuční platformou a supermarketem téhož hospodářskému subjektu, kde jsou prodávány spotřebitelům.
ZR a společnost Lidl Italia tvrdí, že ve zvláštním případě zboží, které je zabaleno nebo umístěno v obalu, nevyžaduje unijní právo, aby průvodní doklady obsahovaly údaj o zemi původu tohoto zboží, pokud je již tento údaj uveden na obalu nebo na štítku, jenž tvoří nedílnou součást obalu nebo je k obalu připevněn. To platí tím spíše pro produkty přepravované z distribuční platformy do prodejního místa, které patří témuž hospodářskému subjektu.
Předkládající soud má pochybnosti o tom, zda unijní právo vyžaduje, aby měl držitel čerstvých produktů v odvětví ovoce a zeleniny k dispozici průvodní doklad k těmto produktům uvádějící zemi původu, pokud jsou zaprvé uvedené produkty přepravovány v původních obalech, na nichž je z vnější strany uveden údaj o zemi původu (nesmazatelným tiskem nebo prostřednictvím štítku), pokud se zadruhé, přeprava těchto produktů uskutečňuje z místa odeslání do místa do místa určení, které patří témuž hospodářskému subjektu a zatřetí, pokud je údaj o zemi původu uveden na vývěsce umístěné na viditelném místě uvnitř dopravního prostředku a na fakturách vystavených externími dodavateli.
Předkládající soud je toho názoru, že čl. 5 odst. 4 prováděcího nařízení č. 543/2011 nestanovuje případy, ve kterých musí být vystaven průvodní doklad uvádějící zemi původu dotyčných produktů. V důsledku toho má za to, že uvedené ustanovení může být vykládáno různým způsobem. Podle prvního výkladu existuje povinnost vystavit takový doklad pouze v případě výměny zboží s externími dodavateli, jak připustila judikatura Corte suprema di cassazione (Nejvyšší kasační soud, Itálie), nebo v případě odeslání volně loženého zboží, jak tvrdí ZR a společnost Lidl Italia. Podle druhého výkladu podporovaného Agecontrol z tohoto ustanovení vyplývá obecná povinnost vystavit průvodní doklad uvádějící zemi původu dotyčných produktů ve všech fázích přepravy uskutečňované za účelem uvedení těchto produktů na trh, a to i v případě, kdy jsou uvedené produkty přepravovány mezi provozovnami téhož hospodářského subjektu.
Za těchto podmínek se Corte d’appello di Venezia (odvolací soud v Benátkách) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Musí být čl. 5 odst. 4 [prováděcího nařízení č. 543/2011] ve spojení s čl. 5 odst. 1 a článkem 8 tohoto nařízení a s články 113 a 113a nařízení [č. 1234/2007] vykládán v tom smyslu, že vyžaduje vyhotovení průvodního dokladu s uvedením názvu a země původu čerstvých produktů spadajících do odvětví ovoce a zeleniny, které jsou odesílány v hotovém balení nebo v originálním balení poskytnutém producentem, a to během jejich přepravy z distribuční platformy obchodní společnosti na prodejní místo téže společnosti, bez ohledu na to, že údaje pro označování vyžadované v kapitole I [prováděcího nařízení č. 543/2011] (včetně těch, které se týkají názvu a země původu výrobků) jsou viditelně uvedeny na jedné straně obalu, a to tak, že jsou nesmazatelně vytištěny přímo na obalu nebo na štítku, jenž tvoří nedílnou součást obalu nebo je k obalu připevněn, a že tyto informace jsou rovněž uvedeny na fakturách vystavených dodavatelem, od kterého jej společnost, jež produkt uvádí na trh, zakoupila, a jsou uloženy v účetních kancelářích této společnosti, jakož i na vývěsce viditelně umístěné uvnitř dopravního prostředku, v němž je produkt převážen?“
K předběžné otázce
Podstatou otázky předkládajícího soudu je, zda má být čl. 5 odst. 4 prováděcího nařízení č. 543/2011, vykládán ve světle článku 8 tohoto nařízení a článků 113 a 113a nařízení č. 1234/2007 v tom smyslu, že kontrola shody s obchodními normami pro produkty patřící do odvětví ovoce a zeleniny vyžaduje, aby držitel těchto produktů vystavil ve všech fázích jejich uvádění na trh průvodní doklad, v němž je uvedeno označení a země původu uvedených produktů, to i v případě, že jsou tyto produkty zabaleny a údaje požadované prováděcím nařízením č. 543/2011, tj. název a země původu dotyčných produktů, jsou viditelně a nesmazatelně vytištěny na jedné ze stran jejich obalu, na vývěsce viditelně umístěné uvnitř dopravního prostředku, který je přepravuje, a na fakturách vystavených dodavatelem těchto produktů.
Nejprve je třeba připomenout, že článek 5 prováděcího nařízení č. 543/2011, nadepsaný „Údaje pro označování“, v odstavci 1 stanoví, že v souladu s obchodními normami musí být požadované údaje, které podle části B přílohy I tohoto nařízení zahrnují údaj o zemi původu dotyčných produktů, uvedeny čitelně a viditelně na obalu, a to tak, že jsou nesmazatelně vytištěny přímo na obalu nebo na štítku, jenž tvoří nedílnou součást obalu nebo je k obalu připevněn. Odstavec 2 tohoto článku stanoví pro zvláštní případ přepravy volně loženého zboží, které je naloženo přímo na dopravní prostředek, že se tyto údaje uvedou na průvodním dokladu nebo na vývěsce viditelně umístěné uvnitř dopravního prostředku. Odstavec 4 uvedeného článku se omezuje na požadavek, aby byl na fakturách a průvodních dokladech uveden název a země původu produktů.
Ze znění článku 5 prováděcího nařízení č. 543/2011 jako celku tedy vyplývá, že účelem tohoto článku není vyžadovat vystavení průvodního dokladu, na němž musí být uvedeno označení země původu produktů spadajících do odvětví ovoce a zeleniny, ale pouze to, aby byl tento údaj uveden na určitých nosičích, které jsou k těmto produktům připojeny, jsou-li tyto nosiče použity.
Dále je třeba uvést, že článek 8 uvedeného prováděcího nařízení pouze připomíná, že kontroly shody jsou u ovoce a zeleniny prováděny ve všech fázích jejich uvádění na trh a odkazuje na články 113 a 113a nařízení č. 1234/2007, aniž zmiňuje jakýkoli průvodní doklad nebo na jakoukoliv povinnost takový doklad vydat.
Kromě toho článek 113a nařízení č. 1234/2007 ve spojení s čl. 3 odst. 1 prováděcího nařízení č. 543/2011 stanoví pouze obecná pravidla, která se týkají obchodních norem, jakož i kontroly jejich souladu, aniž by vyžadoval vystavení průvodního dokladu.
Konečně čl. 113 odst. 2 písm. b) nařízení č. 1234/2007 ve spojení s čl. 3 odst. 2 prováděcího nařízení č. 543/2011 v podstatě stanoví, že Komise může přijmout zvláštní obchodní normy pro produkty v odvětví ovoce a zeleniny, jako jsou jahody a rajčata. Tyto normy se mohou týkat určitých vlastností těchto výrobků, jako jsou jejich balení, přeprava, obchodní úprava, uvádění na trh, jejich původ nebo označování, a pro jahody a rajčata jsou stanoveny v částech 7 a 10 části B přílohy I prováděcího nařízení č. 543/2011. Podle čl. 113 odst. 3 nařízení č. 1234/2007 členským státům přísluší provádět kontroly shody těchto produktů s uvedenými normami. Žádné z těchto ustanovení přitom neukládá dotyčnému hospodářskému subjektu povinnost vystavit průvodní doklad.
Články 5 a 8 prováděcího nařízení č. 543/2011, ani články 113 a 113a nařízení č. 1234/2007 tedy nelze vykládat tak, že ukládají hospodářskému subjektu povinnost vystavit průvodní doklad, na kterém musí být uvedena země původu produktů, jež uvádí na trh.
Jak však ve svém písemném vyjádření poukazuje Komise, pokud je průvodní doklad vystaven, musí uvádět zemi původu a tato povinnost se uplatní nezávisle na skutečnosti, že je již údaj o zemi původu uveden na obalech, fakturách nebo vývěsce umístěné uvnitř dopravního prostředku.
V tomto ohledu je třeba upřesnit, že požadavek uvedení země původu produktu na fakturách a průvodních dokladech stanovený v čl. 5 odst. 4 prováděcího nařízení č. 543/2011, musí být vykládán ve světle bodu 10 odůvodnění tohoto nařízení, neboť jeho cílem je usnadnit provádění kontrol shody tím, že inspektorovi poskytne určité základní informace prostřednictvím dokladů, které nejsou určené pro spotřebitele.
Podle čl. 17 odst. 1 prováděcího nařízení č. 543/2011 se kontroly shody provádějí v souladu s metodami stanovenými v bodě 2 přílohy V tohoto nařízení, a to vyhodnocením vzorků odebraných namátkově z různých míst v kontrolované šarži. V tomto ohledu z uvedeného bodu přílohy V vyplývá, že se tato kontrola provádí v několika po sobě následujících krocích, které v podstatě skládají z prvního kroku spočívajícího v identifikaci šarží, jež mají být kontrolovány, nebo v případě zásilky složené z několika šarží, ve vytvoření celkového dojmu o zásilce, z druhého kroku spočívajícího v předložení produktů ke kontrole a ze třetího a posledního kroku spočívajícího ve fyzické kontrole těchto produktů.
V případě zásilky složené z několika šarží upřesňuje bod 2.3 přílohy V uvedeného nařízení, že inspektor má na základě průvodních dokladů nebo prohlášení k zásilkám získat celkový dojem o zásilce a dále že inspektor proto stanoví, nakolik předvedené šarže odpovídají údajům v těchto dokladech.
Vzhledem k tomu, že průvodní doklad je jedním ze dvou referenčních dokumentů, na jejichž základě si inspektor vytváří celkový dojem o kontrolovaných šaržích, může jakékoli údaj o zemi původu uvedený v těchto dokumentech, který se liší od údaje uvedeného na obalech produktů tvořících kontrolované šarže, tento celkový dojem narušit, a tudíž zhoršit účinnost kontroly shody.
Kromě toho je třeba poukázat na to, že podle čl. 11 odst. 4 prováděcího nařízení č. 543/2011 jsou hospodářské subjekty povinny sdělit kontrolním subjektům veškeré informace, které tyto posledně uvedené subjekty považují za nezbytné pro organizaci a provádění kontrol shody.
V tomto kontextu, ačkoli průvodní doklad nebo prohlášení týkající se zásilek představují referenční dokumenty, které musí věrně odrážet údaje uvedené na obalech kontrolovaných šarží, nic to nemění na tom, že ani čl. 17 odst. 1 prováděcího nařízení č. 543/2011, ani čl. 11 odst. 4 tohoto nařízení ani bod 2.3 přílohy V tohoto nařízení neomezují způsoby dokazování, které může hospodářský subjekt využít, aby inspektorovi umožnil získat celkový dojem o dotyčné zásilce.
I když je tedy zásadní, aby průvodní doklad neobsahoval chyby a aby hospodářský subjekt poskytl inspektorovi správné informace k řádné identifikaci kontrolované šarže, má tento subjekt v zásadě volnost, pokud jde o důkazy, které má tomuto inspektorovi poskytnout, aby mu umožnil získat pravdivý celkový dojem o zásilce a šaržích, jež ji tvoří.
Z toho vyplývá, že pokud průvodní doklad obsahuje chybný údaj o zemi původu produktu, je na hospodářském subjektu, který je jeho držitelem, aby jakýmikoli prostředky co nejdříve rozptýlil pochybnosti, jež může inspektor o přesném původu tohoto produktu mít.
V tomto kontextu je na předkládajícím soudu, aby v projednávaném případě určil, zda mohou takové okolnosti, jako je uvedení údaje o zemi původu na obalech produktů, na fakturách, jakož i na informační vývěsce viditelně umístěné uvnitř dopravního prostředku, rozptýlit pochybnosti, které mohl mít inspektor během kontroly, a zda tedy mohou zmírnit případné zkreslení celkového pohledu inspektora na zásilku.
Pokud jde o otázku, zda průvodní doklad musí obsahovat údaj o zemi původu produktu i v případě, že je tento produkt přepravován mezi provozovnami téhož hospodářského subjektu, zejména mezi distribuční platformou a prodejním místem, ze znění článku 8 prováděcího nařízení č. 543/2011, jakož i z čl. 113a odst. 2 nařízení č. 1234/2007 jasně vyplývá, že se obchodní normy použijí „ve všech fázích uvádění na trh“. Článek 113a odst. 3 posledně uvedeného nařízení dále upřesňuje, že držitel produktů odvětví ovoce a zeleniny, na které se vztahují obchodní normy, může tyto produkty vystavovat za účelem prodeje, nabízet k prodeji, prodávat nebo dodávat či jakýmkoli jiným způsobem uvádět na trh uvnitř Unie pouze v souladu s těmito normami a odpovídá za zajištění tohoto souladu.
V tomto ohledu stačí konstatovat, že výraz „ve všech fázích uvádění na trh“, který není doprovázen žádným omezením, je třeba chápat v širokém smyslu. Vzhledem k tomu, že kontroly shody mají ověřit, zda produkty uváděné na trh splňují předepsané obchodní normy, mají být tyto kontroly v zásadě prováděny ve všech fázích uvádění těchto produktů na trh, to znamená kdykoli během období od jejich vyprodukování až po jejich maloobchodní prodej, což zahrnuje i přepravu těchto produktů mezi distribuční platformou a maloobchodním prodejním místem.
Tento výklad je ostatně podpořen logikou systému zavedeného prováděcím nařízením č. 543/2011. Článek 4, nadepsaný „Výjimky a osvobození z použití obchodních norem“, taxativním způsobem vyjmenovává případy, kdy se u produktů nevyžaduje dodržení obchodních norem. Stačí přitom konstatovat, že přeprava produktů mezi distribuční platformou a maloobchodním prodejním místem není mezi případy vyjmenovanými v tomto ustanovení uvedena. Okolnost, zda distribuční platforma a maloobchodní prodejní místo patří stejnému podniku nebo dvěma odlišným hospodářským jednotkám, tedy není podstatná.
Dále je třeba poukázat na to, že bod 2.2 přílohy V prováděcího nařízení č. 543/2011 upřesňuje, že kontroly shody lze provádět během balení, v místě odesílání, během přepravy, v místě příjmu zboží, jakož i ve velkoobchodním i maloobchodním prodeji. Je tudíž nutno konstatovat, že provádění těchto kontrol není omezeno pouze na případ přepravy produktů mezi odlišnými právnickými osobami, ani na případy, kdy dochází k převodu vlastnictví produktů. Důležité je, jak stanoví čl. 113a odst. 3 nařízení č. 1234/2007, že držitel produktů, který je v čl. 3 odst. 3 prováděcího nařízení č. 543/2011 definován jako osoba, jež produkty fyzicky vlastní, odpovídá za zajištění souladu těchto produktů s příslušnými normami. Okolnost, že je produkt kontrolován během interní přepravy mezi dvěma provozovnami téhož hospodářského subjektu, je tedy irelevantní.
S ohledem na všechny výše uvedené úvahy je třeba na položenou otázku odpovědět tak, že čl. 5 odst. 4 prováděcího nařízení č. 543/2011, vykládaný ve světle článku 8 tohoto nařízení a článků 113 a 113a nařízení č. 1234/2007, musí být vykládán v tom smyslu, že kontrola shody produktů spadajících do odvětví ovoce a zeleniny s obchodními normami nevyžaduje, aby držitel těchto produktů vystavil průvodní doklad. Pokud ovšem tento držitel takový doklad vystaví, musí ve všech fázích uvádění zmíněných produktů na trh uvádět název a zemi původu těchto produktů bez ohledu na to, že externí údaje požadované prováděcím nařízením č. 543/2011 jsou již viditelným a nesmazatelným způsobem uvedeny na jedné straně obalu těchto produktů, na vývěsce, která je viditelně umístěna uvnitř dopravního prostředku, v němž jsou převáženy, jakož i na fakturách vystavených dodavatelem těchto produktů.
K nákladům řízení
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (osmý senát) rozhodl takto:

Článek 5 odst. 4 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 543/2011 ze dne 7. června 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 pro odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny, ve spojení s článkem 8 tohoto nařízení a články 113 a 113a nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“), ve znění nařízení Rady (ES) č. 361/2008 ze dne 14. dubna 2008, musí být vykládán v tom smyslu, že kontrola shody s obchodními normami u produktů spadajících do odvětví ovoce a zeleniny nevyžaduje, aby držitel těchto produktů vystavil průvodní doklad. Pokud ovšem tento držitel takový doklad vystaví, musí ve všech fázích uvádění zmíněných produktů na trh uvádět název a zemi původu týchž produktů, a to bez ohledu na to, že externí údaje pro označování vyžadované prováděcím nařízením č. 543/2011 jsou již viditelně a nesmazatelně uvedeny na jedné straně obalů těchto produktů, na vývěsce viditelně umístěné uvnitř dopravního prostředku, v němž jsou převáženy, a na fakturách vystavených dodavatelem těchto produktů.

Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: italština.