CELEX: 62015CJ0313
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Životné prostredie
Smernica 94/62/ES
Článok 3
Obaly a odpady z obalov
Pojem
Rúrky, tuby alebo valce, okolo ktorých sú ovinuté pružné výrobky (‚navíjacie valčeky‘)
Smernica 2013/2/EÚ
Platnosť
Zmena vykonaná Európskou komisiou v zozname príkladov obalov uvedených v prílohe I smernice 94/62/ES
Nezohľadnenie pojmu ‚obal‘
Porušenie vykonávacích právomocí

Návrhy na začatie prejudiciálneho konania sa týkajú výkladu článku 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES z 20. decembra 1994 o obaloch a odpadoch z obalov (
Ú. v. ES L 365, 1994, s. 10
; Mim. vyd. 13/013, s. 349), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/12/ES z 11. februára 2004 (
Ú. v. EÚ L 47, 2004, s. 26
; Mim. vyd. 13/034, s. 3), ako aj platnosti smernice Komisie 2013/2/EÚ zo 7. februára 2013, ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici 94/62 (
Ú. v. EÚ L 37, 2013, s. 10
, ďalej len „smernica 2013/2“).
Návrh vo veci C‑313/15 bol podaný v rámci konania, ktorého účastníkmi sú Eco‑Emballages SA a Sphère France SAS, Carrefour Import SAS, SCA Tissue France SAS, Melitta France SAS, SCA Hygiène Products SAS, Wepa France SAS, predtým Wepa Troyes SAS, Industrie Cartarie Tronchetti SpA, Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica SL, Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Kimberly‑Clark SAS, Gopack SAS, Délipapier SAS, Scamark SAS, CMC France SARL, Schweitzer SAS, Paul Hartmann SA, Wepa France SAS, predtým Wepa Lille SAS, Système U Centrale Nationale SA, Industrie Cartarie Tronchetti France SAS, vo veci odmietnutia posledných uvedených spoločností zaplatiť finančný príspevok splatný z dôvodu recyklácie výrobkov, ktoré tieto spoločnosti uviedli na trh od 1. januára 2007 a ktoré Eco‑Emballages považuje za obaly.
Návrh vo veci C‑530/15 bol podaný v rámci žaloby o prekročenie právomoci podanej spoločnosťami Melitta France SAS, Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Délipapier SAS, Gopack SAS, Industrie Cartarie Tronchetti SpA, Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica SL, Kimberly‑Clark SAS, Wepa France SAS, Paul Hartmann SA, SCA Hygiène Products SAS, SCA Tissue France SAS, ako aj Group’Hygiène syndicat professionnel proti vyhláške ministre de l’écologie, du développement durable et de l’énergie (minister ekológie, trvalo udržateľného rozvoja a energetiky, Francúzsko) zo 7. februára 2012 o príkladoch uplatňovania kritérií, ktoré spresňujú pojem „obal“, vymedzených v článku R. 543‑43 code de l’environnement (zákonník životného prostredia) (JORF č. 198, z 27. augusta 2013, s. 14487, ďalej len „vyhláška zo 6. augusta 2013“).
Právny rámec
Právo Únie
Článok 3 bod 1 smernice 94/62 stanovuje:
„Na účely tejto smernice:
1.
,obal‘ znamená všetky produkty z ľubovoľného materiálu a ľubovoľného druhu, ktoré sa používajú na obalenie a ochranu tovaru, manipuláciu s tovarom, dodávanie a obchodnú úpravu tovaru, od surovín po spracovaný tovar, od výrobcu po užívateľa alebo spotrebiteľa; ‚Nevratné‘ časti používané na tie isté účely sú tiež považované za obaly.
Obaly sú len:
a)
spotrebiteľský obal alebo primárny obal, t. j. obal určený na to, aby vytvoril predajnú jednotku pre konečného užívateľa alebo spotrebiteľa na mieste nákupu;
b)
skupinový obal alebo sekundárny obal, t. j. obal určený na to, aby vytvoril v bode nákupu skupinu predajných jednotiek určitého počtu, či už sa takto bude neskôr predávať konečnému užívateľovi alebo spotrebiteľovi alebo či slúži len na doplnenie na mieste predaja; môže sa z výrobku odstrániť bez porušenia jeho vlastností;
c)
prepravný obal alebo terciálny obal, t. j. obal, ktorý je určený na nakladanie a prepravu určitého množstva predajných jednotiek alebo skupinových obalov s cieľom predchádzať fyzickému poškodeniu pri nakladaní a preprave. Cestné, železničné, lodné a letecké kontajnery nie sú prepravné obaly.
Definícia ‚obalov‘ sa ďalej zakladá na kritériách uvedených nižšie. Položky uvedené v prílohe I sú ilustračné príklady uplatňovania týchto kritérií.
i)
Položky sa považujú za obaly, ak spĺňajú hore uvedenú definíciu bez toho, aby boli dotknuté ďalšie funkcie, ktoré môže obal tiež plniť, pokiaľ nie je položka neoddeliteľnou súčasťou výrobku a pokiaľ nie je potrebná na uchovávanie, podporu alebo zachovávanie výrobku počas jeho životnosti a všetky jeho prvky sa majú [nemajú –
neoficiálny preklad
] použiť, spotrebovať alebo zneškodniť spoločne.
ii)
Položky vytvorené s cieľom plnenia na mieste predaja a ‚zneškodniteľné‘ položky predané, plnené, alebo vytvorené s cieľom plnenia na mieste predaja sa považujú za obaly za predpokladu, že plnia funkciu obalu.
iii)
Obalové zložky a pomocné prvky začlenené do obalov sa považujú za časť obalu, do ktorého sú začlenené. Pomocné prvky priamo zavesené alebo pripevnené k výrobku, ktoré plnia funkciu obalu sa považujú za obal, pokiaľ nie sú neoddeliteľnou súčasťou výrobku a pokiaľ sa všetky jeho prvky nemajú spotrebovať a zneškodniť spoločne.
Komisia, ak to bude vhodné, v súlade s postupom uvedeným v článku 21 preskúma a ak to bude potrebné reviduje ilustračné príklady definície obalov uvedené v prílohe I. Prioritne sa bude zaoberať týmito položkami: CD a video obaly, kvetináče, tuby a valce, okolo ktorých je ovinutý pružný materiál, podkladový papier zo samolepiek a baliaci papier…“
Odôvodnenia 2 a 4 smernice 2013/2 spresňujú:
„(2)
Z dôvodu právnej istoty a harmonizácie výkladu vymedzenia pojmu ‚obaly‘ je potrebné zrevidovať a zmeniť a doplniť zoznam názorných príkladov na vyjasnenie ďalších prípadov, v ktorých je naďalej nejasná hranica medzi tým, čo sa považuje za obaly a čo nie. Revízia vychádza z výziev členských štátov a hospodárskych subjektov na posilnenie vykonávania smernice a na vytvoreni[e] rovnakých podmienok v rámci vnútorného trhu.
…
(4)
Výbor zriadený podľa článku 21 smernice [94/62] neposkytol stanovisko [k opatreniam, ktoré sú stanovené v tejto smernici] a Komisia preto predložila Rade návrh týkajúci sa opatrení a postúpila ho Európskemu parlamentu. Rada nekonala v lehote dvoch mesiacov stanovenej v článku 5a rozhodnutia Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu [
Ú. v. ES L 184
, 1999, s. 23; Mim. vyd. 01/003, s. 124], a Komisia preto svoj návrh bezodkladne predložila Európskemu parlamentu. Európsky parlament v lehote štyroch mesiacov voči opatreniu nevzniesol žiadne námietky.“
Príloha I smernice 94/62 s názvom „Názorné príklady kritérií uvedených v článku 3 ods. 1 [článku 3 bode 1 –
neoficiálny preklad
]“, zmenenej a doplnenej smernicou 2013/2, stanovuje:
„Názorné príklady kritéria i)
Obaly
…
Rúrky, tuby a valce, okolo ktorých je ovinutý pružný materiál (napr. fólia, alobal, papier), okrem rúrok, túb a valcov, ktoré slúžia ako súčasť výrobných strojov a ktoré sa nepoužívajú na prezentáciu výrobku ako predajnej jednotky
…“
Francúzske právo
Článok L. 541‑10‑II zákonníka o životnom prostredí stanovuje:
„Na základe zásady rozšírenej zodpovednosti výrobcu možno výrobcom, dovozcom a distribútorom [výrobkov, z ktorých vznikajú odpady] alebo prvkov a materiálov používaných pri ich výrobe uložiť povinnosť zabezpečiť alebo spolupracovať na prevencii vzniku odpadov, a hospodárení s týmito odpadmi, ktoré produkujú svojou činnosťou.
Výrobcovia, dovozcovia a distribútori, ktorým je ustanoveniami tohto oddielu a s výhradou uvedených ustanovení uložená vyššie uvedená povinnosť, splnia svoju povinnosť tým, že vytvoria individuálne systémy zberu a spracovania odpadov alebo spoločne založia ekologické organizácie, ktorým budú platiť finančný príspevok, prevedú na nich svoju povinnosť a zabezpečia ich chod. Výrobca, dovozca alebo distribútor, ktorý vytvoril schválený individuálny systém zberu a spracovania odpadov alebo založil schválenú ekologickú organizáciu, je majiteľom týchto odpadov v zmysle tejto kapitoly, pokiaľ sa stará o spracovanie odpadov podľa časti II tohto článku.
…
Ekologické organizácie schvaľuje štát najdlhšie na obdobie šesť rokov, ktoré možno predĺžiť, pokiaľ preukážu, že majú technické vybavenie a finančné zdroje na splnenie požiadaviek zadávacej dokumentácie stanovenej medzirezortnou vyhláškou a po stanovisku orgánu zastupujúceho zúčastnené strany v tomto odvetví.
…“
Článok L. 543‑56 tohto zákonníka stanovuje:
„Každý výrobca a dovozca, ktorého výrobky sa predávajú s obalom takého druhu, ako je uvedený v článku R. 543‑55, alebo osoba zodpovedná za prvé uvedenie výrobku na trh, pokiaľ nemožno určiť výrobcu alebo dovozcu, je povinný prispieť alebo zabezpečiť spracovanie všetkých týchto obalových odpadov, pri dodržaní ustanovení článkov L. 2224‑13 až L. 2224‑16 code général des collectivités territoriales [všeobecný zákonník územných celkov].“
Článok R. 543‑43 zákonníka o životnom prostredí stanovuje:
„I.
Na účely uplatňovania tohto pododdielu sa za ,obal‘ považuje každý predmet, bez ohľadu na povahu materiálov, z ktorých sa skladá, ktorý sa používa na obalenie a ochranu tovaru, na nakladanie s ním, na jeho dodávanie od výrobcu po spotrebiteľa alebo užívateľa a na jeho uvádzanie. Všetky ‚nevratné‘ časti používané na tie isté účely sa tiež považujú za obaly.
Definícia ‚obalu‘ sa ďalej zakladá na kritériách uvedených nižšie:
1°
Položky sa považujú za obaly, ak spĺňajú vyššie uvedenú definíciu, bez toho, aby boli dotknuté ďalšie funkcie, ktoré môže obal tiež plniť, pokiaľ nie je položka neoddeliteľnou súčasťou výrobku a pokiaľ nie je potrebná na uchovávanie, podporu alebo zachovávanie tohto výrobku počas celej jeho životnosti a všetky jeho prvky sa nemajú použiť, spotrebovať alebo zneškodniť spoločne;
…
Názorné príklady uplatňovania týchto kritérií sa stanovia vyhláškou ministra životného prostredia.“
Vyhláška zo 6. augusta 2013, ktorou sa mení a dopĺňa arrêté, du 7 février 2012, relatif aux exemples d’application des critères précisant la notion d’« emballage » définis à l’article R. 543‑43 du code de l’environnement (vyhláška zo 7. februára 2012 o príkladoch uplatňovania kritérií, ktoré spresňujú pojem „obal“, vymedzených v článku R. 543‑43 zákonníka životného prostredia), stanovuje:
„Na základe kritéria i) bodu I článku R. 543‑43 zákonníka životného prostredia, tieto príklady:
—
Obal:
…
—
rúrky, tuby a valce, okolo ktorých je ovinutý pružný materiál (napr. fólia, alobal, papier), okrem rúrok, túb a valcov, ktoré slúžia ako súčasť výrobných strojov a ktoré sa nepoužívajú na prezentáciu výrobku ako predajnej jednotky.“
Spory vo veci samej, prejudiciálne otázky a konanie pred Súdnym dvorom
Vec C‑313/15
Spoločnosť Eco‑emballages je ekologickou organizáciou schválenou štátom, ktorá je oprávnená uzatvárať s podnikmi, ktoré na francúzsky trh uvádzajú obaly, zmluvy, na základe ktorých preberá ich povinnosť prispievať k likvidácii obalových odpadov z domácností prostredníctvom zaplatenia príspevku vypočítaného podľa počtu distribuovaných obalov a hmotnosti materiálov, ktoré ich tvoria.
V januári 2013 podala Eco‑emballages žalobu proti podnikom, ktoré sú žalovanými vo veci samej, aby od nich na základe článku R. 543‑43 zákonníka životného prostredia, ktorým sa do francúzskeho právneho poriadku preberá smernica 94/62, získala zaplatenie príspevkov na rúrky, tuby alebo valce, okolo ktorých sú ovinuté pružné výrobky predávané spotrebiteľom, ako je napríklad plastová fólia, alobal alebo toaletný či sací papier (ďalej len „navíjacie valčeky“), ktoré tieto podniky uvádzali na trh od 1. januára 2007.
Žalované vo veci samej však tvrdia, že na tieto navíjacie valčeky sa nevzťahuje definícia pojmu „obal“ v zmysle článku 3 smernice 94/62. Konkrétne po prvé zdôraznili, že samotný pojem „obal“ nevyhnutne odkazuje na niečo, čo pokiaľ neobaľuje, je prinajmenšom vonkajškom výrobku a po druhé, že navíjací valček ani neuzatvára a ani nechráni výrobok, pretože nie je vonkajším obalom, ale jeho vnútornou súčasťou. Po tretie zdôraznili, že až do súčasnosti sa nikdy nedomnievali, že navíjací valček by mohol byť obalom, pretože práve neobaľuje výrobok, ako vyplýva najmä z parlamentných diskusií týkajúcich sa prijatia smernice 2004/12. V každom prípade smernica 2013/2, ktorá ako pripomína jej preambula, nebola schválená ani Európskym parlamentom, ani Radou Európskej únie je iba príručkou s ilustračnými príkladmi, ktorú stanovila len samotná Európska komisia.
Vzhľadom na to, že dospeli k záveru, že kvalifikácia týchto navíjacích valčekov ako obal je kontroverzná, niektoré žalované vo veci samej vyzvali vnútroštátny súd, Tribunal de commerce de Paris (Obchodný súd Paríž, Francúzsko), aby Súdnemu dvoru predložil návrh na začatie prejudiciálneho konania o otázke, či sa článok 3 smernice 94/62 má vykladať v tom zmysle, že zahŕňa uvedené navíjacie valčeky.
Vnútroštátny súd po tom, ako pripomenul znenie článku 3 smernice 94/62 a konštatoval, že smernica 2013/2, ktorá zmenila a doplnila iba prílohu I smernice 94/62 a bola schválená iba Komisiou, pretože výbor zriadený článkom 21 smernice 94/62 neprijal stanovisko a Rada nerozhodla o návrhu predloženého Komisiou, sa domnieval, že smernica je iba ilustračná, že nemá definitívnu povahu, akú majú články smernice, a že teda nezmenila všeobecnú definíciu obalu.
Za týchto podmienok Tribunal de commerce de Paris (Obchodný súd Paríž, Francúzsko) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Zahŕňa pojem obaly, tak ako je definovaný v článku 3 smernice [94/62] ‚navíjacie valčeky‘ (rúrky, tuby, valce), okolo ktorých sú ovinuté pružné výrobky, ako je napríklad papier, fólie, ktoré sa predávajú spotrebiteľom?“
Vec C‑530/15
Návrhom zapísaným 28. októbra 2013 podali žalobkyne vo veci samej na Conseil d’État (Štátna rada, Francúzsko) žalobu o prekročenie právomoci smerujúcu k zrušeniu vyhlášky zo 6. augusta 2013.
Vnútroštátny súd spresnil, že vyhláška zo 6. augusta 2013 preberá smernicu 2013/2 do francúzskeho práva tak, že do zoznamu príkladov pridáva navíjacie valčeky, tak ako sú definované v tejto smernici, že Eco‑emballages podala v januári 2013 na Tribunal de commerce de Paris (Obchodný súd Paríž, Francúzsko) žalobu proti viacerým spoločnostiam, medzi nimi proti žalobkyniam vo veci samej, aby sa určila existencia pohľadávok z dôvodu dlžných príspevkov za navíjacie valčeky rovnakého druhu, ako sú tie dotknuté vo veci C‑313/15, ktoré obsahujú určité výrobky, ktoré tieto spoločnosti uvádzajú na trh, a že uvedený súd predložil rozsudkom zo 16. júna 2015 Súdnemu dvoru návrh na začatie prejudiciálneho konania o otázke týkajúcej sa výkladu článku 3 smernice 94/62, ktorá je uvedená v bode 16 tohto rozsudku.
Vnútroštátny súd tiež uvádza, že v prípade, že Súdny dvor záporne odpovie na otázku, ktorú položil Tribunal de commerce de Paris (Obchodný súd Paríž, Francúzsko) vo veci C‑313/15, žalujúce spoločnosti spochybňujú platnosť smernice 2013/2, pričom tvrdia, že táto smernica tým, že zaradila takéto navíjacie valčeky medzi príklady obalov, poprela pojem „obal“ v zmysle článku 3 smernice 94/62 a prekročila rozsah oprávnenia priznaného Komisii v rámci jej vykonávacích právomocí.
Za týchto podmienok Conseil d’État (Štátna rada, Francúzsko) rozhodla prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Nezohľadnila smernica [2013/2] definíciu obalu stanovenú v článku 3 smernice [94/62] a prekročila rozsah oprávnenia priznaného Komisii v rámci jej vykonávacích právomocí tým, že medzi príklady obalov zahrnula ‚navíjacie valčeky‘ (rúrky, tuby, valce), okolo ktorých sú ovinuté pružné výrobky, ako je napríklad papier, fólie, ktoré sa predávajú spotrebiteľom?“
Konanie pred Súdnym dvorom
Rozhodnutím predsedu Súdneho dvora z 28. októbra 2015 boli veci C‑313/13 a C‑530/15 spojené na spoločné konanie na účely písomnej časti konania, ústnej časti konania a vyhlásenia rozsudku.
O prejudiciálnej otázke vo veci C‑313/15
Svojou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa článok 3 bod 1 smernice 94/62 má vykladať v tom zmysle, že navíjacie valčeky vo forme rúrky, tuby alebo valca, okolo ktorých sú ovinuté pružné výrobky, ktoré sa predávajú spotrebiteľom, sú „obalmi“ v zmysle tohto ustanovenia.
V tejto súvislosti treba na úvod uviesť, že cieľom smernice 94/62 podľa jej článku 1 je najmä zabrániť akýmkoľvek vplyvom obalov a obalových odpadov na životné prostredie členských štátov a tretích krajín alebo takýto vplyv znížiť a zabezpečiť tak vysokú úroveň ochrany životného prostredia najmä tým, že sa členským štátom uloží povinnosť zaviesť systém zberu a zhodnotenia obalov, ako aj obalových odpadov. Na tento účel sa smernica 94/62, ako vyplýva z jej odôvodnenia 5 a podľa jej článku 2 ods. 1 vzťahuje na všetky obaly a obalové odpady, ktoré sa v Európskej únii uvádzajú na trh.
Z toho vyplýva, ako už Súdny dvor rozhodol, že pojem obal treba vykladať široko (pozri v tomto zmysle rozsudok z 29. apríla 2004, Plato Plastik Robert Frank,
C‑341/01
,
EU:C:2004:254
, body
a
).
Ďalej treba pripomenúť, že na to, aby tovar predstavoval obal v zmysle článku 3 bodu 1 smernice 94/62, musí po prvé spĺňať dve podmienky uvedené v článku 3 bode 1 prvom a druhom pododseku smernice 94/62 (pozri v tomto zmysle rozsudok z 29. apríla 2004, Plato Plastik Robert Frank,
C‑341/01
,
EU:C:2004:254
, bod
) a po druhé spĺňať kritériá vymenované v článku 3 bode 1 treťom pododseku uvedenej smernice.
Výrobok musí teda na jednej strane na to, aby bol „obalom“ v zmysle smernice 94/62, byť podľa článku 3 bodu 1 prvého pododseku tejto smernice určený na obalenie, ochranu, nakladanie, dodávanie a uvádzanie tovarov, od surovín po výrobky, od výrobcu po užívateľa alebo spotrebiteľa. Druhá veta tohto ustanovenia navyše uvádza, že všetky „nevratné“ časti používané na tie isté účely sa tiež majú považovať za obaly.
Ako už Súdny dvor rozhodol, výpočet možných funkcií obalu, ktorý je obsiahnutý v článku 3 bode 1 prvom pododseku smernice 94/62, nie je kumulatívny (rozsudok z 29. apríla 2004, Plato Plastik Robert Frank,
C‑341/01
,
EU:C:2004:254
, bod
).
Takýto výrobok musí na druhej strane patriť do jednej z kategórií obalov uvedených v článku 3 bode 1 druhom pododseku písm. a) až c) smernice 96/42, a to spotrebiteľský, skupinový alebo prepravný obal.
Po druhé podľa článku 3 bodu 1 tretieho pododseku kritéria i) smernice 94/62 musí byť predmet, ktorý zodpovedá pozitívnej definícii pojmu obal uvedenej v prvom a druhom pododseku tohto článku 3 bodu 1 považovaný za obal, pokiaľ tento predmet nie je neoddeliteľnou súčasťou výrobku, pokiaľ nie je potrebný na uchovávanie, podporu alebo zachovávanie tohto výrobku počas jeho životnosti a pokiaľ sa všetky jeho prvky majú použiť, spotrebovať alebo zneškodniť spoločne.
V tejto súvislosti treba zdôrazniť, že zo samotného znenia tohto ustanovenia vyplýva, že tri negatívne kritériá, ktoré sú v ňom uvedené, sú kumulatívne. V dôsledku toho iba predmety, ktoré hoci zodpovedajú pozitívnej definícii obalu, ale spĺňajú zároveň tieto tri kritériá, nie sú považované za obaly v zmysle smernice 94/62.
V prejednávanej veci treba konštatovať, že navíjacie valčeky, ktoré sú predmetmi, okolo ktorých sú ovinuté pružné výrobky, ako je napríklad plastová fólia, alobal alebo toaletný či sací papier, zodpovedajú pozitívnej definícii pojmu obal stanovenej v článku 3 bode 1 prvom a druhom pododseku smernice 94/62 a nezodpovedajú negatívnej definícii uvedeného pojmu uvedenej v treťom pododseku pod kritériom i) tohto článku.
Po prvé, hoci je pravda, že takéto navíjacie valčeky nie sú určené na obalenie uvedených výrobkov, nemení to nič na tom, že zároveň spĺňajú nosnú funkciu a funkciu navíjania týchto pružných výrobkov, a teda funkciu ich ochrany, ako aj obchodnej úpravy v zmysle článku 3 bodu 1 prvého pododseku smernice 94/62.
V tejto súvislosti, ako uviedol generálny advokát v bodoch 42 až 44 svojich návrhov, navíjací valček zvnútra chráni pružný výrobok, ktorý je okolo neho ovinutý, dáva mu tvar umožňujúci jeho prezentáciu a uľahčuje prepravu a jeho používanie. Navíjací valček je navyše predmetom, ktorý je po spotrebovaní výrobku ovinutého okolo neho „nevratný“ v zmysle uvedeného článku 3 bodu 1 prvého pododseku poslednej vety.
Okrem toho v rozsahu, v akom je navíjací valček určený na to, aby s pružným výrobkom ovinutým okolo neho tvoril pre spotrebiteľa v mieste nákupu jeden celok, zodpovedá definícii primárneho obalu stanovenej v článku 3 bode 1 druhom pododseku písm. a) smernice 94/62.
Po druhé, hoci je pravda, že takéto navíjacie valčeky sú s prihliadnutím na ich nosnú funkciu a funkciu navíjania pružných výrobkov ovinutých okolo nich nevyhnutné na to, aby niesli tieto výrobky po celú ich životnosť, nemení to nič na tom, že nespĺňajú kritériá negatívnej definície uvedenej v článku 3 bode 1 treťom pododseku kritéria i) smernice 94/62. Na rozdiel od čajového vrecúška alebo kávovej kapsule, citovaných v prílohe I smernice 94/62 ako príklady tovarov, ktoré nie sú obalmi v zmysle tohto ustanovenia, nie je navíjací valček neoddeliteľnou súčasťou pružného výrobku, ktorý má niesť a ktorý je okolo neho ovinutý, a nie je určený na to, aby bol spotrebovaný alebo zlikvidovaný spolu s ním, ale naopak pretrváva a musí byť vyhodený až po spotrebovaní uvedeného výrobku.
Napokon treba uviesť, že výklad, podľa ktorého navíjacie valčeky predstavujú obaly v zmysle článku 3 bodu 1 smernice 94/62, je potvrdený tým, že Komisia prijala smernicu 2013/2, ktorá zmenila a doplnila prílohu I smernice 94/62, ktorá teraz cituje „rúrky, tuby alebo valce, okolo ktorých sú ovinuté pružné výrobky“ v zozname príkladov obalov, ktoré spĺňajú kritérium definované v článku 3 bode 1 treťom pododseku kritériu i) smernice 94/62.
Z predchádzajúcich úvah vyplýva, že článok 3 bod 1 smernice 94/62 sa má vykladať v tom zmysle, že navíjacie valčeky vo forme rúrky, tuby alebo valca, okolo ktorých sú ovinuté pružné výrobky, ktoré sa predávajú spotrebiteľom, sú „obalmi“ v zmysle tohto ustanovenia.
O prejudiciálnej otázke vo veci C‑530/15
Svojou druhou otázkou položenou subsidiárne v prípade, že Súdny dvor záporne odpovie na otázku položenú vo veci C‑313/15, sa vnútroštátny súd pýta, či Komisia nezohľadnila definíciu obalu stanovenú v článku 3 tejto poslednej uvedenej smernice a prekročila rozsah oprávnenia, ktorý jej bol priznaný v rámci jej vykonávacích právomocí, tým, že prijala smernicu 2013/2, ktorá medzi príklady obalov uvedené v prílohe I smernice 94/62 zahrnula navíjacie valčeky.
Vzhľadom na kladnú odpoveď Súdneho dvora na otázku položenú vo veci C‑313/15 nie je potrebné odpovedať na otázku položenú vo veci C‑530/15.
O trovách
Vzhľadom na to, že konania pred Súdnym dvorom majú vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a boli začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnymi súdmi, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (tretia komora) rozhodol takto:

Článok 3 bod 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES z 20. decembra 1994 o obaloch a odpadoch z obalov, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/12/ES z 11. februára 2004, sa má vykladať v tom zmysle, že navíjacie valčeky vo forme rúrky, tuby alebo valca, okolo ktorých sú ovinuté pružné výrobky, ktoré sa predávajú spotrebiteľom, sú „obalmi“ v zmysle tohto ustanovenia.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: francúzština.