CELEX: 62020TJ0761
Achiziții publice
Procedură de cerere de ofertă
Excludere de la procedura de achiziție
Ofertă anormal de mică
Încercări de a influența în mod necorespunzător procesul decizional
Nerespectarea normelor de comunicare
Proporționalitate
Obligația de motivare
Abuz de putere
Răspundere extracontractuală

)
Prin acțiunea formulată, reclamanta, European Dynamics Luxembourg SA, solicită, pe de o parte, în temeiul articolului 263 TFUE, anularea, în primul rând, a deciziei Comitetului pentru achiziții publice al Băncii Centrale Europene (BCE) din 1 octombrie 2020 privind excluderea ofertelor sale depuse pentru cele trei loturi în cadrul cererii de ofertă pentru furnizarea de servicii și punerea în aplicare a unor lucrări pentru livrarea de aplicații informatice (denumită în continuare „Decizia din 1 octombrie 2020”), în al doilea rând, a deciziei Autorității de supraveghere a BCE din 9 decembrie 2020 (denumită în continuare „Decizia din 9 decembrie 2020”) și, în al treilea rând, a tuturor deciziilor conexe ulterioare ale BCE și, pe de altă parte, în temeiul articolului 268 TFUE, repararea prejudiciului pe care l‑ar fi suferit ca urmare a acestei excluderi.
[
omissis
]
III.

În drept
A.

Cu privire la cererile de anulare
[
omissis
]
1.

Cu privire la fond
[
omissis
]
a)

Cu privire la al treilea aspect al primului motiv, întemeiat pe faptul că BCE ar fi săvârșit o eroare vădită de apreciere prin excluderea ofertelor reclamantei în temeiul articolului 30 alineatul (5) litera (g) din Decizia BCE/2016/2 coroborat cu articolul 26 alineatul (1) din decizia menționată
[
omissis
]
1)

Cu privire la interpretarea articolului 30 alineatul (5) litera (g) din Decizia BCE/2016/2
Articolul 30 alineatul (5) litera (g) din Decizia BCE/2016/2 prevede:
„BCE poate exclude de la participare, în orice moment, candidați sau ofertanți în cazul în care: […] (g) contactează alți candidați sau ofertanți în scopul restrângerii concurenței sau încearcă să influențeze în mod necorespunzător procesul decizional în procedura de achiziție.”
Potrivit reclamantei, această dispoziție se aplică numai comunicărilor dintre candidați sau ofertanți cu alți candidați sau ofertanți, iar nu cu BCE. În schimb, potrivit BCE, dispoziția menționată este aplicabilă tuturor contactelor, inclusiv celor dintre candidați sau ofertanți și autoritatea contractantă, care se referă la procesul decizional al procedurii de achiziție și urmăresc să o influențeze în mod necorespunzător, precum și să perturbe buna desfășurare a acesteia.
Potrivit unei jurisprudențe constante, în vederea interpretării unei dispoziții de drept al Uniunii, trebuie să se țină seama nu numai de formularea acesteia, ci și de contextul său și de obiectivele urmărite de reglementarea din care face parte această dispoziție (a se vedea Hotărârea din 7 iunie 2005, VEMW și alții,
C‑17/03
,
EU:C:2005:362
, punctul
și jurisprudența citată).
În primul rând, în ceea ce privește termenii articolului 30 alineatul (5) litera (g) din Decizia BCE/2016/2, trebuie amintit că textele de drept al Uniunii sunt redactate în mai multe limbi și că diversele versiuni lingvistice sunt deopotrivă autentice, astfel încât o interpretare a unei dispoziții de drept al Uniunii implică o comparare a versiunilor lingvistice (a se vedea Hotărârea din 6 octombrie 1982, Cilfit și alții,
283/81
,
EU:C:1982:335
, punctul
, și Hotărârea din 6 octombrie 2005, Sumitomo Chemical și Sumika Fine Chemicals/Comisia,
T‑22/02 și T‑23/02
,
EU:T:2005:349
, punctul
).
În această privință trebuie arătat că în anumite versiuni lingvistice, cum ar fi versiunile în limbile spaniolă, cehă, germană, greacă, engleză, portugheză, slovacă și slovenă, sintaxa frazei „contactează alți candidați sau ofertanți în scopul restrângerii concurenței sau încearcă să influențeze în mod necorespunzător procesul decizional în procedura de achiziție” este structurată pe două teze separate prin conjuncția coordonatoare „sau”, după cum urmează: „contactează alți candidați sau ofertanți în scopul restrângerii concurenței” [prima ipoteză] sau „încearcă să influențeze în mod necorespunzător procesul decizional în procedura de achiziție” [a doua ipoteză]. Conjugarea verbului „a încerca” la indicativ prezent persoana a treia plural permite să se excludă legătura sa cu locuțiunea prepozițională „în scopul” și, așadar, sugerează că a doua parte a frazei nu este subordonată primei. Aceasta precizează că este vorba astfel despre două ipoteze distincte, prima, plasată înainte de „sau”, referitoare la contactarea altor candidați sau ofertanți pentru a restrânge concurența, iar a doua, plasată după „sau”, referitoare la tentativa de a influența în mod necorespunzător procesul decizional în procedura de achiziții publice.
Aceste exemple indică faptul că articolul 30 alineatul (5) litera (g) din Decizia BCE/2016/2 poate fi interpretat în sensul că a doua ipoteză prevăzută nu este limitată la contacte între candidați sau ofertanți cu concurenții lor, ci se referă mai general la orice mijloc prin care se urmărește influențarea în mod necorespunzător a procesului decizional. Așadar, în aceste versiuni lingvistice, dispoziția în cauză vizează două ipoteze de excludere a unui candidat sau a unui ofertant de la participarea la o procedură de cerere de ofertă. Prima dintre aceste ipoteze este cea a unui candidat sau ofertant care contactează alți candidați sau ofertanți în scopul restrângerii concurenței. A doua ipoteză este cea a unui candidat sau ofertant care încearcă în orice mod posibil să influențeze în mod necorespunzător procesul decizional în procedura de achiziție.
Cu toate acestea, în alte versiuni lingvistice, sintaxa frazei în cauză sugerează că ipoteza de excludere nu vizează decât candidații sau ofertanții care contactează alți candidați sau ofertanți fie pentru a restrânge concurența, fie pentru a încerca să influențeze în mod necorespunzător procesul decizional în procedura de achiziție. Astfel, în versiunea în limba franceză, de exemplu, verbul „a încerca” este utilizat la infinitiv, astfel încât el se raportează la locuțiunea prepozițională „în scopul”, la fel ca verbul „a restrânge”, care este tot la infinitiv („[…] aux fins de restreindre la concurrence ou de tenter d’influencer la prise de décision dans la procédure de passation de marché [pentru a restrânge concurența sau pentru a încerca să influențeze procesul decizional în procedura de achiziție]”). În caz contrar, verbul „a încerca” s‑ar fi conjugat, la fel ca verbul „a contacta”, la timpul prezent, modul indicativ, persoana a treia plural, după cum urmează: „[…] sau încearcă să influențeze în mod necorespunzător […]”. Versiunile în limbile bulgară, italiană, neerlandeză și polonă se înscriu tot în aceeași direcție.
În măsura în care interpretarea literală a articolului 30 alineatul (5) litera (g) din Decizia BCE/2016/2 nu pare să ofere o indicație clară din cauza existenței anumitor diferențe între versiunile lingvistice, trebuie amintit că, în caz de divergență între diferitele versiuni lingvistice ale unui text de drept al Uniunii, dispoziția în cauză trebuie să fie interpretată în funcție de contextul și de obiectivele reglementării din care face parte (a se vedea în acest sens Hotărârea din 24 octombrie 1996, Kraaijeveld și alții,
C‑72/95
,
EU:C:1996:404
, punctul
, Hotărârea din 24 februarie 2000, Comisia/Franța,
C‑434/97
,
EU:C:2000:98
, punctul
, și Hotărârea din 7 decembrie 2000, Italia/Comisia,
C‑482/98
,
EU:C:2000:672
, punctul
).
În al doilea rând, în ceea ce privește interpretarea teleologică a articolului 30 alineatul (5) litera (g) din Decizia BCE/2016/2, trebuie arătat că motivul de excludere enunțat la punctul menționat are ca obiectiv garantarea egalității de șanse între candidați, în conformitate cu principiile generale ale egalității de acces și de tratament, nediscriminării și concurenței loiale, care, pe de o parte, constituie principii generale de drept aplicabile BCE în cadrul procedurii de achiziții publice în temeiul articolului 3 alineatul (1) din decizia BCE/2016/2 și, pe de altă parte, trebuie respectate pe tot parcursul procedurii de cerere de ofertă. Or, principiile generale sus‑menționate pot fi repuse în discuție nu numai ca urmare a contactelor stabilite între candidați sau ofertanți în scopul restrângerii concurenței, ci și atunci când un candidat sau ofertant încearcă, prin alte mijloace, să influențeze în mod necorespunzător procesul decizional în procedura de achiziție publică. Interpretarea articolului 30 alineatul (5) litera (g) din Decizia BCE/2016/2 în sensul că nu vizează această ultimă ipoteză ar fi contrară obiectivului pe care se întemeiază această dispoziție.
În al treilea rând, în ceea ce privește interpretarea contextuală, trebuie să se constate că textul celei de a doua teze a articolului 30 alineatul (5) litera (g) din Decizia BCE/2016/2 prezintă asemănări cu textul articolului 57 alineatul (4) litera (i) din Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE (
JO 2014, L 94, p. 65
), cu modificările ulterioare, care prevede că „[a]utoritățile contractante pot exclude sau statele membre le pot solicita acestora să excludă de la participarea la o procedură de achiziție publică orice operator economic aflat în oricare din următoarele situații: […] (i) în cazul în care operatorul economic a încercat să influențeze în mod necorespunzător procesul decizional al autorității contractante, să obțină informații confidențiale care i‑ar putea conferi avantaje necuvenite în cadrul procedurii de achiziții publice sau să furnizeze din neglijență informații false care pot avea o influență semnificativă asupra deciziilor privind excluderea, selecția și atribuirea […]”. Făcând referire la faptul că operatorul economic a încercat să influențeze în mod necorespunzător procesul decizional al autorității contractante, legiuitorul Uniunii nu a limitat acest motiv de excludere doar la contactele dintre candidați sau ofertanți cu alți candidați sau ofertanți.
În această privință trebuie amintit mai întâi că, potrivit jurisprudenței, chiar dacă directivele privind procedurile de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii nu reglementează decât contractele atribuite de entitățile sau de autoritățile contractante ale statelor membre și nu sunt direct aplicabile contractelor de achiziții publice atribuite de administrația Uniunii, normele sau principiile prevăzute sau rezultate din aceste directive pot fi invocate împotriva respectivei administrații atunci când ele însele nu sunt decât o expresie specifică a normelor fundamentale ale tratatului și a principiilor generale de drept care sunt în mod direct aplicabile administrației Uniunii. Astfel, într‑o comunitate de drept, aplicarea uniformă a dreptului este o cerință fundamentală și orice subiect de drept este supus principiului respectării legalității. Așadar, instituțiile sunt obligate să respecte normele tratatului și principiile generale de drept care le sunt aplicabile, la fel ca orice alt subiect de drept (a se vedea Hotărârea din 10 noiembrie 2017, Jema Energy/Întreprinderea comună Fusion for Energy,
T‑668/15
, nepublicată,
EU:T:2017:796
, punctul
și jurisprudența citată).
Pe de altă parte, normele sau principiile prevăzute sau rezultate din aceste directive pot fi invocate împotriva administrației Uniunii atunci când, în exercitarea autonomiei sale funcționale și instituționale și în limitele atribuțiilor care îi sunt conferite de Tratatul FUE, aceasta a adoptat un act care, pentru a reglementa contractele de achiziții publice pe care le atribuie în nume propriu, face în mod expres trimitere la anumite norme sau la anumite principii enunțate în directive și prin efectul căruia respectivele norme și principii devin aplicabile, în conformitate cu principiul
patere legem quam ipse fecisti
. În cazul în care actul respectiv necesită o interpretare, acesta trebuie interpretat, în măsura în care este posibil, în sensul aplicării uniforme a dreptului Uniunii și al conformității sale cu dispozițiile Tratatului FUE și cu principiile generale de drept (a se vedea Hotărârea din 10 noiembrie 2017, Jema Energy/Întreprinderea comună Fusion for Energy,
T‑668/15
, nepublicată,
EU:T:2017:796
, punctul
și jurisprudența citată).
În speță, trebuie arătat că aplicabilitatea Directivei 2014/24 în cazul BCE a fost exclusă în mod explicit prin considerentul (3) al Deciziei BCE/2016/2. Cu toate acestea, considerentul (4) al deciziei menționate precizează că BCE respectă principiile generale ale dreptului achizițiilor publice, astfel cum sunt reflectate în Directiva 2014/24 și în Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (
JO 2012, L 298, p. 1
), dintre care unele au fost enunțate la punctul 59 de mai sus. În plus, în Decizia BCE/2016/2 se fac numeroase trimiteri la dispozițiile Directivei 2014/24.
Deși articolul 30 alineatul (5) litera (g) din Decizia BCE/2016/2 nu face trimitere în mod explicit la articolul 57 alineatul (4) litera (i) din Directiva 2014/24, această ultimă dispoziție constituie totuși o expresie a principiilor generale ale dreptului achizițiilor publice, în special a principiului egalității de șanse și de tratament între ofertanți, în măsura în care motivul de excludere pe care îl prevede are ca scop să împiedice, în orice mod posibil, orice tentativă de a influența în mod necorespunzător procesul decizional în procedura de cerere de ofertă în vederea asigurării unui tratament egal între candidați sau ofertanți și, astfel, a garantării egalității de șanse între aceștia (a se vedea în acest sens Hotărârea din 10 noiembrie 2017, Jema Energy/Întreprinderea comună Fusion for Energy,
T‑668/15
, nepublicată,
EU:T:2017:796
, punctul
și jurisprudența citată).
Reiese deci din interpretarea teleologică și contextuală a articolului 30 alineatul (5) litera (g) din Decizia BCE/2016/2 că articolul menționat conține două ipoteze de excludere distincte, a doua având vocația de a se aplica, contrar celor pretinse de reclamantă, și comunicărilor adresate autorității contractante de candidați sau de ofertanți atunci când acestea au ca obiect încercarea de a influența în mod necorespunzător procesul decizional în procedura de achiziție.
Având în vedere cele de mai sus, este necesar să se concluzioneze că articolul 30 alineatul (5) litera (g) din Decizia BCE/2016/2 trebuie interpretat în sensul că BCE poate exclude în orice moment de la participare candidații sau ofertanții care încearcă să influențeze în mod necorespunzător procesul decizional în procedura de achiziție.
În continuare, se impune examinarea mai detaliată a noțiunii de încercare de a influența în mod necorespunzător, care face de asemenea obiectul unei interpretări diferite de către părți.
În această privință trebuie mai întâi să se observe că Decizia BCE/2016/2 nu conține o definiție a acestei noțiuni.
Cu toate acestea, utilizarea verbului „a încerca” sugerează un domeniu de aplicare al acestei noțiuni analog celui utilizat la articolul 57 alineatul (4) litera (i) din Directiva 2014/24, care, după cum se arată la punctul 60 de mai sus, vizează orice operator economic care a „încercat” să influențeze procesul decizional al autorității contractante. Astfel, verbul „a încerca”, ca și verbul „a întreprinde”, induce o condiție de mijloc, iar nu de rezultat. Reiese că, pentru un candidat sau un ofertant, simplul fapt de a fi încercat să influențeze procesul decizional prin diverse mijloace, fără însă ca rezultatul preconizat să fi fost atins, este suficient pentru a face obiectul celei de a doua teze a articolului 30 alineatul (5) litera (g) din Decizia BCE/2016/2.
Trebuie să se sublinieze însă că dispoziția în cauză precizează că încercarea de a influența procesul decizional în procedura de achiziție trebuie să fi fost făcută „în mod necorespunzător”, altfel spus, cu încălcarea reglementării în vigoare.
În sfârșit, este necesar să se arate că încercarea de a influența în mod necorespunzător trebuie să privească, potrivit articolului 30 alineatul (5) litera (g) din Decizia BCE/2016/2, procesul decizional în procedura de achiziție. Prin proces decizional se înțelege întreaga fază în care autoritatea contractantă examinează ofertele depuse de diferiți candidați sau ofertanți în cadrul unei cereri de ofertă în vederea pregătirii deciziilor sale de excludere, de selecție sau de atribuire. Prin urmare, această procedură începe de la depunerea ofertelor și cuprinde toate etapele succesive, până la adoptarea deciziilor respective. Mai precis, în acest proces intră investigațiile desfășurate de autoritatea contractantă cu privire la ofertele de prețuri care par anormal de mici și potrivit cărora aceasta din urmă poate, în temeiul articolului 33 alineatul (2) din Decizia BCE/2016/2, să respingă ofertele depuse de ofertant după examinarea informațiilor suplimentare furnizate de acesta, în special atunci când informațiile furnizate nu sunt suficiente pentru a explica nivelul scăzut al prețului sau al costurilor ori atunci când oferta și informațiile respective nu permit să se garanteze în mod suficient buna executare a contractului. Investigațiile menționate nu constituie proceduri distincte, ci o etapă a evaluării ofertelor.
[
omissis
]

Pentru aceste motive,
TRIBUNALUL (Camera a zecea)
declară și hotărăște:

1)
Respinge acțiunea.

2)
Obligă European Dynamics Luxembourg SA la plata cheltuielilor de judecată.

Kornezov
Buttigieg
Hesse
Pronunțată astfel în ședință publică la Luxemburg, la 5 octombrie 2022.
Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: engleza.
(
)	Sunt redate numai punctele din prezenta hotărâre a căror publicare este considerată utilă de către Tribunal.