CELEX: 62019CJ0607
Eelotsusetaotlus
Euroopa Liidu kaubamärgid
Määrus (EÜ) nr 207/2009
Artikli 51 lõike 1 punkt a
Artikli 55 lõige 1
Euroopa Liidu kaubamärgist tulenevate õiguste tühistamine
Euroopa Liidu kaubamärk, mida ei ole viie järjestikuse aasta jooksul kasutatud
Viieaastase ajavahemiku möödumine
Hindamise kuupäev

Eelotsusetaotlus käsitleb küsimust, kuidas tõlgendada nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määruse (EÜ) nr 207/2009 [Euroopa Liidu] kaubamärgi kohta (
ELT 2009, L 78, lk 1
) artikli 51 lõike 1 punkti a ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2017. aasta määruse (EL) 2017/1001 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta (
ELT 2017, L 154, lk 1
) artikli 58 lõike 1 punkti a.
Taotlus on esitatud Husqvarna AB ja Lidl Digital International GmbH & Co. KG, varem Lidl E-Commerce International GmbH & Co. KG (edaspidi „Lidl“) vahelises kohtuvaidluses, mis puudutab Husqvarna poolt Lidli vastu esitatud ELi kaubamärgist tulenevate õiguste rikkumise hagi.
Õiguslik raamistik
Määrus nr 207/2009
Määruse nr 207/2009 põhjendus 3 näeb ette:
„Kõnealuste [liidu] eesmärkide järgimiseks on seetõttu vaja ette näha [liidu] kaubamärgikorra loomine, mille kohaselt ettevõtted võivad ühe menetlussüsteemiga saada [ELi] kaubamärke, millele antakse ühtne kaitse ja mis kehtib kogu [liidu] territooriumil. Niiviisi sätestatud [ELi] kaubamärgi ühtsuse põhimõtet tuleks kohaldada, kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti.“
Selle määruse artikli 1 „[Liidu] kaubamärk“ lõige 2 näeb ette:
„[ELi] kaubamärk on ühtne. Selle mõju on ühetaoline kogu [liidus]: seda saab registreerida, üle anda või sellest loobuda, omanikult sellega seotud õigusi ära võtta, selle kehtetuks tunnistada või selle kasutamist keelata üksnes kogu [liidus]. Nimetatud põhimõtet kohaldatakse, kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti.“
Määruse artikli 14 „Siseriikliku õiguse täiendav kohaldamine rikkumiste korral“ lõikes 3 on sätestatud:
„Kohaldatavad menetluseeskirjad määratakse kindlaks X jaotise sätete kohaselt.“
Määruse nr 207/2009 VI jaotis „Loobumine, tühistamine ja kehtetuks tunnistamine“ 2. jao „Tühistamise põhjused“ artikli 51 „Tühistamise põhjused“ lõikes 1 on sätestatud:
„[ELi] kaubamärgi omaniku õigused kuulutatakse tühistatuks [Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ametile (EUIPO)] esitatud taotluse või rikkumise suhtes algatatud menetluses esitatud vastuhagi põhjal, kui:
a)
kaubamärki ei ole [liidus] viie järjestikuse aasta jooksul kasutatud kaupade või teenuste puhul, mille jaoks see on registreeritud, ja kasutamata jätmisel ei ole mõistlikke põhjendusi; keegi ei või siiski taotleda [ELi] kaubamärgi omaniku õiguste tühistamist, kui kaubamärgi tegelik kasutamine algas või jätkus viieaastase ajavahemiku lõpu ja taotluse või vastuhagi esitamise vahelisel ajal; kasutamise algus või jätkumine kolme kuu jooksul enne taotluse või vastuhagi esitamist, kui see algas kõige varem viieaastase pideva kasutamata jätmise ajavahemiku lõppedes, jäetakse siiski tähelepanuta, kui ettevalmistusi kasutuse alustamiseks või jätkamiseks hakati tegema alles pärast seda, kui omanik sai teada taotluse või vastuhagi tõenäolisest esitamisest;
b)
omaniku tegevuse või tegevusetuse tõttu on kaubamärk kaubanduses muutunud selle kauba või teenuse üldnimetuseks, mille jaoks see on registreeritud;
c)
kaubamärgiomanik või tema loal keegi teine on kasutanud kaubamärki nende kaupade või teenuste puhul, mille jaoks see on registreeritud, nii, et selle tagajärjel võib kaubamärk avalikkust eksitada eelkõige kõnealuste kaupade või teenuste olemuse, kvaliteedi või geograafilise päritolu osas.“
Selle määruse VI jaotises on ka 4. jagu „Tühistamise ja kehtetuks tunnistamise tagajärjed“, milles asuva artikli 55 pealkiri on samuti „Tühistamise ja kehtetuks tunnistamise tagajärjed“ ning selle lõikes 1 on sätestatud:
„Tühistamise taotluse või vastuhagi esitamise kuupäevast alates ei ole [ELi] kaubamärgil käesolevas määruses sätestatud õiguslikku toimet, kuivõrd omaniku õigused on tühistatud. Ühe poole taotlusel võib otsuses kindlaks määrata varasema kuupäeva, mil ilmnes üks tühistamise põhjustest.“
Nimetatud määruse X jaotise „[Liidu] kaubamärkidega seotud kohtuasjade kohtualluvus ja menetlusnormid“ 2. jagu käsitleb „[v]aidlus[i] [liidu] kaubamärkide rikkumise ja kehtivuse üle“.
Sama määruse nimetatud jagu sisaldab muu hulgas artiklit 101 „Kohaldatav õigus“, milles on sätestatud:
„1.   [Liidu] kaubamärkide kohtud kohaldavad käesoleva määruse sätteid.
2.   Käesoleva määrusega reguleerimata küsimustes kohaldab [liidu] kaubamärkide kohus siseriiklikke, sealhulgas rahvusvahelise eraõiguse sätteid.
3.   Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, kohaldab [liidu] kaubamärkide kohus samu menetlusnorme, mida kohaldataks kohtu asukohaliikmesriigi siseriikliku kaubamärgiga seonduva sama liiki hagi puhul.“
Määrus 2017/1001
Määruse 2017/1001 põhjendus 24 on sõnastatud järgmiselt:
„ELi kaubamärkide kaitsmine või muude varem registreeritud kaubamärkide kaitsmine nende vastu ei ole põhjendatud, kui kaubamärke tegelikult ei kasutata.“
Määruse artikli 17 „Siseriikliku õiguse täiendav kohaldamine rikkumiste korral“ lõikes 3 on sätestatud:
„Kohaldatavad menetlusnormid määratakse kindlaks X peatüki sätete kohaselt.“
Määruse VI peatüki „Loobumine, tühistamine ja kehtetuks tunnistamine“ 2. jao „Tühistamise põhjused“ artikli 58, mille pealkiri on samuti „Tühistamise põhjused“ lõikes 1 on sätestatud:
„ELi kaubamärgi omaniku õigused kuulutatakse tühistatuks [EUIPO-le] esitatud taotluse või rikkumise suhtes algatatud menetluses esitatud vastuhagi põhjal, kui:
a)
kaubamärki ei ole liidus viie järjestikuse aasta jooksul kasutatud kaupade või teenuste puhul, mille jaoks see on registreeritud, ja kasutamata jätmisel ei ole mõistlikke põhjendusi; keegi ei või siiski taotleda ELi kaubamärgi omaniku õiguste tühistamist, kui kaubamärgi tegelik kasutamine algas või jätkus viieaastase ajavahemiku lõpu ja taotluse või vastuhagi esitamise vahelisel ajal; kasutamise algus või jätkumine kolme kuu jooksul enne taotluse või vastuhagi esitamist, kui see algas kõige varem viieaastase pideva kasutamata jätmise ajavahemiku lõppedes, jäetakse siiski tähelepanuta, kui ettevalmistusi kasutuse alustamiseks või jätkamiseks hakati tegema alles pärast seda, kui omanik sai teada taotluse või vastuhagi tõenäolisest esitamisest;
b)
omaniku tegevuse või tegevusetuse tõttu on kaubamärk kaubanduses muutunud selle kauba või teenuse üldnimetuseks, mille jaoks see on registreeritud;
c)
kaubamärgiomanik või tema loal keegi teine on kasutanud kaubamärki nende kaupade või teenuste puhul, mille jaoks see on registreeritud, nii, et selle tagajärjel võib kaubamärk avalikkust eksitada eelkõige kõnealuste kaupade või teenuste olemuse, kvaliteedi või geograafilise päritolu osas.“
Nimetatud määruse X peatüki „ELi kaubamärkidega seotud kohtuasjade kohtualluvus ja menetlusnormid“ 2. jagu käsitleb „[v]aidlus[i] ELi kaubamärkide rikkumise ja kehtivuse üle“.
Määruse 2017/1001 nimetatud jagu sisaldab muu hulgas artiklit 129 „Kohaldatav õigus“, milles on sätestatud:
„1.   ELi kaubamärkide kohtud kohaldavad käesoleva määruse sätteid.
2.   Käesoleva määrusega reguleerimata kaubamärgiküsimustes kohaldab asjaomane ELi kaubamärgi kohus kohaldatava siseriikliku õiguse sätteid.
3.   Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, kohaldab ELi kaubamärgi kohus samu menetlusnorme, mida kohaldataks kohtu asukohaliikmesriigi riigisisese kaubamärgiga seonduva sama liiki hagi puhul.“
Selle määruse artiklis 211 „Kehtetuks tunnistamine“ ja artiklis 212 „Jõustumine“ on sätestatud, et määrus nr 207/2009 tunnistatakse kehtetuks ja määrus 2017/1001 jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist
Euroopa Liidu Teatajas
, seega 6. juulil 2017, ning et seda kohaldatakse alates 1. oktoobrist 2017.
Saksa õigus
Saksamaa 25. oktoobri 1994. aasta seaduse kaubamärkide ja muude eristavate tähiste kaitse kohta (Gesetz über den Schutz von Marken und sonstigen Kennzeichen,
BGBl
. 1994 I, lk 3082; edaspidi „MarkenG“) § 25 lõike 2 esimeses lauses on sätestatud, et kaubamärgiõiguste rikkumise hagi raames esitatud õiguste lõppemise vastuväite puhul tuleb viieaastase kasutustähtaja arvutamisel lähtuda hagi esitamise kuupäevast. Kui aga viieaastane kasutamata jätmise ajavahemik möödub alles pärast hagi esitamist, tuleb MarkenG § 25 lõike 2 teise lause kohaselt lähtuda menetluse suulise osa lõpetamise kuupäevast.
MarkenG § 55 lõike 3 teine lause näeb ette, et kui varasema registreeritud kaubamärgi omaniku esitatud hagi menetluses esitab kostja õiguste lõppemise vastuväite, siis tuleb kasutamata jätmise viieaastast ajavahemikku arvutada alates suuliste seisukohtade ärakuulamiseks korraldatud kohtuistungi lõpetamisest.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
Husqvarna toodab aiatöö-ja maastikukujundamise masinaid ning tööriistu. Talle kuulub ELi ruumiline kaubamärk, mis registreeriti 26. jaanuaril 2000 numbri 456244 all toote „kastmispihusti“ jaoks.
Lidl müüs alates 2014. aasta juulist kuni 2015. aasta jaanuarini spiraalvoolikukomplekti, mis koosnes spiraalvoolikust, kastmispihustist ja ühendusmuhvist.
Kuna Husqvarna leidis, et Lidli turustatava tootega rikutakse talle kuuluvast kaubamärgist tulenevaid õigusi, esitas ta Lidli vastu Landgericht Düsseldorfile (esimese astme kohus Düsseldorfis, Saksamaa) kaubamärgist tulenevate õiguste rikkumise hagi, nõudes eelkõige rikkumise lõpetamist ja kahju hüvitamist.
Lidl esitas vastuhagi, nõudes, et Husqvarna õigused põhikohtuasjas käsitletava kaubamärgi suhtes tühistaks selle kaubamärgi kasutamata jätmise tõttu.
Landgericht Düsseldorf (esimese astme kohus Düsseldorfis) rahuldas käesoleva kohtuotsuse punktis 20 loetletud Husqvarna nõuded ja jättis Lidli vastuhagi rahuldamata.
Lidl esitas selle kohtuotsuse peale apellatsioonkaebuse Oberlandesgericht Düsseldorfile (liidumaa kõrgeim üldkohus Düsseldorfis, Saksamaa), kes pidas selles asjas viimase kohtuistungi suuliste seisukohtade ärakuulamiseks 24. oktoobril 2017, mille järel tühistas ta esimese astme kohtuotsuse ja tunnistas Husqvarna õigused põhikohtuasjas käsitletava kaubamärgi suhtes tühistatuks alates 31. maist 2017.
Oberlandesgericht Düsseldorf (liidumaa kõrgeim üldkohus Düsseldorfis) leidis, et kasutamata jätmise katkematu ajavahemiku arvutamisel ei ole asjakohane kuupäev, mil Lidl esitas oma vastuhagi, see tähendab 2015. aasta septembris, vaid kuupäev, mil peeti viimane kohtuistung suuliste seisukohtade ärakuulamiseks, mis toimus 24. oktoobril 2017. Nimetatud kohus tuvastas samas, et põhikohtuasjas käsitletava kaubamärgiga kaitstud kaupu ei olnud alates 2012. aasta maist enam turustatud, millest võib järeldada, et ajal, kui esitati vastuhagi kaubamärgi tühistamiseks, ei olnud määruse nr 207/2009 artikli 51 lõike 1 punktis a ette nähtud viieaastane katkematu ajavahemik veel möödunud, samas kui see ajavahemik oli möödunud kuupäeval, kui toimus viimane kohtuistung suuliste seisukohtade ärakuulamiseks.
Husqvarna esitas eelotsusetaotluse esitanud kohtule, Bundesgerichtshofile (Saksamaa Liitvabariigi kõrgeim üldkohus) kassatsioonkaebuse.
See kohus on seisukohal, et talle esitatud kohtuasja lahendamine sõltub kõigepealt vastusest küsimusele, kas määruse nr 207/2009 artikli 51 lõike 1 punkti a ja määruse 2017/1001 artikli 58 lõike 1 punkti a kohase viieaastase ajavahemiku arvutamisel asjasse puutuva kuupäeva kindlaksmääramist reguleerivad need määrused ja kui see on nii, siis selle kuupäeva kindlaksmääramisest.
Ta leiab, et ei määruse nr 207/2009 artikli 51 lõike 1 punktis a ega määruse 2017/1001 artikli 58 lõike 1 punktis a ei ole märgitud, millist kuupäeva tuleb nendes sätetes ette nähtud viieaastase kasutamata jätmise ajavahemiku arvutamisel arvesse võtta, kui asjaomase ELi kaubamärgiga seotud õiguste tühistamise nõue esitatakse vastuhagis.
Sellega seoses märgib ta, et tegemist on menetlusküsimusega ning kuna määrustes nr 207/2009 ja 2017/1001 ei ole seda mingil moel täpsustatud, siis kuulub see riigisisese õiguse kohaldamisalasse. See seisukoht tuleneb määruse nr 207/2009 artikli 14 lõike 3 ja artikli 101 lõike 3 ning määruse 2017/1001 artikli 17 lõike 3 ja artikli 129 lõike 3 koostoimest, nagu nähtub 22. juuni 2016. aasta kohtuotsusest Nikolajeva (
C‑280/15
,
EU:C:2016:467
, punkt
).
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et Saksa tsiviilkohtumenetlusõiguse kohaselt peab kohus oma otsuses tuginema kõigile argumentidele ja asjaoludele, mis on esitatud enne, kui lõpeb viimane kohtuistung suuliste seisukohtade ärakuulamiseks. Kaubamärgiõiguste rikkumise hagi raames esitatud õiguste lõppemise vastuväite kohta on Saksa kaubamärgiõiguses, MarkenG § 25 lõike 2 esimeses lauses sätestatud, et viieaastase kasutustähtaja arvutamisel tuleb lähtuda hagi esitamise kuupäevast. Kui aga viieaastane kasutamata jätmise ajavahemik möödub alles pärast hagi esitamist, tuleb MarkenG § 25 lõike 2 teise lause kohaselt lähtuda kuupäevast, mil lõppes kohtuistung suuliste seisukohtade ärakuulamiseks. Lisaks näeb MarkenG § 55 lõike 3 teine lause ette, et juhul kui varasema kaubamärgi olemasolu tõttu esitatud kaubamärgi kehtetuks tunnistamise hagi suhtes on kostja on esitanud vastuväite, siis peab kaubamärgi omanik tõendama, et kaubamärki on kasutatud viimase viie aasta jooksul enne kuupäeva, mil lõppes kohtuistung suuliste seisukohtade ärakuulamiseks.
Juhul kui vastatakse, et nii määrus nr 207/2009 kui ka määrus 2017/1001 määravad kindlaks kuupäeva, millest lähtudes tuleb viieaastase tähtaja möödumist hinnata, siis tuleb eelotsusetaotluse esitanud kohtu arvates arvesse võtta apellatsioonikohtu viimast istungit suuliste seisukohtade ärakuulamiseks.
Sellega seoses toob ta esile, et niisugust lahendust kinnitab määruse 2017/1001 põhjendus 24, mille kohaselt ELi kaubamärkide kaitsmine on põhjendatud üksnes siis, kui neid tegelikult kasutatakse. Eelotsusetaotluse esitanud kohus lisab, et lähtumine kuupäevast, mil toimus viimane kohtuistung suuliste seisukohtade ärakuulamiseks, ELi kaubamärgi kasutamata jätmise viieaastase ajavahemiku arvutamisel vastab menetlusökonoomia nõudele, kuna vastuhagi esitaja ei ole kohustatud esitama uut hagi juhul, kui nimetatud ajavahemik möödub menetluse kestel.
Neil asjaoludel otsustas Bundesgerichtshof (Saksamaa Liitvabariigi kõrgeim üldkohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kas juhul, kui vastuhagi ELi kaubamärgist tulenevate õiguste tühistamiseks on esitatud enne kaubamärgi viieaastase kasutamata jätmise ajavahemiku lõppu, tuleb selle kuupäeva kindlaksmääramisel, millest lähtutakse määruse nr 207/2009 artikli 51 lõike 1 punkti a ja määruse 2017/1001 artikli 58 lõike 1 punkti a kohase kasutamata jätmise ajavahemiku arvutamisel, järgida kõnealuste määruste sätteid?
2.
Kas esimesele küsimusele jaatavalt vastamise korral tuleb määruse nr 207/2009 artikli 51 lõike 1 punkti a ja määruse 2017/1001 artikli 58 lõike 1 punkti a kohase viieaastase kasutamata jätmise ajavahemiku arvutamisel tuleb juhul, kui vastuhagi ELi kaubamärgist tulenevate õiguste tühistamiseks on esitatud enne kaubamärgi viieaastase kasutamata jätmise ajavahemiku lõppu, lähtuda vastuhagi esitamise kuupäevast või kuupäevast, mil asja apellatsiooniastmes menetlevas kohtus toimus viimane istung suuliste seisukohtade ärakuulamiseks?“
Eelotsuse küsimuste analüüs
Nende kahe küsimusega, mida tuleb analüüsida koos, soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas määruse nr 207/2009 artikli 51 lõike 1 punktis a ja määruse 2017/1001 artikli 58 lõike 1 punktis a ette nähtud kaubamärgi tühistamiseks esitatud vastuhagi puhul on kuupäev, mida tuleb arvesse võtta, et teha kindlaks, kas nendes sätetes nimetatud viieaastane katkematu ajavahemik on möödunud, ette nähtud nende määrustega, ja kui see on nii, siis milline on see kuupäev.
Kohe alguses tuleb märkida, et määruse nr 207/2009 artikkel 101 „Kohaldatav õigus“ sätestab kõigepealt selle lõikes 1, et ELi kaubamärkide kohtud kohaldavad selle määruse sätteid. Seejärel on selle artikli lõikes 2 märgitud, et selle määrusega reguleerimata kaubamärgiküsimustes kohaldab ELi kaubamärkide kohus riigisiseseid, sealhulgas rahvusvahelise eraõiguse sätteid. Lõpuks on selle artikli lõikes 3 täpsustatud, et kui määruses ei ole sätestatud teisiti, kohaldab ELi kaubamärkide kohus samu menetlusnorme, mida kohaldataks kohtu asukohaliikmesriigi riigisisese kaubamärgiga seotud sama liiki hagi puhul.
Tühistamise kohta on määruse nr 207/2009 artikli 51 lõike 1 punktis a ette nähtud, et ELi kaubamärgi omaniku õigused kuulutatakse tühistatuks kaubamärgiõiguste rikkumise suhtes algatatud menetluses esitatud vastuhagi põhjal, kui kaubamärki ei ole liidus viie järjestikuse aasta jooksul tegelikult kasutatud kaupade või teenuste puhul, mille jaoks see on registreeritud, ja kasutamata jätmisel ei ole mõistlikke põhjendusi.
Nagu märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus, tuleb siiski tõdeda, et määruses nr 207/2009 ei ole sõnaselgelt märgitud, milline on selle viieaastase katkematu ajavahemiku arvutamiseks asjakohane kuupäev.
Määruse nr 207/2009 sätetest, mis reguleerivad kohaldatavat korda, tuleneb siiski, et kuupäev, mille seisuga tuleb kindlaks teha, kas kasutamata jätmise viieaastane katkematu ajavahemik on möödunud, on asjaomase vastuhagi esitamise kuupäev.
Selles osas tuleb sedastada, et määruse nr 207/2009 artikli 55 lõike 1 esimese lause kohaselt ei ole kaubamärgiõiguste rikkumise suhtes algatatud menetluses esitatud vastuhagis tühistamise või kehtetuks tunnistamise nõude esitamise kuupäevast alates ELi kaubamärgil määruses nr 207/2009 sätestatud õiguslikku toimet ulatuses, milles omaniku õigused on tühistatud, ja vastavalt selle sätte teisele lausele võib ühe poole taotlusel otsuses kindlaks määrata varasema kuupäeva, mil ilmnes üks tühistamise põhjustest.
Määruse nr 207/2009 artikli 55 lõikest 1 tuleneb, et selle määruse tõlgendamine nii, et kaubamärgi tühistamiseks esitatud vastuhagi puhul tuleb artikli 51 lõike 1 punktis a sätestatud kasutamata jätmise viieaastast katkematut ajavahemikku arvestama hakata kuupäevast, kui toimus viimane kohtuistung suuliste seisukohtade ärakuulamiseks, läheks vastuollu samas määruses ette nähtud tühistamise tagajärgedega.
Esiteks tooks arvestamine alates kuupäevast, kui toimus viimane kohtuistung suuliste seisukohtade ärakuulamiseks, nagu otsustas Oberlandesgericht Düsseldorf (liidumaa kõrgeim üldkohus Düsseldorfis) põhikohtuasjas, tegelikult kaasa selle, et tühistamine jõustub alates kuupäevast, mil artikli 51 lõike 1 punktis a sätestatud tingimused on täidetud, samas kui need tingimused ei ole aga vastuhagi esitamise ajal täidetud.
Sellega seoses tuleb märkida, et kuigi määruse nr 207/2009 artikli 55 lõige 1 näeb erandina ette, et tühistamise tagajärjed võib kindlaks määrata vastuhagi esitamisest varaema kuupäeva seisuga, ei anna see säte võimalust määrata hilisemat kuupäeva, kui vastuhagi esitamise kuupäev.
Teiseks võib asuda seisukohale, et vastuhagi põhjendatuks tunnistamine selle esitamisest hilisemast kuupäevast alates ei mõjuta asjaolu, et ELi kaubamärgil ei olnud vastuhagi esitamise kuupäevast alates liidu kaubamärgimäärustes sätestatud õiguslikku toimet.
Siiski ei saa nõustuda määruse nr 207/2009 sellise tõlgendusega, mille kohaselt juhul, kui vastuhagi esitati enne kasutamata jätmise viieaastase ajavahemiku lõppu, võib tühistamine tuua kaasa tagajärgi ajavahemikus, mil selle määruse artikli 51 lõike 1 punktis a sätestatud tühistamise põhjuse tuvastamise tingimused ei olnud veel täidetud.
Järelikult tuleneb määruse nr 207/2009 artikli 55 lõikes 1 ette nähtud tühistamise tagajärgedest, et hindamisel, kas on möödunud kaubamärgi kasutamata jätmise viieaastane katkematu ajavahemik, mis on üks selle määruse artikli 51 lõikes 1 nimetatud tühistamist võimaldavatest asjaoludest, tuleb lähtuda vastuhagi esitamise kuupäevast. Selle vastuhagi võib rahuldada üksnes juhul, kui see asjaolu on tuvastatud selle kuupäeva seisuga.
Lisaks olgu märgitud, et nõustuda ei saa argumendiga, mille kohaselt tuleb lähtuda kuupäevast, kui apellatsiooniastmes toimus viimane kohtuistung suuliste seisukohtade ärakuulamiseks, et hinnata, kas on möödunud määruse nr 207/2009 artikli 51 lõike 1 punktis a ette nähtud kasutamata jätmise viieaastane katkematu ajavahemik, sest selline tõlgenduse valik täidab eesmärki kaitsta kaubamärke üksnes siis, kui neid tegelikult kasutatakse, ning menetluse tõhususe eesmärki.
Kuna niisugune arutluskäik lähtub kriteeriumist, mis kaldub kõrvale selle määruse asjakohastest sätetest, võib see kahjustada liidu seadusandja taotletud eesmärki, milleks on vastavalt määruse nr 207/2009 põhjendusele 3 ja artiklile 1 tagada ELi kaubamärgi ühtsus.
Kaubamärgi ühtsus võiks seega sattuda kahtluse alla, kui kaubamärgi kaitse ulatus, millele liidu õigusest tulenevalt kaubamärgi omanikul õigus on, võiks kaubamärgi tühistamiseks esitatud vastuhagide raames olla erinev sõltuvalt sellest, millise liikmesriigi menetlusnormide alusel need nõuded on esitatud.
Täpsemalt olgu märgitud, nagu Itaalia valitsus ja Euroopa Komisjon oma seisukohtades leiavad, et ELi kaubamärgi viie aasta jooksul kasutamata jätmise tõttu kaubamärgi tühistamiseks esitatud vastuhagi põhjendatus ei saa sõltuda riigisisese menetluse kestusest.
Osas, milles küsimused puudutavad ka määruse 2017/1001 tõlgendamist, tuleb korrata, et nagu nähtub käesoleva kohtuotsuse punktist 44, tuleb kaubamärgiõiguste rikkumise menetluses just vastuhagi esitamise kuupäeva seisuga kindlaks teha, kas on möödunud liidu kaubamärgi kasutamata jätmise viieaastane katkematu ajavahemik. Kuna põhikohtuasjas esitati vastuhagi aga kuupäeval, mil määrus nr 207/2009 oli veel kohaldatav, siis tuleb esitatud küsimustele vastata ainult selle määruse alusel.
Eeltoodut arvestades tuleb esitatud küsimustele vastata, et määruse nr 207/2009 artikli 51 lõike 1 punkti a tuleb tõlgendada nii, et kui on esitatud vastuhagi ELi kaubamärgist tulenevate õiguste tühistamiseks, tuleb selle kindlakstegemisel, kas on möödunud selles sättes ette nähtud viieaastane katkematu ajavahemik, lähtuda selle vastuhagi esitamise kuupäevast.
Kohtukulud
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse liikmesriigi kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.

Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (viies koda) otsustab:

Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määruse (EÜ) nr 207/2009 [Euroopa Liidu] kaubamärgi kohta artikli 51 lõike 1 punkti a tuleb tõlgendada nii, et kui on esitatud vastuhagi ELi kaubamärgist tulenevate õiguste tühistamiseks, tuleb selle kindlakstegemisel, kas on möödunud selles sättes ette nähtud viieaastane katkematu ajavahemik, lähtuda selle vastuhagi esitamise kuupäevast.

Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: saksa.