CELEX: 62019CJ0607
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu
Eiropas Savienības preču zīme
Regula (EK) Nr. 207/2009
51. panta 1. punkta a) apakšpunkts
55. panta 1. punkts
To tiesību atcelšana, kuras saistītas ar Savienības preču zīmi
Savienības preču zīme, kas nav faktiski izmantota nepārtrauktā piecu gadu laikposmā
Piecu gadu termiņa beigas
Vērtēšanas datums

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu attiecas uz Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 (2009. gada 26. februāris) par [Eiropas Savienības] preču zīmi (
OV 2009, L 78, 1. lpp.
) 51. panta 1. punkta a) apakšpunkta un Regulas (ES) 2017/1001 (2017. gada 14. jūnijs) par Eiropas Savienības preču zīmi (
OV 2017, L 154, 1. lpp.
) 58. panta 1. punkta a) apakšpunkta interpretāciju.
Šis lūgums ir iesniegts tiesvedībā starp
Husqvarna AB
un
Lidl Digital International GmbH & Co. KG
, iepriekš
Lidl E‑Commerce International GmbH & Co. KG
(turpmāk tekstā – “
Lidl
”), par prasību par Eiropas Savienības preču zīmes pārkāpumu, ko
Husqvarna
cēlusi pret
Lidl
.
Atbilstošās tiesību normas
Regula Nr. 207/2009
Regulas Nr. 207/2009 3. apsvērumā ir noteikts:
“Lai turpinātu īstenot [Savienības] mērķus, būtu nepieciešams paredzēt [Savienības] noteikumus par preču zīmēm, lai uzņēmumi varētu ar vienotu procedūru iegūt [Savienības] preču zīmes, kam ir piešķirta vienāda aizsardzība un kas ir spēkā visā [Savienības] teritorijā. Šādi noteiktais [Savienības] preču zīmes vienotības princips būtu jāpiemēro, ja vien šajā regulā nav minēts citādi.”
Šīs regulas 1. panta “[Savienības] preču zīme” 2. punktā ir noteikts:
“[Savienības] preču zīme ir vienota. Tai ir vienāds spēks visā [Savienībā]; to nereģistrē, nenodod un neatdod, tā nevar būt tāda lēmuma priekšmets, kas atceļ īpašnieka tiesības vai paziņo tās par spēkā neesošām, un tās izmantošanu nevar aizliegt, ja tas neattiecas uz visu [Savienību]. Šo principu piemēro, ja vien šajā regulā nav noteikts citādi.”
Minētās regulas 14. panta “Valsts tiesību aktu papildu piemērošana attiecībā uz pārkāpumiem” 3. punkts ir formulēts šādi:
“Piemērojamos procesuālos noteikumus nosaka saskaņā ar X sadaļas noteikumiem.”
Regulas Nr. 207/2009 VI sadaļā “Atteikšanās, atcelšana un spēkā neesamība” ir ietverta 2. iedaļa, kura attiecas uz “pamatu atcelšanai” un kuras 51. panta “Pamats atcelšanai” 1. punktā ir paredzēts:
“[Savienības] preču zīmes īpašnieka tiesības paziņo par atceltām, ja [Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma] [b]irojā [(
EUIPO
)] iesniegts attiecīgs iesniegums vai pamatojoties uz pretprasību lietas izskatīšanas proces[ā] attiecībā uz pārkāpumu:
a)
ja nepārtrauktā piecu gadu ilgā laikā preču zīme nav patiesi [faktiski] izmantota saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, uz ko tā ir reģistrēta, un nav pamatotu iemeslu tās neizmantošanai; neviens tomēr nevar celt prasību Eiropas Savienības preču zīmes īpašnieka tiesību atcelšanai, ja laikā starp piecu gadu perioda beigām un pieteikuma vai pretprasības iesniegšanu preču zīmes patiesa [faktiska] izmantošana ir uzsākta vai atsākta no jauna; izmantošanas uzsākšanu vai atsākšanu trīs mēnešu laikā pirms pieteikuma vai pretprasības iesniegšanas, kas sāk[as] vismaz pēc nepārtraukta piecu gadu neizmantošanas perioda beigām, tomēr neņem vērā, ja sagatavošanās izmantošanas uzsākšanai vai atsākšanai notiek tikai tad, kad īpašniekam kļūst zināms par iespēju iesniegt pieteikumu vai pretprasību;
b)
ja īpašnieka darbības vai bezdarbības rezultātā preču zīme ir kļuvusi par vispārēju nosaukumu attiecīgajā tirdzniecības nozarē precei vai pakalpojumam, uz ko tā ir reģistrēta;
c)
ja preču zīmes izmantošanas rezultātā, ko veicis tās īpašnieks, vai ja tas noticis ar tā piekrišanu attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, uz ko tā ir reģistrēta, preču zīme varētu maldināt sabiedrību, jo īpaši attiecībā uz to raksturu, kvalitāti vai ģeogrāfisko izcelsmi.”
Šajā VI sadaļā ir ietverta arī 4. iedaļa “Atcelšanas un spēkā neesamības sekas”, kurā ir iekļauts šīs regulas 55. pants “Atcelšanas un spēkā neesamības sekas”, un tā 1. punktā ir noteikts:
“Uzskata, ka [Savienības] preču zīmei kopš pieteikuma par atcelšanu vai pretprasības iesniegšanas brīža nav šajā regulā noteikto seku, ja īpašnieka tiesības ir atceltas. Lēmumā pēc kādas puses lūguma var noteikt agrāku datumu, kurā radies pamats atcelšanai.”
Minētās regulas X sadaļa “Prasību piekritība un procesa noteikumi attiecībā uz [Savienības] preču zīmēm” ietver 2. iedaļu, kas attiecas uz “strīdiem attiecībā uz [Savienības] preču zīmju pārkāpumiem un derīgumu”.
Šajā regulas iedaļā tostarp ir iekļauts 101. pants “Piemērojamie tiesību akti”, kurā ir noteikts:
“1.   [Savienības] preču zīmju tiesas piemēro šīs regulas noteikumus.
2.   Attiecībā uz visiem jautājumiem, ko šī regula neaptver, [Savienības] preču zīmju tiesa piemēro savas valsts tiesību aktus, tostarp tai saistošos starptautisko privāttiesību aktus.
3.   Ja vien šajā regulā nav paredzēts citādāk, [Savienības] preču zīmju tiesa piemēro procesuālos noteikumus, kas reglamentē tā paša veida procesus saistībā ar valsts preču zīmēm tajā valstī, kur attiecīgā tiesa atrodas.”
Regula 2017/1001
Regulas 2017/1001 24. apsvērumā ir noteikts:
“Nav pamata aizsargāt [Savienības] preču zīmes vai aizsargāt pret tām kādu preču zīmi, kura ir reģistrēta pirms tam, izņemot gadījumus, kad šīs preču zīmes faktiski izmanto.”
Minētās regulas 17. panta “Valsts tiesību aktu papildu piemērošana attiecībā uz pārkāpumiem” 3. punkts ir formulēts šādi:
“Piemērojamos procesuālos noteikumus nosaka saskaņā ar X nodaļas noteikumiem.”
Minētās regulas VI nodaļā “Atteikšanās, atcelšana un spēkā neesamība” ir ietverta 2. iedaļa, kura attiecas uz “pamatu atcelšanai” un kuras 58. panta “Pamats atcelšanai” 1. punktā ir paredzēts:
“[Savienības] preču zīmes īpašnieka tiesības paziņo par atceltām, ja [
EUIPO
] iesniegts attiecīgs iesniegums vai pamatojoties uz pretprasību lietas izskatīšanas proces[ā] attiecībā uz pārkāpumu:
a)
ja nepārtrauktā piecu gadu ilgā laikā preču zīme nav patiesi [faktiski] izmantota Savienībā saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, uz ko tā ir reģistrēta, un nav pamatotu iemeslu tās neizmantošanai; neviens tomēr nevar celt prasību ES preču zīmes īpašnieka tiesību atcelšanai, ja laikā starp piecu gadu perioda beigām un pieteikuma vai pretprasības iesniegšanu preču zīmes patiesa [faktiska] izmantošana ir uzsākta vai atsākta no jauna; izmantošanas uzsākšanu vai atsākšanu trīs mēnešu laikā pirms pieteikuma vai pretprasības iesniegšanas, kas sāk[as] vismaz pēc nepārtraukta piecu gadu neizmantošanas perioda beigām, tomēr neņem vērā, ja sagatavošanās izmantošanas uzsākšanai vai atsākšanai notiek tikai tad, kad īpašniekam kļūst zināms par iespēju iesniegt pieteikumu vai pretprasību;
b)
ja īpašnieka darbības vai bezdarbības rezultātā preču zīme ir kļuvusi par vispārēju nosaukumu attiecīgajā tirdzniecības nozarē precei vai pakalpojumam, uz ko tā ir reģistrēta;
c)
ja preču zīmes izmantošanas rezultātā, ko veicis tās īpašnieks, vai ja tas noticis ar tā piekrišanu attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, uz ko tā ir reģistrēta, preču zīme varētu maldināt sabiedrību, jo īpaši attiecībā uz to raksturu, kvalitāti vai ģeogrāfisko izcelsmi.”
Šīs pašas regulas X nodaļa “Prasību piekritība un procesa noteikumi attiecībā uz [Savienības] preču zīmēm” ietver 2. iedaļu, kas attiecas uz “strīdiem attiecībā uz ES preču zīmju pārkāpumiem un derīgumu”.
Šajā Regulas 2017/1001 iedaļā tostarp ir iekļauts 129. pants “Piemērojamie tiesību akti”, kurā ir noteikts:
“1.   [Savienības] preču zīmju tiesas piemēro šīs regulas noteikumus.
2.   Attiecībā uz visiem jautājumiem par preču zīmēm, ko šī regula neaptver, attiecīgā [Savienības] preču zīmju tiesa piemēro attiecīgos valsts tiesību aktus.
3.   Ja vien šajā regulā nav paredzēts citādāk, [Savienības] preču zīmju tiesa piemēro procesuālos noteikumus, kas reglamentē tā paša veida procesus saistībā ar valsts preču zīmēm tajā valstī, kur attiecīgā tiesa atrodas.”
Šīs regulas 211. un 212. pantā attiecīgi “Atcelšana” un “Spēkā stāšanās” ir paredzēts, ka Regula Nr. 207/2009 tiek atcelta un ka Regula 2017/1001 stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas
Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
, proti, 2017. gada 6. jūlijā, un to piemēro no 2017. gada 1. oktobra.
Vācijas tiesību akti
1994. gada 25. oktobra
Gesetz über den Schutz von Marken und sonstigen Kennzeichen
(Likums par preču zīmju un citu atšķirtspējīgu apzīmējumu aizsardzību,
BGBl
. 1994 I, 3082. lpp.; turpmāk tekstā – “
MarkenG
”) 25. panta 2. punkta pirmajā teikumā ir paredzēts, ka attiecībā uz atcelšanas procesu tiesvedības laikā piecu gadu izmantošanas termiņš ir jāaprēķina, ņemot vērā prasības celšanas datumu. Tomēr, ja piecu gadu neizmantošanas periods beidzas tikai pēc prasības celšanas, saskaņā ar
MarkenG
25. panta 2. punkta otro teikumu ir jāņem vērā tiesas sēdes mutvārdu paskaidrojumu uzklausīšanai pabeigšanas datums.
MarkenG
55. panta 3. punkta otrajā teikumā ir paredzēts, ka attiecībā uz prasību, ko cēlis agrākas reģistrētas preču zīmes īpašnieks, piecu gadu laikposms, kas tiek aprēķināts, sākot no tiesas sēdes mutvārdu paskaidrojumu uzklausīšanai slēgšanas, atbildētāja izvirzīto iebildumu gadījumā ir jāņem vērā, izskatot jautājumu par neizmantošanu.
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
Husqvarna
ražo aparātus, kā arī rīkus dārzkopībai un ainavu labiekārtošanai. Tai pieder Savienības trīsdimensiju preču zīme, kas 2000. gada 26. janvārī reģistrēta ar numuru 456244 attiecībā uz precēm “laistīšanas uzgaļi”.
Lidl
no 2014. gada jūlija līdz 2015. gada janvārim piedāvāja pārdošanā spirālveida šļūtenes komplektu, ko veidoja spirālveida šļūtene, laistīšanas uzgalis un savienotājelements.
Uzskatot, ka
Lidl
tirgotā prece ir tai piederošās preču zīmes pārkāpums,
Husqvarna
cēla prasību
Landgericht Düsseldorf
(Diseldorfas apgabaltiesa, Vācija) pret
Lidl
par preču zīmes pārkāpumu, lai tostarp izbeigtu pārkāpumu un saņemtu zaudējumu atlīdzību.
Lidl
pretprasībā lūdza, lai tiktu atceltas
Husqvarna
tiesības, kas saistītas ar pamata lietā aplūkojamo preču zīmi, šīs preču zīmes neizmantošanas dēļ.
Landgericht Düsseldorf
(Diseldorfas apgabaltiesa) apmierināja šī sprieduma 20. punktā minētās
Husqvarna
prasības un noraidīja
Lidl
celto pretprasību.
Lidl
par šīs tiesas spriedumu iesniedza apelācijas sūdzību
Oberlandesgericht Düsseldorf
(Federālās zemes Augstākā tiesa Diseldorfā, Vācija), kura pēc pēdējās tiesas sēdes mutvārdu paskaidrojumu uzklausīšanai, kas tajā notika 2017. gada 24. oktobrī, atcēla minēto spriedumu un atzina, ka
Husqvarna
ir beigušās tiesības, kas saistītas ar pamatlietā aplūkoto preču zīmi, sākot no 2017. gada 31. maija.
Šajā nolūkā
Oberlandesgericht Düsseldorf
(Federālās zemes Augstākā tiesa Diseldorfā) uzskatīja, ka atbilstošais datums nepārtrauktas neizmantošanas laikposma aprēķināšanai nebija datums, kurā
Lidl
iesniedza savu pretprasību, proti, 2015. gada septembrī, bet pēdējās tiesas sēdes mutvārdu paskaidrojumu uzklausīšanai, kas notika 2017. gada 24. oktobrī, datums. Minētā tiesa konstatēja, ka ar pamatlietā aplūkoto preču zīmi aizsargātās preces vairs nebija tirgotas no 2012. gada maija un ka no tā ir jāsecina, ka pretprasības par atcelšanu datumā Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētais nepārtrauktais piecu gadu laikposms vēl nebija beidzies, bet šis laikposms bija beidzies šīs pēdējās tiesas sēdes mutvārdu paskaidrojumu uzklausīšanai datumā.
Šādos apstākļos apvienība iesniedza pieteikumu pārskatīt nolēmumu iesniedzējtiesā,
Bundesgerichtshof
(Federālā augstākā tiesa, Vācija).
Šī tiesa uzskata, ka izskatāmā strīda atrisināšana vispirms ir atkarīga no atbildes uz jautājumu, vai tā datuma noteikšana, kas ir noteicošais piecu gadu perioda aprēķināšanai Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkta un Regulas 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē, ir regulēta ar šīm regulām, un – turpinājumā –, ja tas tā ir, no šī datuma noteikšanas.
Tā uzskata, ka ne Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunktā, ne Regulas 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunktā nav norādīts datums, kas ir jāņem vērā, lai aprēķinātu šajās tiesību normās paredzēto piecu gadu neizmantošanas laikposmu, ja pieteikums par to tiesību atcelšanu, kuras saistītas ar attiecīgo Savienības preču zīmi, ir iesniegts kā pretprasība.
Šajā ziņā tā uzskata, ka šim jautājumam ir procesuāls raksturs un, tā kā Regulā Nr. 207/2009 un Regulā 2017/1001 nav nekādu precizējumu, uz to attiecas valsts tiesības. Šis vērtējums izrietot no Regulas Nr. 207/2009 14. panta 3. punkta un 101. panta 3. punkta, kā arī no Regulas 2017/1001 17. panta 3. punkta un 129. panta 3. punkta kopīgas interpretācijas, kā tas izrietot no 2016. gada 22. jūnija sprieduma Nikolajeva (
C‑280/15
,
EU:C:2016:467
,
28.
punkts).
Iesniedzējtiesa norāda, ka saskaņā ar Vācijas civilprocesa tiesībām tiesai savs nolēmums ir jābalsta uz visiem argumentiem un faktiem, kas izvirzīti pirms pēdējās tiesas sēdes mutvārdu paskaidrojumu uzklausīšanai noslēgšanas datuma. Vācijas preču zīmju tiesībās
MarkenG
25. panta 2. punkta pirmajā teikumā ir paredzēts, ka prasības par preču zīmes atcelšanu gadījumā prasības par pārkāpumu tiesvedībā, aprēķinot piecu gadu izmantošanas periodu, ir jāņem vērā prasības celšanas datums. Tomēr, ja [piecu gadu] neizmantošanas periods beidzas tikai pēc prasības celšanas, saskaņā ar
MarkenG
25. panta 2. punkta otro teikumu ir jāņem vērā tiesas sēdes mutvārdu paskaidrojumu uzklausīšanai pabeigšanas datums. Turklāt
MarkenG
55. panta 3. punkta otrajā teikumā ir paredzēts, ka attiecībā uz prasību par preču zīmes spēkā neesamības atzīšanu agrākas preču zīmes esamības dēļ preču zīmes īpašniekam, ja atbildētājs ir izvirzījis iebildi, ir jāpierāda, ka šī preču zīme ir izmantota pēdējo piecu gadu laikā pirms tiesas sēdes mutvārdu paskaidrojumu uzklausīšanai beigām.
Gadījumā, ja tiktu atbildēts, ka gan Regulā Nr. 207/2009, gan Regulā 2017/1001 ir noteikts datums, kurā ir jāizvērtē piecu gadu termiņa izbeigšanās, iesniedzējtiesa uzskata, ka būtu jāņem vērā pēdējā tiesas sēde mutvārdu paskaidrojumu uzklausīšanai, kas notikusi apelācijas tiesā.
Šajā ziņā tā norāda, ka šādu risinājumu apstiprina Regulas 2017/1001 24. apsvērums, saskaņā ar kuru Savienības preču zīmju aizsardzība ir pamatota tikai tad, ja tās tiek faktiski izmantotas. Iesniedzējtiesa piebilst, ka pēdējās tiesas sēdes mutvārdu paskaidrojumu uzklausīšanai datuma ņemšana vērā, lai aprēķinātu Savienības preču zīmes piecu gadu laikposmu, atbilst procesuālās ekonomijas prasībai, jo pretprasības iesniedzējam neesot pienākuma iesniegt jaunu prasību gadījumā, ja minētā laikposma beigas būtu tiesvedības laikā.
Šādos apstākļos
Bundesgerichtshof
(Federālā augstākā tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai tādas pretprasības par [..] Savienības preču zīmes atcelšanu gadījumā, kas ir celta pirms piecu gadu neizmantošanas perioda beigām, tā datuma noteikšana, kas, piemērojot Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunktu un Regulas 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunktu, ir noteicošais neizmantošanas laikposma aprēķināšanai, ir regulēta ar šīm regulām?
2)
Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša[, vai], aprēķinot piecu gadu neizmantošanas periodu saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunktu un Regulas 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunktu, tādas pretprasības par [..] Savienības preču zīmes atcelšanu gadījumā, kas ir celta pirms piecu gadu neizmantošanas perioda beigām, ir jāņem vērā datums, kurā ir celta pretprasība, vai datums, kurā ir notikusi pēdējā apelācijas instances tiesas sēde mutvārdu paskaidrojumu uzklausīšanai?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Ar abiem jautājumiem, kuri ir jāizskata kopā, iesniedzējtiesa būtībā jautā, vai tādas pretprasības par atcelšanu gadījumā, kāda ir paredzēta Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunktā un Regulas 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunktā, datums, kas ir jāņem vērā, lai noteiktu, vai šajās tiesību normās paredzētais nepārtrauktais piecu gadu laikposms ir beidzies, ir noteikts šajās regulās, un apstiprinošas atbildes gadījumā – kāds ir šis datums.
Sākumā ir jānorāda, ka Regulas Nr. 207/2009 101. panta “Piemērojamie tiesību akti” 1. punktā vispirms ir paredzēts, ka Savienības preču zīmju tiesas piemēro šīs regulas tiesību normas. Turpinājumā šī panta 2. punktā ir norādīts, ka attiecībā uz visiem jautājumiem par preču zīmēm, ko šī regula neaptver, Eiropas Savienības preču zīmju tiesa piemēro attiecīgos valsts tiesību aktus, kā arī starptautiskās privāttiesības. Visbeidzot šī panta 3. punktā ir noteikts, ka tad, ja vien šajā regulā nav paredzēts citādi, Savienības preču zīmju tiesa piemēro procesuālos noteikumus, kas reglamentē tā paša veida procesus saistībā ar valsts preču zīmēm tajā valstī, kur attiecīgā tiesa atrodas.
Atcelšanas jomā atbilstoši Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunktam Savienības preču zīmes īpašnieka tiesības atzīst par atceltām, tostarp, pamatojoties uz pretprasību lietas izskatīšanas procesā par pārkāpumu, ja nepārtrauktā piecu gadu ilgā laikā preču zīme Savienībā nav faktiski izmantota saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, attiecībā uz kuriem tā ir reģistrēta, un nav pamatotu iemeslu tās neizmantošanai.
Tomēr, kā norāda iesniedzējtiesa, ir jākonstatē, ka Regulā Nr. 207/2009 nav tieši norādīts atbilstošais datums šī nepārtrauktā piecu gadu laikposma aprēķināšanai.
Tomēr no Regulas Nr. 207/2009 tiesību normām, kas regulē piemērojamo kārtību, izriet, ka datums, kurā ir jānosaka, vai nepārtrauktais piecu gadu neizmantošanas laikposms ir beidzies, ir attiecīgā pieteikuma iesniegšanas datums.
Šajā ziņā ir jākonstatē, ka saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 55. panta 1. punkta pirmo teikumu tiek uzskatīts, ka Savienības preču zīmei kopš pieteikuma par atcelšanu vai pretprasības iesniegšanas procesā par pārkāpumu nav bijis Regulā Nr. 207/2009 paredzēto seku atkarībā no tā, vai īpašnieka tiesības ir pilnībā vai daļēji atceltas, un šīs tiesību normas otrajā teikumā ir paredzēts, ka agrāks datums, kurā ir noticis kāds no atcelšanas iemesliem, var tikt noteikts lēmumā pēc kāda no lietas dalībniekiem lūguma.
No Regulas Nr. 207/2009 55. panta 1. punkta izriet, ka tāda šīs regulas interpretācija, saskaņā ar kuru pretprasības par atcelšanu gadījumā minētās regulas 51. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētais nepārtrauktais piecu gadu neizmantošanas laikposms ir jāveic pēdējās tiesas sēdes mutvārdu paskaidrojumu uzklausīšanai datumā, būtu pretrunā šajā pašā regulā paredzētajām atcelšanas sekām.
Proti, pirmkārt, vērtējums pēdējās tiesas sēdes mutvārdu paskaidrojumu uzklausīšanai datumā, kā to pamatlietā ir nospriedusi
Oberlandesgericht Düsseldorf
(Federālās zemes Augstākā tiesa Diseldorfā), izraisītu to, ka atcelšana stājas spēkā datumā, kurā tiesvedības laikā ir izpildīti 51. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētie nosacījumi, lai gan brīdī, kad pretprasība ir celta, šie nosacījumi nav izpildīti.
Šajā ziņā ir jānorāda, ka, lai gan Regulas Nr. 207/2009 55. panta 1. punktā ir paredzēts, ka izņēmuma kārtā atcelšanas sekas var tikt noteiktas agrākā datumā nekā pretprasības iesniegšanas datums, šāda iespēja nav paredzēta datumā, kas ir vēlāks par šīs pretprasības iesniegšanas datumu.
Otrkārt, varētu uzskatīt, ka pretprasības pamatotības atzīšana, sākot no datuma, kas ir vēlāks par tās iesniegšanu, neietekmē to, ka tiek uzskatīts, ka Savienības preču zīmei kopš šīs iesniegšanas brīža nav bijis regulās attiecībā uz Savienības preču zīmi paredzēto seku.
Tomēr nevar piekrist tādai Regulas Nr. 207/2009 interpretācijai, saskaņā ar kuru, lai gan pretprasība tika celta pirms piecu gadu laikposma beigšanās, atcelšanai varētu būt sekas attiecībā uz laikposmu, kurā vēl nav izpildīti šīs regulas 51. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētie nosacījumi, lai konstatētu šīs atcelšanas pamatu.
Līdz ar to no Regulas Nr. 207/2009 55. panta 1. punktā paredzētajām atcelšanas sekām izriet, ka tieši pretprasības iesniegšanas datumā ir jāpārbauda, vai ir beidzies preču zīmes nepārtrauktais piecu gadu neizmantošanas laikposms, kas ir viens no tiem apstākļiem, kuri ļauj konstatēt šīs regulas 51. panta 1. punktā paredzēto atcelšanu. Pieteikums var tikt apmierināts tikai tad, ja šis apstāklis ir konstatēts šajā datumā.
Turklāt nevar piekrist argumentam, saskaņā ar kuru ir jāņem vērā pēdējās tiesas sēdes apelācijas instancē datums, lai novērtētu, vai Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētais nepārtrauktais piecu gadu neizmantošanas laikposms ir beidzies, jo šī izvēle atbilst mērķim aizsargāt preču zīmes tikai tad, ja tās tiek faktiski izmantotas, un procesa efektivitātes mērķim.
Pieņemot kritēriju, ar kuru tiktu izdarīta atkāpe no kritērija, kas izriet no šīs regulas atbilstošajām tiesību normām, šāda argumentācija varētu apdraudēt Savienības likumdevēja izvirzīto mērķi, kas saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 3. apsvērumu un 1. pantu ir nodrošināt Savienības preču zīmes vienoto raksturu.
Šāds vienotais raksturs tādējādi varētu tikt apšaubīts, ja preču zīmes aizsardzības apjoms, kas tās īpašniekam izriet no Savienības tiesībām, pretprasībā par atcelšanu varētu atšķirties saskaņā ar dalībvalstu, kurās šīs prasības ir celtas, procesuālo tiesību normām.
It īpaši, kā savos apsvērumos norāda Itālijas valdība un Eiropas Komisija, pretprasības par atcelšanu Savienības preču zīmes neizmantošanas piecu gadu laikposma dēļ pamatotība nevar būt atkarīga no valsts procesa ilguma.
Ciktāl uzdotie jautājumi attiecas arī uz Regulas 2017/1001 interpretāciju, ir jāatgādina, kā tas izriet no šī sprieduma 44. punkta, – tas, vai Savienības preču zīmes neizmantošanas nepārtrauktais piecu gadu laikposms ir beidzies, ir jānosaka tieši tajā brīdī, kad tika celta pretprasība prasības par pārkāpumu ietvaros. Tā kā pamatlietā pretprasība tika celta datumā, kurā vēl bija piemērojama Regula Nr. 207/2009, uz uzdotajiem jautājumiem ir jāatbild tikai saistībā ar šo regulu.
Ņemot vērā iepriekš minēto, uz uzdotajiem jautājumiem ir jāatbild, ka Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pretprasības par to tiesību atcelšanu, kuras saistītas ar Savienības preču zīmi, gadījumā datums, kas jāņem vērā, lai noteiktu, vai šajā tiesību normā norādītais nepārtrauktais piecu gadu laikposms ir beidzies, ir šīs pretprasības iesniegšanas datums.
Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (piektā palāta) nospriež:

Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 (2009. gada 26. februāris) par [Eiropas Savienības] preču zīmi 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pretprasības par to tiesību atcelšanu, kuras saistītas ar Savienības preču zīmi, gadījumā datums, kas jāņem vērā, lai noteiktu, vai šajā tiesību normā norādītais nepārtrauktais piecu gadu laikposms ir beidzies, ir šīs pretprasības iesniegšanas datums.

[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – vācu.