CELEX: 62018TJ0102
Znamka Evropske unije
Prijava besedne znamke Evropske unije upgrade your personality
Absolutni razlog za zavrnitev
Neobstoj razlikovalnega učinka
Oglaševalski slogan
Člen 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001

Dejansko stanje
Tožeča stranka, Martin Knauf, je 15. avgusta 2016 pri Evropskem uradu za intelektualno lastnino (EUIPO) vložila zahtevo za registracijo znamke Evropske unije na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije (
UL 2009, L 78, str. 1
), kakor je bila spremenjena (nadomeščena z Uredbo (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 o blagovni znamki Evropske unije (
UL 2017, L 154, str. 1
)).
Znamka, za katero je bila zahtevana registracija, je besedni znak upgrade your personality.
Proizvodi, za katere je bila zahtevana registracija, spadajo med drugim v razreda 9 in 28 v smislu Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji blaga in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kakor je bil revidiran in spremenjen, in so za vsak razred opisani tako:
–
razred 9: „Računalniški programi, posneti; računalniški programi [naložljiva programska oprema]; programska oprema; programska oprema za igrice; programska oprema za video igre; računalniški programi za obdelavo podatkov; računalniška grafična programska oprema; programska oprema za igre z navidezno resničnostjo; programska oprema za navidezno resničnost; optični nosilci podatkov s posneto programsko opremo; vnaprej posneti magnetni nosilci podatkov; kasete za videoigre; videotrakovi; predposnete video kasete;“
–
razred 28: „Konzole za igrice.“
Preizkuševalec je 3. maja 2017 zavrnil prijavo znamke za vse proizvode iz točke 3 zgoraj, ker naj ta ne bi bila v skladu s členom 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) Uredbe 2017/1001). Nasprotno pa navedeni zahtevi ni nasprotoval glede drugih proizvodov iz storitev, ki spadajo v razrede 9, 28 in 42. Tožeča stranka je 15. maja 2017 pri EUIPO vložila pritožbo zoper odločbo preizkuševalca glede dela, v katerem je bila ta zahteva zavrnjena.
Četrti odbor za pritožbe pri EUIPO je z odločbo z dne 18. decembra 2017 pritožbo le na podlagi člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009 v celoti zavrnil (v nadaljevanju: izpodbijana odločba). V bistvu je štel, da ima besedni znak upgrade your personality zgolj laskavo in promocijsko funkcijo, ne more pa izpolniti osnovne funkcije znamke, ki je zagotavljanje informacij o trgovskem izvoru. Ta ugotovitev naj bi veljala za vse proizvode, za katere je bila registracija zavrnjena.
Predlogi strank
Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
–
izpodbijano odločbo razveljavi;
–
prijavljeno znamko registrira.
EUIPO Splošnemu sodišču predlaga, naj:
–
tožbo zavrne;
–
tožeči stranki naloži plačilo stroškov.
Pravo
Drugi tožbeni predlog tožeče stranke
Tožeča stranka z drugim predlogom Splošnemu sodišču predlaga, naj „prijavljeno znamko registrira“.
EUIPO trdi, da je treba ta predlog zavrniti kot nedopusten.
V zvezi s tem je treba poudariti, da je treba drugi tožbeni predlog tožeče stranke razlagati kot predlog za spremembo v smislu člena 72(3) Uredbe 2017/1001, ki določa, da je v zvezi s tožbami zoper odločbe odborov za pritožbe „Splošno sodišče […] pristojno za razveljavitev ali spremembo izpodbijane odločbe“.
Spomniti je treba, da je namen reformatoričnega pooblastila Splošnega sodišča, da sprejme odločbo, ki bi jo moral sprejeti odbor za pritožbe v skladu z določbami Uredbe 2017/1001 (glej v tem smislu sodbe z dne 12. septembra 2007, Koipe/UUNT – Aceites del Sur (La Española),
T‑363/04
,
EU:T:2007:264
, točki
in
; z dne 11. februarja 2009, Bayern Innovativ/UUNT– Life Sciences Partners Perstock (LifeScience),
T‑413/07
, neobjavljena,
EU:T:2009:34
, točke od
do
, in z dne 9. septembra 2011, Deutsche Bahn/UUNT– DSB (IC4),
T‑274/09
, neobjavljena,
EU:T:2011:451
, točka
).
Zato je treba dopustnost predloga, naj Splošno sodišče spremeni odločbo odbora za pritožbe, presojati z vidika pristojnosti, podeljenih temu sodišču z Uredbo 2017/1001.
Zlasti v okviru pritožbe, vložene zoper odločbo preizkuševalca ali oddelka za ugovore, pa odbor za pritožbe ni pristojen za odločanje o predlogu, naj registrira znamko Evropske unije (glej v tem smislu sklep z dne 1. februarja 2018, ExpressVPN/EUIPO (EXPRESSVPN),
T‑265/17
,
EU:T:2018:79
, točke od
do
in navedena sodna praksa).
V teh okoliščinah Splošno sodišče ni pristojno niti za odločanje o predlogu za spremembo, s katero naj bi spremenilo odločbo odbora za pritožbe v zvezi s tem (sklep z dne 30. junija 2009, Securvita/UUNT (Natur-Aktien-Index),
T‑285/08
,
EU:T:2009:230
, točka
).
Iz vseh zgornjih preudarkov izhaja, da je treba drugi tožbeni predlog tožeče stranke zavreči kot nedopusten.
Prvi tožbeni predlog tožeče stranke
Tožeča stranka v utemeljitev predloga za razveljavitev izpodbijane odločbe v bistvu navaja en sam tožbeni razlog, in sicer kršitev člena 7(1)(b) Uredbe 2017/1001. V bistvu trdi, da je odbor za pritožbe v navedeni odločbi napačno presodil konkretni razlikovalni učinek prijavljene znamke.
V skladu s členom 7(1)(b) Uredbe 2017/1001 se kot blagovna znamka ne registrirajo „znamke, ki so brez slehernega razlikovalnega učinka“. V skladu z ustaljeno sodno prakso so znamke iz te določbe tiste, ki ne morejo izpolnjevati bistvene vloge znamke, in sicer identificirati trgovskega izvora zadevnega proizvoda ali zadevne storitve, da bi s tem potrošniku, ki je pridobil z znamko označen proizvod ali storitev, omogočili, da med poznejšo pridobitvijo zadevnih proizvodov ali storitev ponovi nakup, če se je ta izkazal za pozitivnega, ali se mu izogne, če se je izkazal za negativnega (sodbi z dne 27. februarja 2002, Eurocool Logistik/UUNT (EUROCOOL),
T‑34/00
,
EU:T:2002:41
, točka
, in z dne 15. septembra 2009, družbi Wella/UUNT (TAME IT),
T‑471/07
,
EU:T:2009:328
, točka
).
V skladu z ustaljeno sodno prakso registracija znamke, ki je sestavljena iz znakov ali označb, ki se uporabljajo v oglasnem sloganu, prikazujejo kakovost ali vabijo k nakupu proizvodov ali storitev, na katere se znamka nanaša, ni izključena zaradi takšne uporabe. Vendar pa ima znamka, ki izpolnjuje druge funkcije, kot so funkcije znamke v tradicionalnem pomenu besede, kot je oglasni slogan, razlikovalni učinek v smislu člena 7(1)(b) Uredbe 2017/1001 samo takrat, ko jo je neposredno mogoče zaznati kot pokazatelja izvora zadevnih proizvodov in storitev, tako da lahko zadevna javnost proizvode in storitve imetnika znamke brez možnosti zmede razlikuje od tistih z drugačnim trgovskim izvorom (sodbi z dne 3. julija 2003, Best Buy Concepts/UUNT (BEST BUY),
T‑122/01
,
EU:T:2003:183
, točka
, in z dne 15. septembra 2009, TAME IT,
EU:T:2009:328
, točka
).
Za ugotovitev neobstoja razlikovalnega učinka zadošča, da pomen zadevne besedne znamke potrošniku prikaže značilnost proizvoda v povezavi z njegovo tržno vrednostjo, ki, čeprav ne določno, izvira iz promocijske ali oglasne informacije, ki jo bo upoštevna javnost zaznala najprej in predvsem kot tako, ne pa kot pokazatelja trgovskega izvora zadevnih proizvodov ali storitev (sodbi z dne 30. junija 2004, Norma Lebensmittelfilialbetrieb/UUNT (Mehr für Ihr Geld),
T‑281/02
,
EU:T:2004:198
, točka
, in z dne 15. septembra 2009, TAME IT,
EU:T:2009:328
, točka
).
Vendar je Sodišče ugotovilo, da lahko tako znamko upoštevna javnost zaznava obenem kot promocijsko formulo in kot označbo trgovskega izvora proizvodov ali storitev. V takem primeru je bilo razsojeno, da če ta javnost znamko zaznava kot označbo tega porekla, to, da jo hkrati ali celo predvsem razume kot promocijsko formulo, ne vpliva na njen razlikovalni učinek (sodba z dne 21. januarja 2010, Audi/UUNT,
C‑398/08 P
,
EU:C:2010:29
, točka
).
Razlikovalni učinek znamke je treba na eni strani presojati glede na proizvode ali storitve, za katere se registracija znamke zahteva, in na drugi glede na to, kako ga zaznava upoštevna javnost, ki jo predstavlja povprečni potrošnik teh proizvodov ali storitev (sodbi z dne 29. aprila 2004, Henkel/UUNT,
C‑456/01 P in C‑457/01 P
,
EU:C:2004:258
, točka
, in z dne 15. septembra 2009, TAME IT,
EU:T:2009:328
, točka
).
Upoštevna javnost
Odbor za pritožbe je pravilno ugotovil in stranki tega ne izpodbijata, da se proizvodi, za katere je bila registracija zavrnjena, nanašajo na področje programske opreme in video iger ter da so v prvi vrsti namenjeni povprečnemu potrošniku, da je prijavljena znamka sestavljena iz besed osnovnega angleškega besedišča in da je treba, ker je ta jezik na področju informacijske tehnologije, vključno med drugim v Nemčiji, običajen, upoštevati angleško govoreče potrošnike v Evropski uniji, ki niso omejeni na tiste v Združenem kraljestvu ali na Irskem.
Neobstoj razlikovalnega učinka prijavljene znamke
Odbor za pritožbe je v bistvu menil, da ima besedni element „upgrade your personality“ zgolj laskavo in promocijsko funkcijo, katere namen je spodbujanje potrošnikov k uporabi proizvodov tožeče stranke za razvijanje lastne osebnosti. Ker je ta slogan namenjen izključno potrošniku in posreduje nekatere obljube, naj ne bi bil sposoben izpolniti osnovne funkcije znamke, ki je zagotavljanje informacij o trgovskem izvoru.
Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da prijavljena znamka ni izključno laskavo in promocijsko sporočilo ter zlasti da trditev odbora za pritožbe, da navedena znamka na jezikovni ravni ne potrebuje razlage, ni pravilna.
EUIPO izpodbija trditve tožeče stranke.
Tožeča stranka trdi, da vabilo, ki ga vsebuje izraz „upgrade your personality“, ni zlahka razumljivo. Trdi, da je pojem osebnost, ki označuje vse osebnostne lastnosti posameznika, sam po sebi nevtralen in zato v veliki meri odvisen od razlage. Glede na načelno nezdružljivost izraza „upgrade“, ki naj bi označeval tehnično posodobitev, in sklicevanja na živo bitje in njegove osebne značilnosti, naj bi že znotraj prijavljene znamke obstajal pojmovni konflikt. Ker se ciljna javnost torej spodbuja k temu, da glede učinka, ki ga je treba doseči
in fine
, poda svojo razlago, naj bi navedeni stavek pozival tudi k opazovanju samih sebe, da bi se zavedali prednosti in slabosti svoje osebnosti. Tožeča stranka zlasti glede računalniških iger poudarja, da je mogoče uprizorljiv lik z napredovanjem igre izboljšati in da ta stavek nakazuje, da se bo tak uspeh v igri odražal v resničnem življenju ciljne skupine. Sklicuje se na druge primerljive znamke, ki naj bi jih EUIPO registriral. Nazadnje navaja, da odbor za pritožbe ni navedel objektivnih razlogov, ki bi utemeljevali, da se prijavljena znamka za nekatere proizvode in storitve lahko registrira, za druge pa ne.
Ugotoviti je treba, da s trditvami tožeče stranke ni mogoče veljavno izpodbijati analize odbora za pritožbe.
Prvič, v nasprotju s trditvijo tožeče stranke je sporočilo, ki ga prenaša prijavljena znamka, zlahka razumljivo. Slogan „upgrade your personality“ namreč vsebuje poziv potrošniku, da svojo osebnost izboljša ali razvije s pomočjo proizvodov, ki jih označuje prijavljena znamka, morebiti v povezavi z obljubo, da bodo navedeni proizvodi tako izboljšanje ali razvoj omogočili ali olajšali. To, da lahko obstajajo razlike v razumevanju navedenega slogana, nikakor ne pomeni, da bi bil njegov pomen ohlapen, nenatančen ali nejasen. Zlasti to, da se pojem osebnost lahko razlaga na več načinov, potrošniku ne bo preprečilo, da na podlagi svojega razumevanja navedenega pojma razume sporočilo, ki ga prenaša slogan.
Drugič, to, da izraz „upgrade“ izvira s področja informacijske tehnologije, nikakor ne povzroča „pojmovnega konflikta“, kot trdi tožeča stranka. Na eni strani se namreč ta izraz danes uporablja v okoljih, ki bistveno presegajo področje informacijske tehnologije, na drugi pa je treba upoštevati, da proizvodi, ki jih označuje prijavljena znamka, spadajo prav na področje informacijske tehnologije, tako da se uporaba navedenega izraza zdi naravna in upoštevne javnosti ne bi presenetila.
Tretjič, ni se treba spraševati, ali, kot zatrjuje tožeča stranka, je človekova osebnost lahko predmet izboljšave v tehničnem smislu (upgrade), saj gre tu za oglaševalski slogan, katerega bližina resničnosti ni upoštevno merilo za presojo. Potrošnik je namreč navajen na oglasna sporočila, ki mu implicitno ali eksplicitno dajejo nerealistične obljube.
Iz tega izhaja, da semantična vsebina prijavljene znamke potrošniku prikaže značilnost proizvodov, ki jih znamka označuje, v zvezi z njihovo tržno vrednostjo, ki, čeprav ne določno, izvira iz promocijske ali oglasne informacije, ki jo bo upoštevna javnost v smislu sodne prakse, navedene v točki 19 zgoraj, zaznala predvsem kot tako, ne pa kot označbo trgovskega izvora zadevnih proizvodov.
Odbor za pritožbe je zato utemeljeno štel, da prijavljena znamka nima razlikovalnega učinka v smislu člena 7(1)(b) Uredbe 2017/1001 za nobenega od proizvodov, za katere je bila zahteva za registracijo zavrnjena.
Ker se tožeča stranka sklicuje na to, da je EUIPO kot znamko registriral besedne znake, ki so podobni prijavljeni znamki, in sicer znake „upgrade your life“, „upgrade your garden“ in „upgrade yourself“, je treba opozoriti, da spadajo odločbe, ki jih sprejmejo odbori za pritožbe pri EUIPO v okviru Uredbe 2017/1001 glede registracije znaka kot znamke Evropske unije, na področje izvrševanja vezane pristojnost in ne na področje diskrecijske pravice. Zato je treba zakonitost navedenih odločb presojati zgolj na podlagi te uredbe, in ne na podlagi njihove predhodne prakse odločanja (sodbi z dne 26. aprila 2007, Alcon/UUNT,
C‑412/05 P
,
EU:C:2007:252
, točka
, in z dne 24. novembra 2005, Sadas/UUNT – LTJ Diffusion (ARTHUR ET FELICIE),
T‑346/04
,
EU:T:2005:420
, točka
).
Čeprav mora EUIPO na podlagi načel enakega obravnavanja in dobrega upravljanja upoštevati odločbe, ki so že bile sprejete, in posvetiti posebno pozornost vprašanju, ali je treba odločiti enako, mora biti uporaba teh načel vseeno v skladu s spoštovanjem načela zakonitosti (sodba z dne 17. julija 2014, Reber Holding/UUNT,
C‑141/13 P
,
EU:C:2014:2089
, točka
; glej v tem smislu tudi sodbo z dne 10. marca 2011, Agencja Wydawnicza Technopol/UUNT,
C‑51/10 P
,
EU:C:2011:139
, točke od
do
).
Oseba, ki zahteva registracijo znaka kot znamke, se zato ne more v svojo korist sklicevati na morebitno nezakonitost, ki je bila storjena v korist druge osebe, da bi dosegla enako odločbo (sodba z dne 10. marca 2011, Agencja Wydawnicza Technopol/UUNT,
C‑51/10 P
,
EU:C:2011:139
, točka
).
Poleg tega mora biti preizkus vsake zahteve za registracijo zaradi pravne varnosti in zlasti dobrega upravljanja strog in celosten, zato da ne bilo neupravičene registracije znamk. Ta preizkus je treba opraviti v vsakem posameznem primeru. Registracija znaka kot znamke je namreč odvisna od posebnih meril, ki se uporabljajo za dejansko stanje obravnavanega primera in ki so namenjena preverjanju, ali sporni znak ne spada med razloge za zavrnitev (sodba z dne 10. marca 2011, Agencja Wydawnicza Technopol/UUNT,
C‑51/10 P
,
EU:C:2011:139
, točka
).
V obravnavani zadevi se je izkazalo, da je ta zahteva za registracijo ob upoštevanju nekaterih proizvodov, za katere se je zahtevala registracija, in zaznave zainteresiranega kroga trčila ob enega od razlogov za zavrnitev iz člena 7(1) Uredbe 2017/1001 (glej točko 32 zgoraj).
Nazadnje, tožeča stranka poudarja, da odbor za pritožbe ni navedel objektivnih razlogov, ki bi utemeljevali razlike pri presoji glede proizvodov, za katere je bila registracija prijavljene znamke zavrnjena, in proizvodov, glede katerih ji preizkuševalec ni nasprotoval. Ta opustitev se ji zdi samovoljna.
V zvezi s tem zadošča ugotovitev, da je predmet tožbe, vložene proti odločbi preizkuševalca, le njegova zavrnitev registracije prijavljene znamke za nekatere proizvode in da nenasprotovanje preizkuševalca njeni registraciji za druge proizvode, navedene v zahtevi za registracijo, tako ni bilo del spora pred odborom za pritožbe, kot je ta sicer pojasnil v točki 9 obrazložitve izpodbijane odločbe. Zato navedeni odbor ni imel nobenega razloga, da se opredeli glede razlogov, zaradi katerih preizkuševalec registraciji v zvezi z nekaterimi proizvodi ni nasprotoval, niti glede tega, v čem se proizvodi, registraciji katerih preizkuševalec ni nasprotoval, razlikujejo od tistih, za katere je registracijo zavrnil.
Glede na vse navedeno je treba edini razlog, ki ga navaja tožeča stranka, in zato tožbo v celoti zavrniti.
Stroški
V skladu s členom 134(1) Poslovnika Splošnega sodišča se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki. Ker tožeča stranka ni uspela, se ji v skladu s predlogi EUIPO naloži plačilo stroškov.

Iz teh razlogov je
SPLOŠNO SODIŠČE (prvi senat),
razsodilo:

1.
Tožba se zavrne.

2.
Martin Knauf nosi svoje stroške in stroške Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

Pelikánová
Nihoul
Svenningsen
Razglašeno na javni obravnavi v Luxembourgu, 13. decembra 2018.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: nemščina.