CELEX: 62015CJ0258
Řízení o předběžné otázce
Rovné zacházení v zaměstnání a povolání
Směrnice 2000/78/ES
Článek 2 odst. 2 a čl. 4 odst. 1
Diskriminace na základě věku
Omezení přijímání příslušníků policie Autonomního společenství Baskicko na uchazeče mladší 35 let
Pojem ‚podstatný a určující profesní požadavek‘
Sledovaný cíl
Přiměřenost

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 2 odst. 2, čl. 4 odst. 1 a čl. 6 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (
Úř. věst. 2000, L 303, s. 16
; Zvl. vyd. 05/04, s. 79).
Tato žádost byla podána v rámci sporu mezi Gorkou Salaberriou Sorondem a Academia Vasca de Policía y Emergencias (Baskická akademie policie a mimořádných událostí, Španělsko, dále jen „Akademie“) ve věci rozhodnutí této Akademie vyhlásit výběrové řízení, v němž je vyžadováno, aby uchazeči o pracovní místa příslušníků policie Autonomního společenství Baskicko byli mladší 35 let.
Právní rámec
Unijní právo
Body 18, 23 a 25 odůvodnění směrnice 2000/78 uvádějí:
„(18)
Tato směrnice zejména nevyžaduje, aby ozbrojené síly, policie, vězeňské nebo záchranné služby přijímaly nebo zaměstnávaly osoby, které nemají požadovanou schopnost vykonávat řadu funkcí, jejichž vykonávání by se od nich mohlo požadovat se zřetelem k oprávněnému cíli zachování operační schopnosti těchto služeb.
[…]
(23)
Za velmi omezených okolností může být rozdíl v zacházení odůvodněný v případech, kdy vlastnost týkající se […] věku […] představuje oprávněný a rozhodující požadavek povolání, kdy cíl je legitimní a požadavek přiměřený. […]
[…]
(25)
Zákaz diskriminace na základě věku je důležitou součástí dosahování cílů stanovených v hlavních zásadách zaměstnanosti a podporování různosti pracovních sil. Rozdílná zacházení v souvislosti s věkem však mohou být za určitých okolností oprávněná, a proto vyžadují zvláštní ustanovení, která se mohou lišit podle situace v jednotlivých členských státech. Je tudíž důležité rozlišovat mezi rozdílným zacházením, které je odůvodněné, zejména mezi oprávněnými cíli politiky zaměstnanosti, trhu práce a odborného vzdělávání, a diskriminací, která musí být zakázána.“
Podle článku 1 směrnice 2000/78 je účelem této směrnice stanovit obecný rámec pro boj s diskriminací na základě náboženského vyznání či víry, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace v zaměstnání a povolání, s cílem zavést v členských státech zásadu rovného zacházení.
Článek 2 této směrnice stanoví:
„1.   Pro účely této směrnice se ‚zásadou rovného zacházení‘ rozumí neexistence jakékoli přímé nebo nepřímé diskriminace na jakémkoli základě uvedeném v článku 1.
2.   Pro účely odstavce 1 se
a)
‚přímou diskriminací‘ rozumí, pokud se s jednou osobou zachází méně příznivě, než se zachází nebo zacházelo nebo by se zacházelo s jinou osobou ve srovnatelné situaci na základě jednoho z důvodů uvedených v článku 1;
[…]“
Článek 3 uvedené směrnice stanoví:
„1.   V rámci pravomocí svěřených Společenství se tato směrnice vztahuje na všechny osoby ve veřejném i soukromém sektoru, včetně veřejných subjektů, pokud jde o
a)
podmínky přístupu k zaměstnání, samostatné výdělečné činnosti nebo k povolání, včetně kritérií výběru a podmínek náboru bez ohledu na obor činnosti a na všech úrovních profesní hierarchie včetně získávání praktických zkušeností [včetně postupu v zaměstnání];
[…]“
Článek 4 směrnice 2000/78, nadepsaný „Profesní požadavky“, v odstavci 1 stanoví:
„Bez ohledu na čl. 2 odst. 1 a 2 mohou členské státy stanovit, že rozdíl v zacházení na základě vlastností souvisejících s jedním z důvodů uvedených v článku 1 nepředstavuje diskriminaci, pokud z povahy dotyčné pracovní činnosti nebo z podmínek jejího výkonu vyplývá, že tyto vlastnosti představují podstatný a určující profesní požadavek, je-li cíl legitimní a požadavek přiměřený.“
Článek 6 směrnice 2000/78, nadepsaný „Opodstatněnost rozdílů v zacházení na základě věku“, mimo jiné stanoví:
„1.   Bez ohledu na čl. 2 odst. 2 mohou členské státy stanovit, že rozdíly v zacházení na základě věku nepředstavují diskriminaci, jestliže jsou v souvislosti s vnitrostátními právními předpisy objektivně a rozumně odůvodněny legitimními cíli, zejména legitimními cíli politiky zaměstnanosti, trhu práce a odborného vzdělávání, a jestliže prostředky k dosažení uvedených cílů jsou přiměřené a nezbytné.
Tyto rozdíly v zacházení mohou zahrnovat zejména:
[…]
c)
stanovení maximálního věku pro přijetí, který je založen na požadavcích dotyčného pracovního místa na odbornou přípravu nebo na potřebě přiměřené doby zaměstnání před odchodem do důchodu.
[…]“
Španělské právo
Ley Orgánica 2/1986 de Fuerzas y Cuerpos de Seguridad (organický zákon 2/1986 o bezpečnostních silách a sborech) ze dne 13. března 1986 (BOE č. 63 ze dne 14. března 1986) vymezuje úkoly svěřené bezpečnostním silám a sborům státu, policejním sborům autonomních společenství i místním policejním sborům.
Článek 38 odst. 1 až 3 tohoto zákona stanoví úkoly policejních sborů autonomních společenství následovně:
„1.   V rámci vlastních pravomocí
a)
zajišťovat dodržování předpisů a individuálních příkazů vydaných orgány autonomního společenství;
b)
střežit a chránit osoby, instituce, budovy, prostory a příslušenství autonomních společenství a jejich správních složek prostřednictvím zaručování běžného fungování zařízení a bezpečnosti uživatelů jejich služeb;
c)
provádět inspekce činností podléhajících právní úpravě autonomního společenství a odhalovat jakoukoli protiprávní činnost;
d)
uplatňovat donucení pro účely nuceného výkonu aktů nebo ustanovení přijatých autonomním společenstvím.
2.   Ve spolupráci s bezpečnostními silami a sbory státu
a)
zajišťovat dodržování zákonů a dalších ustanovení státu a zaručit fungování základních veřejných služeb,
b)
podílet se na zásazích soudní policie v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 29 odst. 2 tohoto zákona;
c)
dohlížet na veřejná místa, chránit manifestace a udržovat pořádek během velkých shromáždění.
Plnění těchto úkolů přísluší především policejním sborům autonomních společenství a není tím dotčen zásah bezpečnostních sil a sborů státu, pokud jej na žádost orgánů autonomního společenství nebo z jejich vlastního podnětu považují příslušné státní orgány za nezbytný.
3.   V souběžné a nerozdílné součinnosti s bezpečnostními silami a sbory státu
a)
spolupracovat na smírném řešení soukromých sporů, když je jejich zásah vyžadován;
b)
poskytovat pomoc v případě nehod, katastrof nebo kalamitních situací prostřednictvím podílení se na naplňování programů civilní ochrany způsoby stanovenými právem,
c)
zajišťovat dodržování ustanovení o ochraně přírody a životního prostředí, vodních zdrojů i bohatství pocházejícího z lovecké a rybářské činnosti a lesního a dalšího bohatství, které má vazbu s přírodou.“
Článek 53 organického zákona 2/1986, který upravuje úkoly sborů místní policie, stanoví:
„1.   Sbory místní policie plní tyto úkoly:
a)
chrání orgány místních územně správních celků a zajišťují monitorování jejich budov a zařízení či dohled nad nimi;
b)
regulují a řídí dopravu v centrech měst a provádějí signalizaci v souladu s pravidly silničního provozu;
c)
pořizují protokoly o dopravních nehodách, ke kterým došlo v centrech měst;
d)
plní úkoly správní policie, pokud jde o příkazy, oznámení a jiné obecní akty spadající do rámce jejich pravomocí;
e)
podílejí se na úkolech soudní policie […];
f)
poskytují pomoc v případě nehod, katastrof nebo kalamitních situací tím, že se způsoby stanovenými zákonem podílejí na naplňování programů civilní ochrany;
g)
provádějí preventivní činnost a přijímají veškerá opatření k zabránění páchání trestné činnosti […];
h)
monitorují veřejná prostranství a spolupracují s bezpečnostními silami a sbory státu a s policií autonomních společenství s cílem zajistit ochranu manifestací a udržování pořádku v průběhu velkých shromáždění, když je jejich zásah vyžadován;
i)
spolupracují za účelem vyřešení soukromých sporů, když je jejich zásah vyžadován.“
Pokud jde o přijímání do státního policejního sboru, čl. 7 písm. b) Real Decreto 614/1995 por el que se aprueba el Reglamento de los Procesos selectivos y de formación del Cuerpo Nacional de Policía (královské nařízení 614/1995, kterým se schvaluje nařízení o výběrových řízeních a vzdělávacích postupech ve státním policejním sboru) ze dne 21. dubna 1995 (BOE č. 118 ze dne 18. května 1995) stanoví, že uchazečům musí být od 18 do 35 let.
Článek 26 odst. 1 Ley 4/1992 de Policía del País Vasco (zákon 4/1992 o Baskické policii) ze dne 17. července 1992 (
Boletin Oficial del Pais Vasco
č. 155 ze dne 11. srpna 1992) stanoví:
„V rámci pravomocí Autonomního společenství Baskicko je zásadním úkolem Ertzaintza [Baskická autonomní policie] chránit osoby a majetek, zaručovat svobodné uplatňování jejich práv a svobod a zajišťovat bezpečnost občanů na celém území Autonomního společenství. Za tímto účelem vykonává úkoly, které právní řád svěřuje bezpečnostním sborům státu.“
Osmé doplňující ustanovení zákona 4/1992 svěřuje baskické vládě pravomoc, aby „prováděcími právními předpisy“ stanovila „rámec zdravotních výjimek s ohledem na přístup do stupňů a kategorií sborů, které tvoří Baskickou policii, jakož i věkové podmínky a požadovanou výšku“.
Článek 4 písm. b) Decreto 315/1994 por el que se aprueba el Reglamento de Selección y Formación de la Policía del País Vasco (nařízení 315/1994, kterým se schvaluje nařízení o výběru a vzdělávání Baskické policie) ze dne 19. července 1994 (
Boletin Oficial del Pais Vasco
č. 157 ze dne 19. srpna 1994), ve znění Decreto 120/2010 (nařízení 120/2010) ze dne 20. dubna 2010 (dále jen „nařízení 315/1994“) stanoví následující věkovou podmínku:
„Pro přijetí do kategorie příslušník policie musí být uchazeči více než 18 a méně než 35 let. Horní věková hranice však může být u sborů místní policie upravena s ohledem na úkoly vykonávané v rámci místní správy ve sborech místní policie.“
Spor v původním řízení a předběžná otázka
Gorka Salaberria Sorondo podal k Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Vrchní soud Autonomního společenství Baskicko, Španělsko) žalobu proti rozhodnutí Directora General de la Academia Vasca de Policía y Emergencias (generální ředitelka Baskické akademie policie a mimořádných událostí, Španělsko) ze dne 1. dubna 2014, kterým se stanoví zvláštní podmínky obsažené v oznámení o výběrovém řízení určeném k přijetí příslušníků policie Autonomního společenství Baskicko (
Boletin Oficial del Pais Vasco
č. 82 ze dne 1. dubna 2014).
Gorka Salaberria Solondo zpochybňuje legalitu části 2 bodu 1 písm. c) tohoto oznámení o výběrovém řízení, která pro účast v tomto výběrovém řízení vyžaduje, aby byli uchazeči mladší 35 let. Dotyčný, kterému je více než 35 let, tvrdí, že tento požadavek je v rozporu se směrnicí 2000/78 a články 20 a 21 Listiny základních práv Evropské unie. Uvádí zejména, že uložená věková hranice není odůvodněná, jelikož bez rozumného důvodu omezuje právo na vstup do veřejné služby.
Předkládající soud připomíná, že již rozhodl, že horní věková hranice 32 let pro přijímání příslušníků policie Autonomního společenství Baskicko je v souladu s požadavky přiměřenosti vyplývající jak z Ústavy a vnitrostátní právní úpravy, tak ze směrnice 2000/78. Tento soud podle svých slov zohlednil skutečnost, že Soudní dvůr v rozsudku ze dne 12. ledna 2010, Wolf (
C‑229/08
,
EU:C:2010:3
) rozhodl, že čl. 4 odst. 1 této směrnice nebrání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví maximální věk pro přijímání na pracovní místa ve střední technické složce hasičů na 30 let.
Předkládající soud odkazuje rovněž na rozsudek ze dne 13. listopadu 2014, Vital Pérez (
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
), v němž Soudní dvůr rozhodl, že čl. 2 odst. 2, čl. 4 odst. 1 a čl. 6 odst. 1 písm. c) směrnice 2000/78 brání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví maximální věk pro přijímání příslušníků místní policie na 30 let.
Avšak předkládající soud v tomto ohledu uvádí, že úkoly, které španělský právní řád vyhrazuje příslušníkům místní policie, jsou odlišné od úkolů, jež jsou svěřeny příslušníkům bezpečnostních sil a sborů států. Tyto úkoly odpovídají podle předkládajícího soudu úkolům, které jsou svěřeny policii „na plný úvazek“, která má dbát na zajištění veřejného pořádku a bezpečnosti občanů ve všech ohledech. Má tudíž za to, že vzhledem k tomu, že se úkoly příslušníků policie Autonomního společenství Baskicko neshodují s úkoly svěřenými sborům místní policie, nýbrž jsou rozšířeny na úkoly bezpečnostních sil a sborů státu, není rozsudek ze dne 13. listopadu 2014, Vital Pérez (
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
) relevantní pro vyřešení sporu v původním řízení.
Předkládající soud má za to, že s ohledem na vysokou úroveň požadavků vlastních úkolům svěřeným bezpečnostním silám a sborům státu může být stanovení horní věkové hranice 35 let pro přijímání do policejního sboru, který vykonává všechny úkoly spojené s udržováním veřejného pořádku a bezpečnosti, odůvodněné a přiměřené, a tudíž lze mít za to, že je v souladu s čl. 2 odst. 2, čl. 4 odst. 1 a čl. 6 odst. 1 písm. c) směrnice 2000/78.
Za těchto podmínek se Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Vrchní soud Autonomního společenství Baskicko) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Je stanovení horní věkové hranice 35 let jako podmínky pro účast ve výběrovém řízení na obsazení pracovního místa příslušníka Baskické autonomní policie v souladu s výkladem čl. 2 odst. 2, čl. 4 odst. 1 a čl. 6 odst. 1 písm. c) směrnice 2000/78[…]?“
K předběžné otázce
Podstatou otázky předkládajícího soudu je, zda čl. 2 odst. 2 směrnice 2000/78 ve spojení s čl. 4 odst. 1 a čl. 6 odst. 1 písm. c) této směrnice musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové právní úpravě, jako je ta, o kterou se jedná ve věci v původním řízení, která stanoví, že uchazeči o pracovní místa příslušníků policejního sboru musí být mladší 35 let.
Nejdříve je třeba ověřit, zda se na právní úpravu, o kterou se jedná v původním řízení, vztahuje působnost směrnice 2000/78.
Článek 4 písm. b) nařízení 315/1994, který v tomto ohledu stanoví, že osoby, které dosáhly věku 35 let, nemohou být přijaty do sboru policie Autonomního společenství Baskicko, ovlivňuje podmínky přijímání těchto pracovníků. Právní úprava této povahy musí být tudíž považována za právní úpravu stanovící pravidla v oblasti přístupu k zaměstnání ve veřejném sektoru ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) směrnice 2000/78 (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 13. listopadu 2014, Vital Pérez,
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
, bod
).
Z toho vyplývá, že směrnice 2000/78 se použije na takovou situaci, jako je situace, která je základem sporu předloženého předkládajícímu soudu.
Je třeba dále připomenout, že podle článku 1 směrnice 2000/78 je účelem této směrnice stanovit obecný rámec pro boj s diskriminací mimo jiné na základě věku v zaměstnání a povolání, s cílem zavést v členských státech zásadu rovného zacházení.
Podle čl. 2 odst. 1 směrnice 2000/78 se „ ‚zásadou rovného zacházení‘ rozumí neexistence jakékoli přímé nebo nepřímé diskriminace na jakémkoli základě uvedeném v článku 1“ této směrnice. Článek 2 odst. 2 písm. a) uvedené směrnice stanoví, že pro účely čl. 2 odst. 1 této směrnice se přímou diskriminací rozumí, pokud se s jednou osobou zachází méně příznivě než s jinou osobou ve srovnatelné situaci na základě jednoho z důvodů uvedených v článku 1 uvedené směrnice.
V projednávaném případě má podmínka stanovená v čl. 4 písm. b) nařízení 315/1994 za účinek, že se s některými osobami zachází méně příznivě než s jinými osobami ve srovnatelných situacích pouze z toho důvodu, že dosáhly věku 35 let.
Tato právní úprava tudíž zavádí rozdílné zacházení přímo založené na věku ve smyslu ustanovení článku 1 ve spojení s čl. 2 odst. 2 písm. a) směrnice 2000/78 (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 13. listopadu 2014, Vital Pérez,
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
, bod
).
Za těchto podmínek je třeba konečně posoudit, zda takové rozdílné zacházení není diskriminací podle čl. 4 odst. 1 nebo čl. 6 odst. 1 směrnice 2000/78.
Článek 4 odst. 1 směrnice 2000/78 konkrétně stanoví, že „rozdíl v zacházení na základě vlastností souvisejících s jedním z důvodů uvedených v článku 1 [této směrnice] nepředstavuje diskriminaci, pokud z povahy dotyčné pracovní činnosti nebo z podmínek jejího výkonu vyplývá, že tyto vlastnosti představují podstatný a určující profesní požadavek, je-li cíl legitimní a požadavek přiměřený“.
Z tohoto ustanovení vyplývá, že podstatný a určující profesní požadavek musí představovat nikoliv důvod, na němž je založeno rozdílné zacházení, nýbrž vlastnost související s tímto důvodem (rozsudek ze dne 13. listopadu 2014, Vital Pérez,
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
, bod
a citovaná judikatura).
Disponování zvláštními fyzickými schopnostmi je přitom vlastností související s věkem a úkoly týkající se ochrany osob a majetku, zatýkání pachatelů trestné činnosti a dohledu nad nimi, jakož i preventivních hlídek mohou vyžadovat používání fyzické síly (rozsudky ze dne 12. ledna 2010, Wolf,
C‑229/08
,
EU:C:2010:3
, bod
; ze dne 13. září 2011, Prigge a další,
C‑447/09
,
EU:C:2011:573
, bod
, jakož i ze dne 13. listopadu 2014, Vital Pérez,
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
, body
a
a citovaná judikatura).
Povaha těchto úkolů předpokládá zvláštní fyzickou zdatnost, jelikož fyzická selhání při výkonu uvedených úkolů mohou mít značné důsledky nejen pro příslušníky policie samotné a pro třetí osoby, ale také pro udržení veřejného pořádku (rozsudek ze dne 13. listopadu 2014, Vital Pérez,
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
, bod
).
Z toho vyplývá, že požadavek disponovat zvláštními fyzickými schopnostmi za účelem plnění tří základních úkolů policie Autonomního společenství Baskicko popsaných v čl. 26 odst. 1 zákona 4/1992, kterými jsou zajišťování ochrany osob a majetku, garantování svobodného výkonu práv a svobod každého jednotlivce i zajišťování bezpečnosti občanů, může být považován za podstatný a určující profesní požadavek ve smyslu čl. 4 odst. 1 směrnice 2000/78 pro výkon profese, o kterou se jedná v původním řízení.
Pokud jde o cíl sledovaný nařízením 315/1994, Akademie a španělská vláda tvrdí, že uvedené nařízení tím, že stanoví horní věkovou hranici pro vstup do sboru policie Autonomního společenství Baskicko na 35 let, má za cíl zajistit operační schopnost a řádné fungování tohoto policejního sboru, když zajistí, že nově přijatí příslušníci budou s to vykonávat nejnáročnější úkoly z fyzického hlediska po relativně dlouhou dobu své kariéry.
Soudní dvůr v tomto ohledu v bodech 43 a 44 rozsudku ze dne 13. listopadu 2014, Vital Pérez (
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
) nejprve uvedl, že bod 18 odůvodnění směrnice 2000/78 stanoví, že tato směrnice nevyžaduje, aby policie přijímala nebo zaměstnávala osoby, které nemají požadovanou schopnost vykonávat všechny úkoly, jejichž vykonávání by se od nich mohlo požadovat se zřetelem k legitimnímu cíli zachování operační schopnosti těchto služeb, a poté rozhodl, že potřeba zabezpečit operační schopnost a řádné fungování policejního sboru představuje legitimní cíl ve smyslu čl. 4 odst. 1 této směrnice.
Je sice pravda, že Soudní dvůr v bodě 57 téhož rozsudku rozhodl, že vnitrostátní právní úprava, která stanoví horní věkovou hranici pro přijímání příslušníků místní policie Ayuntamiento de Oviedo (obec Oviedo, Španělsko) na 30 let, ukládá nepřiměřený požadavek, jenž je v rozporu s čl. 4 odst. 1 směrnice 2000/78.
Úkoly vykonávané policejními silami autonomních společenství jsou však odlišné od těch, které plní místní policie a o které se jednalo ve věci, v níž byl vydán rozsudek ze dne 13. listopadu 2014, Vital Pérez (
C‑416/13
,
EU:C:2014:2371
). Je tedy třeba připomenout, že příslušníci místní policie jsou zejména na základě článku 53 organického zákona 2/1986 pověřeni zajišťováním ochrany orgánů místních územně správních celků a dohledu nad jejich budovami, regulováním a řízením dopravy v centru města a prováděním signalizace, jakož i plněním úkolů správní policie. Z článku 26 odst. 1 zákona 4/1992 naproti tomu vyplývá, že „zásadním úkolem“ policie Autonomního společenství Baskicko je „chránit osoby a majetek, zaručovat svobodné uplatňování jejich práv a svobod a zajišťovat bezpečnost občanů na celém území autonomního společenství“.
Jak uvedla Akademie na jednání před Soudním dvorem, příslušník policie Autonomního společenství Baskicko zařazený do prvního stupně, což je stupeň, pro který bylo vyhlášeno výběrové řízení, o které se jedná v původním řízení, nevykonává administrativní úkoly, nýbrž vykonává především operační a výkonné úkoly, které – jak uvedl rovněž generální advokát v bodě 35 svého stanoviska – mohou vyžadovat použití fyzické síly, jakož i plnění úkolů v obtížných, nebo dokonce mimořádných zásahových podmínkách. Podle informací předaných Akademií jsou zaměstnanci přijímáni k výkonu pouze administrativních úkolů na základě zvláštních výběrových řízení, pro která není stanovena věková hranice.
Akademie přitom před Soudním dvorem tvrdila, že – jak vyplývá ze zpráv, které jsou přílohou jejího písemného vyjádření – od věku 40 let dochází u příslušníků policie Autonomního společenství Baskicko k funkčnímu poklesu, který se projevuje sníženou schopností obnovy sil po náročném fyzickém výkonu a neschopností po určitou dobu provést jakýkoli jiný stejně náročný úkol. Podle těchto zpráv nemůže být příslušník, kterému je více než 55 let, kromě toho považován za příslušníka, jenž plně disponuje schopnostmi nezbytnými k náležitému výkonu své profese, aniž by byl vystaven určitému riziku on nebo třetí osoby.
Akademie dále upřesnila, že příslušníci policie Autonomního společenství Basicko mají od 56 let ze zákona nárok na snížení ročního pracovního úvazku, jakož i na vynětí z práce v noci a z pochůzkové povinnosti mimo prostory policie („upravená aktivní služba“), přičemž příslušník, který využívá tohoto druhu úpravy služby, se dobrovolně zavazuje odejít do důchodu v 60 letech nebo případně v 59 letech.
Konečně je třeba zdůraznit, že podle údajů předložených Akademií byl policejní sbor Autonomního společenství Baskicko v roce 2009, tedy těsně před vložením věkové hranice, o kterou se jedná v původním řízení, do nařízení 315/1994, tvořen 8000 příslušníky. V této době bylo 59 z těchto příslušníků mezi 60 až 65 lety a 1399 bylo ve věku od 50 do 59 let. Dodala, že podle prognóz uskutečněných v roce 2009 bude v roce 2018 1 135 příslušníkům mezi 60 a 65 lety a 4660 příslušníkům, neboli více než polovině početního stavu, mezi 50 až 59 lety. V roce 2025 bude více než 50 % příslušníků policejního sboru mezi 55 a 65 lety. Na základě těchto údajů lze předpovědět masivní stárnutí příslušníků uvedeného sboru.
Ve světle uvedených údajů zdůraznila Akademie nutnost stanovit pravidla pro postupné nahrazování starších příslušníků prostřednictvím výběrových řízení, v nichž budou přijímáni mladší zaměstnanci schopní plnit fyzicky náročné úkoly. Tím se projednávaná věc liší rovněž od věci, ve které byl vydán rozsudek ze dne 13. listopadu 2014, Vital Pérez (
C- 416/13
,
EU:C:2014:2371
), v níž – jak vyplývá z bodu 56 uvedeného rozsudku – nebylo prokázáno, že cíl zajištění operační schopnosti a řádného fungování sboru příslušníků místní policie vyžadoval zachování určité věkové struktury tohoto sboru, k čemuž by bylo nutné přijímat výhradně příslušníky mladší 30 let.
Z výše uvedeného vyplývá, že úkoly, které jsou svěřeny příslušníkům policie Autonomního společenství Baskicko zařazeným do prvního stupně, zahrnují fyzicky náročné úkoly. Akademie přitom rovněž tvrdila, že věk, v němž je příslušník policie Autonomního společenství Baskicko přijat, je rozhodující pro dobu, během níž bude tento příslušník schopen takové úkoly plnit. Příslušníkovi přijatému ve věku 34 let, který ostatně bude muset absolvovat školení v délce přibližně dvou let, budou moci být přidělovány tyto úkoly po dobu maximálně 19 let, než dosáhne věku 55 let. Za těchto podmínek by přijímání ve vyšším věku znemožňovalo přidělování fyzicky náročných úkolů dostatečnému počtu příslušníků. Takové přijímání by rovněž neumožňovalo, aby takto přijatým příslušníkům byly uvedené úkoly přidělovány po dostatečně dlouhou dobu. Konečně jak vysvětluje Akademie, rozumná organizace sboru příslušníků policie Autonomního společenství Baskicko vyžaduje, aby byla zajištěna rovnováha mezi počtem fyzicky náročných pracovních míst, jež nejsou určena starším příslušníkům, a počtem fyzicky méně náročných pracovních míst, jež mohou být zastávána těmito příslušníky (obdobně viz rozsudek ze dne 12. ledna 2010, Wolf,
C‑229/08
,
EU:C:2010:3
, bod
).
Jak kromě toho uvedl generální advokát v bodě 38 svého stanoviska, hrozící nedostatky ve fungování složek policie Autonomního společenství Baskicko vylučují, že by alternativním a méně omezujícím opatřením mohlo být pořádání náročných, vylučovacích zkoušek tělesné zdatnosti v rámci výběrového řízení. Cíl spočívající v zachování operační schopnosti a řádného fungování policie Autonomního společenství Baskicko totiž vyžaduje za účelem znovuvybudování uspokojivé věkové pyramidy, aby nebylo disponování zvláštními fyzickými schopnostmi chápáno staticky v době výběrového řízení, ale bylo chápáno dynamicky s tím, že se rovněž zohlední léta služby, která budou následovat poté, co bude příslušník přijat.
Z toho vyplývá, že taková právní úprava, jako je ta, o kterou se jedná v původním řízení, která stanoví, že uchazeči o pracovní místa příslušníků policie Autonomního společenství Baskicko musí být mladší 35 let, může být považována za právní úpravu, která je přiměřená cíli spočívajícímu v zajištění operační schopnosti a řádného fungování dotyčné policejní složky a nepřekračuje meze toho, co je nezbytné k dosažení tohoto cíle, pokud se předkládající soud ujistí, že jednotlivé údaje vyplývající z vyjádření a dokumentů, jež Akademie předložila Soudnímu dvoru a jež byly výše uvedeny, jsou správné.
Vzhledem k tomu, že rozdílné zacházení v závislosti na věku, které vyplývá z této právní úpravy, není diskriminací podle čl. 4 odst. 1 směrnice 2000/78, není namístě zjišťovat, zda by mohlo být odůvodněné z hlediska čl. 6 odst. 1 písm. c) této směrnice.
Z výše uvedeného vyplývá, že na položenou otázku je třeba odpovědět tak, že čl. 2 odst. 2 směrnice 2000/78 ve spojení s čl. 4 odst. 1 této směrnice musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové právní úpravě, jako je ta, o kterou se jedná ve věci v původním řízení, která stanoví, že uchazeči o pracovní místa příslušníků policejního sboru, kteří plní veškeré operační a výkonné úkoly tohoto sboru, musí být mladší 35 let.
K nákladům řízení
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (velký senát) rozhodl takto:

Článek 2 odst. 2 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, ve spojení s čl. 4 odst. 1 této směrnice musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové právní úpravě, jako je ta, o kterou se jedná ve věci v původním řízení, která stanoví, že uchazeči o pracovní místa příslušníků policejního sboru, kteří plní veškeré operativní a výkonné úkoly tohoto sboru, musí být mladší 35 let.

Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: španělština.