CELEX: 62017CJ0347
Præjudiciel forelæggelse
beskyttelse af sundheden
hygiejnepakke
forordning (EF) nr. 853/2004
forordning (EF) nr. 854/2004
hygiejne for animalske fødevarer
fjerkrækød
inspektionen efter slagtning af slagtekroppe
synlig kontaminering af en slagtekrop
tilgang om nultolerance

Anmodningen om præjudiciel forelæggelse vedrører fortolkningen af bilag III, afsnit II, kapitel IV, nr. 5 og 8, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (
EUT 2004, L 139, s. 55
, berigtiget i
EUT 2004, L 226, s. 22
) og af bilag I, afsnit I, kapitel II, del D, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 af 29. april 2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum (
EUT 2004, L 139, s. 206
, berigtiget i
EUT 2004, L 226, s. 83
), som ændret ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 739/2011 af 27. juli 2011 (
EUT 2011, L 196, s. 3
) (herefter »forordning nr. 854/2004«).
Denne anmodning er blevet indgivet i forbindelse med en tvist mellem A m.fl., syv fjerkræslagterier i Nederlandene, på den ene side og Staatssecretaris van Economische Zaken (statssekretæren for økonomiske anliggender, Nederlandene, herefter »statssekretæren«) på den anden side vedrørende administrative bøder pålagt af sidstnævnte for overtrædelser af den nederlandske lov om dyr.
Retsforskrifter
EU-retten
Forordning (EF) nr. 178/2002
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (
EFT 2002, L 31, s. 1
), bestemmer i forordningens artikel 3, nr. 9) og 14):
»I denne forordning forstås ved:
[…]
9)
»risiko«: en funktion af sandsynligheden for, at en fare har en negativ indvirkning på sundheden, sammenholdt med, hvor alvorlig denne indvirkning er
[…]
14)
»fare«: den potentielt sundhedsskadelige virkning, der kan være forbundet med biologiske, kemiske eller fysiske agenser i fødevarer eller foder eller forbundet med fødevarernes eller foderets tilstand.«
Denne forordnings artikel 14 med overskriften »Krav til fødevaresikkerheden« bestemmer:
»1.   Fødevarer må ikke markedsføres, hvis de er farlige.
2.   Fødevarer betragtes som farlige, hvis de anses for at være:
a)
sundhedsskadelige
b)
uegnede til menneskeføde.
3.   Ved afgørelsen af, om en fødevare er farlig, skal der tages hensyn til følgende:
a)
forbrugernes normale anvendelse af fødevaren på hvert produktions-, tilvirknings- og distributionsstadium, og
b)
de oplysninger, der er meddelt den enkelte forbruger, herunder oplysninger på etiketten eller andre oplysninger, der generelt er tilgængelige for forbrugerne, og hvoraf det fremgår, hvordan en bestemt fødevares eller fødevarekategoris specifikke negative indvirkning på sundheden kan undgås.
[…]
5.   Ved afgørelsen af, om en fødevare er uegnet til menneskeføde, skal der tages hensyn til, om fødevaren er uacceptabel til menneskeføde, hvis den anvendes som tiltænkt, fordi den er forurenet på grund af udefra kommende forhold eller på anden måde eller på grund af forrådnelse, nedbrydning eller fordærv.
[…]«
Nævnte forordnings artikel 17 med overskriften »Ansvarsfordeling« lyder således:
»1.   Ledere af fødevare- og foderstofvirksomheder sikrer, at de krav i fødevarelovgivningen, der er relevante for deres aktiviteter, er opfyldt for fødevarer og foder i alle produktions-, tilvirknings- og distributionsled i den virksomhed, som er under deres ledelse, og kontrollerer, at de pågældende krav overholdes.
2.   Medlemsstaterne håndhæver fødevarelovgivningen samt overvåger og kontrollerer, at lederne af fødevare- og foderstofvirksomheder overholder de relevante krav i fødevarelovgivningen i alle produktions-, tilvirknings- og distributionsled.
Til det formål opretholder medlemsstaterne et offentligt kontrolsystem samt andre aktiviteter, der efter omstændighederne er berettigede, herunder udsendelse af officielle meddelelser om fødevare- og fodersikkerhed og om eventuelle risici, samt overvågning af fødevare- og fodersikkerheden og andre overvågningsaktiviteter omfattende alle produktions-, tilvirknings- og distributionsled.
Medlemsstaterne fastsætter også bestemmelser om, hvilke foranstaltninger og sanktioner der skal bringes i anvendelse i tilfælde af, at fødevare- og foderlovgivningen overtrædes. Foranstaltningerne og sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.«
Forordning (EF) nr. 852/2004
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 af 29. april 2004 om fødevarehygiejne (
EUT 2004, L 139, s. 1
) bestemmer i artikel 2, stk. 1, litra f):
»I denne forordning forstås ved:
[…]
f)
»kontaminering«: forekomst eller opståen af en risiko.«
Denne forordnings artikel 3 med overskriften »Generel forpligtelse« bestemmer:
»Ledere af fødevarevirksomheder sikrer, at produktionen, forarbejdningen og distributionen i alle led, som er under deres kontrol, er i overensstemmelse med de relevante hygiejnebestemmelser i denne forordning.«
Nævnte forordnings artikel 4 med overskriften »Almindelige og særlige hygiejnebestemmelser« bestemmer:
»1.   Ledere af fødevarevirksomheder, der udfører primærproduktion og dermed forbundne aktiviteter, jf. bilag I, skal overholde de almindelige hygiejnebestemmelser i del A i bilag I samt særlige krav i forordning (EF) nr. 853/2004.
2.   Ledere af fødevarevirksomheder, der udfører et led i produktionen, forarbejdningen og distributionen af fødevarer efter de led, som stk. 1 finder anvendelse på, skal overholde de almindelige hygiejnebestemmelser i bilag II samt særlige krav i forordning (EF) nr. 853/2004.
3.   Ledere af fødevarevirksomheder træffer alt efter forholdene følgende særlige hygiejneforanstaltninger:
a)
opfyldelse af mikrobiologiske kriterier for fødevarer
b)
vedtagelse af de procedurer, som er nødvendige for at nå de mål, der er opstillet for at opfylde målsætningen i denne forordning
c)
opfyldelse af temperaturkontrolkrav for fødevarer
d)
bevarelse af kølekæden
e)
prøveudtagninger og analyser.
[…]«
Artikel 5 i forordning nr. 852/2004 med overskriften »Risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter« bestemmer i stk. 1:
»Ledere af fødevarevirksomheder skal indføre, iværksætte og følge en fast procedure eller faste procedurer, der er baseret på [principperne om
Hazard Analysis Critical Control Point
(HACCP) (system med risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter)].«
Forordning nr. 853/2004
Følgende fremgår af første, anden, fjerde, niende og tiende betragtning til forordning nr. 853/2004:
»(1)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 […] fastsattes de generelle regler for fødevarehygiejne, som gælder for ledere af fødevarevirksomheder.
(2)
Nogle fødevarer kan udgøre særlige risici for menneskers sundhed, hvorfor der bør fastsættes særlige hygiejnebestemmelser. Dette gælder især animalske fødevarer, i forbindelse med hvilke der har været hyppige indberetninger af mikrobiologiske og kemiske risici.
[…]
(4)
Med hensyn til folkesundhed indeholder disse bestemmelser fælles principper, navnlig i forbindelse med producenternes og de kompetente myndigheders ansvar, strukturelle, operationelle og hygiejnemæssige krav til virksomhederne, procedurer for autorisation af virksomhederne samt krav vedrørende opbevaring, transport og sundhedsmærker.
[…]
(9)
Hovedformålene med omarbejdelsen er at sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau med hensyn til fødevaresikkerhed, navnlig ved at sørge for, at de samme regler gælder for ledere af fødevarevirksomheder i hele Fællesskabet, og sikre, at det indre marked for animalske produkter fungerer korrekt og således bidrager til at nå den fælles landbrugspolitiks mål.
(10)
Det er nødvendigt at opretholde og, hvor dette er påkrævet for at sikre forbrugerbeskyttelse, skærpe detaljerede hygiejnebestemmelser for animalske produkter.«
Artikel 2 i forordning nr. 853/2004 med overskriften »Definitioner« lyder:
»Følgende definitioner gælder ved anvendelsen af denne forordning:
1)
definitionerne i forordning (EF) nr. 178/2002
2)
definitionerne i forordning (EF) nr. 852/2004
3)
definitionerne i bilag I, og
4)
de tekniske definitioner i bilag II og III.«
Artikel 3 i forordning nr. 853/2004 med overskriften »Almindelige forpligtelser« bestemmer følgende i stk. 1:
»Lederen af en fødevarevirksomhed skal overholde de relevante bestemmelser i bilag II og III.«
Kapitel IV, nr. 10, i afsnit I med overskriften »Kød af tamhovdyr« i bilag III til denne forordning bestemmer:
»Slagtekroppene må ikke være synligt kontamineret med fækalier. Synlig kontaminering skal omgående fjernes ved afskæring eller andre metoder med ligestillet virkning.«
Kapitel II med overskriften »Krav til slagterier« i afsnit II med overskriften »Kød af fjerkræ og lagomorfer« i bilag III til nævnte forordning bestemmer:
»Lederen af en fødevarevirksomhed skal sikre, at slagterier, hvor der slagtes fjerkræ eller lagomorfer, er opført, udformet og udstyret, så de opfylder følgende krav:
1)
De skal have et lokale eller overdækket område til at modtage dyrene og underkaste dem inspektion før slagtning.
2)
For at undgå forurening af kødet skal de
a)
have et tilstrækkeligt antal lokaler til det arbejde, der skal udføres
b)
have et særskilt lokale til udtagning af indvolde og videre slagtemæssig behandling, herunder tilsætning af smagskorrigerende stoffer til hele fjerkrækroppe, medmindre myndighederne i hvert enkelt tilfælde godkender, at disse processer på et bestemt slagteri udføres adskilt på forskellige tidspunkter
c)
sikre, at følgende processer udføres adskilt ved afstand eller på forskellige tidspunkter:
i)
bedøvelse og afblødning
ii)
plukning eller flåning og eventuelt skoldning, og
iii)
ekspedition af kød
d)
have installationer, der kan hindre, at kødet kommer i berøring med gulve, vægge og inventar,
og
e)
have slagtekæder, der (hvor de anvendes) er udformet således, at slagteprocessen skrider kontinuerligt frem, og der undgås krydskontaminering mellem de forskellige dele af slagtekæden. Anvendes der mere end én slagtekæde på samme virksomhed, skal disse kæder være adskilt på behørig måde for at undgå krydskontaminering.
[…]
6)
Der skal være et separat sted med de nødvendige faciliteter til rengøring, vask og desinfektion af:
a)
transportudstyr som f.eks. kasser,
og
b)
transportmidler.
Disse steder og faciliteter er ikke obligatoriske for litra b), hvis der findes offentligt godkendte steder og faciliteter i nærheden.
[…]«
Kapitel IV med overskriften »Slagtehygiejne« i afsnit II i bilag III til forordning nr. 853/2004 bestemmer:
»Lederen af en fødevarevirksomhed, der driver slagterier, hvor der slagtes fjerkræ eller lagomorfer, skal sikre, at følgende krav er opfyldt:
[…]
2)
Slagteriernes ledere skal følge myndighedernes instrukser, således at inspektionen før slagtning kan gennemføres under passende forhold.
3)
På virksomheder, der er autoriseret til slagtning af forskellige dyrearter eller til håndtering af opdrættede strudsefugle eller vildtlevende småvildt, skal der træffes foranstaltninger til at undgå krydskontaminering ved at behandle de forskellige arter adskilt, enten ved at foretage behandlingen på forskellige tidspunkter, eller ved at foretage behandlingen adskilt ved afstand. Der skal være separate faciliteter til at modtage og opbevare slagtekroppe af opdrættede strudsefugle, der er slagtet på bedriften, og kroppe af vildtlevende småvildt.
4)
Dyr, der føres ind i slagtelokalet, skal slagtes hurtigst muligt.
5)
Bedøvelse, afblødning, flåning eller plukning, udtagning af organer og anden slagtemæssig behandling foretages hurtigst muligt og på en sådan måde, at kødet ikke bliver kontamineret. Der skal især træffes foranstaltninger til at undgå, at fordøjelseskanalens indhold flyder ud ved udtagningen af organer.
6)
Slagteriernes ledere skal følge myndighedernes instrukser, således at inspektionen efter slagtning kan gennemføres under passende forhold, og især for at de slagtede dyr kan blive kontrolleret korrekt.
7)
Når inspektionen efter slagtning er afsluttet:
a)
skal de dele, der er uegnet til konsum, snarest muligt fjernes fra virksomhedens rene afdeling
b)
må kød, der er tilbageholdt eller erklæret uegnet til konsum, og biprodukter, der ikke kan benyttes som fødevarer, ikke komme i kontakt med kød, der er erklæret egnet til konsum
c)
skal organer eller dele af organer, der stadig findes i dyrekroppen, bortset fra nyrerne, så vidt muligt fjernes helt og så hurtigt som muligt, medmindre andet er godkendt af myndighederne.
8)
Efter inspektionen og udtagningen skal de slagtede dyr hurtigst muligt rengøres og nedkøles til højst 4°C, medmindre kødet opskæres varmt.
9)
Når kroppe afkøles i vandbad, skal der tages hensyn til følgende:
a)
Der skal træffes alle forholdsregler for at undgå kontaminering af kroppene, idet der tages hensyn til parametre som kropsvægt, vandtemperatur, vandmængde og vandstrømmens retning og afkølingstid.
b)
Vandbadet skal tømmes fuldstændigt, rengøres og desinficeres, hver gang det er nødvendigt, dog mindst en gang om dagen.
10)
Syge og mistænkte dyr eller dyr, der er slagtet som led i programmer for udryddelse eller bekæmpelse af sygdomme, må ikke slagtes på virksomheden, medmindre myndighederne giver tilladelse hertil. I så fald skal slagtningen foregå under offentligt tilsyn, og der skal træffes foranstaltninger til at undgå forurening. Lokalerne skal rengøres og desinficeres, inden slagtningen genoptages.«
Forordning nr. 854/2004
Følgende fremgår af fjerde og ottende betragtning til forordning nr. 854/2004:
»(4)
Offentlig kontrol af animalske produkter bør omfatte alle aspekter af betydning for beskyttelse af menneskers sundhed og, hvor det er relevant, dyrs sundhed og velfærd. Kontrollen bør baseres på de nyeste foreliggende relevante oplysninger, og det bør derfor være muligt at tilpasse dem, efterhånden som der foreligger nye oplysninger.
[…]
(8)
Der er behov for offentlig kontrol af kødproduktionen for at kontrollere, at ledere af fødevarevirksomheder overholder hygiejnebestemmelserne og de kriterier og mål, der er fastsat i fællesskabsbestemmelserne. Den offentlige kontrol bør omfatte audit af fødevarevirksomhedsledernes aktiviteter samt inspektioner, herunder kontrol med fødevarevirksomhedsledernes egen kontrol.«
Forordningens artikel 4 med overskriften »Generelle principper for offentlig kontrol af alle animalske produkter, der er omfattet af denne forordning« bestemmer:
»1.   Medlemsstaterne sikrer, at fødevirksomhedslederne yder al den bistand, der kræves, for at myndighederne kan foretage effektiv offentlig kontrol.
De skal især:
–
give adgang til alle bygninger, lokaliteter, anlæg og andre infrastrukturer
[…]
2.   Den kompetente myndighed foretager offentlig kontrol for at verificere, at ledere af fødevarevirksomheder overholder kravene i:
a)
forordning (EF) nr. 852/2004
b)
forordning (EF) nr. 853/2004
[…]
3.   Den i stk. 1 nævnte offentlige kontrol omfatter:
a)
audit af god hygiejnepraksis og HACCP-baserede procedurer (Hazard Analysis Critical Control Point)
[…]
og
c)
alle særlige auditopgaver, der er omhandlet i bilagene.
[…]
5.   Ved audit af HACCP-procedurer verificeres det, at ledere af fødevarevirksomheder anvender disse procedurer kontinuerligt og korrekt, idet undersøgelsen navnlig skal sikre, at procedurerne indebærer de garantier, der er anført i bilag II, kapitel II, i forordning (EF) nr. 853/2004. Det bestemmes især, om procedurerne i videst muligt omfang sikrer, at de animalske produkter:
a)
overholder de mikrobiologiske kriterier i fællesskabsbestemmelserne
[…]«
Artikel 5 i forordning nr. 854/2004 bestemmer:
»Medlemsstaterne sikrer, at der foretages offentlig kontrol af fersk kød i henhold til bilag I.
1)
Embedsdyrlægen foretager inspektion i slagterier, vildthåndteringsvirksomheder og opskæringsvirksomheder, der markedsfører fersk kød, i overensstemmelse med de generelle krav i bilag I, afsnit I, kapitel II, og de specifikke krav i afsnit IV, især med hensyn til:
a)
information om fødevarekæden
b)
inspektion før slagtning
c)
dyrevelfærd
d)
inspektion efter slagtning
e)
specificeret risikomateriale og andre animalske biprodukter, og
f)
laboratorieundersøgelser.
[…]«
Kapitel I med overskriften »Auditopgaver« i afsnit I i bilag I til denne forordning bestemmer:
»1.
Embedsdyrlægen foretager ud over de generelle krav i artikel 4, stk. 4, om audit af god hygiejnepraksis en kontrol af, om fødevarevirksomhedslederens egne procedurer permanent følges med hensyn til enhver form for indsamling, transport, opbevaring, håndtering, forarbejdning og anvendelse eller bortskaffelse af animalske biprodukter, herunder specificeret risikomateriale, som fødevarevirksomhedslederen er ansvarlig for.
2.
Embedsdyrlægen foretager ud over de generelle krav i artikel 4, stk. 5, om audit af HACCP-baserede procedurer en kontrol af, at virksomhedslederens procedurer så vidt muligt sikrer, at kødet:
[…]
b)
ikke har fækal forurening eller anden forurening
[…]«
Del D med overskriften »Inspektion efter slagtning« i kapitel II i afsnit I i bilag I til nævnte forordning bestemmer:
»1.
Slagtekroppe og ledsagende spiselige slagtebiprodukter skal straks efter slagtningen underkastes en inspektion efter slagtning. Alle overflader skal besigtiges. Der kan i den forbindelse være behov for minimal håndtering af slagtekroppene og slagtebiprodukterne eller for særligt teknisk udstyr. Der skal især fokuseres på at påvise zoonoser og dyresygdomme, for hvilke der er fastsat dyresundhedsbestemmelser i EU-lovgivningen. Slagtelinjens hastighed og antallet af kontrolpersonale, der er til stede, skal tillade, at der kan udføres korrekt inspektion.
2.
Der skal foretages yderligere undersøgelser, herunder palpering af og indsnit i dele af kroppen og de spiselige slagtebiprodukter og laboratorieundersøgelser, når det findes nødvendigt:
[…]
b)
for at bestemme forekomst af:
[…]
ii)
restkoncentrationer eller forurenende stoffer i mængder, der overstiger de grænseværdier, der er fastsat i fællesskabsbestemmelserne
iii)
manglende overholdelse af mikrobiologiske kriterier,
eller
iv)
andre forhold, der gør det påkrævet at erklære kødet uegnet til konsum eller indføre restriktioner for dets anvendelse,
navnlig hvis der er tale om nødslagtede dyr.
[…]«
Kapitel V med overskriften »Beslutninger om kød« i afsnit II i bilag I til samme forordning bestemmer:
»1.
Kød erklæres uegnet til konsum, hvis det:
[…]
g)
ikke overholder de mikrobiologiske kriterier i fællesskabsbestemmelserne til, hvornår fødevarer må markedsføres
[…]
i)
indeholder restkoncentrationer eller forurenende stoffer, der overstiger de grænseværdier, der er fastsat i fællesskabsbestemmelserne. Enhver overskridelse af grænseværdien bør føre til supplerende analyser, hvor det er relevant
[…]
s)
udviser urenheder, fækal forurening eller anden forurening
[…]
u)
ifølge embedsdyrlægens vurdering foretaget på grundlag af undersøgelse af alle relevante oplysninger kan udgøre en risiko for menneskers og dyrs sundhed eller af andre årsager ikke er egnet til konsum.
[…]«
Kapitel V, del B, i afsnit IV i bilag I til forordning nr. 854/2004 bestemmer:
»1.
Alt fjerkræ underkastes inspektion efter slagtning i henhold til afsnit I og III. Desuden udfører embedsdyrlægen personligt følgende kontrol:
a)
daglig inspektion af organer og kropshuler i en repræsentativ stikprøve af dyr
b)
grundig inspektion af stikprøver af dyr fra hvert fjerkræparti med samme oprindelse eller dele af fjerkræ eller hele stykker fjerkræ, som ved inspektionen efter slagtning er blevet erklæret uegnet til konsum,
og
c)
yderligere nødvendige undersøgelser, hvis der er grund til at formode, at kødet fra det pågældende fjerkræ kan være uegnet til konsum.
[…]«
Nederlandsk ret
Artikel 6.2, stk. 1, i Wet houdende een integraal kader voor regels over gehouden dieren en daaraan gerelateerde onderwerpen (lov om en samlet ramme for bestemmelser om dyrehold og dermed forbundne spørgsmål) af 19. maj 2011 (Stb. 2011, nr. 345, herefter »lov om dyr«) bestemmer følgende:
»Det er forbudt at handle i strid med bestemmelser i EU-forordninger på det område, som denne lov vedrører, og som en bekendtgørelse eller ministeriel bekendtgørelse henviser til.«
Artikel 8.7 i lov om dyr bestemmer:
»Ministeren kan pålægge personer, der begår en overtrædelse, en administrativ bøde.«
Artikel 2.4 i Regeling van de Minister van Economische Zaken, nr. WJZ/12346914, houdende regels met betrekking tot dierlijke producten, (økonomiministerens bekendtgørelse nr. WJZ/12346914 om regler for animalske produkter) af 7. december 2012 (Stcrt. 2012, nr. 25949) bestemmer følgende i stk. 1, litra d):
»De bestemmelser i EU-forordninger, der omhandles i artikel 6.2, stk. 1, litra d), i lov om dyr, er følgende:
[…]
d)
artikel 3 og [artikel] 4, stk. 1-4, samt artikel 5 og artikel 7, stk. 1, i forordning […] nr. 853/2004.«
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
I forbindelse med de kontroller, der blev foretaget af Nederlandse Voedsel- en Warenautoriteit (nederlandsk fødevare- og forbrugsvaremyndighed, Nederlandene) hos flere fjerkræslagterier, blev der ved afslutningen af »grydeklar«-linjen, lige før nedkølingen, konstateret en kontaminering med fækalier, kroindhold og galde på fjerkræslagtekroppe. Denne myndighed udarbejdede rapporter, hvoraf det fremgår, at kontamineringen skyldtes utilstrækkelige foranstaltninger til forebyggelse af kontaminering, og at disse slagterier havde begået en overtrædelse, der er omfattet af artikel 6.2, stk. 1, i lov om dyr og artikel 2.4, stk. 1, i økonomiministerens bekendtgørelse nr. WJZ/12346914 og følgelig af artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 853/2004 og af kapitel IV, nr. 5 og 8, i afsnit II i bilag III til denne forordning.
På grundlag af disse rapporter pålagde statssekretæren ved afgørelser af 27. november, 11. december og 18. december 2015 de i hovedsagen omhandlede slagterier diverse bøder på hver 2500 EUR for overtrædelse af lov om dyr. De nævnte slagterier indgav klager over disse afgørelser til statssekretæren, som afslog disse henholdsvis den 29. april, den 2. maj og den 3. maj 2016.
De i hovedsagen omhandlede slagterier anlagde sag til prøvelse af disse sidstnævnte afgørelser ved Rechtbank Rotterdam (retten i første instans i Rotterdam, Nederlandene).
De i hovedsagen omhandlede slagterier har gjort gældende, at det hverken af ordlyden af eller konteksten for bestemmelserne i bilag III, afsnit II, kapitel IV, nr. 5 og 8, i forordning nr. 853/2004 kan udledes, at de pålægger en »nultolerancenorm« med henblik på at undgå enhver kontaminering. De har gjort gældende, at slagtekroppe fortsat skal kunne rengøres på stadiet for nedkølingen eller på et stadium, der ligger efter tidspunktet for opskæringen og pakningen. De har ligeledes bestridt, at fækalier, kroindhold og galde kan ligge til grund for en kontaminering. Desuden har de stillet spørgsmålstegn ved den nærmere fremgangsmåde for kontrollen, idet de har påpeget, at slagtekroppene ikke i forbindelse med kontrollerne kan tilbagetrækkes fra slagtelinjen, og at kun de eksterne overflader kan undersøges visuelt.
Statssekretæren har derimod gjort gældende, at de nævnte bestemmelser indeholder en »nultolerancenorm«, hvorefter fjerkræslagtekroppe ikke må have nogen form for synlig kontaminering efter stadiet for udtagning og rengøring samt før stadiet for nedkølingen. Statssekretæren har i denne henseende påpeget, at stadiet før nedkølningen er et stadium, hvorunder kontrollen skal finde sted. Statssekretæren har gjort gældende, at begrebet »kontaminering« ligeledes dækker kontaminering med fækalier, kroindhold og galde. Hvad angår kontrollerne er det statssekretærens opfattelse, at slagtekroppe kan tilbagetrækkes fra slagtelinjen, og at interne overflader og undersiden af fedtvævet ligeledes kan undersøges.
Under disse omstændigheder har Rechtbank Rotterdam (retten i første instans i Rotterdam), som er i tvivl med hensyn til fortolkningen af de gældende EU-retlige forskrifter, besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1)
Skal bilag III, afsnit II, kapitel IV, nr. 5 og 8, i [forordning nr. 853/2004] fortolkes således, at en fjerkræslagtekrop efter udtagning og rengøring ikke må indeholde nogen form for synlig kontaminering?
2)
Omfatter bilag III, afsnit II, kapitel IV, nr. 5 og 8, i [forordning nr. 853/2004] kontamineringer med fækalier, galde og kroindhold?
3)
Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Skal bilag III, afsnit II, kapitel IV, nr. 8, i [forordning nr. 853/2004] i så fald fortolkes således, at rengøringen skal ske umiddelbart efter udtagningen, eller må fjernelsen af synlig kontaminering ifølge denne bestemmelse også ske under køling eller partering eller ved pakningen?
4)
Må den kompetente myndighed i henhold til bilag I, afsnit I, kapitel II, del D, nr. 1, i [forordning nr. 854/2004] i forbindelse med kontrollen fjerne slagtekroppe fra slagtelinjen og kontrollere dem ud- og indvendigt samt under fedtvævet for synlig kontaminering?
5)
Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende, og der således må restere synlig kontaminering på en fjerkræslagtekrop: Hvordan skal bilag III, afsnit II, kapitel IV, nr. 5 og 8, i [forordning nr. 853/2004] i så fald fortolkes? På hvilken måde nås i så fald denne forordnings mål, nemlig at sikre en høj standard for beskyttelsen af folkesundheden?«
Om de præjudicielle spørgsmål
Indledningsvis bemærkes, at det fremgår af Domstolens faste praksis, at det som led i den samarbejdsprocedure mellem de nationale retter og Domstolen, som er indført ved artikel 267 TEUF, tilkommer denne at give den nationale ret et hensigtsmæssigt svar, som sætter den i stand til at afgøre den tvist, der verserer for den. Ud fra dette synspunkt påhviler det Domstolen i givet fald at omformulere de spørgsmål, der forelægges den. Domstolen kan desuden inddrage EU-retlige regler, som den nationale ret ikke har henvist til i spørgsmålet (dom af 1.2.2017, Município de Palmela,
C-144/16
,
EU:C:2017:76
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
I det foreliggende tilfælde må spørgsmålenes rækkefølge vendes om for at give den nationale ret et hensigtsmæssigt svar, således at det andet spørgsmål behandles først, dernæst behandles det første, det tredje og, i givet fald, det femte spørgsmål samlet, og endeligt behandles det fjerde spørgsmål, således som omformuleret.
Det andet spørgsmål
Med det andet spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om kapitel IV, nr. 5 og 8, i afsnit II i bilag III til forordning nr. 853/2004 skal fortolkes således, at begrebet »kontamineret« omfatter ikke blot kontaminering med fækalier, men ligeledes kontaminering med kroindhold og galde.
Det bemærkes, at hverken nr. 5 eller nr. 8, i kapitel IV i afsnit II i bilag III til forordning nr. 853/2004 præciserer, hvilke kilder der ville kunne kontaminere slagtekroppene i forbindelse med slagtningen. I nævnte nr. 5 anføres det nemlig blot, at »bedøvelse, afblødning, flåning eller plukning, udtagning af organer og anden slagtemæssig behandling foretages hurtigst muligt og på en sådan måde, at kødet ikke bliver kontamineret. Der skal især træffes foranstaltninger til at undgå, at fordøjelseskanalens indhold flyder ud ved udtagningen af organer«. Hvad angår nævnte nr. 8 nævnes ordet »kontamineret« ikke heri.
Den forelæggende ret er i tvivl om, hvorvidt fækalier, kroindhold og galde er en del af »fordøjelseskanalen« som omhandlet i kapitel IV, nr. 5, i afsnit II i bilag III til forordning nr. 853/2004, og om de hermed kan anses for kilder til kontaminering i denne forordnings forstand.
I denne henseende bemærkes, at de sproglige versioner af denne forordning er forskellige hvad angår de ord, der er anvendt i kapitel IV, nr. 5, andet punktum, i afsnit II i bilag III til forordning nr. 853/2004. Mens den nederlandske, den tyske og den svenske version af denne bestemmelse, som henholdsvis bruger udtrykkene »
inhoud van maag en darmen
«, »
Magen- und Darminhalt
« og »
mag- och tarminnehåll
«, således nævner indholdet af mave og tarme, har den danske, den engelske og den franske version af den nævnte bestemmelse, som henholdsvis bruger udtrykkene »
fordøjelseskanalens indhold
«, »
digestive tract contents
« og »
contenu du tractus digestif
«, helt klart en videre betydning.
Det bemærkes i denne forbindelse, at det følger af Domstolens faste praksis, at den formulering, der er anvendt i en af sprogversionerne af en EU-retlig bestemmelse, ikke kan tjene som eneste grundlag for bestemmelsens fortolkning eller tillægges større betydning end de øvrige sprogversioner. EU-retlige bestemmelser skal nemlig fortolkes og anvendes ensartet i lyset af de versioner, der er udfærdiget på alle Unionens sprog. I tilfælde af uoverensstemmelse mellem de forskellige sproglige versioner af en EU-retlig tekst skal den pågældende bestemmelse fortolkes på baggrund af konteksten for og formålet med den ordning, som den er led i (jf. bl.a. dom af 25.10.2018, Tänzer & Trasper,
C-462/17
,
EU:C:2018:866
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Hvad for det første angår konteksten for den omhandlede bestemmelse bemærkes, at de definitioner, der er nævnt i forordning nr. 178/2002 og nr. 852/2004, i overensstemmelse med artikel 2 i forordning nr. 853/2004 finder anvendelse med henblik på forordning nr. 853/2004. I denne henseende definerer artikel 2, stk. 1, litra f), i forordning nr. 852/2004 ordet »kontaminering« som »forekomst eller opståen af en risiko«. Hvad angår begrebet »fare« defineres dette i artikel 3, nr. 14), i forordning nr. 178/2002 som »den potentielt sundhedsskadelige virkning, der kan være forbundet med biologiske, kemiske eller fysiske agenser i fødevarer eller foder eller forbundet med fødevarernes eller foderets tilstand«.
Som bemærket af generaladvokaten i punkt 51 i forslaget til afgørelse, har EU-lovgiver åbenbart ønsket at fremme en høj standard for fødevaresikkerhed ved at bibeholde en bred forståelse af begrebet kontaminering.
Denne analyse bekræftes af ordlyden af kapitel IV, nr. 5, i afsnit II i bilag III til forordning nr. 853/2004. Anvendelsen af udtrykket »enhver kontaminering« [»toute contamination«] på fransk og [»jede Kontamination«] tysk og anvendelsen af udtrykket »kontaminering« [»verontreiniging«] på nederlandsk og [»contaminación«] spansk, samt ved anvendelsen i samme punkt af adverbiet »især«, viser, at EU-lovgiver har sørget for ikke at begrænse forpligtelsen til at undgå enhver kontaminering til en bestemt form for kontaminering. Ligeledes fastsætter kapitel IV, nr. 8, i afsnit II i bilag III til denne forordning den procedure, der skal følges efter inspektionen og udtagningen, nemlig bl.a. rengøring af slagtekroppene, uden imidlertid at indskrænke denne forpligtelse til eliminering af visse former for kontaminering.
I øvrigt fremgår det af kapitel I, nr. 2, i afsnit I bilag I til forordning nr. 854/2004, at embedsdyrlægen, når han foretager en kontrol vedrørende ledere af fødevarevirksomheders, såsom slagteriers, procedurer, skal kontrollere, at disse sidstnævnte så vidt muligt sikrer, at kødet »ikke har fækal forurening eller anden forurening«. Det bemærkes, at de anvendte ord hvad angår karakteren af kontamineringen ligeledes er meget vide, idet anvendelsen af ordet »anden« således bekræfter, at kilderne til kontaminering ikke er genstand for nogen særlig begrænsning.
Hvad for det andet angår formålet med forordning nr. 853/2004 bemærkes, at det i niende betragtning til denne forordning anføres, at hovedformålene med omarbejdelsen af denne er at sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau med hensyn til fødevaresikkerhed. Endvidere viser tiende betragtning til den nævnte forordning med al tydelighed, at EU-lovgiver har gjort forbrugernes sundhed til sit vigtigste anliggende, for så vidt som det heri er nævnt, at »[d]et er nødvendigt at opretholde og, hvor dette er påkrævet for at sikre forbrugerbeskyttelse, skærpe detaljerede hygiejnebestemmelser for animalske produkter«.
Herefter kræver såvel den almindelige opbygning af forordning nr. 853/2004 som formålet om et højt forbrugerbeskyttelsesniveau, som denne tilsigter at opnå, at enhver kilde til kontaminering lægges til grund. Begrebet »fordøjelseskanalen« kan således ikke begrænses til tarme og deres indhold. Som generaladvokaten har bemærket i punkt 50 i forslaget til afgørelse, udgør fordøjelseskanalen nemlig alle de organer, som udgør fordøjelsessystemet, men også indholdet af disse organer, fra mund til anus. Fækalier, kroindhold og galde er derfor en del af fordøjelseskanalen og skal derfor anses for at omfattet af de forpligtelser, der er fastsat i kapitel IV, nr. 5 og 8, i afsnit II i bilag III til forordning nr. 853/2004.
Henset til det ovenstående skal det andet spørgsmål besvares med, at kapitel IV, nr. 5 og 8, i afsnit II i bilag III til forordning nr. 853/2004 skal fortolkes således, at begrebet »kontaminering« omfatter ikke blot kontaminering med fækalier, men ligeledes kontaminering med kroindhold og galde.
Det første, det tredje og det femte spørgsmål
Med det første og det tredje spørgsmål, som skal undersøges samlet, ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om kapitel IV, nr. 5 og 8, i afsnit II i bilag III til forordning nr. 853/2004 skal fortolkes således, at en fjerkræslagtekrop ikke længere må have nogen synlig kontaminering efter rengøringsstadiet, og om dette stadium skal ligge før for nedkølingsstadiet. I tilfælde af, at denne bestemmelse skal fortolkes således, at den ikke kræver, at der ikke foreligger en synlig kontaminering, ønsker den forelæggende ret med det femte spørgsmål nærmere bestemt oplyst, om den nævnte bestemmelse, sammenholdt med bestemmelserne i forordning nr. 852/2004, skal fortolkes således, at de kompetente myndigheders kontrol, med henblik på at sikre formålet om en høj standard for beskyttelsen af folkesundheden, skal begrænses til en kontrol af, at HACCP-normerne er overholdt af slagterierne.
Indledningsvis ønsker den forelæggende ret reelt oplyst, om kapitel IV, nr. 5 og 8, i afsnit II i bilag III til forordning nr. 853/2004 fastsætter en nultolerancenorm, dvs. at fjerkræslagtekroppe ikke må have nogen form for kontaminering, uanset om denne er synlig eller usynlig, efter udtagningsstadiet. Dernæst ønsker den forelæggende ret, såfremt denne norm finder anvendelse, oplyst, om dens anvendelse skal finde sted ved afslutningen af slagtelinjen, dvs. før nedkølingsstadiet.
Det bemærkes, at hverken definitionen af begrebet »kontaminering« i artikel 2, stk. 1, litra f), i forordning nr. 852/2004 eller kapitel IV, nr. 5 og 8, i afsnit II i bilag III til i forordning nr. 853/2004 sondrer mellem synlig kontaminering og usynlig kontaminering.
Imidlertid fremgår det af denne doms præmis 39-41, at begrebet »kontamine[ring]« som omhandlet i kapitel IV, nr. 5 og 8, i afsnit II i bilag III til forordning nr. 853/2004 er defineret bredt. Det kan herefter ikke indskrænkes til kun at omfatte begrebet synlig kontaminering.
I denne henseende bemærkes, at EU-lovgiver har gjort sig umage med at sondre mellem de forskellige dyrearter, bl.a. ved at sondre mellem kød af tamhovdyr og kød af fjerkræ og lagomorfer. I kapitel IV i afsnit I i bilag III til denne forordning, som vedrører slagtehygiejne hvad angår kød af tamhovdyr, anføres det udtrykkeligt i nr. 10, at slagtekroppe, som henhører under denne kategori, »[ikke] må […] være synligt kontamineret med fækalier«, og at »[s]ynlig kontaminering […] omgående [skal] fjernes ved afskæring eller andre metoder med ligestillet virkning«.
Det bemærkes, at en sådan præcisering ikke forekommer i kapitlet om slagtehygiejne for kød af fjerkræ og lagomorfer. EU-lovgiver har således ønsket at bevare en bred definition af begrebet kontaminering i bilag III, afsnit II, kapitel IV, nr. 5 og 8, i forordning nr. 853/2004, som både omfatter synlig kontaminering og usynlig kontaminering.
Følgelig omfatter begrebet »kontaminering« i overensstemmelse med kapitel IV, nr. 5 og 8, i afsnit II i bilag III til forordning nr. 853/2004 såvel synlig kontaminering som usynlig kontaminering.
Hvad angår spørgsmålet om, på hvilket stadium det kræves, at der ikke foreligger nogen kontaminering, uanset om denne er synlig eller ej, bemærkes, at sagsøgerne i hovedsagen bl.a. har gjort gældende, at det er umuligt at overholde en nultolerancenorm, og at eventuelle kontamineringer på slagtekroppen på stadiet »grydeklar«-linjen elimineres under nedkølingsprocessen eller i forbindelse med opskæringen og pakningen. Slagterierne har således blot en forpligtelse med hensyn til de midler, der skal anvendes for at undgå kontaminering under slagteprocessen.
Et sådant argument kan ikke tiltrædes.
Det fremgår af ordlyden af kapitel IV, nr. 5, i afsnit II i bilag III til forordning nr. 853/2004, at der på stadiet for slagtningen skal være truffet alle foranstaltninger med henblik på at undgå en kontaminering, bl.a. ved at fordøjelseskanalens indhold flyder ud ved udtagningen af organer. Brugen af verbet »undgå« viser, at EU-lovgiver ikke har ønsket at pålægge nogen resultatforpligtelse på dette stadium i processen, men derimod har tilskyndet slagterierne til at iværksætte alle de foranstaltninger, der er mulige, med henblik på at sørge for, at slagtekroppene ikke kontamineres. Et fravær af enhver form for synlig kontaminering på dette stadium ville nemlig pålægge slagterierne en urimelig forpligtelse.
Denne analyse bekræftes, således som generaladvokaten har bemærket i punkt 62 og 63 i forslaget til afgørelse, af den omstændighed, at inspektionen efter slagtning, som har til formål at fjerne de slagtekroppe, som er kontaminerede og uegnede til konsum, sker efter udtagningsstadiet, i overensstemmelse med det, som fremgår af kapitel IV, nr. 6 og 7, i afsnit II i bilag III til forordning nr. 853/2004, sammenholdt med kapitel V, del B, nr. 1, i afsnit IV i bilag I til forordning nr. 854/2004. Navnlig bestemmes det i sidstnævnte punkt, at alt fjerkræ underkastes inspektion efter slagtning i overensstemmelse med afsnit I og III i bilag I til forordning nr. 854/2004, og at embedsdyrlægen desuden personligt udfører en daglig inspektion af organer og kropshuler i en repræsentativ stikprøve af dyr. I denne henseende foretager embedsdyrlægen, i overensstemmelse med kapitel I, nr. 2, i afsnit I i bilag III til denne forordning, en kontrol af, at virksomhedslederens procedurer så vidt muligt sikrer, at kødet ikke har fækal forurening eller anden forurening.
Inspektionen efter slagtning tilsigter netop at sortere mellem de dele, der er uegnede til konsum, og de andre dele, som kan gå videre til rengøringsstadiet for at blive renset for resterende urenheder såsom blod og tarmindhold. Dette stadium ville således forekomme totalt overflødigt, hvis der blev anvendt en nultolerancetærskel straks efter udtagningsstadiet, hvorefter der ikke blev tolereret nogen synlig kontaminering.
Derimod fremgår det af den rækkefølge for tilvirkningsled, der er lagt til grund af EU-lovgiver i kapitel IV, nr. 8, i afsnit II i bilag III til forordning nr. 853/2004, at rengøringen skal finde sted før nedkølingen og således før opskæringen, pakningen og leveringen til forbrugeren. Efter rengøringsstadiet må der herefter ikke forekomme nogen synlig kontaminering.
På rengøringsstadiet har den overvågning, der foretages af embedsdyrlægen, således allerede gjort det muligt at iværksætte de foranstaltninger, der er nødvendige for at nedbringe risikoen til et acceptabelt niveau, ved rengøring af de dele, der endnu kan rengøres, og, såfremt risikoen ikke kan nedbringes til et acceptabelt niveau, for at vedtage passende korrigerende foranstaltninger for at eliminere denne risiko, dvs. erklære de pågældende dele uegnede til konsum, og dette i overensstemmelse med »HACCP-principperne«, som omhandlet i artikel 5 i forordning nr. 852/2004.
I øvrigt er den omstændighed at beherske rengøringsleddet ved at præsentere en slagtekrop uden nogen form for synlig kontaminering ved nedkølingsstadiet, ved opskæringsstadiet og ved pakningsstadiet så meget desto vigtigere, som disse stadier allerede i sig selv udgør et kritisk punkt som følge af de talrige kontakter, som kødet har med overflader eller beskidt materiel. Hvis risikoen i det foregående led ikke beherskes, risikerer denne at indvirke på det efterfølgende led eller endog forstærkes i forbindelse med dette led. Formålet om at nå et højt forbrugerbeskyttelsesniveau ville herefter blive alvorligt kompromitteret.
I modsætning til det af sagsøgerne i hovedsagen anførte, har nedkølingsstadiet således ikke til formål at rengøre slagtekroppene med henblik på at eliminere enhver synlig kontaminering, men tilsigter navnlig at bremse formeringen af bakterier og at konservere kødet med henblik på at fortsætte etapen med opskæring og pakning på de bedst mulige betingelser.
Følgelig skal det første og det tredje spørgsmål besvares med, at kapitel IV, nr. 5 og 8, i afsnit II i bilag III til forordning nr. 853/2004 skal fortolkes således, at en fjerkræslagtekrop ikke længere må have nogen synlig kontaminering efter rengøringsstadiet og før nedkølingsstadiet.
Henset til besvarelsen af det første og det tredje spørgsmål er det ufornødent at besvare det femte spørgsmål.
Det fjerde spørgsmål
Med det fjerde spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om kapitel II, del D, nr. 1, i afsnit I i bilag I til forordning nr. 854/2004 skal fortolkes således, at det er til hinder for, at den kompetente myndighed, med henblik på en inspektion af fjerkræslagtekroppene, fjerner sidstnævnte fra slagtelinjen og foretager en såvel udvendig som indvendig undersøgelse af disse slagtekroppe, om fornødent ved at løfte disses fedtvæv.
Det fremgår af fjerde betragtning til denne forordning, at offentlig kontrol af animalske produkter bør omfatte alle aspekter af betydning for beskyttelse af menneskers sundhed.
I øvrigt bestemmes i denne forordnings artikel 4, stk. 1, at »[m]edlemsstaterne sikrer, at fødevirksomhedslederne yder al den bistand, der kræves, for at myndighederne kan foretage effektiv offentlig kontrol«.
Det bemærkes ligeledes, at kapitel II, del D, nr. 1, i afsnit I i bilag I til nævnte forordning bestemmer, at med henblik på inspektion efter slagtning skal »[a]lle overflader […] besigtiges«, og at »[d]er […] i den forbindelse [kan] være behov for minimal håndtering af slagtekroppene og slagtebiprodukterne eller for særligt teknisk udstyr«, da »[s]lagtelinjens hastighed og antallet af kontrolpersonale, der er til stede, skal tillade, at der kan udføres korrekt inspektion«. Endvidere »udfører embedsdyrlægen personligt […] daglig inspektion af organer og kropshuler i en repræsentativ stikprøve af dyr«, i overensstemmelse med kapitel V, del B, nr. 1, litra a), i afsnit IV i bilag I til samme forordning, ud over den inspektion efter slagtningen, der er fastsat for alt frisk kød.
Desuden bestemmes i kapitel II, del D, nr. 2, i afsnit I i bilag I til forordning nr. 854/2004, at den kompetente myndighed kan foretage yderligere undersøgelser, herunder palpering af og indsnit i dele af kroppen og de spiselige slagtebiprodukter og laboratorieundersøgelser, når det findes nødvendigt.
Det fremgår af det ovenstående, at EU-lovgiver for at nå til et højt niveau for beskyttelsen af folkesundheden har fastsat minimumskontrolstandarder for så vidt angår fjerkrækød, dvs. en udvendig undersøgelse af slagtekroppene samt en indvendig undersøgelse i en stikprøve af slagtekroppe, og overladt et vidt råderum til den kompetente myndighed til at kunne foretage mere vidtgående kontroller, såsom analyser, hvis den finder, at dette er nødvendigt.
I denne henseende kan en fjernelse af en fjerkræslagtekrop fra slagtelinjen med henblik på undersøgelse af fedtvævet bl.a. være nødvendig for at opdage en sygdom, som er skadelig for menneskers sundhed, såsom fugleinfluenza, og forholdsmæssig, henset til vigtigheden af formålet om beskyttelse af folkesundheden.
Under alle omstændigheder tilkommer det den nationale ret, henset til de elementer, som den har fået forelagt, at afgøre, om de midler, der er iværksat med henblik på inspektionen af fjerkræslagtekroppene, var egnede til at nå det formål, der lovligt forfølges med den pågældende lovgivning, og ikke gik ud over, hvad der var nødvendigt for at nå det.
Følgelig skal det fjerde spørgsmål besvares med, at kapitel II, del D, nr. 1, i afsnit I i bilag I til forordning nr. 854/2004 skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for, at den kompetente myndighed, med henblik på en inspektion af fjerkræslagtekroppene, fjerner sidstnævnte fra slagtelinjen og foretager en såvel udvendig som indvendig undersøgelse af disse slagtekroppe, om fornødent ved at løfte disses fedtvæv, forudsat at denne undersøgelse ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for at sikre effektiviteten af denne kontrol, hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve.
Sagsomkostninger
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagsomkostningerne. Bortset fra nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.

På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Tredje Afdeling) for ret:

1)
Kapitel IV, nr. 5 og 8, i afsnit II i bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer skal fortolkes således, at begrebet »kontaminering« omfatter ikke blot kontaminering med fækalier, men ligeledes kontaminering med kroindhold og galde.

2)
Kapitel IV, nr. 5 og 8, i afsnit II i bilag III til forordning nr. 853/2004 skal fortolkes således, at en fjerkræslagtekrop ikke længere må have nogen synlig kontaminering efter rengøringsstadiet og før nedkølingsstadiet.

3)
Kapitel II, del D, nr. 1, i afsnit I i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 af 29. april 2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum, som ændret ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 739/2011 af 27. juli 2011, skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for, at den kompetente myndighed, med henblik på en inspektion af fjerkræslagtekroppene, fjerner sidstnævnte fra slagtelinjen og foretager en såvel udvendig som indvendig undersøgelse af disse slagtekroppe, om fornødent ved at løfte disses fedtvæv, forudsat at denne undersøgelse ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for at sikre effektiviteten af denne kontrol, hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve.

Underskrifter
(
*1
) – Processprog: nederlandsk.