CELEX: 62017TJ0610
Reach
Ämnen för vilka det krävs tillstånd
Upptagande av 1-brompropan (nPB) i bilaga XIV till förordning (EG) nr 1907/2006
Kvantitet
Registreringsunderlag
Uppgifter
Gruppering av ämnen
Principen om god förvaltningssed
Rätt att fritt bedriva näringsverksamhet och handel
Motiveringsskyldighet
Berättigade förväntningar
Proportionalitet
Likabehandling

I.

Bakgrund till tvisten och den angripna förordningen
1-brompropan (n-propylbromid, nPB) är ett flytande bromerat ämne. Det används som lösningsmedel vid ångavfettning. Det används också som intermediär vid framställning av andra ämnen. Ämnet har klassificerats som reproduktionstoxiskt (kategori 1 B) i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 av den 16 december 2008 om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar, ändring och upphävande av direktiven 67/548/EEG och 1999/45/EG samt ändring av förordning (EG) nr 1907/2006 (
EUT L 353, 2008, s. 1
).
En av de sökande, ICL-IP Terneuzen BV, är den ledande registranten för nPB. Bolaget framställer och använder nPB i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av den 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv 1999/45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv 76/769/EEG och kommissionens direktiv 91/155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG (
EUT L 396, 2006, s. 1
).
Den andra sökanden, ICL Europe Coöperatief UA, släpper ut nPB på marknaden för användning som lösningsmedel vid ångavfettning och ytrengöring och använder det i den mening som avses i förordning nr 1907/2006.
Den 11 oktober 2002 lämnade ICL-IP Terneuzen in ett registreringsunderlag för nPB i mängdintervallet 1 000–10 000 ton per år. Därefter uppmanade bolaget alla medlemmar i forumet för informationsutbyte om ämnen att ansluta sig till en gemensam ansökan för ämnet.
Den 3 september 2012 offentliggjorde Europeiska kemikaliemyndigheten (Echa) på sin webbplats underlaget till ett förslag att med stöd av artikel 57 c i förordning nr 1907/2006 identifiera nPB som ett ämne som inger mycket stora betänkligheter.
Den 18 oktober 2012 inkom sökandena med synpunkter på förslaget att identifiera nPB som ett ämne som inger mycket stora betänkligheter. Sökandena underströk bland annat att nPB huvudsakligen användes som en icke tillståndspliktig intermediär och att dess övriga användning var noggrant kontrollerad eller omfattades av gränsvärden för yrkesmässig exponering.
Den 18 december 2012 fattade Echas verkställande direktör beslut ED/169/2012, genom vilket nPB fördes upp på kandidatförteckningen i enlighet med artikel 59.8 i förordning nr 1907/2006.
Den 1 september 2014, i samband med den sjätte prioriteringen, offentliggjorde Echa på sin webbplats ett förslag till rekommendation om upptagande av ämnen, däribland nPB, i bilaga XIV till förordning nr 1907/2006 (nedan kallad bilaga XIV). Echa uppmanade de berörda parterna att inkomma med synpunkter senast den 1 december 2014. De 22 ämnen som avsågs med detta förslag, däribland nPB, hade valts ut på grundval av de preliminära resultaten av denna prioritering. Dessa resultat offentliggjordes på Echas webbplats samma dag.
Sökandena lade fram synpunkter på detta förslag till rekommendation den 1 december 2014, på de andra registranternas vägnar. Sökandena underströk bland annat att ungefär 70 procent av all nPB användes som intermediär och därför inte omfattades av avdelning VII i förordning nr 1907/2006.
Echa antog den 1 juli 2015 en rekommendation om upptagande av ämnen i bilaga XIV. Myndigheten rekommenderade att nPB skulle tas upp i bilaga XIV utan undantag för någon av dess användningar eller användningskategorier (nedan kallad Echas rekommendation). Samma dag offentliggjorde Echa de slutliga och uppdaterade resultaten tillsammans med handlingar som utgjorde stöd för myndighetens slutsatser, däribland en referenshandling om nPB. Av denna handling framgår att den samlade prioriteringspoängen för nPB var 20 av 45 för kriterierna i artikel 58.3 första stycket a–c i förordning nr 1907/2006. Denna samlade poäng bestod av 1 av 15 för ämnets inneboende egenskaper, 12 av 15 för volymerna och 7 av 15 för en vitt spridd användning. Echa angav i den slutliga slutsatsen om nPB att andra ämnen på kandidatlistan som bedömts i denna rekommendation visserligen hade fått en högre samlad poäng utifrån kriterierna i artikel 58.3 första stycket a–c i förordning nr 1907/2006, men att myndigheten ändå rekommenderade att nPB togs upp i bilaga XIV på grund av att detta ämne grupperades tillsammans med trikloreten, ett ämne som redan fanns med i nämnda bilaga.
Sökandena översände en första skrivelse till Europeiska kommissionen den 10 augusti 2015. I denna skrivelse gjorde de gällande att Echas rekommendation var behäftad med förfarandefel och en felaktig rättstillämpning.
Kommissionen svarade sökandena den 18 september 2015.
Sökandena översände en andra skrivelse till kommissionen den 4 februari 2016. I denna skrivelse anförde sökandena ytterligare uppgifter i syfte att visa att det vore en felaktig rättstillämpning att föra in nPB i bilaga XIV med stöd av Echas rekommendation och begärde att få träffa företrädare för kommissionen.
Sökandena översände en tredje skrivelse till kommissionen den 3 oktober 2016. I denna skrivelse anförde de att de volymer nPB som användes till ångavfettning och ytrengöring hade minskat ytterligare på grund av att den enda andra registrant som avsåg att använda ämnet på detta sätt, och inte som intermediär, hade avbrutit sin registrering. Detta innebar att ICL-IP Terneuzen var den enda återstående leverantören för icke intermediär användning av nPB som var tillståndspliktig och att nya data hade samlats in för det aktuella ämnet som gjorde det möjligt att fastställa säkra användningsnivåer för nPB. Sökandena begärde att kommissionen skyndsamt skulle granska denna ytterligare information och att ett möte skulle anordnas i varje fall före nästa sammanträde i regleringskommittén.
Genom skrivelse av den 15 november 2016 underrättade kommissionen sökandena om att det var av rent förbiseende som de inte hade fått svar på skrivelsen av den 4 februari 2016. Kommissionen angav samtidigt att den hade anmodat Echa att analysera de data som översänts av sökandena och gick med på att anordna ett möte. Kommissionen uppmanade sökandena att kontakta kommissionens sekretariat för att finna ett lämpligt mötesdatum i november.
Vid regleringskommitténs sammanträde den 7 och 8 december 2016 diskuterades förslaget till kommissionens förordning om ändring av bilaga XIV för att lägga till de rekommenderade ämnena, däribland nPB.
Sökandena kontaktade kommissionen genom ett e-postmeddelande av den 7 december 2016 för att anordna det möte som avses ovan i punkt 15. I meddelandet frågade sökandena om regleringskommitténs sammanträde om införande av nPB i bilaga XIV fortfarande skulle äga rum den 7 och den 8 december 2016.
Regleringskommittén tillstyrkte Echas rekommendation den 8 december 2016.
Kommissionen besvarade sökandenas e-postmeddelande av den 7 december 2016 den 23 december 2016. I svaret förklarade kommissionen bland annat att kommissionen hade fått detta e-postmeddelande för sent för att kunna anordna ett möte med sökandena, i och med att regleringskommitténs sammanträde ägde rum samma dag.
Den 13 juni 2017 antog kommissionen förordning (EU) 2017/999 av den 13 juni 2017 om ändring av bilaga XIV på grundval av regleringskommitténs tillstyrkande och Echas rekommendation (
EUT L 150, 2017, s. 7
, nedan kallad den angripna förordningen). Genom den angripna förordningen togs nPB upp i bilaga XIV i punkt 32. Inget undantag föreskrevs för vissa användningar eller användningskategorier, och slutdatum för ämnet fastställdes till den 4 juli 2020. Det framgår av skäl 1 i nämnda förordning att kommissionen ansåg att nPB uppfyllde kriterierna för att klassificeras som reproduktionstoxiskt (kategori 1 B) i enlighet med förordning nr 1272/2008 och därför uppfyllde kriterierna för upptagande i bilaga XIV enligt artikel 57 c i förordning nr 1907/2006. I skäl 13 i den angripna förordningen förklarade kommissionen att nPB hade identifierats och upptagits på kandidatförteckningen i enlighet med artikel 59 i förordning nr 1907/2006, att Echa i sina rekommendationer prioriterat det för upptagande i bilaga XIV och att det, trots information som mottagits från de berörda parterna, var lämpligt att uppta nPB i nämnda bilaga.
II.

Förfarandet vid tribunalen och parternas yrkanden
Sökandena väckte förevarande talan genom ansökan som inkom till tribunalens kansli den 6 september 2017.
Kommissionen lämnade in sitt svaromål den 23 november 2017.
Sökandena lämnade in sin replik den 15 januari 2018.
Kommissionen lämnade in sin duplik den 5 mars 2018.
Echa ansökte om att få intervenera i detta mål till stöd för kommissionens yrkanden genom en handling som lämnades in till tribunalens kansli den 4 december 2017. Echa tilläts intervenera till stöd för kommissionens yrkanden genom beslut av den 1 mars 2018, ICL-IP Terneuzen och ICL Europe Coöperatief/kommissionen (
T-610/17
, ej publicerat,
EU:T:2018:139
). Echa lämnade in sin interventionsinlaga den 17 april 2018. Kommissionen och sökandena yttrade sig över interventionsinlagan den 15 och den 30 maj 2018.
På förslag av referenten beslutade tribunalen (femte avdelningen) att inleda den muntliga delen av förfarandet och att som en åtgärd för processledning enligt artikel 89 i tribunalens rättegångsregler ställa en skriftlig fråga till kommissionen och till Echa. Kommissionen och Echa besvarade frågan inom den fastställda fristen.
Sökandena har lämnat in ett skriftligt yttrande om förhandlingsrapporten. Yttrandet fördes till handlingarna i målet genom ett beslut av ordföranden för femte avdelningen.
Sökandena, kommissionen och Echa utvecklade sin talan och svarade på tribunalens frågor vid förhandlingen den 14 februari 2019. Kommissionen yttrade sig muntligen om förhandlingsrapporten. Vid förhandlingen gjorde sökandena gällande att det uttryckligen angavs i kommissionens beslut C(2018) 5057 final av den 10 augusti 2018 om godkännande av trikloreten för vissa användningar att det i fråga om användning av detta ämne vid rengöring av industrikomponenter genom ångavfettning inte fanns några lämpliga alternativa ämnen eller tekniker som var tekniskt och ekonomiskt genomförbara. Kommissionen och Echa yttrade sig om detta arguments tillåtlighet och relevans.
Sökandena har yrkat att tribunalen ska
–
ogiltigförklara den angripna förordningen i den mån nPB upptas i bilaga XIV,
–
förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna,
–
”vidta de ytterligare åtgärder som krävs för en god rättsskipning”.
Kommissionen har yrkat att tribunalen ska
–
ogilla talan,
–
förplikta sökandena att ersätta rättegångskostnaderna.
Echa har yrkat att tribunalen ska
–
ogilla talan,
–
förplikta sökandena att ersätta rättegångskostnaderna.
III.

Rättslig bedömning
Sökandena har åberopat sex grunder till stöd för sin talan. Den första grunden avser en bristfällig motivering av den angripna förordningen, en uppenbart oriktig bedömning och ett åsidosättande av principen om god förvaltningssed. Den andra grunden avser ett åsidosättande av artikel 55 i förordning nr 1907/2006, ett åsidosättande av förordningens mål att främja konkurrenskraften och ett åsidosättande av sökandenas rätt att fritt bedriva näringsverksamhet och handel. Den tredje grunden avser bland annat ett åsidosättande av motiveringsskyldigheten. Den fjärde grunden avser ett åsidosättande av principen om skydd för berättigade förväntningar. Grunden består av tre delar. Den första delgrunden avser kriteriet om mängden nPB. Den andra delgrunden avser grupperingen av nPB och trikloreten. Den tredje delgrunden avser den omständigheten att sökandena, med hänsyn till den prioriteringspoäng som tilldelats nPB, kunde förvänta sig att ämnet inte skulle tas upp i bilaga XIV. Den femte grunden avser ett åsidosättande av proportionalitetsprincipen. Den sjätte grunden avser slutligen ett åsidosättande av principen om likabehandling och icke-diskriminering.
Tribunalen erinrar inledningsvis om att Echa genom beslut av den 3 september 2012 identifierade nPB som ett kandidatämne i den mening som avses i artikel 57 c i förordning nr 1907/2006. Det framgår av artikel 58 i denna förordning att de kandidatämnen som bör prioriteras för upptagande i bilaga XIV ska identifieras. Echa rekommenderade därför den 1 juli 2015, i enlighet med artikel 58.3 i förordningen, att de kandidatämnen som myndigheten ansåg borde prioriteras skulle tas upp i bilagan. Beträffande nPB angav Echa att detta ämne, med beaktande av hur det bedömts mot bakgrund av de kriterier som uttryckligen anges i artikel 58.3 a–c i förordning nr 1907/2006, det vill säga ämnets inneboende egenskaper, dess vitt spridda användning och dess volymer, samt med hänsyn till ämnets gruppering med trikloreten, borde prioriteras för upptagande i bilaga XIV (se ovan punkt 10). Kommissionen antog därefter den angripna förordningen med stöd av artikel 58.1 i förordning nr 1907/2006 och i enlighet med förfarandet i artikel 133.4 i den förordningen, varvid nPB togs upp i bilaga XIV.
Den nu aktuella talan syftar inte till att ifrågasätta att nPB identifierats som ett kandidatämne enligt artikel 57 c i förordning nr 1907/2006, som kan tas upp i bilaga XIV. Sökandena har endast gjort gällande att det är för tidigt att ta upp nPB i nämnda bilaga.
Tribunalen framhåller också att föremålet för den nu aktuella talan visserligen är en ogiltigförklaring av den angripna förordningen och att talan således inte direkt avser Echas rekommendation. Kommissionen beslutade emellertid i denna förordning att följa Echas rekommendation och grunda sig på den utvärdering av nPB som Echa gjorde mot bakgrund av kriterierna i artikel 58.3 a–c i förordning nr 1907/2006, det vill säga ämnets inneboende egenskaper, spridda användning och volymer, och med hänsyn till kriteriet avseende grupperingen av nPB och trikloreten. Under de omständigheterna konstaterar tribunalen att sökandenas grunder om Echas utvärdering är avsedda att ifrågasätta de överväganden som den angripna förordningen grundar sig på.
Tribunalen granskar först de argument som sökandena anfört i syfte att ifrågasätta kommissionens överväganden utifrån mängden nPB, vilka utvecklats i den första grunden och den fjärde grundens första del.
Sedan bedöms sökandenas argument i syfte att ifrågasätta kommissionens överväganden utifrån grupperingen av nPB och trikloreten, det vill säga de argument som anförts i den tredje grunden och den fjärde grundens andra del.
Därefter granskas den sjätte grunden, som avser ett åsidosättande av principen om likabehandling och icke-diskriminering.
Vidare granskar tribunalen den fjärde grundens tredje del, som avser den omständigheten att sökandena, mot bakgrund av den samlade prioriteringspoängen för nPB, inte kunde förvänta sig att detta ämne skulle tas upp i bilaga XIV genom den angripna förordningen.
Slutligen görs en bedömning av den andra grunden, som avser ett åsidosättande av artikel 55 i förordning nr 1907/2006, ett åsidosättande av förordningens mål att främja konkurrenskraft och ett åsidosättande av sökandenas rätt att fritt bedriva näringsverksamhet och handel, samt av den femte grunden, avseende ett åsidosättande av proportionalitetsprincipen.
A.

Kommissionens överväganden om mängden nPB
Genom den första grunden och den första delen av den fjärde grunden har sökandena gjort gällande argument som syftar till att ifrågasätta kommissionens överväganden utifrån mängden nPB.
1.

Den första grunden: Bristfällig motivering av den angripna förordningen, åsidosättande av principen om god förvaltningssed och uppenbart oriktiga bedömningar
Den första grunden består av två delgrunder. I den första delgrunden har sökandena gjort gällande att motiveringen av den angripna förordningen är otillräcklig. Kommissionen har inte förklarat ordentligt hur de mängder nPB som användes vid bedömningen av detta ämne beräknades. Genom den andra delgrunden har sökandena gjort gällande att kommissionen åsidosatte principen om god förvaltningssed och gjorde uppenbart oriktiga bedömningar när den enbart grundade sig på mängddata i registreringsunderlaget och inte på data som lades fram vid det offentliga samrådet och därefter under det förfarande som utmynnade i antagandet av den angripna förordningen.
a)

Den första delgrunden: Otillräcklig motivering av den angripna förordningen
Sökandena har anfört att kommissionen överväganden, som grundades på mängden nPB, inte var tillräckligt underbyggda. Sökandena har närmare bestämt anfört att kommissionen inte tillräckligt har förklarat hur de mängder nPB som kommissionen beaktade beräknades. Sökandena har även gjort gällande att de inte har kunnat tillvarata sina intressen på ett ändamålsenligt sätt.
Kommissionen, har bestritt sökandenas argument med stöd av Echa.
Tribunalen erinrar först och främst om att rättsakter enligt artikel 296 FEUF ska motiveras. Skyldigheten att motivera ett beslut som går någon emot följer av principen om iakttagande av rätten till försvar och syftar till att dels ge den som berörs av en sådan rättsakt tillräckliga upplysningar för att kunna bedöma om den är välgrundad, eller om den eventuellt är behäftad med ett fel som gör att dess giltighet kan ifrågasättas vid Europeiska unionens domstol, dels göra det möjligt för unionsdomstolen att pröva rättsaktens lagenlighet (dom av den 15 april 2011, Republiken Tjeckien/kommissionen,
T-465/08
,
EU:T:2011:186
, punkt
).
Motiveringen ska emellertid vara anpassad till rättsaktens beskaffenhet och till det sammanhang i vilket rättsakten antagits. Kravet på motivering ska bedömas med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet, särskilt rättsaktens innehåll, de anförda skälens karaktär och det intresse som de vilka rättsakten är riktad till, eller andra personer som direkt och personligen berörs av den, kan ha av att få förklaringar. Det krävs inte att samtliga faktiska och rättsliga omständigheter anges i motiveringen, eftersom bedömningen av huruvida en motivering är tillräcklig inte ska ske endast utifrån rättsaktens ordalydelse, utan även utifrån sammanhanget och samtliga rättsregler på det aktuella området. En rättsakt som går någon emot ska anses vara tillräckligt motiverad särskilt om den har tillkommit i ett sammanhang som är känt för den berörda personen och som ger denna person möjlighet att förstå innebörden av den åtgärd som vidtas gentemot honom eller henne (dom av den 18 september 2015, Petro Suisse Intertrade/rådet,
T-156/13 och T-373/14
, ej publicerad,
EU:T:2015:646
, punkt
).
Tribunalen vill också erinra om att motiveringsskyldigheten utgör en väsentlig formföreskrift som ska särskiljas från frågan huruvida motiveringen är välgrundad, vilken ska hänföras till frågan huruvida den omtvistade rättsakten är lagenlig i materiellt hänseende (dom av den 22 mars 2001, Frankrike/kommissionen,
C‑17/99
,
EU:C:2001:178
, punkt
).
Tribunalen framhåller vidare, vad gäller motiveringen av den angripna förordningen, att det för det första framgår av skälen 1, 13 och 20 i den angripna förordningen att kommissionen konstaterat att nPB var ett kandidatämne, att Echa hade rekommenderat att ämnet skulle prioriteras för upptagande i bilaga XIV och att kommissionen, trots de berörda parternas synpunkter, ansåg att detta ämne skulle tas upp i nämnda bilaga genom den angripna förordningen.
För det andra ska hänsyn tas till Echas rekommendation och innehållet i de handlingar som rekommendationen hänför sig till, i och med att kommissionen hänvisat till denna rekommendation i den angripna förordningen och har beslutat att följa den.
Det framgår av bilaga I till Echas rekommendation, och av den referenshandling om nPB av den 1 juli 2015 som denna bilaga hänför sig till, att Echa rekommenderade att nPB skulle prioriteras för upptagande i bilaga XIV på grund av att Echa hade tilldelat detta ämne prioriteringspoängen 20 av 45 för de kriterier som uttryckligen anges i artikel 58.3 första stycket a–c i förordning nr 1907/2006 (se ovan punkt 10) samt på grund av övervägandena om grupperingen av nPB och trikloreten, ett ämne som redan var upptaget i denna bilaga. Echa hänvisade även i nämnda bilaga till andra offentliga handlingar som myndigheten grundade sig på när den tog fram sin rekommendation, däribland följande:
–
Prioriteringsvägledning av den 10 februari 2014.
–
De preliminära resultaten av den sjätte prioriteringen av den 1 september 2014.
–
Handling av den 1 juli 2015 med kommentarer från berörda parter och hänvisningar till svaren på förslaget till den sjätte rekommendationen inför upptagandet av nPB i bilaga XIV.
–
Handling av den 1 juli 2015 med Echas svar på dessa kommentarer.
Det framgår av sidan 2 i referenshandlingen om nPB av den 1 juli 2015 att Echa tagit hänsyn till informationen i registreringsunderlaget för detta ämne angående mängder för dess olika användningar, det vill säga de mängder som angavs i punkt 3.5 i registreringsunderlaget för detta ämne. Det framgår även att den mängd nPB som var tillståndspliktig enligt dessa data skulle anses motsvara intervallet 1 000–10 000 ton i punkt 5.2 i prioriteringsvägledningen av den 10 februari 2014 och att ämnet skulle ges 12 av 15 prioriteringspoäng för detta intervall.
Echa redogjorde för sitt tillvägagångssätt i handlingen av den 1 juli 2015 med Echas svar på de berörda parternas kommentarer. Echa angav bland annat att mängderna hade uppskattats med hänsyn till data som hämtats från punkterna 3.2 och 3.5 i registreringsunderlaget, data i kemikaliesäkerhetsrapporterna samt information som framkommit under det förfarande som utmynnade i att nPB identifierades som ett ämne som inger mycket stora betänkligheter, det vill säga rapporter som upprättades i detta sammanhang och information som lades fram vid det offentliga samrådet. När information om användningar som var undantagna tillståndsplikt och motsvarande mängder fanns att tillgå, angav Echa att myndigheten även tog med denna information i bedömningen för att uppskatta den mängd som var relevant för prioriteringen. Echa klargjorde i detta sammanhang att uppskattningen av de tillståndspliktiga mängderna främst vilade på data som hämtats från registreringsunderlaget och kemikaliesäkerhetsrapporterna. Andra uppgifter, i synnerhet om mängd per användning, som hämtats från rapporterna om identifiering av ämnen som inger mycket stora betänkligheter och från offentliga samråd, kunde enligt myndigheten beaktas om det var möjligt att bedöma informationens representativitet och tillförlitlighet. Echa angav även att man vid prioriteringen i allmänhet tillämpat ett försiktigt tillvägagångssätt i de fall då det inte var möjligt att utifrån tillgängliga data dra en entydig slutsats i frågan om ett ämne användes som intermediär eller om andra undantag var tillämpliga.
Just i fråga om nPB förklarade Echa att myndigheten, på grundval av data i registreringsunderlaget, ansåg att mängden nPB som omfattades av tillståndsplikt låg i intervallet 1 000–10 000 ton i punkt 5.2 i prioriteringsvägledningen av den 10 februari 2014. Echa menade att detta motiverade mängdpoängen 12 av 15. Denna uppskattning skulle inte förändras, även om hänsyn togs till den uppskattning som angavs vid det offentliga samrådet, att det rörde sig om 30 procent av den sammanlagda mängden i Europeiska unionen. Echa framhöll i detta sammanhang, vad beträffar mängden tillståndspliktigt nPB, att informationen i registreringsunderlaget skiljde sig från den information som lades fram vid detta offentliga samråd. Echa anförde att industrin i samband med det offentliga samrådet uppgav att denna mängd understeg 1000 ton. Echa ansåg att den information som lämnats i kommentarerna inte var tillräcklig för att data i registreringsunderlaget inte skulle beaktas och att det ankom på registranterna att se till att korrekta mängder angavs i registreringsunderlaget.
Hänsyn bör också tas till vad som anges i prioriteringsvägledningen av den 10 februari 2014, som Echa hänvisade till i sin rekommendation. Av punkt 3 i nämnda vägledning framgår först och främst att den information som behövs för prioriteringen i princip ska finnas i registreringsunderlaget. I fotnot 2 angående denna punkt erinras om att det är en lagstadgad skyldighet att registrera underlaget, att registranter är skyldiga att lämna korrekta uppgifter och vid behov uppdatera dem i god tid och att en registrant således är ansvarig för att uppgifterna i registreringsunderlaget är riktiga. Där anges också att information som läggs fram till följd av registreringsskyldigheten används i andra processer enligt förordning nr 1907/2006. Data i registreringsunderlaget utgör vidare, såsom framgår av punkt 4 första stycket i den aktuella vägledningen, den huvudsakliga informationskällan vid prioriteringsarbetet, och industrin ges rådet att ange alla relevanta data direkt i registreringsunderlaget. När de data som krävs för prioriteringen finns tillgängliga i registreringsunderlaget (och är av tillräckligt god kvalitet) ska bedömningen av ett ämne också, enligt tredje stycket i samma punkt, grundas på dessa data. För det fallet att sådana data saknas, är motstridiga eller av dålig kvalitet anges dessutom i samma stycke att de realistiska scenarion som är mest ogynnsamma ska användas. I fjärde stycket i denna punkt påpekas slutligen att kvaliteten på de data som används alltid kommer att påverka resultatet av prioriteringen.
Hänsyn bör för det tredje tas till skriftväxlingen mellan kommissionen och sökandena under det administrativa förfarandet, mot bakgrund av den rättspraxis som tribunalen erinrar om ovan i punkt 46, enligt vilken hänsyn även ska tas till det sammanhang som är känt för den berörda personen. I en skrivelse av den 18 september 2015 angav kommissionen i synnerhet att data i registreringsunderlaget och data som lagts fram i samband med det offentliga samrådet inte stämde överens och att data i registreringsunderlaget, mot bakgrund av registranternas skyldighet att uppdatera data i registreringsunderlaget, utgjorde den huvudsakliga informationskällan vid prioriteringen.
Tribunalen konstaterar vidare att den angripna förordningen, mot bakgrund av de uppgifter som anges ovan, är tillräckligt motiverad. Det framgår för det första av referenshandlingen om nPB av den 1 juli 2015 att Echa tagit hänsyn till data i registreringsunderlaget om mängderna av detta ämne för dess olika användningar, det vill säga de mängder som anges i punkt 3.5 i registreringsunderlaget för detta ämne. Det framgår även av dessa uppgifter varför Echa använde dessa data. Det framgår nämligen tillräckligt klart att data i registreringsunderlaget ska ges företräde om data i registreringsunderlaget inte stämmer överens med information som lagts fram i samband med det offentliga samrådet. Det framgår även tillräckligt klart att när uppgifterna är motstridiga ska hänsyn tas till det realistiska scenario som är mest ogynnsamt. Vilka övervägandena som legat till grund för detta tillvägagångssätt framgår också tillräckligt klart av ovan angivna handlingar.
Tribunalen underkänner därmed de argument som förts fram till stöd för påståendet att den angripna förordningen är otillräckligt motiverad i den del som rör beräkningen av de mängder nPB som kommissionen tog hänsyn till.
Sökandena har slutligen anfört att de inte förfogade över tillräckliga uppgifter för att kunna utöva sin rätt till deltagande enligt förordning nr 1907/2006 och för att kunna tillvarata sina intressen på ett effektivt sätt under det förfarande som utmynnade i antagandet av den angripna förordningen. I detta avseende räcker det att framhålla att sökandena kunde tillvarata sina rättigheter på ett ändamålsenligt sätt under detta förfarande med hjälp av informationen i prioriteringsvägledningen av den 10 februari 2014, i Echas och kommissionens svar på sökandenas kommentarer och i de övriga handlingar som anges ovan i punkterna 49–55.
b)

Den andra delgrunden: Åsidosättande av principen om god förvaltningssed och uppenbart oriktiga bedömningar
Sökandena har gjort gällande att kommissionen åsidosatte principen om god förvaltningssed och utnyttjade sitt utrymme för skönsmässig bedömning på ett uppenbart oriktigt sätt. Kommissionen gjorde inga egna bedömningar. Kommissionen använde dessutom data som avsåg alla användningar av nPB, däribland användningar som intermediär, trots att sådana användningar inte är tillståndspliktiga och inte borde ha beaktats. Sökandena menar också att kommissionen borde ha tagit hänsyn till den information som sökandena lade fram under det offentliga samrådet och i skrivelserna av den 10 augusti 2015 samt av den 4 februari och den 3 oktober 2016. Syftet med det offentliga samrådet enligt artikel 58.4 i förordning nr 1907/2006 går förlorat vid ett tillvägagångssätt som innebär att hänsyn endast ska tas information i registreringsunderlaget. Registranter har ingen skyldighet att ange mängder eller mängdintervall av ett ämne för olika användningar. Det är i vart fall inget krav att registreringsunderlag uppdateras omedelbart, utan endast att det görs utan oskäligt dröjsmål. Sökandena menar att kommissionens tillvägagångssätt även skulle kunna leda till att ämnen som egentligen inte är prioriterade tas upp i bilaga XIV.
Kommissionen har bestritt sökandenas argument med stöd av Echa.
Tribunalen erinrar först och främst om att var och en enligt artikel 41 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna har en rätt att få sina angelägenheter behandlade opartiskt, rättvist och inom skälig tid av unionens institutioner, organ och byråer. I rättspraxis har angetts att förvaltningen enligt denna princip är skyldig att omsorgsfullt och opartiskt pröva samtliga relevanta omständigheter i ett ärende och inhämta samtliga de uppgifter om sak- och rättsförhållandena som behövs för att den ska kunna använda sitt utrymme för skönsmässig bedömning samt säkerställa att ärendet handläggs på ett fullgott och effektivt sätt (dom av den 30 januari 2018, Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej/ECHA,
T-625/16
, ej publicerad,
EU:T:2018:44
, punkt
).
Tribunalen granskar i ett första skede sökandenas argument att kommissionen använde sig av data om den sammanlagda mängden nPB. I nästa skede bedömer tribunalen argumenten att kommissionen inte tog tillräcklig hänsyn till information som lades fram under det offentliga samrådet och i sökandenas skrivelser av den 10 augusti 2015 samt av den 4 februari och den 3 oktober 2016.
1)

Argumentet att kommissionen använde data om den sammanlagda mängden nPB
Sökandena har gjort gällande att kommissionen grundade sig på data i punkt 3.2 i registreringsunderlaget, trots att de mängder som angetts i denna punkt även avsåg intermediär användning av nPB, som enligt sökandena inte borde ha beaktats.
Tribunalen erinrar i detta avseende om att det visserligen är riktigt att alla registranter, enligt artikel 10 a iii) i förordning nr 1907/2006, är skyldiga att ange information om ämnets tillverkning och användning eller användningar, i enlighet med bilaga VI, punkt 3, till förordning nr 1907/2006. I punkt 3.1 i nämnda bilaga anges att registranten ska ange bland annat total tillverkning, mängd använd för produktion eller sammansättning av en vara som omfattas av registreringsplikten, och/eller import (i ton) per registrant och år. Denna information är relevant vid tillämpningen av de mängdintervall som anges i artikel 7.4 f i förordning nr 1907/2006, vilka avgör vilken information som krävs (se bilagorna VI-XI till förordning nr 1907/2006). Det är dessa data som anges i punkt 3.2 i registreringsunderlaget.
Däremot följer det av artikel 2.8 i förordning nr 1907/2006 att när mängden av ett ämne beaktas i samband med antagandet av en förordning om införande av ämnet i bilaga XIV, är det endast den del av mängden som är tillståndspliktig som ska användas. Den del av mängden som avser intermediär användning bör mot den bakgrunden inte beaktas.
Såsom framgår ovan av punkt 51 grundade sig kommissionen i det nu aktuella fallet emellertid inte, i motsats till vad sökandena har gjort gällande, på den totala mängd nPB som angavs i punkt 3.2 i registreringsunderlaget när den beräknade den tillståndspliktiga andelen av mängden. Kommissionen använde sig av data som angetts i punkt 3.5 i registreringsunderlaget, avseende olika användningar av nPB.
Argumentet att kommissionen grundade sig på data om den totala mängden nPB i punkt 3.2 i registreringsunderlaget kan således inte godtas.
2)

Argumenten att kommissionen inte tog tillräcklig hänsyn till uppgifter som lades fram under det offentliga samrådet och i efterföljande tvåpartsutbyten
Sökandena har även gjort gällande att kommissionen inte tog tillräcklig hänsyn till information som sökandena lade fram i samband med det offentliga samrådet och i skrivelserna av den 10 augusti 2015 samt av den 4 februari och den 3 oktober 2016.
i)

Data som lades fram vid det offentliga samrådet
Sökandena har anfört att de vid det offentliga samrådet lade fram ytterligare information om mängden tillståndspliktig nPB. De angav att 70 procent av mängden nPB användes som intermediär och därför inte var tillståndspliktig och att det således endast var 30 procent av denna mängd som omfattades av tillståndsplikten. De angav också en uppskattning av den mängd nPB på marknaden som användes som lösningsmedel.
Tribunalen framhåller till att börja med att det framgår av handlingen av den 1 juli 2015 med Echas svar på de berörda parternas kommentarer att Echa tagit hänsyn till den information som sökandena lade fram under det offentliga samrådet.
I denna handling besvarade Echa nämligen för det första sökandenas påpekande att de, i samband med detta samråd, hade angett att 70 procent av mängden nPB avsåg användning av detta ämne som intermediär och således inte omfattades av tillståndsplikten och att det följaktligen endast var 30 procent av mängden nPB som hänförde sig till tillståndsplikten. Echa förklarade i detta avseende att denna information i sig inte kunde ändra myndighetens utvärdering. I handlingen angavs att den information som sökandena lagt fram, även om den var korrekt och endast 30 procent av mängden nPB var tillståndspliktig, inte skulle ha påverkat den poäng som tilldelats den tillståndspliktiga mängden nPB, utifrån de data som fanns i utvärderingsunderlaget.
I denna handling av den 1 juli 2015 med Echas svar på de berörda parternas kommentarer, lämnades för det andra även ett svar på uppskattningen av marknadsvolymen. Det framgår nämligen av denna handling att dessa uppgifter inte beaktades då de inte kunde ifrågasätta uppgifterna i punkt 3.5 i registreringsunderlaget.
Vidare kan den omständigheten att kommissionen beslutade att följa Echas rekommendation, i vilken Echa i synnerhet hänvisade till handlingen av den 1 juli 2015 med Echas svar på de berörda parternas kommentarer (se ovan punkt 50), inte i sig styrka att kommissionen inte gjorde egna bedömningar, tvärtemot vad sökandena har gjort gällande. Tvärtom anges uttryckligen i förordning nr 1907/2006 att Echa ska rekommendera vilka ämnen myndigheten anser ska prioriteras för upptagande i bilaga XIV och att kommissionen ska ta hänsyn till denna rekommendation när den fattar sitt beslut. Den enda omständigheten att kommissionen beslutade att följa Echas rekommendation och hänvisade till den i den angripna förordningen kan mot den bakgrunden inte anses ge upphov till tvivel i frågan om kommissionen gjorde egna bedömningar.
Den omständigheten att kommissionen inte delade sökandenas ståndpunkt utan följde Echas rekommendation kan, tvärtemot vad sökandena har påstått, inte heller ses som att kommissionen inte beaktade den information som sökandena lade fram under det offentliga samrådet.
Sökandena har också anfört att kommissionen gjorde oriktiga bedömningar när den inte använde den information som sökandena lade fram i samband med det offentliga samrådet. I detta avseende erinrar tribunalen om att det krävs mycket komplexa bedömningar av sakuppgifter av vetenskaplig och teknisk art för att välja vilka kandidatämnen som ska tas upp i bilaga XIV, där kommissionen har ett stort utrymme för skönsmässig bedömning. I detta stora utrymme för skönsmässig bedömning ingår även valet av vilka data som ska användas. Tribunalens kontroll är begränsad i detta avseende (se, för ett liknande resonemang, beslut av den 27 mars 2014, Polyelectrolyte Producers Group m.fl./kommissionen,
C‑199/13 P
, ej publicerat,
EU:C:2014:205
, punkt
). Tribunalen ska således undersöka om sökandenas argument kan visa att kommissionen gjorde en uppenbart oriktig bedömning när den inte grundade sig på den information som sökandena lade fram under det offentliga samrådet vid beräkningen av mängden tillståndspliktigt nPB.
I detta avseende vill tribunalen för det första framhålla att ett av de mål som eftersträvas med systemet för registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemiska ämnen, vilket inrättades genom förordning nr 1907/2006, är att nämnda förordning ska ge information om ämnena och om deras användningar och att denna information ska anges i registreringsunderlaget.
Tribunalen framhåller först och främst att det framgår av skäl 14 i förordning nr 1907/2006 att förordningen ska generera information om ämnen och deras användningar. Det framgår också av detta skäl att denna information bör användas av de relevanta aktörerna vid tillämpningen och genomförandet av lämplig lagstiftning. Av skäl 17 i förordning nr 1907/2006 framgår att all tillgänglig och relevant information om ämnen bör samlas in och användas för att farliga egenskaper ska kunna identifieras.
Av skäl 19 i förordning nr 1907/2006 framgår att bestämmelserna i förordningens avdelning II, med rubriken ”Registrering av ämnen”, syftar till att ålägga tillverkare och importörer att ta fram data om de ämnen som de tillverkar eller importerar, att använda dessa data för att bedöma riskerna i samband med dessa ämnen och att utarbeta och rekommendera lämpliga riskhanteringsåtgärder. För att sörja för att de verkligen fullgör dessa skyldigheter och för att garantera öppenhet, är de skyldiga att vid registreringen lämna in ett registreringsunderlag som omfattar all denna information till Echa.
I skäl 21 i förordning nr 1907/2006 anges vidare att den information som lämnats om ämnena kan användas för att inleda tillståndsförfaranden och därför bör man se till att denna information är tillgänglig för de behöriga myndigheterna och kan användas av dem för sådana förfaranden.
Vidare framgår det av skäl 27 i förordning nr 1907/2006 att informationen om dessa ämnen och annan därmed sammanhängande information, bland annat om riskhanteringsåtgärder, i normala fall bör lämnas till myndigheterna för att underlätta verkställighet och utvärdering och för att garantera öppenhet och insyn.
Av skäl 46 i förordning nr 1907/2006 framgår att man, för att se till att den information som samlas in genom registreringen är aktuell, bör införa en skyldighet för registranterna att underrätta Echa om vissa ändringar av den information som angetts i registreringsunderlaget.
Kommissionen kan mot denna bakgrund inte klandras för att den huvudsakligen grundade sig på data från registreringsunderlagen.
Kommissionen kan för det andra inte klandras för att den grundade sig på de data om mängder för varje användning av nPB som angavs i punkt 3.5 i registreringsunderlaget, trots att dessa data inte stämde överens med data om den sammanlagda mängden nPB i punkt 3.2 i registreringsunderlaget. Mot bakgrund av försiktighetsprincipen i artikel 1.3 andra meningen i förordning nr 1907/2006 kan kommissionen nämligen inte klandras för att den, i närvaro av icke samstämmiga data om mängden av det aktuella kandidatämnet, använde sig av data från punkt 3.5 i registreringsunderlaget, vilka avsåg de olika användningarna av nPB och angav en större tillståndspliktig mängd av detta ämne.
För det tredje finns det skäl att undersöka om kommissionen gjorde en uppenbart oriktigt bedömning när den, i närvaro av den information som sökandena lade fram i samband med det offentliga samrådet, beräknade mängden tillståndspliktigt nPB utifrån data i punkt 3.5 i registreringsunderlaget.
Tribunalen konstaterar först och främst att sökandenas argument inte visar att kommissionen gjorde ett uppenbart oriktigt övervägande när den utifrån uppgifterna i registreringsunderlaget ansåg att den poäng som tilldelats den tillståndspliktiga mängden nPB inte påverkades, även om 70 procent av den sammanlagda mängden nPB i punkt 3.2 i utvärderingsunderlaget inte omfattades av tillståndsplikt och det således endast var 30 procent av mängden nPB som var tillståndspliktig.
Vidare ska det prövas om kommissionen gjorde en uppenbart oriktig bedömning när den fann att sökandenas uppskattning av marknadsvolymen för användning av nPB som lösningsmedel inte kunde ifrågasätta de data som fanns i punkt 3.5 i registreringsunderlaget.
Tribunalen erinrar i detta avseende om att det i förordning nr 1907/2006 läggs stor vikt vid de data som anges i registreringsunderlaget för ett ämne, vilket också anges ovan i punkterna 76–82.
Det framgår också av systematiken i förordning nr 1907/2006 att registranterna är ansvariga för de data som de anger i ett registreringsunderlag.
I artikel 22.1 c i förordning nr 1907/2006 anges visserligen endast, i fråga om information om mängderna av ett ämne, att registranterna på eget initiativ och utan onödigt dröjsmål ska uppdatera sin registrering med relevant ny information och lämna in den till Echa vid en ändring av de årliga eller totala mängder som registranten tillverkar eller importerar eller av de mängder av ämnet som ingår i varor som registranten producerat eller importerat om detta leder till ett ändrat mängdintervall. Bestämmelsen avser således de intervall för total mängd som föreskrivs i förordning nr 1907/2006 och som ska anges vid registrering av ett ämne (se ovan punkt 64), och inte den tillståndspliktiga andelen av mängden (se ovan punkt 65).
Det ankommer emellertid på en registrant som anger mängddata om ett ämne i registreringsunderlaget, även om det inte rör sig om sådana data som dem som avses i artikel 22.1 c i förordning nr 1907/2006, utan mängder avseende olika användningar av ett ämne, att, mot bakgrund av den vikt som läggs i förordning nr 1907/2006 vid data i registreringsunderlaget och registrantens ansvar för nämnda data, uppdatera angivna data i god tid, åtminstone när det rör sig om data som är relevanta för förfaranden enligt förordning nr 1907/2006.
När det gäller data om mängderna nPB för olika användningar, erinrar tribunalen om att det framgår av punkt 4 första stycket i prioriteringsvägledningen av den 10 februari 2014 att data i registreringsunderlaget utgör den huvudsakliga informationskällan för den prioritering som Echa gör och att industrin i denna vägledning ges rådet att ange alla relevanta data direkt i registreringsunderlaget.
Mot bakgrund av vad som anförs ovan finner tribunalen att det ankom på sökandena att i god tid uppdatera de data som fanns i punkt 3.5 i registreringsunderlaget om en ändring av den angivna mängden, enligt intervallen i punkt 5.2 i prioriteringsvägledningen av den 10 februari 2014, kunde påverka prioriteringspoängen för volymkriteriet enligt artikel 58.3 c i förordning nr 1907/2006.
Tribunalen konstaterar också att de data som fanns i punkt 3.5 i registreringsunderlaget inte ändrades innan den angripna förordningen antogs och att sökandena inte har anfört något argument som kunnat styrka att det inte skulle ha varit möjligt att göra en sådan ändring.
Tribunalen konstaterar vidare att sökandena i samband med det offentliga samrådet inte lade fram några uppgifter som kunde förklara varför de data som lades fram i samband med samrådet inte stämde överens med de data som angavs i punkt 3.5 i registreringsunderlaget. Echa har tvärtom angett, vilket inte har bestritts av sökandena på något utförligt sätt, att de data som sökandena lade fram inte var samstämmiga med de data som angetts i kemikaliesäkerhetsrapporten i bilaga till sökandenas yttrande, där betydligt större mängder angavs.
Kommissionen kan under dessa omständigheter inte klandras för att den ansåg att sökandenas uppskattning av marknadsvolymen av nPB för användning som lösningsmedel, som sökandena lade fram under det offentliga samrådet, inte kunde ifrågasätta de data som fanns i punkt 3.5 i registreringsunderlaget.
Denna slutsats påverkas inte av sökandenas argument att den ändamålsenliga verkan av det offentliga samrådet enligt artikel 58.4 i förordning nr 1907/2006 bör upprätthållas.
I denna bestämmelse anges att Echa ska uppmana alla berörda parter att inom tre månader efter offentliggörandet av myndighetens rekommendation inkomma med synpunkter, i synnerhet om användningar som bör undantas från tillståndskravet.
Det är visserligen riktigt att ett offentligt samråd enligt artikel 58.4 i förordning nr 1907/2006 ger alla berörda parter möjlighet att lägga fram relevanta data. Samrådet är således en möjlighet för registranter att lämna ytterligare information om användningar som ska undantas från tillståndskravet. Syftet med bestämmelsen är emellertid inte att registranter ska kunna ändra data i registreringsunderlaget i samband med det offentliga samrådet, utan att förklara varför de inte har kunnat uppdatera dem i tid eller varför det finns skillnader mellan dessa data och information som lagts fram i samband med det offentliga samrådet.
I det nu aktuella fallet har sökandena underlåtit att underbygga skälen till att de inte kunnat uppdatera data i registreringsunderlaget i tid. Sökandena har också underlåtit att förklara dels varför data som lades fram i samband med det offentliga samrådet skiljer sig från de data som angetts i punkt 3.5 i registreringsunderlaget, dels varför den uppskattning som de angett i deras synpunkter skiljer sig från de data som finns i kemikaliesäkerhetsrapporten i bilaga till synpunkterna (se ovan punkt 94).
Tribunalen kan mot den bakgrunden inte godta sökandenas argument att kommissionen, i och med att data i registreringsunderlaget inte var samstämmiga, var skyldig att lägga större vikt vid den information som sökandena hade lagt fram under det offentliga samrådet. Ett sådant förhållningssätt skulle nämligen innebära att registranter som inte korrigerar motstridiga data i registreringsunderlaget i tid behandlas förmånligare.
Sökandenas argument om information som de lade fram vid det offentliga samrådet kan mot bakgrund av vad som anförs ovan inte godtas.
ii)

Informationen i skrivelsen av den 10 augusti 2015
Sökandena har anfört att kommissionen inte tog tillräcklig hänsyn till den information som sökandena lade fram i skrivelsen av den 10 augusti 2015. I denna skrivelse upprepade sökandena argument som de redan hade anfört vid det offentliga samrådet. De gjorde även gällande att Echa hade använt data från punkt 3.5 i registreringsunderlaget trots att myndigheten tvivlade på deras tillförlitlighet.
I detta avseende framhåller tribunalen först och främst att det framgår av kommissionens skrivelse av den 18 september 2015 att kommissionen förklarat varför den ansåg att det var olämpligt att använda data som sökandena hade lagt fram i sin skrivelse av den 10 augusti 2015. Kommissionen förklarade bland annat att registreringsunderlaget var den huvudsakliga källan vid prioriteringen, att det dels fanns skillnader mellan datan i registreringsunderlaget och de data som lades fram i samband med det offentliga samrådet, dels ankom på registranterna att uppdatera registreringsunderlaget. Kommissionen kan under dessa omständigheter inte anses ha bortsett från informationen i skrivelsen av den 10 augusti 2015.
Vidare är det, tvärtemot vad sökandena har påstått, inte möjligt att slå fast att kommissionen inte gjorde några egna bedömningar på grund av att kommissionen, efter att ha mottagit sökandenas skrivelse av den 10 augusti 2015, samrådde med Echa om informationen i skrivelsen och beslutade att följa myndighetens råd. Detta gäller i än högre grad då kommissionens tillvägagångssätt ligger helt i linje med tankegångarna bakom förordning nr 1907/2006, där det i skäl 78 anges att Echa bör ge råd om hur de ämnen som ska tillståndsprövas bör prioriteras så att besluten speglar samhällets behov samt den vetenskapliga kunskapsutvecklingen. Det finns ingenting som hindrar att kommissionen, när den beslutar att följa ett utlåtande av Echa, använder dess innehåll i sitt svar till de berörda parterna. Den omständigheten i sig att kommissionen på detta sätt använt sig av Echas formuleringar betyder följaktligen inte, tvärtemot vad sökandena har påstått, att det finns anledning att tvivla på huruvida kommissionen gjort egna bedömningar.
Vidare betyder inte heller den omständigheten att kommissionen inte delade sökandenas ståndpunkt utan följde Echas utlåtande att kommissionen inte tog hänsyn till informationen i skrivelsen av den 10 augusti 2015.
Tribunalen konstaterar slutligen, mot bakgrund av vad som anges ovan i punkterna 75–101, att kommissionen inte gjorde någon uppenbart oriktig bedömning när den ansåg att det var lämpligt att använda data från punkt 3.5 i registreringsunderlaget.
Argumenten om skrivelsen av den 10 augusti 2015 ska således underkännas.
iii)

Informationen i skrivelsen av den 4 februari 2016
Sökandena har anfört att kommissionen inte tog tillräcklig hänsyn till informationen i sökandenas skrivelse av den 4 februari 2016. I denna skrivelse angav sökandena att de hade samlat in data om mängden tillståndspliktigt nPB som visade att mängden var mindre än 1000 ton och de erbjöd sig att redovisa resultatet av sin undersökning konfidentiellt.
I detta avseende framhåller tribunalen inledningsvis att det visserligen är beklagligt att kommissionen inte besvarade sökandenas skrivelse av den 4 februari 2016, men att detta ändå inte betyder att kommissionen inte tog hänsyn till informationen i skrivelsen. Det framgår nämligen av de handlingar som kommissionen lagt fram att kommissionen efter att ha mottagit skrivelsen samrådde med Echa om informationen däri.
Vidare är det, av de skäl som anges ovan i punkterna 104 och 105, inte möjligt att av den omständigheten att kommissionen samrådde med Echa och beslutade att följa denna myndighets utlåtande dra slutsatsen att kommissionen inte gjorde egna bedömningar. Inte heller är det möjligt att dra slutsatsen att kommissionen bortsåg från informationen i skrivelsen av den 4 februari 2016 på grund av att kommissionen inte delade sökandenas ståndpunkt, utan följde Echas utlåtande.
Tribunalen ska därefter pröva om kommissionen gjorde en uppenbart oriktigt bedömning när den använde data från punkt 3.5 i registreringsunderlaget, trots den information som lämnades i skrivelsen av den 4 februari 2016.
För det första hänvisar tribunalen till vad som anförs ovan i punkterna 75–100 och erinrar om att det är registrantens sak att i tid uppdatera data i registreringsunderlaget.
För det andra konstaterar tribunalen att det inte anges uttryckligen i förordning nr 1907/2006 att en registrant kan lägga fram data efter det offentliga samrådet enligt artikel 58.4 i förordning nr 1907/2006. Det är således endast i undantagsfall som kommissionen är skyldig att frångå data som registranten angett i registreringsunderlaget till följd av att information har lagts fram efter det offentliga samrådet.
För det tredje framhåller tribunalen att sökandena inte har anfört något argument som kan visa att de inte kunde uppdatera datan i registreringsunderlaget i god tid.
För det fjärde konstaterar tribunalen att sökandena i skrivelsen av den 4 februari 2016 lämnade ganska abstrakta uppgifter som inte kunde förklara varför de data som fanns i punkt 3.5 i registreringsunderlaget inte stämde överens med de data som angavs i denna skrivelse.
Kommissionen kan under dessa omständigheter inte klandras för att den grundade sig på data i punkt 3.5 i registreringsunderlaget och inte på de data som sökandena lade fram i skrivelsen av den 4 februari 2016.
Argumenten avseende skrivelsen av den 4 februari 2016 ska således underkännas.
iv)

Informationen i skrivelsen av den 3 oktober 2016
Sökandena har anfört att kommissionen inte tog tillräcklig hänsyn till den information som sökandena lade fram i skrivelsen av den 3 oktober 2016. I denna skrivelse angav sökandena att den enda andra registranten för andra användningar än som intermediär hade avaktiverat sin registrering, att de övriga registranternas uppgifter endast avsåg användningar som intermediär, att de var de enda registranter som lämnat information om de mängder nPB som var relevanta för bedömningen av kriteriet om tillståndspliktig mängd och att de således förfogade över information som gjorde det möjligt att konstatera att mängden tillståndspliktigt nPB var mindre än 1000 ton per år.
Tribunalen framhåller i detta avseende att det visserligen framgår av de uppgifter som lagts fram av kommissionen att den, efter att mottagit sökandenas skrivelse av den 3 oktober 2016, samrådde med Echa i detta avseende, men att det framgår av kommissionens uppgifter att den inte gjorde någon ingående granskning av frågan huruvida informationen i denna skrivelse kunde ifrågasätta Echas utvärdering av mängden tillståndspliktigt nPB innan den mottog Echas svar. Detta svar inkom till kommissionen den 22 december 2016 och således efter regleringskommitténs yttrande (se ovan punkterna 16, 18 och 19).
Tribunalen erinrar emellertid till en början att det inte anges uttryckligen i förordning nr 1907/2006 att en registrant ska ha möjlighet att lägga fram data efter det offentliga samrådet enligt artikel 58.4 i förordning nr 1907/2006 (se ovan punkt 113), att det ankommer på en registrant att utan dröjsmål uppdatera datan i registreringsunderlaget (se ovan punkterna 75–100) och att sökandena inte har anfört något argument som visar att de inte varit i stånd att uppdatera datan i registreringsunderlaget i tid.
Tribunalen framhåller därefter att sökandenas uppgifter i skrivelsen av den 4 februari 2016 var ganska abstrakta och i synnerhet inte innehöll några förklaringar till att datan i punkt 3.5 i registreringsunderlaget inte stämde överens med datan i denna skrivelse.
Tribunalen framhåller slutligen att kommissionen genom en skrivelse av den 15 november 2016 anmodade sökandena att kontakta kommissionen för att avtala tid för ett möte i november för en mer ingående diskussion om de data som samlats in av sökandena. Det framgår emellertid inte av handlingarna i målet att sökandena kontaktade kommissionen för att avtala tid om ett möte i november. Sökandena kontaktade kommissionen i denna fråga först den 7 december 2016, det vill säga samma dag som regleringskommitténs sammanträde.
Kommissionen kan under dessa omständigheter inte klandras för att den grundade sig på de data som angetts i punkt 3.5 i registreringsunderlaget för att utvärdera mängden tillståndspliktigt nPB.
Även för det fall att kommissionen genom de omständigheter som beskrivs ovan i punkt 119 skulle anses ha åsidosatt principen om god förvaltningssed, kan den angripna förordningens lagenlighet inte påverkas av ett sådant åsidosättande.
Följaktligen ska argumenten avseende skrivelsen av den 3 oktober 2016 underkännas och därmed även sökandenas samtliga argument om att kommissionen inte tog tillräcklig hänsyn till den information som sökandena lade fram under det offentliga samrådet och i sina skrivelser av den 10 augusti 2015 samt av den 4 februari och den 3 oktober 2016.
Talan kan mot den bakgrunden inte vinna bifall såvitt avser den första grunden.
2.

Den fjärde grundens första del: Åsidosättande av principen om skydd för berättigade förväntningar
I den första delen av den fjärde grunden har sökandena gjort gällande att kommissionen åsidosatte principen om skydd för berättigade förväntningar genom att inte ta hänsyn till Echas administrativa riktlinjer i fråga om poängsättningen för volymkriteriet enligt artikel 58.3 c i förordning nr 1907/2006.
Kommissionen har, med stöd av Echa, bestritt sökandenas argument.
För det första kan de argument som sökandena anfört för att styrka ett åsidosättande av principen om skydd för berättigade förväntningar inte godtas. Det räcker att framhålla att kommissionen inte är bunden av riktlinjer som Echa tagit fram för den rekommendation som myndigheten är skyldig att lämna enligt artikel 58.3 i förordning nr 1907/2006. Rekommendationen var nämligen endast rådgivande och inte bindande för kommissionen. Kommissionen kunde således frångå Echas administrativa riktlinjer om nämnda rekommendation utan att åsidosätta principen om skydd för berättigade förväntningar.
För det andra framhåller tribunalen, i den mån sökandena har gjort gällande att kommissionen själv hänvisat till Echas administrativa riktlinjer, att när kommissionen beslutar att följa en rekommendation av Echa och Echa i denna rekommendation har grundat sig på en metod som anges i myndighetens administrativa riktlinjer, ska alla argument att kommissionens överväganden inte är förenliga med Echas administrativa riktlinjer anses syfta till att påvisa ett fel i kommissionens resonemang.
Tribunalen konstaterar vidare att den angripna förordningen inte ger stöd för slutsatsen att kommissionen inte iakttagit regeln i punkt 5.2 i prioriteringsvägledningen av den 10 februari 2014, enligt vilken mängder som avsåg användning av nPB som intermediär inte skulle beaktas.
I den mån sökandenas argument avser kommissionens val i fråga om vilka data som kommissionen använde, framhåller tribunalen dessutom att det anges i punkt 4 första stycket i prioriteringsvägledningen av den 10 februari 2014 att data som angetts i registreringsunderlaget ska utgöra den huvudsakliga informationskällan vid en prioritering. Det är dessutom registranternas ansvar att registringsdata är riktiga, såsom framgår av fotnot 2 i punkt 3 i denna vägledning.
Även om det anges i punkt 4 första stycket i denna vägledning att annan information än data i registreringsunderlaget också kan användas som källor till ytterligare data, var detta följaktligen inget hinder för att kommissionen under de omständigheter som beskrivs ovan i punkterna 59–125 använde data om olika användningar av nPB som angetts i punkt 3.5 i registreringsunderlaget för att utvärdera den tillståndspliktiga mängden av detta ämne.
Kommissionens tillvägagångssätt kan mot den bakgrunden inte anses strida mot anvisningarna i prioriteringsvägledningen av den 10 februari 2014.
Mot bakgrund av det ovan anförda ska talan ogillas såvitt avser den fjärde grundens första del.
B.

Kommissionens överväganden utifrån grupperingen av nPB och trikloreten
Sökandena har också anfört argument i syfte att bestrida kommissionens överväganden om grupperingen av nPB och trikloreten, ett ämne som redan var upptaget i bilaga XIV. I den tredje grunden har sökandena i synnerhet gjort gällande att kommissionen i detta avseende åsidosatte motiveringsskyldigheten och sökandenas rätt till försvar. I den andra delen av den fjärde grunden har sökandena i synnerhet gjort gällande att kommissionens överväganden om gruppering inte är förenliga med principen om skydd för berättigade förväntningar, eftersom kommissionen inte följt anvisningarna i Echas administrativa riktlinjer.
1.

Den tredje grunden: Åsidosättande av motiveringsskyldigheten
Sökandena har för det första gjort gällande att kommissionen har åsidosatt sin motiveringsskyldighet. I prioriteringsvägledningen av den 10 februari 2014 har Echa angett att skälen till att ett aktuellt kandidatämne ska prioriteras ska framgå klart och tydligt när hänsyn tas till sådana faktorer som ämnens gruppering, som inte hör till de kriterier som anges uttryckligen i artikel 58.3 första stycket a–c i förordning nr 1907/2006. Kommissionens övervägande om grupperingen av nPB och trikloreten motiverades inte tillräckligt. Det framgick inte varför nPB skulle kunna användas som ersättning för trikloreten. Kommissionen gjorde ingen utvärdering av den faktiska utbytespotentialen mellan nPB och trikloreten.
Kommissionen har bestritt sökandenas argument med stöd av Echa.
När det gäller motiveringen av den angripna förordningen ska hänsyn tas, såsom redogörs för ovan i punkterna 45–55, till både de skäl som anges i den angripna förordningen och vad som anges i Echas rekommendation, som kommissionen grundat sig på, och likaså till de handlingar som anges i denna rekommendation och de skäl som anförts i skriftväxlingen mellan kommissionen och sökandena.
Hänsyn ska således för det första tas till skälen 1, 13 och 20 i den angripna förordningen (se ovan punkt 48) och till Echas rekommendation, bilagan till den och Echas offentliga handlingar som denna bilaga hänvisar till (se ovan punkterna 49–51).
För det andra framgår det närmare bestämt av referenshandlingen om nPB av den 1 juli 2015 att Echa ansåg att nPB, även om andra ämnen på listan över kandidatämnen hade tilldelats högre prioriteringspoäng i den del som avsåg kriterierna i artikel 58.3 första stycket a–c i förordning nr 1907/2006, skulle prioriteras på grund av den sammanlagda poängen 20 av 45 och övervägandena om grupperingen. I fråga om grupperingskriteriet angav Echa att nPB kunde användas som ersättning för trikloreten, mot bakgrund av den information som lämnats av industrin dels under det offentliga samrådet inom ramen för det förfarande som utmynnade i att nPB togs upp på förteckningen över kandidatämnen, dels under det offentliga samrådet enligt artikel 58.4 i förordning nr 1907/2006, vilket genomfördes inom ramen för den sjätte prioriteringen.
I bilaga I till Echas rekommendation och referenshandlingen av den 1 juli 2015 hänvisades till handlingen av den 1 juli 2015 med de berörda parternas kommentarer och hänvisningar till svaren på förslaget till den sjätte rekommendationen om upptagande av nPB i bilaga XIV. Denna handling innehåller de berörda parternas kommentarer, av vilka framgår att tillverkare och återförsäljare hade positionerat nPB på marknaden som ett alternativ till trikloreten.
I de slutgiltiga resultaten (se ovan punkt 10), som Echa hade uppdaterat med hänsyn till de synpunkter som inkommit på förslaget till rekommendation, förklarade Echa för det fjärde att nPB, enligt den information som lämnats av branschen, kunde användas i stället för trikloreten vid ångavfettning och ytrengöring och att trikloreten redan fanns med i bilaga XIV.
I skrivelsen till sökandena av den 18 september 2015 hänförde sig kommissionen för det femte inte endast till den omständigheten att nPB kunde användas i stället för trikloreten vid ångavfettning och ytrengöring. Kommissionen angav även att tillståndsansökningar för trikloreten redan hade lämnats in för liknande användningar som dem som nPB kunde användas till. I denna skrivelse angav kommissionen också att överväganden om gruppering kunde motivera att ett ämne prioriterades, även när det tilldelats en mycket låg samlad poäng för de kriterier som uttryckligen anges i artikel 58.3 första stycket a–c i förordning nr 1907/2006. I bilagan till denna skrivelse angav kommissionen bland annat att ”Echa skulle ha kunnat rekommendera nPB på grundval av överväganden om grupperingen, även om ämnets samlade prioriteringspoäng hade varit betydligt lägre”.
Tvärtemot vad sökandena har anfört var de omständigheter som anges ovan i punkterna 139–144 tillräckliga för att sökandena skulle kunna bestrida upptagandet av nPB i bilaga XIV vid unionsdomstolen om det var behäftat med ett fel. I synnerhet var de skäl som beskrivs i dessa punkter tillräckliga för att sökandena skulle kunna bestrida dem, om de nu ansåg att nPB inte kunde ersätta trikloreten vid ångavfettning och ytrengöring.
De argument som anförts för att visa att motiveringsskyldigheten har åsidosatts kan således inte godtas.
Sökandena har för det andra anfört att de inte hade fått tillräcklig information för att kunna tillvarata sin rätt till deltagande enligt förordning nr 1907/2006 under det förfarande som utmynnade i antagandet av den angripna förordningen och för att kunna tillvarata sina intressen på ett ändamålsenligt sätt.
Kommissionen har bestritt sökandenas argument med stöd av Echa.
Tribunalen konstaterar i detta avseende att det framgår av punkt 2 sjunde stycket och punkt 6 i prioriteringsvägledningen av den 10 februari 2014 att en annan aspekt som skulle beaktas var en potentiell utbytbarhet mellan det aktuella ämnet och andra ämnen som redan var upptagna i bilaga XIV eller redan hade rekommenderats att ta upp i bilagan. Denna angivelse, tillsammans med vad som angavs i de handlingar som anges ovan i punkterna 141–144, gjorde det möjligt för sökandena att utöva sina rättigheter på ett ändamålsenligt sätt.
Följaktligen ska även detta argument underkännas.
Sökandena har för det tredje anfört att kommissionen inte hade rätt att grunda sig på övervägandena om grupperingen av nPB och trikloreten. Kommissionens konstateranden om dessa ämnens utbytbarhet var rent spekulativa och hypotetiska. Det framgår inte att kommissionen har granskat eller kontrollerat denna aspekt. Sökandena menar dessutom att försäljningen av nPB borde ha ökat år 2016, då trikloreten blev tillståndspliktigt, om det verkligen hade betraktats som ett hållbart alternativ till trikloreten. Efterfrågan på nPB har i stället minskat. Vid förhandlingen gjorde sökandena även gällande att det uttryckligen anges i kommissionens beslut C(2018) 5057 final av den 10 augusti 2018 om godkännande av trikloreten för vissa användningar att det, i fråga om användning av detta ämne för rengöring av industrikomponenter genom ångavfettning, saknas lämpliga alternativa ämnen eller tekniker som är tekniskt och ekonomiskt genomförbara.
Kommissionen har bestritt sökandenas argument med stöd av Echa.
Tribunalen framhåller inledningsvis att sökandena inte har anfört dessa argument för att visa att motiveringsskyldigheten, som utgör en väsentlig formföreskrift (se ovan punkt 47), har åsidosatts, utan att de avser grunden för kommissionens överväganden.
Sökandena har för det första gjort gällande att kommissionens överväganden om möjligheten att ersätta trikloreten med nPB var spekulativa och hypotetiska.
Det argumentet kan inte godtas.
Tribunalen erinrar i detta sammanhang om att det framgår av skäl 77 i förordning nr 1907/2006 att begränsningen av antalet ämnet som samtidigt förs in i bilaga XIV görs för att systemet ska vara smidigt och funktionellt, såväl för fysiska eller juridiska personer (som måste utarbeta tillståndsansökningarna och vidta lämpliga riskhanteringsåtgärder) som för myndigheterna (som måste behandla tillståndsansökningarna).
I det skede då kommissionen beslutar att ett kandidatämne ska föras in i bilaga XIV på grund av att det grupperats med ett annat ämne som redan finns med i bilagan, är kommissionen följaktligen inte skyldig att fastställa att en sådan ersättning redan har ägt rum eller nödvändigtvis kommer att äga rum. Det räcker att kommissionen fastställer att det finns en potentiell risk för ersättning.
I frågan huruvida kommissionen hade rätt att anse att en sådan potentiell risk för ersättning förelåg, framhåller tribunalen att denna fråga kräver utvärderingar av ytterst komplicerade vetenskapliga och tekniska sakomständigheter, med avseende på vilka kommissionen har ett stort utrymme för skönsmässig bedömning. Tribunalens prövning i detta avseende ska enligt rättspraxis vara begränsad. Tribunalen ska följaktligen pröva om sökandenas argument kan visa att kommissionen vid denna skönsmässiga bedömning har gjort sig skyldig till uppenbara fel eller maktmissbruk, eller uppenbart har överskridit gränserna för sitt utrymme för skönsmässig bedömning (se, för ett liknande resonemang, dom av den 21 juli 2011, Etimine,
C‑15/10
,
EU:C:2011:504
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Av referenshandlingen om nPB av den 1 juli 2015 framgår att övervägandena om grupperingen av detta ämne och trikloreten grundades på information som lämnats av industrin, enligt vilken nPB kunde vara ett alternativ till trikloreten vid ångavfettning och ytrengöring. Tribunalen erinrar i detta sammanhang om att det framgår av handlingen av den 1 juli 2015 med de berörda parternas kommentarer och referenser till svaren på förslaget till sjätte rekommendation inför införandet av nPB i bilaga XIV, att vissa aktörer på marknaden övervägde att ersätta trikloreten med nPB. Vidare framgår det av handlingen av den 19 november 2011, som innehåller kommentarer till förslaget till identifiering av nPB som ett ämne som inger betydande betänkligheter och svaren på dessa kommentarer, att nPB enligt vissa aktörer på marknaden har använts i många år som ett direkt alternativ till trikloreten vid ångavfettning och ytrengöring.
Mot den bakgrunden kan kommissionens slutsats, att det finns en risk att trikloreten ersätts med nPB vid ångavfettning och ytrengöring, inte betraktas som osannolik.
Denna slutsats påverkas inte av sökandenas övriga argument.
Den enda omständigheten att försäljningen av nPB inte ökat efter det att trikloreten blev tillståndspliktigt, det vill säga från och med den 21 april 2016, kan inte styrka att kommissionen gjorde en uppenbart oriktig bedömning i fråga om grupperingskriteriet. Det kan i synnerhet inte uteslutas att orsaken till att ökningen uteblev är att nPB genom Echas beslut av den 19 december 2012 identifierades som ett kandidatämne som kunde föras in i bilaga XIV.
Den omständigheten att det anges i kommissionens beslut av den 10 augusti 2018 om tillstånd för vissa användningar av trikloreten att det, beträffande användningen av detta ämne för rengöring av industrikomponenter genom ångavfettning, saknas lämpliga alternativa ämnen eller tekniker som är tekniskt och ekonomiskt genomförbara (se ovan punkt 28), kan dessutom, tvärtemot vad sökandena har anfört, inte visa att kommissionens överväganden, som ligger till grund för den angripna förordningen, påverkades av en uppenbart oriktig bedömning.
Sökandena har endast gjort gällande kommissionens beslut av den 10 augusti 2018 om tillstånd för vissa användningar av trikloreten. Därför räcker det att erinra om att den angripna förordningen antogs före detta beslut och att lagenligheten av ett beslut av kommissionen ska bedömas mot bakgrund av de uppgifter som kommissionen kunde ha tillgång till när den antog beslutet (se, för ett liknande resonemang, dom av den 10 juli 1986, Belgien/kommissionen,
234/84
,
EU:C:1986:302
, punkt
).
Sökandena har genom sina argument gjort gällande att de överväganden som ligger till grund för den angripna förordningen inte är samstämmiga med de överväganden som ligger till grund för kommissionens beslut av den 10 augusti 2018 om tillstånd för vissa användningar av trikloreten. Tribunalen framhåller därför att detta beslut i varje fall antogs med stöd av artikel 60.4 i förordning nr 1907/2006. Ett av kraven i denna bestämmelse är att det inte ska finnas några ”lämpliga” alternativa ämnen eller tekniker. Av detta beslut är det således inte möjligt att utläsa att nPB inte skulle ha kunnat ersätta trikloreten om det inte hade förts in i bilaga XIV. Det kan även vara så att kommissionen inte identifierade nPB som ett lämpligt alternativt ämne till trikloreten på grund av att kommissionen inte såg det som ett lämpligt alternativ på grund av att det var upptaget i bilaga XIV då det aktuella beslutet antogs.
Tribunalen framhåller vidare att kommissionens beslut om tillstånd för vissa användningar av trikloreten antogs mer än ett år efter den angripna förordningen, efter ett sådant tillståndsförfarande som avses i avdelning VII, kapitel 2 i förordning nr 1907/2006. Såsom framgår av artikel 62.4 e i nämnda förordning ska en ansökan om tillstånd omfatta bland annat en analys av alternativen med en bedömning av huruvida ersättningen är tekniskt och ekonomiskt genomförbar och vid behov information om eventuell relevant forskning eller utveckling från sökandens sida. När ett tillstånd beviljas enligt artikel 60.4 i förordning nr 1907/2006 ska kommissionen också undersöka bland annat om det finns lämpliga alternativa ämnen eller tekniker. Av artikel 60.5 i förordningen framgår att kommissionen ska beakta alla relevanta aspekter vid bedömningen av denna fråga.
I ett förfarande som utmynnar i antagandet av ett tillståndsbeslut med stöd av artikel 60.4 i förordning nr 1907/2006 ska kommissionen visserligen bedöma om lämpliga alternativa ämnen och tekniker är tillgängliga, med hänsyn till alla relevanta aspekter, men detta krävs inte i ett förfarande som utmynnar i att ett ämne tas upp i bilaga XIV (se ovan punkterna 156 och 157). I ett tillståndsförfarande har kommissionen dessutom tillgång till särskild information i detta avseende, inte minst information som lagts fram av den som ansöker om tillstånd, vilket inte nödvändigtvis är fallet i ett förfarande som leder till att ett ämne tas upp i nämnda bilaga.
Den omständigheten att det anges i kommissionens beslut av den 10 augusti 2018, beträffande användningen av detta ämne vid rengöring av industrikomponenter genom ångavfettning, att det saknas lämpliga alternativa ämnen eller tekniker som är tekniskt och ekonomiskt genomförbara, kan mot den bakgrunden inte i sig visa att det föreligger en uppenbart oriktigt bedömning som påverkat de överväganden som kommissionen grundade sig på i den angripna förordningen.
Tribunalen kan mot den bakgrunden inte heller godta de argument som är avsedda att bestrida kommissionens överväganden om grupperingen av nPB och trikloreten. Därmed ska samtliga argument som anförts inom ramen för den tredje grunden underkännas.
Talan kan mot bakgrund av vad som anförs ovan inte vinna bifall såvitt avser den tredje grunden.
2.

Den fjärde grundens andra del: Kommissionens överväganden om gruppering är inte förenliga med principen om skydd för berättigade förväntningar
Sökandena har i den fjärde grundens andra del gjort gällande att kommissionen åsidosatte principen om skydd för berättigade förväntningar när den frångick Echas administrativa riktlinjer om fastställelse av prioriterade kandidatämnen. Kommissionen är skyldig att ta hänsyn till dessa riktlinjer när den bedömer Echas rekommendationer. Sökandena hade fått noggranna försäkringar om att Echa i sin rekommendation skulle tillämpa de överväganden om gruppering av ämnen som beskrivs i vägledningen om ett allmänt tillvägagångssätt av den 28 maj 2010. Enligt denna vägledning var det en annan form av det aktuella ämnet som avsågs i de överväganden om gruppering av ämnen som skulle beaktas när ett ämnes samlade prioritering fastställdes. Det hade inte varit möjligt att identifiera nPB som en annan form av trikloreten. Det rör sig om mycket olika ämnen utan kemisk likhet. Vidare har varken Echa eller kommissionen gjort någon verklig bedömning av utbytbarheten. Slutligen har mängderna nPB faktiskt inte ökat efter det att trikloreten togs upp i bilaga XIV.
Kommissionen har bestritt sökandenas argument med stöd av Echa,
Tribunalen vill för det första erinra om att de argument som anförts till stöd för påståendet att principen om skydd för berättigade förväntningar har åsidosatts är ogrundade, eftersom kommissionen inte är bunden av riktlinjer som tagits fram av Echa (se ovan punkt 129).
För det andra framhåller tribunalen, såvitt sökandenas argument avser förekomsten av ett fel i kommissionens resonemang, vilken beslutade att följa Echas rekommendation (se ovan punkt 130), att sökandena endast har gjort gällande att kommissionens överväganden inte är förenliga med Echas riktlinjer enligt vägledningen om ett allmänt tillvägagångssätt av den 28 maj 2010, trots att kommissionen i skrivelsen av den 18 september 2015 hänvisade till denna vägledning. Tribunalen konstaterar att kommissionen i denna skrivelse inte hänvisade till vägledningen om ett allmänt tillvägagångssätt av den 28 maj 2010 utan till prioriteringsvägledningen av den 10 februari 2014. Tribunalen underkänner också sökandenas argument att fotnot nr 3 i bilagan till denna skrivelse och referenshandlingen om nPB av den 1 juli 2015 innehåller en hänvisning till vägledningen om ett allmänt tillvägagångssätt av den 28 maj 2010. Tribunalen kan endast konstatera att hyperlänkarna i dessa handlingar, som sökandena har hänvisat till, för närvarande inte länkar till vägledningen om ett allmänt tillvägagångssätt av den 28 maj 2010 utan till prioriteringsvägledningen av den 10 februari 2014. Sökandena har inte anfört något argument för att visa att målet för hyperlänkarna har ändrats. Sökandenas argument vilar således på den felaktiga premissen att kommissionen och Echa grundade sig på vägledningen om ett allmänt tillvägagångssätt av den 28 maj 2010. I detta sammanhang framhåller tribunalen också att överväganden om gruppering enligt prioritieringsvägledningen av den 10 februari 2014 inte ska begränsas till olika former av samma ämne utan att potentiell utbytbarhet även kan beaktas.
Mot den bakgrunden ska argumenten att kommissionen inte iakttagit Echas administrativa riktlinjer underkännas.
I den mån sökandena har anfört de argument som sammanfattas ovan i punkt 171 i syfte att visa att kommissionen åsidosatte motiveringsskyldigheten eller att dess överväganden om grupperingen av nPB och trikloreten var uppenbart oriktiga, ska dessa argument för det tredje underkännas med hänvisning till resonemanget ovan i punkterna 137–169.
För det fjärde kan sökandena, tvärtemot vad de anfört, inte anses ha erhållit otillräcklig information för att kunna utöva sin rätt till deltagande enligt förordning nr 1907/2006 under det förfarande som utmynnade i antagandet av den angripna förordningen och tillvarata sina intressen på ett ändamålsenligt sätt, mot bakgrund av vad som anges i prioriteringsvägledningen av den 10 februari 2014.
Mot ovanstående bakgrund ska följaktligen den fjärde grundens andra del underkännas.
C.

Den sjätte grunden: Åsidosättande av principen om likabehandling och icke-diskriminering
Sökandena har gjort gällande att kommissionen har åsidosatt principen om likabehandling och icke-diskriminering.
Tribunalen erinrar inledningsvis om att principen om likabehandling och icke-diskriminering innebär att lika situationer inte får behandlas olika och att olika situationer inte får behandlas lika, såvida det inte finns sakliga skäl för en sådan behandling (dom av den 28 juni 1990, Hoche,
C‑174/89
,
EU:C:1990:270
, punkt
).
De omständigheter som kännetecknar de olika situationerna och därigenom deras jämförbarhet bör bland annat bestämmas och bedömas utifrån föremålet för och syftet med den unionsrättsakt som medför den aktuella skillnaden i behandling. Bland annat måste principerna och målsättningarna för det område rättsakten härrör ifrån beaktas (dom av den 16 december 2008, Arcelor Atlantique et Lorraine m.fl.,
C‑127/07
,
EU:C:2008:728
, punkt
).
En skillnad i behandling är berättigad då den är grundad på ett objektivt och skäligt kriterium, det vill säga då den hänger samman med ett laga ändamål som eftersträvas med den aktuella lagstiftningen, och skillnaden står i proportion till det mål som eftersträvas genom behandlingen i fråga (dom av den 16 december 2008, Arcelor Atlantique et Lorraine m.fl.,
C‑127/07
,
EU:C:2008:728
, punkt
).
Sökandena har för det första anfört att orangemönja, blymonoxid, pentablytetraoxidsulfat och tribasiskt blysulfat i den sjätte prioriteringen fick högre samlade prioriteringspoäng än nPB för kriterierna i artikel 58.3 första stycket a–c i förordning nr 1907/2006. Till skillnad från nPB fördes dessa ämnen inte in i bilaga XIV, vilket utgör ett åsidosättande av principen om likabehandling och icke-diskriminering.
Kommissionen har bestritt sökandenas argument med stöd av Echa.
I detta avseende erinrar tribunalen för det första om att kommissionen i den angripna förordningen grundade sig på Echas rekommendation och således på denna myndighets slutsatser efter den sjätte prioriteringen.
Vidare framhåller tribunalen att det visserligen framgår av artikel 58.3 första stycket i förordning nr 1907/2006 att tre kriterier ska beaktas vid Echas bestämning av prioriteringsordningen för kandidatämnena, för det första om de aktuella ämnena är långlivade, bioackumulerande och toxiska eller mycket långlivade och mycket bioackumulerande (led a), för det andra om deras användning är vitt spridd, (led b) och för det tredje om det rör sig om stora volymer (led c).
Det framgår emellertid också av artikel 58.3 i förordning nr 1907/2006 att de kriterier som anges ovan i punkt 186 inte är de enda kriterier som ska beaktas i detta sammanhang. De tre kriterier som uttryckligen anges utgör nämligen ingen uttömmande förteckning över alla kriterier som kan beaktas, vilket framgår av användningen av ordet ”normalt” i första stycket i denna punkt. Hänsyn ska även tas till Echas kapacitet att handlägga ansökningarna inom den föreskrivna tiden, vilket framgår av andra stycket första meningen i samma punkt.
Vidare erinrar tribunalen om att kommissionen har ett stort utrymme för skönsmässig bedömning när det gäller att avgöra vilka kriterier som den ska beakta inom ramen för prioriteringen av de olika kandidatämnena (se ovan punkt 158). Kommissionen kan inte anses ha gjort en uppenbart oriktig bedömning när den tog hänsyn till kriteriet om grupperingen av nPB och trikloreten. Tvärtom konstaterar tribunalen att detta kriterium, som tar hänsyn till ett kandidatämnes potentiella utbytbarhet med ett annat kandidatämne eller med ämnen som redan ingår i bilaga XIV, är avsett att följa de principer och förverkliga de mål som anges i förordning nr 1907/2006. Syftet med kriteriet är nämligen att förhindra att kandidatämnen eller ämnen som redan ingår i nämnda bilaga kan ersättas, åtminstone tillfälligt, av andra ämnen som också identifierats som ämnen som ger upphov till särskilda betänkligheter. Kriteriet syftar således till att förverkliga ett av de mål som eftersträvas med tillståndsplikten, nämligen att stegvis ersätta ämnen som ger upphov till särskilda betänkligheter med andra lämpliga ämnen eller tekniker (artikel 55 i förordning nr 1907/2006).
Sökandenas argument, att orangemönja, blymonoxid, pentablytetraoxidsulfat och tribasiskt blysulfat har erhållit högre samlade prioriteringspoäng än nPB för de kriterier som uttryckligen anges i artikel 58.3 första stycket a–c i förordning nr 1907/2006, kan således inte i sig visa att kommissionen har åsidosatt principen om likabehandling och icke-diskriminering.
Dessutom underkänner tribunalen de argument inom den sjätte grunden som sökandena har anfört för att bestrida de överväganden som låg till grund för kommissionens slutsats att det fanns en potentiell risk att trikloreten skulle ersättas med nPB. Tribunalen hänvisar i detta avseende till resonemanget ovan i punkterna 136–169.
Tribunalen ska vidare pröva sökandenas argument att kommissionen lade oskäligt stor vikt vid grupperingskriteriet jämfört med de kriterier som uttryckligen anges i artikel 58.3 första stycket a–c i förordning nr 1907/2006.
Tribunalen framhåller inledningsvis att kommissionen i skrivelsen av den 18 september 2015 angav att grupperingskriteriet var skäl nog att betrakta nPB som ett prioriterat kandidatämnen för upptagande i bilaga XIV, även för det fall att det skulle få en mycket låg samlad prioriteringspoäng för kriterierna i artikel 58.3 första stycket a–c i förordningen. Med detta avsåg kommissionen inte endast det fallet att den samlade poängen skulle bli 20 av 45, utan även det fallet att nPB inte skulle få mer än 17 av 45 prioriteringspoäng. I nämnda skrivelse uttalade sig nämligen kommissionen först om sökandenas argument i syfte att visa att nPB borde ha tilldelats poängen 17 av 45 och inte 20 av 45. Därefter inledde kommissionen sina överväganden om grupperingen med adverbet ”vidare”
(furthermore)
. Ur detta kan utläsas att övervägandet var giltigt oavsett om nPB borde ha tilldelats poängen 17 av 45 eller 20 av 45. Tribunalen konstaterar också att kommissionens hänvisning till en ”mycket låg poäng” avsåg poängen 17 av 45 och till och med ännu lägre. Det ska i detta sammanhang framhållas att i den sjätte prioriteringen togs kandidatämnen som endast hade fått poängen 1 av 45 upp i bilaga XIV på grund av överväganden med anknytning som avsåg gruppering, till exempel de ftalater som angavs i Echas slutliga resultat (se ovan punkt 10).
Tribunalen konstaterar att sökandena genom sina argument endast har gjort gällande att det även förekom överväganden om gruppering för andra ämnen, exempelvis orangemönja, blymonoxid, pentablytextraoxidsulfat och tribasiskt blysulfat.
Det framgår av Echas slutliga resultat (se ovan punkt 10), som hade uppdaterats med hänsyn till synpunkter som lämnats om förslaget till rekommendation, att den potentiella risken att orangemönja, blymonoxid, pentablytetraoxidsulfat och tribasiskt blysulfat skulle användas som alternativ till andra kandidatämnen eller andra ämnen som redan hade tagits upp i bilaga XIV tycktes mindre uppenbar.
Dessutom hade nPB ett begränsat antal användningar, vilket kommissionen har förklarat, utan att det har bestritts av sökandena. Den arbetsbörda som kunde förutses till följd av den uppskattade volymen av tillståndsansökningar var således mindre för nPB än för jämförbara ämnen som inte togs upp i bilaga XIV och som hade mer varierande användningar.
Kommissionens tillvägagångssätt kan inte heller betraktas som inkonsekvent, eftersom den tagit upp kandidatämnen i bilaga XIV som fått betydligt lägre samlade prioriteringspoäng än 17 av 45 för kriterierna i artikel 58.3 första stycket i förordning nr 1907/2006.
Under dessa omständigheten kan kommissionen inte anses ha åsidosatt principen om likabehandling och icke-diskriminering genom att besluta att ta upp nPB i bilaga XIV men inte orangemönja, blymonoxid, pentablytetraoxidsulfat och tribasiskt blysulfat, som hade tilldelats högre prioriteringspoäng än nPB. Detta gäller oavsett om nPB borde ha tilldelats 20 av 45 eller 17 av 45 prioriteringspoäng för kriterierna i artikel 58.3 första stycket a–c i förordning nr 1907/2006.
Sökandena har för det andra gjort gällande att nPB skulle ha fått samma samlade poäng som antimongult och blygult om det hade tilldelats 17 av 45 i samlade prioriteringspoäng för kriterierna i artikel 58.3 första stycket a–c i förordning nr 1907/2006. Därmed skulle nPB, som togs upp i bilaga XIV, och antimongult och blygult, som inte togs upp i bilagan, ha behandlats olika trots att det var fråga om jämförbara situationer.
Kommissionen har bestritt sökandenas argument med stöd av Echa.
Tribunalen framhåller i detta avseende för det första att överväganden om grupperingskriteriet visserligen förekommer i såväl referenshandlingen om nPB av den 1 juli 2015 som i referenshandlingen om antimongult och blygult av den 1 juli 2015.
Tribunalen konstaterar emellertid att kommissionen, såsom förklaras ovan i punkterna 153–160, förfogade över information om nPB som visade att detta ämne kunde ersätta trikloreten vid ångavfettning och ytrengöring. I referenshandlingen om nPB av den 1 juli 2015 anges således att detta ämne, enligt synpunkter som lades fram vid det offentliga samrådet, kunde användas som ett alternativ till trikloreten för vissa användningar. I referenshandlingen om antimongult och blygult av den 1 juli 2015 anges däremot att det på grundval av tillgänglig information föreföll osannolikt att antimongult och blygult skulle vara utbytbart med något annat kandidatämne, på grund av olika fysikaliska och kemiska egenskaper.
De argument som sökandena har anfört i den sjätte grunden ska också underkännas, med hänvisning till vad som anförs ovan i punkterna 136–178, i den mån dessa argument syftar till att bestrida de överväganden som låg till grund för kommissionens slutsats att det fanns en potentiell risk att trikloreten ersattes med nPB.
Sökandenas argument kan således inte visa att kommissionen åsidosatte principen om likabehandling och icke-diskriminering genom att föra in nPB, men inte antimongult och blygult, i bilaga XIV, även för det fall att nPB och antimongult och blygult borde ha fått samma samlade prioriteringspoäng för kriterierna i artikel 58.3 första stycket i förordning nr 1907/2006, det vill säga 17 av 45.
För det andra vill tribunalen i varje fall erinra om att nPB enligt Echas rekommendation, som kommissionen grundade sig på, skulle tilldelas en samlad prioriteringspoäng på 20 av 45 för kriterierna i artikel 58.3 första stycket a–c i förordning nr 1907/2006. De argument som sökandena anfört är inte av den arten att de ifrågasätter denna slutsats, såsom anges ovan i punkterna 41–135. Skälet till att nPB och antimon- och blygult behandlades olika var således deras samlade poäng.
Talan kan mot ovanstående bakgrund inte bifallas såvitt avser den sjätte grunden.
D.

Den fjärde grundens tredje del: Sökandena kunde inte förvänta sig att nPB skulle prioriteras mot bakgrund av dess prioriteringspoäng
I den fjärde grundens tredje del har sökandena gjort gällande att de inte kunde förvänta sig att nPB skulle tas upp i bilaga XIV, mot bakgrund av den samlade prioriteringspoängen 20 av 45 som nPB fick för kriterierna i artikel 58.3 första stycket a–c i förordning nr 1907/2006 eller den poäng på 17 av 45 som ämnet borde ha fått mot bakgrund av Echas administrativa riktlinjer. Till och med poängen 20 av 45 är lägre än de poäng som tilldelades de flesta av de ämnen som granskades under den sjätte prioriteringen. Ämnen som fått 23 av 45 poäng eller 28 av 45 poäng rekommenderas inte för upptagande av det skälet att andra ämnen hade högre prioriteringspoäng. Ett ämne med poängen 17 av 45, den poäng som sökandena menar att nPB borde ha fått om kommissionen inte hade gjort en oriktig bedömning av volymkriteriet, borde varken ha rekommenderats av Echa eller tagits upp i nämnda bilaga av kommissionen.
Kommissionen har bestritt sökandenas argument med stöd av Echa.
För det första vill tribunalen, i den mån sökandenas argument har anförts till stöd för ett åsidosättande av principen om skydd för berättigade förväntningar, erinra om att kommissionen, såsom anförs ovan i punkt 129, inte är bunden av vare sig Echas administrativa riktlinjer eller dess rekommendationer och att det således är uteslutet att principen om skydd för berättigade förväntningar har åsidosatts av dessa skäl.
För det andra, i den mån sökandena har gjort gällande att kommissionen själv hänvisat till Echas administrativa riktlinjer, erinrar tribunalen om att argument som handlar om att kommissionens överväganden inte är förenliga med Echas administrativa riktlinjer ska anses syfta till att visa på ett fel i kommissionens resonemang (se ovan punkt 130) när kommissionen beslutar att följa en rekommendation av Echa i vilken myndigheten har grundat sig på en metod som följer av dess administrativa riktlinjer.
Tribunalen konstaterar också, i motsats till vad sökandena har påstått, att det inte kan utläsas ur prioriteringsvägledningen av den 10 februari 2014 att det endast är prioriteringspoängen för kriterierna i artikel 58.3 första stycket a–c i förordning nr 1907/2006 som bör vara avgörande för beslutet att ta upp ett kandidatämne i bilaga XIV, och inte heller att hänsyn inte får tas till andra kriterier, som grupperingskriteriet i detta sammanhang. Tvärtom anges det klart och tydligt i punkt 6 i nämnda vägledning att hänsyn även får tas till kriteriet avseende gruppering med andra kandidatämnen eller med ämnen som redan ingår i bilaga XIV när det gäller att bestämma prioriteringsordningen bland kandidatämnena.
Mot bakgrund av ovanstående kan inte heller den tredje delen av den fjärde grunden godtas. Därmed kan talan inte vinna bifall på någon del av den fjärde grunden, oavsett om nPB borde ha tilldelats en samlad prioriteringspoäng på 20 av 45 för kriterierna i artikel 58.3 första stycket a–c i förordningen nr 1907/2006, som kommissionen fastställde, eller på 17 av 45 poäng, som sökandena har gjort gällande.
E.

Den andra grunden: Åsidosättande av artikel 55 i förordning nr 1907/2006, åsidosättande av målet om konkurrenskraft och åsidosättande av sökandenas rätt att fritt bedriva näringsverksamhet och handel; den femte grunden: åsidosättande av proportionalitetsprincipen
I den andra grunden har sökandena gjort gällande att den angripna förordningen inte är förenlig med artikel 55 i förordning nr 1907/2006, att den strider mot det mål om konkurrenskraft som eftersträvas med nämnda förordning och att den inverkar på deras rätt att fritt bedriva handel. I den femte grunden har de anfört att den angripna förordningen inte är förenlig med proportionalitetsprincipen.
Tribunalen prövar först sökandenas argument att den angripna förordningen inte är förenlig med artikel 55 i förordning nr 1907/2006 eller med förordningens mål om konkurrenskraft. Därefter prövas de argument som sökandena anfört för att visa på ett åsidosättande av sökandenas rätt att fritt bedriva handel och av proportionalitetsprincipen.
1.

Åsidosättande av artikel 55 i förordning nr 1907/2006 och av förordningens mål om konkurrenskraft
I den andra grunden har sökandena gjort gällande att den angripna förordningen inte är förenlig med artikel 55 i förordning nr 1907/2006, eftersom den inte säkerställer en väl fungerande inre marknad.
Kommissionen har bestritt sökandenas argument med stöd av Echa.
I detta avseende erinrar tribunalen för det första om att syftet med förordning nr 1907/2006 enligt artikel 1.1 är att garantera en hög skyddsnivå för människors hälsa och miljön, inbegripet främjande av ersättningslösningar för att bedöma hur farliga ämnen är, samt att ämnen fritt kan cirkulera på den inre marknaden samtidigt som konkurrenskraft och innovation förbättras.
I artikel 55 i förordning nr 1907/2006, som har rubriken ”Syftet med tillståndssystemet och överväganden om ersättning”, anges följande:
”Syftet med denna avdelning är att sörja för en väl fungerande inre marknad, samtidigt som det garanteras att de risker som ämnen som inger mycket stora betänkligheter ger upphov till kontrolleras på ett adekvat sätt och att dessa ämnen gradvis ersätts med lämpliga alternativa ämnen eller tekniker, när det är ekonomiskt och tekniskt genomförbart. Därför skall alla tillverkare, importörer och nedströmsanvändare som ansöker om tillstånd analysera tillgången till alternativ samt bedöma deras risker och huruvida ersättningen är tekniskt och ekonomiskt genomförbar.”
Det kan inte utläsas ur dessa bestämmelser att det skulle strida mot förordning nr 1907/2006 eller mot de mål som eftersträvas med förordningen att föra in kandidatämnen som bör prioriteras i bilaga XIV.
Tribunalen framhåller för det andra, som sökandena uttryckligen har angett i sina inlagor, att skälet till att de anser att det inte var förenligt med artikel 55 i förordning nr 1907/2006 eller med förordningens mål om konkurrenskraft att ta upp nPB i bilaga XIV är att sökandena menar att nPB inte borde ha betraktats som ett prioriterat kandidatämne.
Sökandena har i detta sammanhang först och främst hänvisat till sina argument avseende kommissionens överväganden om grupperingen av nPB och trikloreten. Tribunalen har emellertid prövat och underkänt dessa argument ovan i punkterna 136–178.
Sökandena har också gjort gällande att nPB inte borde ha tilldelats en samlad prioriteringspoäng på 20 av 45 för kriterierna i artikel 58.3 första stycket a–c i förordning nr 1907/2006, utan endast poängen 17 av 45. Tribunalen erinrar i detta avseende om att sökandenas argument, som förklaras ovan i punkterna 41–135, inte kan ifrågasätta kommissionens slutsats att den samlade prioriteringspoängen för nPB borde ha varit 20 av 45 enligt Echas metod. Sökandenas argument kan inte heller, som förklaras ovan i punkterna 179–211, visa att de överväganden som kommissionen grundade sig på när den beslutade att föra in nPB i bilaga XIV var uppenbart oriktiga, inte ens i det fallet att nPB endast borde ha tilldelats poängen 17 av 45.
Sökandenas argument i syfte att visa på ett åsidosättande av artikel 55 i förordning nr 1907/2006 och av förordningens mål om konkurrenskraft ska mot den bakgrunden underkännas.
2.

Åsidosättande av sökandenas rätt att fritt bedriva handel och av proportionalitetsprincipen
I den andra grunden har sökandena gjort gällande att kommissionen genom att ta upp nPB i bilaga XIV trots att det inte uppfyllde prioriteringskriterierna, begränsade sökandenas rätt att fritt bedriva näringsverksamhet och handel, vilken stadfästs i artikel 16 i stadgan om de grundläggande rättigheterna och erkänns som en allmän unionsrättslig princip. I den femte grunden har de gjort gällande att kommissionen åsidosatte proportionalitetsprincipen. Den angripna förordningen överskred för det första gränserna för vad som var lämpligt och nödvändigt för att förverkliga de mål som eftersträvas genom prioriteringen av ämnen för upptagande i bilaga XIV. Syftet med att fastställa en prioriteringsordning för kandidatämnen är att välja ut ämnen som inger mycket stora betänkligheter och som bör prioriteras för upptagande i bilaga XIV. I den sjätte prioriteringen framstod inte nPB som högprioriterat. För det andra var den angripna förordningen inte den minst tvingande åtgärd som kommissionen kunde vidta. Sökandena menar att kommissionen dels hade kunnat anmoda Echa att ompröva sin rekommendation mot bakgrund av den information som lagts fram av sökandena, dels besluta att inte ta upp nPB i bilaga XIV trots Echas rekommendation och senarelägga upptagandet av detta ämne i bilagan.
Kommissionen har bestritt sökandenas argument med stöd av Echa.
Tribunalen erinrar i detta avseende för det första om att rätten att fritt bedriva näringsverksamhet och handel enligt artikel 16 i stadgan om de grundläggande rättigheterna ska erkännas i enlighet med unionsrätten samt nationell lagstiftning och praxis. Denna rätt framstår emellertid inte för den skull som en absolut rättighet, utan ska beaktas i förhållande till vilken funktion den har i samhället. Det framgår nämligen av artikel 52.1 i stadgan om de grundläggande rättigheterna att rättighetens utövande kan inskränkas, under förutsättning att inskränkningarna faktiskt tillgodoser mål av allmänintresse som eftersträvas av unionen eller behovet av att skydda andras rättigheter och friheter och att proportionalitetsprincipen iakttas (se, för ett liknande resonemang, dom av den 17 mars 2016, Zoofachhandel Züpke m.fl./kommissionen,
T-817/14
,
EU:T:2016:157
, punkt
).
Tribunalen framhåller för det andra att sökandena genom sina argument inte har bestritt möjligheten att ta upp prioriterade kandidatämnen i bilaga XIV, i enlighet med artikel 58 i förordning nr 1907/2006. De har endast gjort gällande dels att det var för tidigt att ta upp nPB i bilaga XIV på grund av att detta ämne inte borde prioriteras, dels att deras rätt att fritt bedriva näringsverksamhet och handel begränsades på ett oproportionerligt sätt till följd av att ämnet togs upp i den aktuella bilagan för tidigt.
För det tredje framhåller tribunalen att de argument som sökandena har anfört i syfte att visa att det var för tidigt att ta upp nPB i bilaga XIV redan prövats och underkänts ovan i punkterna 219–221.
Mot ovanstående bakgrund underkänner tribunalen även de argument som sökandena anfört i syfte att visa på ett åsidosättande av deras rätt att fritt bedriva näringsverksamhet och handel och på ett åsidosättande av proportionalitetsprincipen. Talan kan därmed inte vinna bifall på någon del av den andra eller den femte grunden.
Talan kan således inte vinna bifall på någon av de grunder som anförts av sökandena. Tribunalen påpekar i detta sammanhang att kommissionens överväganden om grupperingen av nPB och trikloreten kunde motivera den angripna förordningen, även för det fallet att nPB endast borde ha tilldelats 17 av 45 i samlad poäng.
Mot denna bakgrund ska talan ogillas.
Rättegångskostnader
Enligt artikel 134.1 i tribunalens rättegångsregler ska tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Enligt artikel 138.3 i rättegångsreglerna får tribunalen besluta att även andra intervenienter än dem som nämns i punkterna 1 och 2 ska bära sina rättegångskostnader. Kommissionen har yrkat att sökandena ska förpliktas att ersätta kommissionens rättegångskostnader. Eftersom sökandena har tappat målet ska kommissionens yrkande bifallas. Echa ska bära sina rättegångskostnader.

Mot denna bakgrund beslutar
TRIBUNALEN (femte avdelningen)
följande:

1)
Talan ogillas.

2)
ICL-IP Terneuzen, BV och ICL Europe Coöperatief UA ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europeiska kommissionens rättegångskostnader.

3)
Europeiska kemikaliemyndigheten (Echa) ska bära sina rättegångskostnader.

Gratsias
Labucka
Dittrich
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 20 september 2019.
Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: engelska.