CELEX: 62016TJ0461
Bendra užsienio ir saugumo politika
Ribojamosios priemonės Sirijai
Lėšų įšaldymas
Piktnaudžiavimas įgaliojimais
Gero administravimo principas
Res judicata galios principas
SESV 266 straipsnio pažeidimas
Akivaizdi vertinimo klaida
Pagrindinės teisės
Proporcingumas
Nediskriminavimo principas

Ginčo aplinkybės
Ieškovas yra Sirijos pilietybę turintis verslininkas, vykdantis komercinę veiklą, be kita ko, tabako ir automobilių srityje.
Europos Sąjungos Taryba griežtai pasmerkė smurtines taikių protestų represijas Sirijoje, paragino Sirijos valdžios institucijas nenaudoti jėgos ir 2011 m. gegužės 9 d. priėmė Sprendimą 2011/273/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (
OL L 121, 2011, p. 11
). Atsižvelgdama į situacijos rimtumą Taryba nustatė ginklų embargą, vidaus represijoms galimos naudoti įrangos eksporto draudimą, leidimo atvykti į Europos Sąjungą tam tikriems asmenims ir subjektams, atsakingiems už smurtines represijas prieš civilius Sirijos gyventojus, apribojimus ir įšaldė jų lėšas ir ekonominius išteklius.
Sprendimo 2011/273 priede išvardyti už smurtines represijas prieš civilius Sirijos gyventojus atsakingi asmenys ir su jais susiję fiziniai ar juridiniai asmenys bei subjektai. Pagal šio sprendimo 5 straipsnio 1 dalį valstybės narės arba Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai siūlymu Taryba gali iš dalies keisti minėtą sąrašą. Ieškovo pavardės šiame sąraše nebuvo.
Kadangi tam tikros Sirijos Arabų Respublikai nustatytos ribojamosios priemonės patenka į ESV sutarties taikymo sritį, Taryba 2011 m. gegužės 9 d. priėmė Reglamentą (ES) Nr. 442/2011 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje (
OL L 121, 2011, p. 1
). Iš esmės šis reglamentas identiškas Sprendimui 2011/273, tačiau jame numatyta galimybė nutraukti lėšų įšaldymą. Šio reglamento II priede pateiktas už aptariamas represijas atsakingų asmenų, subjektų ir organizacijų ar su jais susijusių asmenų, subjektų ir organizacijų sąrašas yra identiškas pateiktam Sprendimo 2011/273 priede. Taigi ieškovo pavardės šiame sąraše nebuvo. Remiantis Reglamento Nr. 442/2011 14 straipsnio 1 ir 4 dalimis, jeigu Taryba nusprendžia fiziniam ar juridiniam asmeniui, subjektui ar organizacijai taikyti nurodytas ribojamąsias priemones, ji atitinkamai iš dalies pakeičia II priedą, be to, reguliariai ir ne rečiau kaip kas 12 mėnesių peržiūri tame priede pateiktą sąrašą.
Dėl pirmo ieškovo pavardės įtraukimo į asmenų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašus
2011 m. birželio 23 d. Įgyvendinimo sprendimu 2011/367/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/273 (
OL L 164, 2011, p. 14
), Taryba iš dalies pakeitė Sprendimą 2011/273, siekdama, be kita ko, taikyti atitinkamas ribojamąsias priemones ir kitiems asmenims bei subjektams. Priedo A dalies lentelės, susijusios su asmenimis, kuriems taikomas minėtas įgyvendinimo sprendimas, 6 eilutėje buvo nurodyta ieškovo pavardė, taip pat įtraukimo į sąrašą data, šiuo atveju 2011 m. birželio 23 d., ir tokios įtraukimo į sąrašą priežastys:
„Maher Al-Assad verslo partneris; finansuoja režimą.“
Tą pačią dieną Taryba, remdamasi SESV 215 straipsnio 2 dalimi ir Sprendimu 2011/273, priėmė Įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 611/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 442/2011 (
OL L 164, 2011, p. 1
). Minėto įgyvendinimo reglamento priedo lentelės 6 eilutėje buvo nurodyta ieškovo pavardė ir pateikta ta pati informacija ir įtraukimo į sąrašą priežastys kaip ir Įgyvendinimo sprendimo 2011/367 priede.
2011 m. gruodžio 1 d. Sprendime 2011/782/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai ir kuriuo panaikinamas Sprendimas 2011/273 (
OL L 319, 2011, p. 56
) Taryba padarė išvadą, kad atsižvelgiant į padėties Sirijoje rimtumą būtina nustatyti papildomas ribojamąsias priemones. Aiškumo sumetimais Sprendime 2011/273 nustatytos priemonės ir papildomos priemonės buvo įtrauktos į vieną teisinį dokumentą. Sprendimo 2011/782 18 straipsnyje numatyti leidimo atvykti į Sąjungos teritoriją apribojimai, o 19 straipsnyje – į I priedą įtrauktų asmenų ir subjektų lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymas. Ieškovo pavardė buvo nurodyta I priedo lentelės, susijusios su asmenimis, kuriems taikomas minėtas sprendimas, 29 eilutėje ir pateikta ta pati informacija ir įtraukimo į sąrašą priežastys kaip ir Įgyvendinimo sprendimo 2011/367 priede.
2011 m. gruodžio 26 d. ieškovas Bendrajame Teisme pareiškė ieškinį dėl sprendimų 2011/273, 2011/782 ir Reglamento Nr. 442/2011, įgyvendintų ar iš dalies pakeistų iki ieškinio pateikimo dienos, panaikinimo, kiek šie teisės aktai su juo susiję. Bendrojo Teismo kanceliarija šį ieškinį įregistravo numeriu T‑654/11.
Reglamentas Nr. 442/2011 buvo pakeistas 2012 m. sausio 18 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, kuriuo panaikinamas Reglamentas Nr. 442/2011 (
OL L 16, 2012, p. 1
). Ieškovo pavardė buvo nurodyta pastarojo reglamento II priedo lentelės 29 eilutėje ir pateikta ta pati informacija ir įtraukimo į sąrašą priežastys kaip ir Įgyvendinimo sprendimo 2011/367 priede.
2012 m. lapkričio 29 d. Tarybos sprendimu 2012/739/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai ir kuriuo panaikinamas Sprendimas 2011/782 (
OL L 330, 2012, p. 21
) atitinkamos ribojamosios priemonės buvo įtrauktos į vieną teisės aktą. Ieškovo pavardė buvo nurodyta Sprendimo 2012/739 I priedo lentelės 28 eilutėje ir pateikta ta pati informacija ir įtraukimo į sąrašą priežastys kaip ir Įgyvendinimo sprendimo 2011/367 priede.
2013 m. balandžio 22 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimu 2013/185/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2012/739 (
OL L 111, 2013, p. 77
), siekta atnaujinti Sprendimo 2012/739 I priede pateiktą asmenų ir subjektų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašą. Ieškovo pavardė buvo nurodyta I priedo lentelės 28 eilutėje ir pateikta ta pati informacija ir įtraukimo į sąrašą priežastys kaip ir Įgyvendinimo sprendimo 2011/367 priede.
2013 m. balandžio 22 d. Tarybos įgyvendinimo reglamente (ES) Nr. 363/2013, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 36/2012 (
OL L 111, 2013, p. 1
), pateikta ta pati informacija ir įtraukimo į sąrašą priežastys kaip ir Įgyvendinimo sprendimo 2011/367 priede.
2013 m. gegužės 31 d. Taryba priėmė Sprendimą 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (
OL L 147, 2013, p. 14
). Ieškovo pavardė buvo nurodyta minėto sprendimo I priedo lentelės 28 eilutėje ir pateikta ta pati informacija ir įtraukimo į sąrašą priežastys kaip ir Įgyvendinimo sprendimo 2011/367 priede.
Procesiniais dokumentais, kuriais pataisė savo reikalavimus, – juos Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2012 m. birželio 22 ir 28 d., liepos 23 ir 31 d., taip pat 2013 m. sausio 7 d. ir birželio 24 d., – ieškovas paprašė, be kita ko, panaikinti Reglamentą Nr. 36/2012, Sprendimą 2012/739, Įgyvendinimo sprendimą 2013/185, Įgyvendinimo reglamentą Nr. 363/2013 ir Sprendimą 2013/255, kiek šie teisės aktai su juo susiję.
2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimu Kaddour / Taryba (
T‑654/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:947
; toliau – Sprendimas
Kaddour I
) Bendrasis Teismas pripažino pagrįstu ieškinio pagrindą, grindžiamą akivaizdžia vertinimo klaida, kurią padarė Taryba įrašydama ieškovo pavardę į asmenų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašus. Iš esmės jis konstatavo, jog Tarybos byloje nėra jokių įrodymų, galinčių pagrįsti teiginius, kad ieškovas palaiko profesinius ryšius su Maher Al‑Assad ar teikia finansinę paramą Sirijos režimui. Todėl, iš dalies patenkinęs ieškovo ieškinį, Bendrasis Teismas nuo 2015 m. sausio 23 d. panaikino Reglamentą Nr. 36/2012, Įgyvendinimo reglamentą Nr. 363/2013 ir Sprendimą 2013/255, kiek šie teisės aktai susiję su ieškovu. Ieškinys buvo pripažintas nepriimtinu dėl kitų teisės aktų, dėl kurių panaikinimo jis buvo pareikštas.
Taryba nepateikė apeliacinio skundo dėl 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimo Kaddour I (
T‑654/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:947
).
Dėl ieškovo pavardės pakartotinio įtraukimo į asmenų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašus ir palikimo juose
2015 m. sausio 26 d. Taryba priėmė Įgyvendinimo sprendimą 2015/117/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2013/255 (
OL L 20, 2015, p. 85
). Tą pačią dieną ji priėmė Įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 2015/108, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 36/2012 (
OL L 20, 2015, p. 2
). Šiais aktais ieškovo pavardė buvo pakartotinai įtraukta į aptariamus sąrašus.
Konkrečiai kalbant, ieškovo pavardė buvo pakartotinai įtraukta į lentelės „A. Asmenys“, kurioje išdėstyti aptariami sąrašai, 28 eilutę; šis pakartotinis įtraukimas buvo pagrįstas tokiomis priežastimis:
„Žinomas Sirijos verslininkas, vienam iš pagrindinių Sirijos režimo asmenų Maher al-Assad artimas asmuo. Khalid Qaddur gauna naudos iš Sirijos režimo bei teikia jam paramą ir yra siejamas su asmenimis, kurie gauna naudos iš režimo bei jį remia.“
2015 m. kovo 27 d. ieškovas Bendrajame Teisme pareiškė ieškinį dėl Įgyvendinimo sprendimo 2015/117 ir Įgyvendinimo reglamento 2015/108 panaikinimo, kiek šie teisės aktai su juo susiję. Bendrojo Teismo kanceliarija šį ieškinį įregistravo numeriu T‑155/15.
2015 m. spalio 12 d. Taryba priėmė Sprendimą (BUSP) 2015/1836, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255 (
OL L 266, 2015, p. 75
). Tą pačią dieną ji priėmė Reglamentą (ES) Nr. 2015/1828, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas Nr. 36/2012 (
OL L 266, 2015, p. 1
). Šiuose teisės aktuose buvo numatyti atvykimo į valstybių narių teritoriją ar vykimo per ją tranzitu apribojimai ir „įtakingiausių Sirijoje veiklą vykdančių verslininkų“ ir „Assad arba Makhlouf šeimų narių“ lėšų įšaldymas, išskyrus atvejus, „jei yra pakankamai informacijos, kad [šie asmenys] nėra ar nebėra susiję su režimu“.
2016 m. kovo 18 d. ieškovo atstovams byloje T‑155/15 adresuotu raštu Taryba pranešė ieškovui apie savo ketinimą, atlikus ieškovo pavardės įtraukimo į aptariamus sąrašus peržiūrą, pakeisti minėto įtraukimo į sąrašą priežastis. Taryba nustatė ieškovui terminą galimoms pastaboms pateikti.
2016 m. balandžio 13 d. ieškovo atstovai byloje T‑155/15 paprieštaravo ieškovo pavardės palikimui aptariamuose sąrašuose.
2016 m. gegužės 27 d. Taryba priėmė Sprendimą (BUSP) 2016/850, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255 (
OL L 141, 2016, p. 125
). Tą pačią dieną ji priėmė Įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 2016/840, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 36/2012 (
OL L 141, 2016, p. 30
). Šiais teisės aktais (toliau kartu – ginčijami aktai) ieškovo pavardė buvo palikta aptariamuose sąrašuose.
Konkrečiai kalbant, ieškovo pavardė buvo palikta priedo lentelės „A. Asmenys“, kurioje išdėstyti aptariami sąrašai, 28 eilutėje pateikiant tokias priežastis:
„Sirijoje veiklą vykdantis įtakingas verslininkas, turintis interesų ir (arba) vykdantis veiklą telekomunikacijų, naftos ir plastiko pramonės sektoriuose, palaiko glaudžius verslo santykius su Maher Al-Assad. Pasinaudodamas savo verslo veikla gauna naudos iš Sirijos režimo ir teikia jam paramą. Maher Al-Assad partneris, be kita ko, su juo vykdo verslo veiklą.“
2016 m. gegužės 30 d. Taryba ieškovo atstovams byloje T‑155/15 (tuo metu dar nagrinėjamoje) nurodė naujas ieškovo įtraukimo į aptariamus sąrašus priežastis ir jiems išsiuntė bylos medžiagą su įrodymais, patvirtinančiais palikimą tuose sąrašuose.
2016 m. liepos 6 d. raštu nauji ieškovo atstovai pranešė Tarybai, kad nuo šiol jie atstovaus ieškovui ir paprašė išbraukti ieškovo pavardę iš aptariamų sąrašų.
2016 m. liepos 26 d. raštu, adresuotu naujiems ieškovo atstovams, Taryba atsakė į jų 2016 m. liepos 6 d. raštą ir jiems pateikė ginčijamų aktų kopijas ir juos pagrindžiančius dokumentus.
2016 m. spalio 26 d. Sprendimu Kaddour / Taryba (
T‑155/15
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2016:628
; toliau – Sprendimas
Kaddour II
) Bendrasis Teismas atmetė ieškinį, kurį ieškovas pareiškė dėl Įgyvendinimo sprendimo 2015/117 ir Įgyvendinimo reglamento Nr. 2015/108, kiek jie su juo susiję. Bendrasis Teismas konstatavo, jog ieškovo pavardės palikimas aptariamuose sąrašuose pateisinamas tuo, kad Taryba pateikė tikslių ir nuoseklių įrodymų, iš kurių galima matyti, kad ieškovas palaiko ryšius su kai kuriais pagrindiniais Sirijos režimo veikėjais, kaip antai Maher Al-Assad, remiantis Sprendimo 2013/255 28 straipsnio 1 dalimi ir Reglamento Nr. 36/2012 15 straipsnio 1 dalies a punktu.
Ieškovas nepateikė apeliacinio skundo dėl 2016 m. spalio 26 d. Sprendimo Kaddour II (
T‑155/15
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2016:628
).
Procesas ir šalių reikalavimai
2016 m. rugpjūčio 19 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo šį ieškovo ieškinį.
2016 m. lapkričio 28 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo Tarybos atsiliepimą į ieškinį.
Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:
–
panaikinti ginčijamus aktus,
–
priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.
Taryba Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti visą ieškinį,
–
subsidiariai – jeigu Bendrasis Teismas panaikintų ieškovui nustatytas ribojamąsias priemones – nurodyti palikti Sprendimo 2016/850 pasekmes, kiek tai susiję su ieškovu, kol įsigalios šis Įgyvendinimo reglamento 2016/840 panaikinimas,
–
priteisti iš ieškovo bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
Visų pirma reikia pažymėti, kad Sprendimas 2016/850 buvo priimtas remiantis ESS 29 straipsniu, kuriame Tarybai suteikta kompetencija priimti sprendimus, kuriais išreiškiamas Sąjungos požiūris į tam tikrą geografinio arba teminio pobūdžio reikalą (šiuo klausimu žr. 2013 m. rugsėjo 13 d. Sprendimo Anbouba / Taryba,
T‑592/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2013:427
,
punktą).
Remdamasi ESS 29 straipsniu Taryba priėmė ir Sprendimą 2015/1836, pagal kurį buvimas Sirijoje veiklą vykdančiu įtakingu verslininku yra teisinis kriterijus, pagal kurį leidžiama taikyti ribojamąsias priemones.
Iš tiesų Sprendimo 2015/1836 6 konstatuojamojoje dalyje nustatyta:
„Taryba nustatė, kad dėl Sirijos režimo vykdomos griežtos ekonomikos kontrolės, Sirijoje veiklą vykdančių įtakingiausių verslininkų vidinis ratas savo statusą gali išlaikyti tik palaikydamas glaudžius ryšius su režimu ir jo remiamas, taip pat darydamas įtaką režimui. Taryba mano, kad ji turėtų numatyti ribojamąsias priemones nustatydama leidimo atvykti apribojimus Tarybos nustatytiems ir I priede išvardytiems įtakingiausiems Sirijoje veiklą vykdantiems verslininkams ir įšaldydama visas jiems priklausančias, jų nuosavybės teise turimas, valdomas ar kontroliuojamas lėšas ir ekonominius išteklius, kad jie negalėtų teikti materialinės ar finansinės paramos režimui, ir pasinaudodama jų įtaka padidinti spaudimą pačiam režimui, kad jis pakeistų savo represinę politiką“.
Be to, Sprendimo 2013/255 27 ir 28 straipsnių 2 dalyse, iš dalies pakeistose Sprendimu 2015/1836, numatyti atvykimo į valstybių narių teritoriją ar vykimo per ją tranzitu apribojimai ir „įtakingiausių Sirijoje veiklą vykdančių verslininkų“ lėšų įšaldymas. Be to, to paties sprendimo 27 ir 28 straipsnių 3 dalyse numatyta, kad šie asmenys „neįtraukiami į I priede nurodytus asmenų ir subjektų sąrašus ir nepaliekami įtraukti į tuos sąrašus, jeigu esama pakankamai informacijos, kad jie nėra arba nebėra susiję su režimu, arba nedaro jam įtakos arba nekelia realios apėjimo rizikos“.
Ieškiniui pagrįsti ieškovas iš esmės nurodo penkis pagrindus. Pirmasis pagrindas grindžiamas piktnaudžiavimu įgaliojimais ir gero administravimo,
res judicata
galios, teisinio saugumo ir teisės į veiksmingą teisinę gynybą principų pažeidimais. Antrasis pagrindas grindžiamas SESV 266 straipsnio pažeidimu. Trečiasis pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida. Ketvirtasis pagrindas grindžiamas pagrindinių teisių pažeidimu, kiek tai susiję su reputacijos gerbimu, netrukdomu disponavimu savo turtu ir proporcingumo principo pažeidimu. Penktasis pagrindas grindžiamas nediskriminavimo principo pažeidimu.
Dėl ieškinio pirmojo pagrindo, grindžiamo piktnaudžiavimu įgaliojimais ir gero administravimo, „res judicata“ galios, teisinio saugumo ir teisės į veiksmingą teisinę gynybą principų pažeidimais
Pirmąjį pagrindą sudaro trys kaltinimai. Pirma, ieškovas teigia, kad toliau jam taikydama ginčijamas priemones Taryba piktnaudžiavo įgaliojimais. Antra, jis tvirtina, kad Taryba pažeidė gero administravimo principą, įtvirtintą Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje, nes iki šiol neišbraukė jo pavardės iš aptariamų sąrašų. Trečia, jis teigia, kad Taryba pažeidė jo teisę į veiksmingą teisinę gynybą ir
res judicata
galios principą, nes pakartotinai įtraukė jo pavardę į šiuos sąrašus, nors Bendrasis Teismas panaikino šios pavardės įtraukimą į tuos sąrašus.
Dėl pirmo kaltinimo, grindžiamo piktnaudžiavimu įgaliojimais
Ieškovas teigia, kad Taryba „akivaizdžiai piktnaudžiavo savo įgaliojimais“, kai pakartotinai įtraukė jo pavardę į aptariamus sąrašus, ir taip apėjo 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimą Kaddour I (
T‑654/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:947
). Jo teigimu, Taryba turėjo apskųsti tą sprendimą, o ne pakartotinai įtraukti jo pavardę į šiuos sąrašus remdamasi iš esmės tais pačiais motyvais, kuriuos Bendrasis Teismas pripažino nepagrįstais. Jis taip pat teigia, kad Taryba paliko jo pavardę šiuose sąrašuose remdamasi sąsajos ir paramos režimui kriterijais, kuriuos Bendrasis Teismas jau buvo pripažinęs negaliojančiais. Be to, jis tvirtina, kad nauji Tarybos teiginiai taip pat paremti faktais, įrodymais ar aplinkybėmis, kuriuos Bendrasis Teismas jau pripažino nepakankamais ir kuriuos Taryba jau turėjo pirmą kartą įtraukdama jo pavardę į tuos sąrašus.
Taryba ginčija ieškovo argumentus.
Pagal jurisprudenciją teisės aktas tik tada laikomas priimtu piktnaudžiaujant įgaliojimais, jei, remiantis objektyviais, reikšmingais ir suderinamais duomenimis, paaiškėja, kad jis buvo priimtas tik ar bent jau iš esmės siekiant kitų tikslų, nei nurodyti, arba siekiant išvengti Sutartyje numatytos konkrečiomis aplinkybėmis taikytinos procedūros (žr. 2009 m. spalio 14 d. Sprendimo Bank Melli Iran / Taryba,
T‑390/08
,
EU:T:2009:401
,
punktą ir nurodytą jurisprudenciją). Nagrinėjamu atveju ieškovas nepateikė įrodymų, galinčių patvirtinti, kad priimdama ginčijamus aktus Taryba siekė kito tikslo, nei nutraukti Sirijos režimo smurtines represijas prieš civilius gyventojus Sirijoje įšaldant asmenų, kurie gauna naudos iš minėto režimo arba ji remia, lėšas pagal šiuo tikslu SESV ir Reglamente Nr. 36/2012 numatytą procedūrą.
Pirma, ieškovo argumentas, kad Taryba akivaizdžiai piktnaudžiavo įgaliojimais, kai jam toliau taikė ginčijamas priemones beveik penkerius metus, nepaisydama to, kad jo pavardės pirmas įtraukimas į aptariamus sąrašus buvo panaikintas 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimu Kaddour I (
T‑654/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:947
), turi būti atmestas. Iš tiesų iš minėto sprendimo 93 punkto matyti, kad Taryba, atlikdama naują vertinimą, turi galimybę pakartotinai įtraukti ieškovą į minėtus sąrašus remdamasi pakankamai teisiškai pagrįstais motyvais.
Be to, reikia priminti, kad pagal Reglamento Nr. 36/2012 32 straipsnio 1 ir 3 dalis, jeigu Taryba nusprendžia fiziniam ar juridiniam asmeniui, subjektui ar organizacijai taikyti nurodytas ribojamąsias priemones, ji turi atitinkamai iš dalies pakeisti minėto reglamento II arba IIa priedą, o jeigu pateikiama naujų esminių įrodymų, ji turi peržiūrėti savo sprendimą ir apie tai informuoti atitinkamą fizinį asmenį. Be to, remdamasi to paties straipsnio 4 dalimi ji turės reguliariai ir ne rečiau kaip kas 12 mėnesių peržiūrėti šiuose prieduose pateiktus sąrašus. Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad Taryba privalo peržiūrėti aptariamus sąrašus ir turi teisę, jeigu pateikiama naujų esminių įrodymų, kaip yra nagrinėjamu atveju, pakeisti motyvus arba pakartotinai įtraukti ieškovo pavardę į šiuos sąrašus. Taigi, kadangi ginčijami aktai buvo priimti po peržiūros, kurią Taryba turi atlikti dėl ieškovui nustatytų priemonių, reikia konstatuoti, kad ji veikė laikydamasi jai suteiktų įgaliojimų.
Antra, ieškovo argumentą, kad Tarybos motyvai, pateikti siekiant pateisinti jo pavardės įtraukimą į aptariamus sąrašus, yra beveik tokie patys, kuriais pagrįsti 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimu Kaddour I (
T‑654/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:947
) panaikinti teisės aktai, reikia atmesti kaip nepagrįstą. Iš tiesų, kaip matyti iš 2016 m. spalio 26 d. Sprendimo Kaddour II (
T‑155/15
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2016:628
) 64 punkto, sprendimo iš naujo įtraukti į minėtus sąrašus, priimto remiantis tais pačiais motyvais, kuriais buvo vadovaujamasi įtraukiant pavardę į sąrašus pirmą kartą, gali pakakti minėtam įtraukimui pateisinti, jeigu Tarybos pateikti įrodymai pakankamai teisiškai patvirtina tuos motyvus.
Be to, pažymėtina, kad, priešingai, nei teigia ieškovas, ginčijamuose aktuose nurodyti motyvai skiriasi nuo motyvų, kuriuos Taryba pateikė priimdama teisės aktus – tuos, kurie vėliau panaikinti 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimu Kaddour I (
T‑654/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:947
). Iš tiesų ieškovo pavardė pirmą kartą buvo įtraukta į prie Sprendimo 2011/273 ir Reglamento Nr. 442/2011 pridėtus sąrašus dėl jo partnerystės su Maher Al-Assad ir jo finansinės paramos režimui (finansinės paramos kriterijus). Tačiau ieškovo pavardės palikimas aptariamuose sąrašuose grindžiamas, viena vertus, tuo, kad jis yra įtakingas verslininkas (Sirijoje veiklą vykdančio įtakingo verslininko kriterijus), ir, kita vertus, tuo, kad jis palaiko glaudžius verslo santykius su Maher Al-Assad (sąsajos su režimu kriterijus). Iš to matyti, kad dėl savo komercinės veiklos jis, remiantis ginčijamais aktais, gauna naudos iš šio režimo ir jį remia (sąsajos ir iš režimo gaunamos naudos kriterijus).
Trečia, kalbant apie ieškovo argumentą, kad nauji Tarybos teiginiai paremti faktais, įrodymais ar aplinkybėmis, kuriuos Bendrasis Teismas jau pripažino nepakankamais 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendime Kaddour I (
T‑654/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:947
), reikia konstatuoti, jog šis klausimas susijęs su dėl ieškovo pateiktų motyvų pagrįstumu. Todėl šis argumentas turi būti atmestas kaip nepagrįstas, kiek jis pateiktas grindžiant šį kaltinimą.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, ieškinio pirmojo pagrindo pirmą kaltinimą reikia atmesti.
Dėl antro kaltinimo, grindžiamo gero administravimo principo pažeidimu
Ieškovas teigia, kad pakartotinai įtraukdama jo pavardę į aptariamus sąrašus ir ją juose palikdama Taryba pažeidė gero administravimo principą, įtvirtintą Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje. Jo teigimu, jo atvejis nebuvo išnagrinėtas nešališkai, sąžiningai ir per pagrįstą laikotarpį. Šiuo klausimu jis iš esmės nurodo, kad jo pavardė buvo įtraukta į aptariamus sąrašus daugiau nei penkerius metus ir kad Taryba, nenurodydama visų savo teiginių, kai ją pirmą kartą įrašė į sąrašus, pailgino šio įtraukimo į sąrašus nagrinėjimo trukmę pažeisdama teisę į tai, kad jo bylos būtų nagrinėjamos per pagrįstą laikotarpį, ir gero administravimo pareigą.
Taryba ginčija ieškovo argumentus.
Visų pirma reikia priminti, kad Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje numatyta:
„1.   Kiekvienas asmuo turi teisę į tai, kad Sąjungos institucijos, įstaigos ir organai jo reikalus tvarkytų nešališkai, teisingai ir per kiek įmanomai trumpesnį laiką.
2.   Ši teisė apima:
a)
kiekvieno asmens teisę būti išklausytam prieš taikant bet kokią individualią jam nepalankią priemonę;
b)
kiekvieno asmens teisę susipažinti su savo byla, laikantis teisėto konfidencialumo ir profesinio bei verslo slaptumo;
c)
administracijos pareigą pagrįsti savo sprendimus.
<…>“
Be to, remiantis jurisprudencija, nustatydama ribojamąsias priemones Taryba privalo laikytis minėto gero administravimo principo, kuris pagal suformuotą jurisprudenciją glaudžiai siejamas su kompetentingos institucijos pareiga kruopščiai ir nešališkai išnagrinėti visas reikšmingas konkretaus atvejo aplinkybes (žr. 2016 m. birželio 30 d. Sprendimo Al Matri / Taryba,
T‑545/13
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2016:376
,
punktą ir nurodytą jurisprudenciją).
Nagrinėjamu atveju pirmiausia reikia konstatuoti, jog savo argumentais ieškovas ginčija tik tai, kad jo pavardė vis dar įtraukta į aptariamus sąrašus, ir neginčija to, kad buvo išklausytas prieš nustatant priemones, ir to, kad galėjo susipažinti su savo administracine byla ar kad ginčijami aktai yra pakankamai motyvuoti pagal Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalį.
Visų pirma, kalbant apie ieškovo argumentą, kad Taryba, pakartotinai įtraukdama jo pavardę į aptariamus sąrašus ir ją juose palikdama, pažeidė gero administravimo principą, pažymėtina, jog iš šio sprendimo 43 ir 44 punktų matyti, kad Taryba galėjo pagrįstai pakartotinai įtraukti ieškovo pavardę į minėtus sąrašus ir ją juose palikti, atlikusi šių sąrašų peržiūrą. Todėl šį argumentą reikia atmesti.
Be to, kalbant apie ieškovo teiginius, susijusius su tuo, kad Taryba neišnagrinėjo jo atvejo nešališkai, sąžiningai ir per pagrįstą laikotarpį, reikia pažymėti, jog vien dėl aplinkybės (nurodytos ieškovo), kad jo pavardė ilgą laiką yra aptariamuose sąrašuose, negalima pripažinti, kad Taryba, priimdama ginčijamus aktus, nagrinėjo jo atvejį šališkai, nesąžiningai ar per nepagrįstą laikotarpį. Taip pat primintina, kad ginčijami aktai buvo priimti remiantis ESS 29 straipsniu, kuriame Tarybai suteikta kompetencija priimti sprendimus, kuriais išreiškiamas Sąjungos požiūris į tam tikrą geografinio arba teminio pobūdžio reikalą (šiuo klausimu žr. 2013 m. rugsėjo 13 d. Sprendimo Anbouba / Taryba,
T‑592/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2013:427
,
punktą). Vien to, kad ieškovo pavardė yra aptariamuose sąrašuose, nepakanka Tarybos nešališkumui paneigti.
Bet kuriuo atveju reikia konstatuoti, kad ieškovas nepateikė jokių konkrečių jo teiginius pagrindžiančių įrodymų, todėl šie teiginiai turi būti atmesti.
Galiausiai, kalbant apie ieškovo argumentą, kad Taryba negalėjo grįsti sprendimo pakartotinai įtraukti jo pavardę į aptariamus sąrašus motyvais, kuriuos ji galėjo nurodyti pirmą kartą įtraukdama minėtą pavardę į tuos sąrašus, pažymėtina, jog, atsižvelgiant į sprendimo įtraukti šią pavardę į šiuos sąrašus panaikinimo 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimu Kaddour I (
T‑654/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:947
) motyvus, niekas netrukdė Tarybai pakartotinai įtraukti į sąrašus tos pavardės remiantis tais pačiais motyvais, jeigu šis pakartotinis įtraukimas į sąrašus buvo pagrįstas kitais įrodymais nei tie, kuriuos Bendrasis Teismas pripažino nepakankamais siekiant pateisinti ginčijamų priemonių taikymą ieškovui. Taigi šį argumentą reikia atmesti.
Iš viso to, kas išdėstyta, matyti, kad ieškinio pirmojo pagrindo antras kaltinimas turi būti atmestas.
Dėl trečio kaltinimo, grindžiamo teisės į veiksmingą teisinę gynybą, res judicata galios ir teisinio saugumo principų pažeidimu
Viena vertus, ieškovas tvirtina, kad Taryba pažeidė jo teisę į veiksmingą teisinę gynybą, pakartotinai įtraukdama jo pavardę į aptariamus sąrašus po to, kai Bendrasis Teismas panaikino pirmą tos pavardės įtraukimą į minėtus sąrašus. Jo teigimu, dėl šio pakartotinio įtraukimo į sąrašus ieškinys byloje, kurioje priimtas 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimas Kaddour I (
T‑654/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:947
), „visiškai netenka praktinės reikšmės“.
Kita vertus, ieškovas teigia, kad Taryba pažeidė
res judicata
galios ir teisinio saugumo principus, pakartotinai įtraukdama jo pavardę į aptariamus sąrašus po to, kai Bendrasis Teismas panaikino pirmą tos pavardės įtraukimą į minėtus sąrašus.
Taryba ginčija ieškovo argumentus.
Pirma, reikia priminti, kad veiksmingos teisminės gynybos principas yra vienas iš bendrųjų Sąjungos teisės principų, kylantis iš valstybėms narėms bendrų konstitucinių tradicijų, įtvirtintas 1950 m. lapkričio 4 d. Romoje pasirašytos Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos (toliau – EŽTK) 6 ir 13 straipsniuose ir Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje (2012 m. kovo 21 d. Sprendimo Fulmen / Taryba,
T‑439/10 ir T‑440/10
,
EU:T:2012:142
,
punktas).
Pirmiausia reikia pažymėti, jog ieškovo argumentai, susiję su tuo, kad Taryba pakartotinai įtraukė jo pavardę į aptariamus sąrašus po pirmo tos pavardės įtraukimo į sąrašus panaikinimo, jau buvo atmesti šio sprendimo 43 ir 44 punktuose.
Be to, dėl ieškovo argumento, kad ieškinys byloje, kurioje priimtas 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimas Kaddour I (
T‑654/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:947
), „visiškai neteko praktinės reikšmės“, reikia konstatuoti, jog sprendimas pakartotinai įtraukti ieškovo pavardę į aptariamus sąrašus ir ją juose palikti nepaneigia ieškinio, dėl kurio priimtas minėtas sprendimas, veiksmingumo. Iš tiesų pagal tą sprendimą minėta pavardė buvo atgaline data išbraukta iš tų sąrašų. Tačiau, kaip matyti iš minėto sprendimo 93 punkto, Taryba, atlikdama naują vertinimą, turėjo galimybę pakartotinai įtraukti ieškovą į šiuos sąrašus remdamasi pakankamai teisiškai pagrįstais motyvais.
Galiausiai reikia konstatuoti, kad ieškovas pasinaudojo teise dėl ginčijamų aktų pareikšti šį ieškinį Sąjungos teisme pagal SESV 275 straipsnio antrą pastraipą, siejamą su SESV 263 straipsnio ketvirta ir šešta pastraipa. Todėl ieškovas negali remtis teisės į veiksmingą teisinę gynybą pažeidimu.
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad ieškovo argumentai, susiję su teisės į veiksmingą teisinę gynybą pažeidimu, turi būti atmesti.
Antra, primintina, kad pagal suformuotą jurisprudenciją Sąjungos teismų priimti sprendimai dėl panaikinimo turi absoliučią
res judicata
galią, kai tik tampa galutiniai. Tai taikoma ne tik sprendimo dėl panaikinimo rezoliucinei daliai, bet ir motyvams, kuriais remiantis priimtas tas sprendimas ir kurie yra būtinas jo pagrindas, nes motyvai būtini, kad būtų tiksliai nustatyta rezoliucinėje dalyje išdėstyto sprendimo esmė (2000 m. spalio 3 d. Sprendimo Industrie des poudres sphériques / Taryba,
C‑458/98 P
,
EU:C:2000:531
,
punktas; šiuo klausimu taip pat žr. 2009 m. liepos 1 d. Sprendimo ThyssenKrupp Stainless / Komisija,
T‑24/07
,
EU:T:2009:236
,
ir
punktus). Jeigu, priėmus sprendimą dėl panaikinimo, panaikinto akto autorius priima naują aktą, jis privalo laikytis ne tik sprendimo rezoliucinės dalies, bet ir motyvų, kuriais remiantis priimtas tas sprendimas ir kurie yra būtinas jo pagrindas, ir taip užtikrinti, kad naujajame akte nepasikartotų tie patys pažeidimai, kurie nustatyti sprendime dėl panaikinimo (šiuo klausimu žr. 2014 m. rugsėjo 5 d. Sprendimo Éditions Odile Jacob / Komisija,
T‑471/11
,
EU:T:2014:739
,
punktą ir 2003 m. kovo 6 d. Sprendimo Interporc / Komisija,
C‑41/00 P
,
EU:C:2003:125
,
ir
punktus ir nurodytą jurisprudenciją).
Tačiau teismo sprendimo
res judicata
galia susijusi tik su fakto ir teisės klausimais, kurie realiai arba neišvengiamai buvo išspręsti (1991 m. vasario 19 d. Sprendimo Italija / Komisija,
C‑281/89
,
EU:C:1991:59
,
punktas). Taigi SESV 266 straipsniu aktą – vėliau panaikintą – priėmusi institucija įpareigojama tik tiek, kiek tai reikalinga užtikrinant sprendimo dėl panaikinimo įvykdymą. Be to, naujajame sprendime akto autorius gali remtis kitais motyvais nei tie, kuriais jis grindė pirmąjį sprendimą (šiuo klausimu žr. 2003 m. kovo 6 d., Sprendimo Interporc / Komisija,
C‑41/00 P
,
EU:C:2003:125
,
–
punktus).
Nagrinėjamu atveju ieškovas teigia, kad Taryba pažeidė
res judicata
galios ir teisinio saugumo principus, pakartotinai įtraukdama jo pavardę į aptariamus sąrašus, nors Bendrasis Teismas panaikino pirmą tos pavardės įtraukimą į minėtus sąrašus. Tačiau pakanka priminti, jog tai, kad 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendime Kaddour I (
T‑654/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:947
) Bendrasis Teismas konstatavo, kad Taryba pakankamai teisiškai nepagrindė kriterijų, kuriais remdamasi nusprendė pirmą kartą įtraukti tą pavardę į sąrašus, neturi įtakos vėlesnių sprendimų pakartotinai įtraukti šią pavardę į sąrašus ir ją juose palikti, kurie pagrįsti kitais kriterijais ir įrodymais, galiojimui. Iš tiesų, priešingai, nei tvirtina ieškovas, siekdama pateisinti pastaruosius sprendimus Taryba ginčijamuose aktuose nurodo kitą pagrindą, t. y. Sirijoje veiklą vykdančio įtakingo verslininko ir jo sąsajos su Sirijos režimu pagrindą.
Be to, kalbant apie ieškovo nurodomą teisinio saugumo principo pažeidimą, reikia priminti, jog pagal suformuotą jurisprudenciją pagal šį principą reikalaujama, kad Sąjungos teisės aktai būtų tikslūs ir kad teisės subjektai galėtų numatyti jų taikymą (žr. 2006 m. birželio 22 d. Sprendimo Belgija ir Forum 187 / Komisija,
C‑182/03 ir C‑217/03
,
EU:C:2006:416
,
punktą ir 2010 m. spalio 14 d. Sprendimo Nuova Agricast ir Cofra / Komisija,
C‑67/09 P
,
EU:C:2010:607
,
punktą).
Nagrinėjamu atveju vėl reikia priminti, kad priėmus 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimą Kaddour I (
T‑654/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:947
) Taryba galėjo nuspręsti pakartotinai įtraukti ieškovo pavardę į aptariamus sąrašus. Iš tiesų pagal SESV 266 straipsnį Taryba gali pašalinti sprendime dėl panaikinimo konstatuotus trūkumus – atlikusi naują vertinimą priimti naują sprendimą dėl įtraukimo į sąrašą remdamasi pakankamai teisiškai pagrįstais motyvais. Be to, Bendrasis Teismas paliko galioti sprendimo ir reglamento, kuriais ieškovo pavardė buvo pirmą kartą įtraukta į minėtus sąrašus, pasekmes, kol baigsis apeliacinio skundo pateikimo terminas, kad Taryba galėtų laiku pašalinti nagrinėjamame teismo sprendime konstatuotus trūkumus ir išvengtų lėšų įšaldymo priemonių, kurios ateityje gali būti nustatytos ieškovui, veiksmingumo sumažinimo (2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimo Kaddour I,
T‑654/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:947
,
ir
punktai).
Nors Taryba nepateikė apeliacinio skundo dėl 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimo Kaddour I (
T‑654/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:947
) ir nepasinaudojo Bendrojo Teismo suteikta galimybe pakartotinai įtraukti ieškovo pavardę į aptariamus sąrašus per apeliacinio skundo padavimo terminą, kuris baigėsi 2015 m. sausio 23 d., dėl šių aplinkybių negalėjo atsirasti ieškovo lūkestis, kad jo pavardė nebus pakartotinai įtraukta į minėtus sąrašus. Iš tiesų, viena vertus, to, kad dėl minėto teismo sprendimo nebuvo pateiktas apeliacinis skundas, negalima aiškinti kaip Tarybos atsisakymo pakartotinai įtraukti ieškovo pavardę į šiuos sąrašus, nes Bendrasis Teismas aiškiai pažymėjo, jog Taryba turi nuspręsti dėl to sprendimo įgyvendinimo priemonių, kurios gali apimti pakartotinį įtraukimą į sąrašus remiantis pakankamai teisiškai pagrįstais motyvais. Kita vertus, pirmo įtraukimo į sąrašus pasekmių palikimu galioti, kol baigsis apeliacinio skundo padavimo terminas, siekta tik išvengti to, kad ieškovas nepervestų savo lėšų už Sąjungos ribų prieš Tarybai pašalinant minėtame teismo sprendime konstatuotus trūkumus. Tačiau Tarybai nebuvo nustatyta jokios pareigos pakartotinai įtraukti ieškovo pavardę į sąrašus per šį terminą, kuris tam tikromis aplinkybėmis gali būti nepakankamas, kad Taryba galėtų atlikti patikrinimus ir pašalintų minėtus trūkumus, be kita ko, jeigu tam reikia surinkti papildomų įrodymų, kaip nagrinėjamu atveju.
Tokiomis aplinkybėmis negalima kaltinti Tarybos pažeidus
res judicata
galios ir teisinio saugumo principus.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, turi būti atmestas ieškinio pirmojo pagrindo trečias kaltinimas ir visas pirmasis pagrindas.
Dėl ieškinio antrojo pagrindo, grindžiamo SESV 266 straipsnio pažeidimu
Ieškovas tvirtina, kad pagal SESV 266 straipsnį Taryba turėjo ištaisyti klaidas, kurias 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendime Kaddour I (
T‑654/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:947
) nustatė Bendrasis Teismas, arba išbraukti jo pavardę iš aptariamų sąrašų. Vis dėlto, jo teigimu, Taryba apėjo minėtą sprendimą pakartotinai įtraukdama jo pavardę į minėtus sąrašus dėl tų pačių teisinių kriterijų, motyvų ir įrodymų, kuriuos naudojo pirmą kartą įtraukdama minėtą pavardę į šiuos sąrašus. Jis teigia, kad Taryba nesiėmė reikiamų priemonių Bendrojo Teismo konstatuotiems trūkumams, pirmą kartą įtraukiant jo pavardę į sąrašus, pašalinti pagal SESV 266 straipsnį.
Taryba ginčija ieškovo argumentus.
Pagal SESV 266 straipsnį institucija, kurios aktas buvo paskelbtas negaliojančiu, privalo imtis būtinų priemonių sprendimui dėl panaikinimo įvykdyti.
Iš dalies panaikinus Reglamentą Nr. 36/2012, Įgyvendinimo reglamentą Nr. 363/2013 ir Sprendimą 2013/255, Taryba, remdamasi SESV 266 straipsniu, turėjo iš naujo išnagrinėti faktines aplinkybes siekdama įvertinti, ar reikėjo įtraukti minėtą pavardę į minėtus sąrašus remiantis naujais pakankamai teisiškai pagrįstais motyvais (šiuo klausimu žr. 2015 m. birželio 25 d. Sprendimo Iranian Offshore Engineering & Construction / Taryba,
T‑95/14
,
EU:T:2015:433
,
punktą (nepaskelbtas) ir nurodytą jurisprudenciją).
Visų pirma reikia priminti, kad 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendime Kaddour I (
T‑654/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:947
) Bendrasis Teismas konstatavo, jog Taryba neįrodė, kad ieškovas turi profesinių ryšių su Maher Al-Assad ar kad jis teikia finansinę paramą Sirijos režimui, todėl nuo 2015 m. sausio 23 d. panaikino Reglamentą Nr. 36/2012, Įgyvendinimo reglamentą Nr. 363/2013 ir Sprendimą 2013/255, kiek jie susiję su ieškovu.
Be to, reikia konstatuoti, kad ieškinio antrasis pagrindas grindžiamas klaidingu SESV 266 straipsnio aiškinimu. Iš tiesų pažymėtina, viena vertus, kad ieškovo pavardės išbraukimas iš aptariamų sąrašų yra sprendimo dėl panaikinimo pasekmė; remiantis tuo sprendimu, panaikinti aktai atgaline data pašalinami iš Sąjungos teisinės sistemos. Kita vertus, kaip matyti iš šio sprendimo 78 punkte nurodytos jurisprudencijos, pagal minėtą straipsnį nedraudžiama Tarybai pakartotinai įtraukti ieškovo pavardę į šiuos sąrašus dėl kitų motyvų nei tie, kuriais buvo remtasi pirmą kartą įtraukiant šią pavardę į tuos sąrašus.
Taigi, priėmus 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimą Kaddour I (
T‑654/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:947
), Taryba galėjo, kaip matyti iš šio sprendimo 72 ir 73 punktų, pagrįstai nuspręsti pakartotinai įtraukti ieškovo pavardę į aptariamus sąrašus. Šiuo klausimu reikia priminti, jog to sprendimo 93 punkte Bendrasis Teismas pažymėjo, kad Taryba gali ištaisyti sprendime dėl panaikinimo konstatuotus pažeidimus nustatydama naujas ribojamąsias priemones ieškovui. Be to, Bendrasis Teismas paliko galioti pirmo minėtos pavardės įtraukimo į tuos sąrašus pasekmes, kol baigsis apeliacinio skundo pateikimo terminas, kad Taryba galėtų laiku pašalinti tame teismo sprendime konstatuotus trūkumus ir išvengtų lėšų įšaldymo priemonių, kurios ateityje gali būti nustatytos ieškovui, veiksmingumo sumažinimo.
Ginčijamuose aktuose, kuriais ieškovo pavardė palikta aptariamuose sąrašuose, Taryba taikė kitus kriterijus ir rėmėsi taip pat kitais motyvais. Iš tiesų, viena vertus, dėstant sprendimo palikti pavardę sąrašuose motyvus remiamasi kriterijumi, susijusiu su sąsaja su Sirijos režimu, iš jo gaunama nauda ir parama jam pagal Sprendimo 2013/255 28 straipsnio 1 dalį ir Reglamento Nr. 36/2012 15 straipsnio 1 dalį, ir Sirijoje veiklą vykdančio įtakingo verslininko kriterijumi, nurodytu Sprendimo 2013/255 27 straipsnio 2 dalyje, 28 straipsnio 2 dalies a punkte ir Reglamento Nr. 36/2012 15 straipsnio 1a dalies a punkte. Kita vertus, sprendimą palikti pavardę sąrašuose grindžiantys motyvai, t. y. „Sirijoje veiklą vykdantis įtakingas verslininkas, turintis interesų ir (arba) vykdantis veiklą telekomunikacijų, naftos ir plastiko pramonės sektoriuose, palaiko glaudžius verslo santykius su Maher Al-Assad“, nuo 2015 m. sausio 23 d. nebėra nurodyti Reglamente Nr. 36/2012, Įgyvendinimo reglamente Nr. 363/2013 ir Sprendime 2013/255, kiek jie susiję su ieškovu, taigi Bendrasis Teismas neatliko jų kontrolės 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendime Kaddour I (
T‑654/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:947
).
Bet kuriuo atveju reikia priminti, kad, kaip matyti iš 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimo Kaddour I (
T‑654/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:947
) 93 punkto, Taryba, atlikdama naują vertinimą, turi galimybę iš naujo įtraukti ieškovą į aptariamus sąrašus remdamasi pakankamai teisiškai pagrįstais motyvais. Taigi sprendimo palikti ieškovo pavardę minėtuose sąrašuose, priimto remiantis tais pačiais motyvais, kuriais buvo vadovaujamasi įtraukiant į sąrašus pirmą kartą, gali pakakti šiam įtraukimui pateisinti, jeigu Tarybos pateikti įrodymai pakankamai teisiškai patvirtina šiuos motyvus.
Kalbant apie ieškovo argumentą, kad nauji Tarybos teiginiai paremti faktais, įrodymais ar aplinkybėmis, kuriuos Bendrasis Teismas jau pripažino nepakankamais 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendime Kaddour I (
T‑654/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:947
), reikia konstatuoti, jog šis klausimas veikiau susijęs su dėl ieškovo pateiktų motyvų pagrįstumu, taigi su ginčijamo akto turinio teisėtumu. Todėl šis argumentas, kiek jis pateiktas grindžiant ieškinio antrąjį pagrindą, turi būti atmestas kaip neveiksmingas.
Taigi ieškinio antrasis pagrindas turi būti atmestas.
Dėl ieškinio trečiojo pagrindo, grindžiamo akivaizdžia vertinimo klaida
Visų pirma ieškovas tvirtina, kad Taryba paliko jo pavardę aptariamuose sąrašuose remdamasi tais pačiais teiginiais, kuriais pagrįstas pirmas jo pavardės įtraukimas į šiuos sąrašus, t. y. jo finansine parama Sirijos režimui (žr. šio sprendimo 5 punktą). Be to, jis teigia, jog Taryba nepateikė įrodymų, patvirtinančių jo pavardės palikimo minėtuose sąrašuose motyvų pagrįstumą. Galiausiai jis ginčija šiuo metu esąs Sirijoje įtakingas verslininkas.
Taryba ginčija ieškovo argumentus.
Pagal suformuotą jurisprudenciją siekiant užtikrinti Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje garantuojamos teisminės kontrolės veiksmingumą, be kita ko, reikalaujama, kad Sąjungos teismas, atlikdamas motyvų, kuriais pagrįstas sprendimas įtraukti tam tikro asmens pavardę į asmenų, kuriems taikomos sankcijos, sąrašą ar palikti jį tame sąraše, teisėtumo kontrolę, įsitikintų, kad šis sprendimas yra pagrįstas pakankamai rimtais faktais. Tai reiškia, kad turi būti patikrinti motyvuose, kuriais pagrįstas šis sprendimas, nurodyti faktai, todėl teisminė kontrolė nėra apribota nurodytų motyvų abstrakčios tikimybės vertinimu, o yra susijusi su klausimu, ar šie motyvai arba bent vienas iš jų, vertinamas kaip pakankamas pats savaime šiam sprendimui paremti, yra pagrįsti (2013 m. liepos 18 d. Sprendimo Komisija ir kt. / Kadi,
C‑584/10 P, C‑593/10 P ir C‑595/10 P
,
EU:C:2013:518
,
punktas).
Būtent kompetentinga Sąjungos institucija kilus ginčui turi patvirtinti motyvų, nurodytų dėl atitinkamo asmens, pagrįstumą, o ne šis asmuo turi pateikti šių motyvų pagrįstumą paneigiančių įrodymų. Atitinkamos institucijos pateikti duomenys ar įrodymai turi pagrįsti dėl atitinkamo asmens nurodytus motyvus. Jeigu šie duomenys neleidžia konstatuoti motyvo pagrįstumo, Sąjungos teismas atmeta šį motyvą kaip nagrinėjamo sprendimo įtraukti ar palikti įtraukimą į sąrašą pagrindą (2013 m. liepos 18 d. Sprendimo Komisija ir kt. / Kadi,
C‑584/10 P, C‑593/10 P ir C‑595/10 P
,
EU:C:2013:518
,
–
punktai).
Remiantis Teisingumo Teismo jurisprudencija, įtraukimo į sąrašus pagrįstumą reikia vertinti ne izoliuotai nagrinėjant įrodymus, bet atsižvelgiant į jų kontekstą (2015 m. balandžio 21 d. Sprendimo Anbouba / Taryba,
C‑630/13 P
,
EU:C:2015:247
,
punktas ir 2015 m. balandžio 21 d. Sprendimo Anbouba / Taryba,
C‑605/13 P
,
EU:C:2015:248
,
punktas).
Be to, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, Taryba įvykdo jai tenkančią įrodinėjimo pareigą, jeigu Sąjungos teismui pateikia pakankamai konkrečių, aiškių ir nuoseklių įrodymų, leidžiančių nustatyti, kad yra pakankamas asmens, kurio lėšos įšaldomos, ir režimo, su kuriuo kovojama, ryšys (2015 m. balandžio 21 d. Sprendimo Anbouba / Taryba,
C‑630/13 P
,
EU:C:2015:247
,
punktas).
Nagrinėjamu atveju reikia priminti, kad ieškovo pavardės palikimas aptariamuose sąrašuose pagrįstas dviem atskirais motyvais, t. y. viena vertus, tuo, kad jis yra įtakingas verslininkas (Sirijoje veiklą vykdančio įtakingo verslininko kriterijus), ir, kita vertus, tuo, kad jis palaiko glaudžius verslo santykius su Maher Al-Assad (sąsajos su režimu kriterijus). Iš to matyti, kad dėl savo komercinės veiklos jis, remiantis ginčijamais aktais, gauna naudos iš Sirijos režimo ir jį remia (sąsajos ir iš režimo gaunamos naudos kriterijus).
Be to, reikia konstatuoti, kad, kaip priminta šio sprendimo 35 ir 36 punktuose, buvimas Sirijoje veiklą vykdančiu įtakingu verslininku, remiantis Sprendimo 2013/255, paskutinį kartą iš dalies pakeisto Sprendimu 2015/1836, 27 straipsnio 2 dalimi ir 28 straipsnio 2 dalimi, yra vienas iš teisinių kriterijų ribojamosioms priemonėms taikyti, todėl ir ieškovo pavardei įtraukti į aptariamus sąrašus.
Žinoma, remiantis Sprendimo 2013/255, taikomo nagrinėjamu atveju, 27 straipsnio 3 dalimi ir 28 straipsnio 3 dalimi, Sirijoje veiklą vykdančių įtakingų Sirijos verslininkų pavardės nėra įtraukiamos į aptariamus sąrašus ar juose paliekamos, jeigu esama pakankamai informacijos, kad jie nėra arba nebėra susiję su Sirijos režimu ar nedaro jam įtakos arba nekelia realios apėjimo rizikos.
Pirma, ieškovas teigia, kad Taryba nepagrįstai paliko jo pavardę aptariamuose sąrašuose remdamasi tais pačiais motyvais, kuriais pagrįstas pirmas jo pavardės įtraukimas į šiuos sąrašus, t. y. jo partneryste su Maher Al-Assad ir jo finansine parama Sirijos režimui.
Nagrinėjamu atveju reikia pažymėti, kad, kaip matyti iš šio sprendimo 82 ir 83 punktų, ieškovo pavardės palikimo aptariamuose sąrašuose motyvai neatitinka pirmo jo pavardės įtraukimo į tuos sąrašus motyvų. Iš tiesų motyvai „Sirijoje veiklą vykdantis įtakingas verslininkas, turintis interesų ir (arba) vykdantis veiklą telekomunikacijų, naftos ir plastiko pramonės sektoriuose, palaiko glaudžius verslo santykius su Maher Al-Assad“ skiriasi nuo motyvų, kuriais pagrįstas minėtas pirmas įtraukimas į sąrašus. Taigi, palyginus šį pirmą įtraukimą į sąrašus su ieškovo pavardės pakartotiniu įtraukimu į aptariamus sąrašus ir palikimu juose, buvo pakeisti ne tik įtraukimo į šiuos sąrašus kriterijai, bet ir Tarybos dėl jo pateikti motyvai.
Bet kuriuo atveju reikia priminti, kad sprendimo palikti ieškovo pavardę aptariamuose sąrašuose, priimto remiantis tais pačiais motyvais, kuriais buvo vadovaujamasi įtraukiant į sąrašus pirmą kartą, gali pakakti šiam įtraukimui pateisinti, jeigu Tarybos pateikti įrodymai pakankamai teisiškai patvirtina šiuos motyvus (pagal analogiją žr. 2014 m. lapkričio 13 d.Kaddour I,
T‑654/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:947
,
punktą).
Taigi reikia atmesti ieškovo argumentą, kad Taryba nepagrįstai paliko jo pavardę aptariamuose sąrašuose remdamasi tais pačiais motyvais, kuriais pagrįstas pirmas tos pavardės įtraukimas į minėtus sąrašus.
Antra, ieškovas tvirtina, kad Taryba nepateikė įrodymų, kurie būtų nauji arba patvirtintų jo pavardės įtraukimo į minėtus sąrašus motyvų, visų pirma, jo sąsajos su Maher Al-Assad ir paramos Sirijos režimui, pagrįstumą.
Pirmiausia reikia priminti, jog 2016 m. spalio 26 d. Sprendime Kaddour II (
T‑155/15
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2016:628
) Bendrasis Teismas konstatavo, kad pakartotinį ieškovo pavardės įtraukimą į aptariamus sąrašus pateisina tai, kad Taryba pateikė tikslių ir nuoseklių įrodymų, iš kurių galima matyti, kad ieškovas palaiko ryšius su kai kuriais pagrindiniais Sirijos režimo veikėjais, kaip antai Maher Al-Assad.
Be to, nagrinėjamu atveju reikia pažymėti, kad Taryba, siekdama pateisinti ieškovo pavardės palikimą aptariamuose sąrašuose, jo atstovams pateikė 2016 m. gegužės 20 d. COREU dokumentą PESC/0049/16 – ST 9478/16 ir dokumentus 430/16–435/16 RELEX. Tai yra keli dokumentai, kuriuose pateikta vieša informacija, kuria, kaip nurodo Taryba, siekiama paaiškinti bendrąsias ir asmenines su ieškovu susijusias aplinkybes. Kalbant konkrečiai, 2016 m. gegužės 20 d. COREU dokumente paaiškinami nauji dėl ieškovo nurodyti motyvai ir pateikta šiuos motyvus pagrindžianti informacija. Ši informacija, be kita ko, apima nuorodas į
Washington Institute
,
Jamestown Foundation
,
WorldCrunch
,
The New York Sun
,
Lebanon Wire
,
Middle East Transparent
,
Recherches sur le terrorisme
,
Shabab Kurd
,
Ya Libnan
ir
Syrian Democratic Union Organization
interneto svetaines, kuriose skelbiami su ieškovu susiję straipsniai. Kalbant apie dokumentus 430/16–435/16 RELEX, pažymėtina, kad juose pateikti nauji straipsniai spaudoje, cituoti 2016 m. gegužės 20 d. COREU dokumente ir paskelbti
Shabab Kurd
,
Ya Libnan
,
Writtingcompany
,
WorldCrunch
ir
Syrian Democratic Union Organization
interneto svetainėse, taip pat 2015 m. gruodžio mėn.
Orbis
parengta lengvųjų automobilių ir furgonų transporto bendrovės mokumo ataskaita.
Reikia pažymėti, kad nagrinėjamuose dokumentuose, priešingai, nei tvirtina ieškovas, pateikta atskira informacija, gauta iš įvairių atvirųjų ir viešųjų šaltinių, kurie skiriasi nuo tų, kuriuos 2016 m. spalio 26 d. Sprendime Kaddour II (
T‑155/15
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2016:628
) Bendrasis Teismas pripažino įrodymais, kuriais remiantis galima pateisinti pakartotinį ieškovo pavardės įtraukimą į aptariamus sąrašus. Vienintelis minėtų dokumentų ir dokumentų, kuriuos pateikė Taryba siekdama pagrįsti minėtą pakartotinį įtraukimą į sąrašus, panašumas yra tai, kad ši informacija sutampa tuo, kad ieškovas priklauso Sirijos valdančiojo ekonominio sluoksnio branduoliui dėl to, kad tvarko Maher Al-Assad reikalus, ir jo ryšių su Sirijos režimu nepaneigiamumu, nes jis savo komercine ir profesine veikla daro lemiamą įtaką pagrindiniams šiam režimui vadovaujantiems asmenims.
Visų pirma reikia pažymėti, kad:
–
dokumente 433/16 RELEX, t. y. 2005 m. kovo 27 d. tinklaraštyje
Writtingcompany
paskelbtame straipsnyje, susijusiame su Libano banko bankrotu, ieškovas nurodytas kaip „pulkininko leitenanto Maher Al-Assad reikalų patikėtinis“. Dokumente 431/16 RELEX, t. y. 2013 m. vasario 9 d.
Ya Libnan
interneto svetainėje paskelbtame straipsnyje, pateiktas teiginys, kad „Maher kontroliuojamas 2,5 mln. dolerių vertės butas Beirute buvo be išlaidų perleistas jo reikalų patikėtiniui Khaled Kaddour“,
–
dokumente 432/16 RELEX, t. y. 2015 m. lapkričio 26 d.
WorldCrunch
interneto svetainėje paskelbtame straipsnyje, pateikti teiginiai, kad „Sirijos oligarchų klanui taip pat priklauso Maher [A]l-Assad, Prezidento brolis, ir jo patarnautojai Mohamad Hamcho, Samer Debs ir Khaled Kaddour“ ir kad „mainais už valstybės įnašą šie verslininkai perveda dalį savo pelno“,
–
dokumentuose 430/16 RELEX, t. y. 2012 m. kovo 27 d.
Shabab Kurd
interneto svetainėje paskelbtame straipsnyje, daroma nuoroda į „Maher Al-Assad privačios ekonominės grupės“ narių sąrašą, kuriame ieškovas apibūdintas kaip „Maher Al-Assad dešinioji ranka“. Šiame straipsnyje taip pat nurodyta, kad ieškovui „priklauso plastiko gamykla ir įmonė, kurios specializacija – armijos išorės pirkimai“,
–
dokumente 434/16 RELEX, t. y. 2015 m. birželio 3 d.
Syrian Democratic Union Organization
interneto svetainėje paskelbtame straipsnyje pavadinimu „Naujoji Maher Al-Assad sirų mafija“, pateiktas teiginys, kad, „kiek tai susiję su Maher Al-Assad korupcija už Sirijos ribų, ją vykdo Mirza Nitham Eddin ir jo žentas Khaled Nasser Kaddour, kurie sudaro jo verslo užsienyje „valdybą“,
–
dokumente 435/16 RELEX pateikta mokumo ataskaita, kurią 2015 m. parengė
Orbis
dėl 2010 m. įsteigtos lengvųjų automobilių ir furgonų transporto bendrovės, kuri priklauso Ayman Jaber ir kurios didelę kapitalo dalį, t. y. 40 % akcijų, turi ieškovas.
Taigi reikia konstatuoti, kad, priešingai, nei tvirtina ieškovas, Taryba, vykstant šiam procesui, pateikė naujų dokumentų, kurie turi reikšmės grindžiant ieškovo pavardės palikimo aptariamuose sąrašuose motyvus.
Trečia, ieškovas ginčija nagrinėjamuose dokumentuose pateiktos informacijos tikrumą ir tvirtina, kad šie dokumentai neturi įrodomosios galios.
Šiuo klausimu pirmiausia reikia pažymėti, kad ieškovas ginčija nagrinėjamuose dokumentuose pateiktos informacijos tikrumą, tačiau nepateikia jokių šį ginčijimą galinčių pagrįsti įrodymų, išskyrus savo paties parodymus, pridėtus prie ieškinio.
Be to, kalbant apie Tarybos pateiktos informacijos įtikimumą, reikia priminti, kad pagal suformuotą jurisprudenciją Teisingumo Teismo ir Bendrojo Teismo veiklą reglamentuoja laisvo įrodymų vertinimo principas ir vienintelis kriterijus vertinant pateiktų įrodymų vertę yra jų patikimumas. Vertinant dokumento įrodomąją galią reikia patikrinti jame nurodytos informacijos tikrumą ir atsižvelgti, be kita ko, į dokumento kilmę, jo parengimo aplinkybes, adresatą, taip pat atsakyti į klausimą, ar jo turinys atrodo pagrįstas ir patikimas (šiuo klausimu žr. 2012 m. rugsėjo 27 d. Sprendimo Shell Petroleum ir kt. / Komisija,
T‑343/06
,
EU:T:2012:478
,
punktą ir nurodytą jurisprudenciją).
Reikia pažymėti, kad, kaip matyti iš šio sprendimo 101 punkto, kiekviename skaitmeniniame informacijos šaltinyje pateikiama skirtinga informacija ir visuose šiuose šaltiniuose pateikiama informacija sutampa nurodant ieškovą kaip Sirijos valdančiojo ekonominio sluoksnio branduolio narį dėl jo komercinės veiklos ir Maher Al-Assad reikalų tvarkymo, taigi gaunantį naudos iš Sirijos režimo, ypač dabartinėmis pilietinio karo aplinkybėmis. Be to, reikia pažymėti, kad šie dokumentai buvo paskelbti skirtingu metu, o kai kurie straipsniai – net prieš prasidedant Sirijos krizei ir kad jau tuomet ieškovas buvo laikomas susijusiu su Maher Al-Assad.
Galiausiai šiais dokumentais ne tik patvirtinta informacija, kurią 2016 m. spalio 26 d. Sprendime Kaddour II (
T‑155/15
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2016:628
) Bendrasis Teismas pripažino tiksliais ir nuosekliais įrodymais, iš kurių galima matyti, kad ieškovas palaiko ryšius su kai kuriais pagrindiniais Sirijos režimo veikėjais, kaip antai Maher Al-Assad, bet juose taip pat pateikta nauja ir aktualesnė informacija, galinti pateisinti ieškovo pavardės palikimą aptariamuose sąrašuose.
Pavyzdžiui, dokumente 430/16 RELEX, t. y. 2012 m. kovo 27 d.
Shabab Kurd
interneto svetainėje paskelbtame straipsnyje, aprašyta tam tikra ieškovo komercinė veikla, be kita ko, tai, kad jis yra „plastiko gamyklos ir įmonės, kurios specializacija – armijos išorės pirkimai“, savininkas. Be to, dokumente 434/16 RELEX, t. y. 2015 m. birželio 3 d.
Syrian Democratic Union Organization
interneto svetainėje paskelbtame straipsnyje, atskleidžiami ieškovo ir Mirza Nitham Eddin verslo santykiai ir jų giminystės ryšys, t. y. kad ieškovas yra Mirza Nitham Eddin svainis; beje, ieškinyje pats ieškovas pripažino šiuos santykius. Tame straipsnyje taip pat buvo nurodyta, kad ieškovas tvarko Maher Al-Assad verslo užsienyje reikalus. Be to, dokumente 435/16 RELEX, t. y. 2015 m.
Orbis
parengtoje mokumo ataskaitoje, pažymima, kad ieškovas turi didelę kapitalo dalį lengvųjų automobilių ir furgonų transporto bendrovėje, priklausančioje Sirijos verslininkui A. Jaber, kurio pavardė taip pat įtraukta į aptariamus sąrašus, ir tai nebuvo užginčyta 2016 m. spalio 26 d. Sprendimu Jaber / Taryba (
T‑154/15
, nepaskelbta Rink.,
EU:T:2016:629
). Šiuo klausimu ieškovas, neneigdamas savo dalyvavimo ir nepateikdamas jokių priešingų įrodymų, tik teigia, kad ši bendrovė niekada nevykdė veiklos ir komercinių sandorių. Taigi nėra nieko, kas galėtų paneigti šios informacijos patikimumą.
Darytina išvada, kad ieškovo argumentai, kuriais ginčijamas šiuose dokumentuose pateiktos informacijos tikrumas ir tu dokumentų patikimumas, turi būti atmesti kaip nepagrįsti.
Ketvirta, ieškovas ginčija Tarybos teiginius, susijusius su jo pavardės palikimo aptariamuose sąrašuose motyvais, remdamasis prie ieškinio pridėtų jo paties parodymų ištraukomis. Jis taip pat ragina Bendrąjį Teismą „išnagrinėti visus pateiktus įrodymus“.
Šiuo klausimu reikia priminti, kad, nors konkretūs ieškinio teiginiai gali būti pagrįsti ir papildyti darant nuorodas į konkrečias pridėtų dokumentų teksto dalis, bendra nuoroda į kitus rašytinius dokumentus, net jeigu jie pridėti prie ieškinio, negali kompensuoti esminių elementų nebuvimo ieškinyje. Bendrasis Teismas neprivalo ieškinio prieduose ieškoti ir nustatyti pagrindų ir argumentų, kuriuos galėtų laikyti ieškinio pagrindo sudedamąja dalimi, nes priedai atlieka tik įrodomąją ir pagalbinę funkciją (žr. 2008 m. gegužės 19 d. Nutarties TF1 / Komisija,
T‑144/04
,
EU:T:2008:155
,
punktą ir nurodytą jurisprudenciją ir 2012 m. spalio 25 d. Sprendimo Arbos / Komisija,
T‑161/06
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2012:573
,
punktą).
Taigi Bendrasis Teismas nagrinės tik ieškovo parodymų ištraukas, aiškiai nurodytas ir analizuotas ieškinyje, o visos nuorodos į minėtus parodymus turi būti laikomos nepriimtinomis.
Kalbant apie ieškinyje nurodytas ir analizuotas ieškovo parodymų ištraukas, pažymėtina, jog, visų pirma, jis teigia, kad neturi nei profesinių, nei komercinių ryšių su Maher Al-Assad ir kad niekada nerėmė ir nėjo politinių pareigų vyriausybėje. Jis taip pat laikosi nuomonės, kad jo „ankstesnis“ turtas ir komerciniai interesai atsirado ne dėl Sirijos režimo suteiktų pranašumų ar lengvatų, bet dėl jo paties verslo iniciatyvų (be kita ko, tabako sektoriuje). Be to, jis ginčija, kad vykdo tariamą veiklą telekomunikacijų, naftos ir plastiko pramonės sektoriuose. Jis taip pat tvirtina, kad niekada nėra sudaręs sutarčių su vyriausybe ir nėra įvykdęs jokio sandorio, pagal kurį gautų komisinių. Galiausiai jis teigia, kad šiuo metu yra neįtakingas verslininkas, nes jo komerciniai interesai buvo sužlugdyti prasidėjus karui. Savo parodymams pagrįsti jis pateikia nuotraukų kopijas, kuriomis siekiama parodyti, kad jo tabako gamykla sugriauta.
Šiuo aspektu ieškovas pateikia tik savo parodymus ir nespalvotas blogos kokybės į sugriautą pastatą panašaus objekto nuotraukų kopijas, tačiau nepateikia nieko, kuo remiantis būtų galima paneigti Tarybos teiginius ir dokumentus, kuriais ji rėmėsi nagrinėjamu atveju. Iš tiesų ieškovas galėjo pateikti įstatus, sutartis ar kitus dokumentus, patvirtinančius jo komercinę ar profesinę veiklą arba net visos veiklos sustabdymą. Be to, reikia pažymėti, kad šie paties ieškovo pateikti parodymai turi nedidelę įrodomąją galią.
Todėl reikia konstatuoti, kad ieškovas nepateikė nieko, kuo remiantis būtų galima paneigti pateiktų jo pavardės palikimo aptariamuose sąrašuose motyvų pagrįstumą. Priešingai, savo procesiniuose dokumentuose jis pripažino prieš prasidedant karui buvęs įtakingas verslininkas Sirijoje.
Be to, kaip nurodyta šio sprendimo 101, 103, 109 ir 110 punktuose, Taryba pateikė daug įvairios kilmės dokumentų, kuriais remiantis galima įrodyti, kad ieškovas yra susijęs su dabartiniu Sirijos režimu, o tai pateisina jo pavardės palikimą aptariamuose sąrašuose.
Reikia priminti, kad 2016 m. gegužės 30 d. ir liepos 26 d. raštais Taryba ieškovo atstovams pateikė naujų dokumentų ir informacijos (2016 m. gegužės 20 d. COREU dokumento PESC/0049/16 – ST 9478/16 ir dokumentų 430/16–435/16 RELEX), susijusios su ieškovo pavardės palikimu aptariamuose sąrašuose ir su šio įtraukimo į sąrašą motyvų pakeitimu (žr. šio sprendimo 25 ir 27 punktus), kopiją. Šiuose naujuose dokumentuose pateikti, viena vertus, nauji duomenys ir nauja informacija apie ieškovą, kiek tai susiję su duomenimis, kuriuos Bendrasis Teismas 2016 m. spalio 26 d. Sprendime Kaddour II (
T‑155/15
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2016:628
) jau pripažino pakankamais siekiant pagrįsti motyvus, kuriuos Taryba pateikė pateisindama minėtos pavardės pakartotinį įtraukimą į tuos sąrašus (žr. šio sprendimo 101, 103 ir 110 punktus), ir, kita vertus, informacija, patvirtinanti duomenis, kuriuos pateikė Taryba pakartotinai įtraukdama pavardę į sąrašus.
Be to, Taryba prie atsiliepimo į ieškinį pridėjo kitų iš skirtingų šaltinių gautų straipsnių spaudoje. Šiuose straipsniuose nurodyta, kad Sirijos ekonominį elitą daugiausia sudarė Bachar Al-Assad ir jo didelės šeimos pasirinkti verslininkai ir kad šis elitas pelnėsi iš režimo teikiamų lengvatų. Todėl reikia konstatuoti, kad Taryba teisingai atsižvelgė į šias aplinkybes ne
ex post
motyvuodama ginčijamus aktus, bet kaip į duomenis, kuriais remiantis galima įrodyti, kad, atsižvelgiant į aplinkybes, kuriomis buvo priimti šie aktai, jų motyvai buvo pakankami (šiuo klausimu žr. 2012 m. lapkričio 15 d.Taryba / Bamba,
C‑417/11 P
,
EU:C:2012:718
,
punktą).
Taigi reikia konstatuoti, kad visi šie dokumentai sudaro įrodymų visumą, kaip tai suprantama pagal 2015 m. balandžio 21 d. Sprendimą Anbouba / Taryba (
C‑630/13 P
,
EU:C:2015:247
,
punktas), kuria remiantis taip pat galima pateisinti ieškovo pavardės palikimą aptariamuose sąrašuose.
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad Taryba pateikė tikslių ir nuoseklių įrodymų, kaip tai suprantama pagal šio sprendimo 91 punkte nurodytą jurisprudenciją, kuriais remiantis galima įrodyti, kad ieškovas palaiko ryšius su kai kuriais pagrindiniais Sirijos režimo veikėjais, kaip antai Maher Al-Assad. Todėl reikia padaryti išvadą, kad antrasis ieškovo pavardės palikimo aptariamuose sąrašuose motyvas buvo pakankamai pagrįstas.
Be to, remiantis jurisprudencija, dėl sprendimo, kuriuo nustatomos ribojamosios priemonės, atsižvelgiant į jų prevencinį pobūdį, jeigu Sąjungos teismas konstatuoja, kad bent vienas iš nurodytų motyvų yra pakankamai tikslus ir konkretus, kad jis pagrįstas ir kad pats savaime yra pakankamas pagrindas patvirtinti šį sprendimą, aplinkybė, kad kiti iš šių motyvų tokie nėra, negali pateisinti šio sprendimo panaikinimo (žr. 2013 m. lapkričio 28 d. Sprendimo Taryba / Manufacturing Support & Procurement Kala Naft,
C‑348/12 P
,
EU:C:2013:776
,
punktą ir nurodytą jurisprudenciją).
Kadangi nagrinėjamu atveju antrasis ieškovo pavardės palikimo aptariamuose sąrašuose motyvas, t. y. jo glaudūs verslo santykiai su Maher Al-Assad, buvo pagrįstai nustatytas Tarybos ir yra pakankamas pagrindas įtraukti pavardę į sąrašus pagal Sprendimo 2013/255 28 straipsnio 1 dalyje ir Reglamento Nr. 36/2012 15 straipsnio 1 dalies a punkte nustatytą teisinį kriterijų, nėra reikalo nagrinėti pirmojo motyvo pagrįstumo.
Vis dėlto tik papildomai reikia pažymėti, jog Taryba taip pat pateikė naujų duomenų, skirtų įrodyti, kad ieškovas yra įtakingas verslininkas, visų pirma, duomenų apie tai, kad jam priklauso plastiko gamykla ir įmonė, kurios specializacija – armijos išorės pirkimai, taip pat duomenų apie tai, kad jam kartu su įtakingu verslininku A. Jaber, taip pat įtrauktu į aptariamus sąrašus, priklauso lengvųjų automobilių transporto bendrovė (ieškovui priklauso 40 % procentų bendrovės kapitalo). Be to, prie ieškinio pridėtuose parodymuose pats ieškovas pripažino prieš prasidedant karui buvęs įtakingas verslininkas Sirijoje, tačiau nepateikė jokių duomenų, kuriais remiantis būtų galima manyti, kad taip nebėra.
Kaip matyti iš Sprendimo 2013/255 27 straipsnio 3 dalies ir 28 straipsnio 3 dalies, įtakingų verslininkų pavardės nebus įtrauktos į minėto sprendimo I priede pateiktus asmenų sąrašus arba nebus juose paliktos, jeigu esama pakankamai informacijos, kad jie nėra arba nebėra susiję su režimu ar nedaro jam įtakos arba nekelia realios apėjimo rizikos. Šiuo klausimu reikia konstatuoti, jog, išskyrus ieškovo parodymus, kurių, kaip matyti iš šio sprendimo 116 punkto, negalima laikyti pakankamu įrodymu, iš bylos medžiagos nematyti, kad ieškovas nebėra susiję su režimu, todėl Taryba nepadarė klaidos, kai įtraukė jį į aptariamus sąrašus remdamasi „įtakingo verslininko“ kriterijumi, nustatytu minėtose nuostatose.
Be to, reikia priminti, kad Sprendimo 2013/255, paskutinį kartą iš dalies pakeisto Sprendimu 2015/1836, 27 straipsnio 2 dalyje ir 28 straipsnio 2 dalyje numatytos priemonės taikomos „Sirijoje veiklą vykdantiems įtakingiausiems verslininkams“ ir „I priede išvardytiems <…> su jais susijusiems asmenims“. Kadangi, viena vertus, kaip matyti iš 2016 m. spalio 26 d. Sprendimo Jaber / Taryba (
T‑154/15
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2016:629
,
punktas), Taryba pateikė pakankamai duomenų, kad būtų įrodyta, jog A. Jaber buvo pagrįstai įtrauktas į aptariamus sąrašus, ir, kita vertus, kaip matyti iš nagrinėjamu atveju Tarybos pateiktų duomenų, ieškovas yra susijęs su A. Jaber, K. Kaddour gali būti susijęs su režimu, kaip tai suprantama pagal Sprendimo 2013/255 27 straipsnio 2 dalį ir 28 straipsnio 2 dalį. Be to, bylos medžiagoje nėra jokių duomenų, kuriais remiantis būtų galima paneigti šią išvadą. Priešingai, kaip jau nurodyta, ieškovas yra susijęs su A. Jaber, nes jie abu yra pagrindiniai akcininkai, kuriems priklauso po 40 % transporto bendrovės kapitalo.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, reikia atmesti ieškinio trečiąjį pagrindą, grindžiamą akivaizdžia vertinimo klaida.
Dėl ieškinio ketvirtojo pagrindo, grindžiamo pagrindinių teisių ir proporcingumo principo pažeidimu
Ieškovas teigia, viena vertus, kad jo pavardės palikimas aptariamuose sąrašuose po to, kai buvo panaikintas pirmas jo pavardės įtraukimas į tuos sąrašus, yra jo teisių į reputacijos gerbimą ir nuosavybę, atitinkamai garantuotų Pagrindinių teisių chartijos 7 ir 17 straipsniuose ir EŽTIK 1 ir 8 straipsniuose, pažeidimas. Kita vertus, jis tvirtina, kad jam nustatytos priemonės yra neproporcingos, nes, pirma, Taryba nesugebėjo įrodyti šiuo tikslu pateiktų motyvų pagrįstumo, antra, šios priemonės neturės jokios įtakos Sirijos režimui, nes jis nepriklauso šiam režimui ir neina įtakingų pareigų, trečia, dėl minėtų priemonių jam ir jo šeimai padaryta reali žala.
Taryba ginčija ieškovo argumentus.
Kiek tai susiję, pirma, su ieškovo argumentu, grindžiamu jo teisės į nuosavybę pažeidimu, reikia pažymėti, kad ši teisė yra vienas iš bendrųjų Sąjungos teisės principų ir įtvirtinta Pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnyje (žr. 2013 m. rugsėjo 13 d. Sprendimo Makhlouf / Taryba,
T‑383/11
,
EU:T:2013:431
,
punktą ir nurodytą jurisprudenciją).
Vis dėlto pagal suformuotą jurisprudenciją teisė į nuosavybę Sąjungos teisėje nėra absoliuti. Todėl gali būti nustatyti naudojimosi šia pagrindine teise apribojimai, jeigu jie faktiškai atitinka Sąjungos siekiamus bendrojo intereso tikslus ir, atsižvelgiant į siekiamą tikslą, tai nėra neproporcingas ir neleistinas kišimasis, iš esmės pažeidžiantis šių garantuojamų teisių esmę (šiuo klausimu žr. 2012 m. lapkričio 15 d. Sprendimo Al‑Aqsa / Taryba ir Nyderlandai / Al‑Aqsa,
C‑539/10 P ir C‑550/10 P
,
EU:C:2012:711
,
punktą ir 2015 m. birželio 25 d. Sprendimo Construction / Taryba,
T‑95/14
,
EU:T:2015:433
,
punktą (nepaskelbtas)).
Iš to matyti, kad, atsižvelgiant į lemiamą reikšmę turinčią civilių gyventojų apsaugą Sirijoje, ieškovo nurodyti teisės į nuosavybę apribojimai nėra neproporcingi (šiuo klausimu žr. 2013 m. rugsėjo 13 d. Sprendimo Makhlouf / Taryba,
T‑383/11
,
EU:T:2013:431
,
punktą), juo labiau kad Sprendime 2013/255 ir Reglamente Nr. 36/2012 numatytos tam tikros išimtys, pagal kurias asmenys ir organizacijos, kuriems skirtos ribojamosios priemonės, gali padengti esmines išlaidas.
Iš tiesų Sprendime 2013/255 ir Reglamente Nr. 36/2012 numatyta galimybė leisti naudotis įšaldytomis lėšomis siekiant patenkinti pagrindinius poreikius ar įvykdyti tam tikrus įsipareigojimus, išduoti specialius leidimus, leidžiančius panaikinti lėšų, kito finansinio turto ar kitų ekonominių išteklių įšaldymą, ir reguliariai persvarstyti sąrašų sudėtį, kad būtų galima įsitikinti, jog asmenys ir subjektai, kurie nebeatitinka įtraukimo į ginčijamą sąrašą kriterijų, būtų iš jo išbraukti (šiuo klausimu žr. 2013 m. rugsėjo 13 d.Makhlouf / Taryba,
T‑383/11
,
EU:T:2013:431
,
ir
punktus).
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad ieškovas niekada neišreiškė poreikio pasinaudoti visomis įšaldytomis lėšomis ar jų dalimi.
Taigi šį argumentą reikia atmesti.
Kiek tai susiję, antra, su ieškovo argumentu, grindžiamu poveikiu teisei į gerą reputaciją, reikia priminti, kad ši teisė nėra absoliuti ir kad jos įgyvendinimui gali būti taikomi apribojimai, pateisinami Sąjungos bendrojo intereso tikslais. Taigi bet kuri ribojamoji ekonominė ar finansinė priemonė savaime apima poveikį asmens ar subjekto, kuriam ji taikoma, reputacijai, taip padarydama jam žalos. Ginčijamomis ribojamosiomis priemonėmis siekiamų tikslų svarba gali pateisinti net sunkias neigiamas pasekmes atitinkamiems asmenims ar subjektams (šiuo klausimu žr. 2015 m. kovo 25 d. Sprendimo Central Bank of Iran / Taryba,
T‑563/12
,
EU:T:2015:187
,
punktą).
Be to, bet kuriuo atveju reikia konstatuoti, jog, kaip pažymėjo Taryba, ieškovas nepateikia jokių duomenų, kuriais remiantis būtų galima įrodyti, kad jam nustatytos priemonės padarė poveikį jo reputacijai, todėl reikia atmesti šiuos teiginius.
Kiek tai susiję, trečia, su ieškovo argumentu, grindžiamu proporcingumo principo pažeidimu, iš suformuotos jurisprudencijos matyti, kad proporcingumo principas yra vienas iš bendrųjų Sąjungos teisės principų ir pagal jį reikalaujama, kad Sąjungos teisės nuostatoje numatytos priemonės būtų tinkamos atitinkamais teisės aktais užsibrėžtiems teisėtiems tikslams pasiekti ir neviršytų to, kas būtina jiems pasiekti (2012 m. lapkričio 15 d. Sprendimo Al-Aqsa / Taryba ir Nyderlandai / Al-Aqsa,
C‑539/10 P ir C‑550/10 P
,
EU:C:2012:711
,
punktas; 2015 m. birželio 25 d. Sprendimo Iranian Offshore Engineering & Construction / Taryba,
T‑95/14
,
EU:T:2015:433
,
punktas (nepaskelbtas) ir 2017 m. kovo 14 d. Sprendimo Bank Tejarat / Taryba,
T‑346/15
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2017:164
,
punktas).
Žinoma, nustačius ribojamąsias priemones ieškovo teisės tam tikru mastu yra apribotos, nes jis, be kita ko, negali disponuoti savo lėšomis, galbūt esančiomis Sąjungos teritorijoje, ir jų pervesti į Sąjungą, išskyrus atvejus, kai gauna specialius leidimus. Be to, dėl ieškovui nustatytų ribojamųjų priemonių gali kilti tam tikras jo partnerių ir klientų nepasitikėjimas juo.
Vis dėlto iš ieškinio trečiojo pagrindo analizės matyti, kad Taryba pagrįstai paliko ieškovo pavardę aptariamuose sąrašuose remdamasi palaikomais profesiniais santykiais su pagrindiniais režimo veikėjais, visų pirma su Maher Al‑Assad. Todėl ieškovas turi būti laikomas Sirijoje veiklą vykdančiu įtakingu verslininku.
Sprendimas palikti ieškovo pavardę aptariamuose sąrašuose, kiek jis pagrįstas kriterijumi, susijusiu su ieškovo sąsaja su Sirijos režimu dėl jo glaudžių verslo santykių su Maher Al-Assad, taigi ir dėl paramos minėtam režimui, yra tinkamas Tarybos patvirtinta ribojamųjų priemonių politika siekiamam bendrojo intereso tikslui, t. y. nutraukti Sirijos režimo smurtines represijas prieš civilius gyventojus Sirijoje, dėl kurių žuvo tūkstančiai civilių, įgyvendinti. Šis tikslas prisideda prie bendresnių pastangų išsaugoti tarptautinę taiką ir saugumą, numatytų ESS 21 straipsnyje, kuriame išdėstytos nuostatos dėl sąjungos išorės veiksmų, todėl yra teisėtas.
Dėl ieškovo pavardės palikimo aptariamuose sąrašuose tariamo neproporcingumo reikia priminti, kad, kaip matyti iš šio sprendimo 133 ir 134 punktų, iš dalies pakeisto Sprendimo 2013/255 28 straipsnio 6 dalyje numatyta galimybė, viena vertus, leisti naudotis įšaldytomis lėšomis siekiant patenkinti pagrindinius poreikius ar įvykdyti tam tikrus įsipareigojimus ir, kita vertus, išduoti specialius leidimus, leidžiančius panaikinti lėšų, kito finansinio turto ar kitų ekonominių išteklių įšaldymą (pagal analogiją žr. 2008 m. rugsėjo 3 d. Sprendimo Kadi ir Al Barakaat International Foundation / Taryba ir Komisija,
C‑402/05 P ir C‑415/05 P
,
EU:C:2008:461
,
punktą ir 2012 m. lapkričio 15 d. Sprendimo Al‑Aqsa / Taryba ir Nyderlandai / Al‑Aqsa,
C‑539/10 P ir C‑550/10 P
,
EU:C:2012:711
,
punktą).
Be to, reikia atsižvelgti į tai, kad ieškovo pavardės palikimas aptariamuose sąrašuose negali būti laikomas neproporcingu dėl jo galimo neriboto pobūdžio. Šis pavardės palikimas sąrašuose reguliariai ir ne rečiau kaip kas 12 mėnesių peržiūrimas siekiant užtikrinti, kad asmenys ir subjektai, kurie nebeatitinka įtraukimo į minėtus sąrašus kriterijų, būtų iš jų išbraukti (pagal analogiją žr. 2008 m. rugsėjo 3 d. Sprendimo Kadi ir Al Barakaat International Foundation / Taryba ir Komisija,
C‑402/05 P ir C‑415/05 P
,
EU:C:2008:461
,
punktą ir 2012 m. lapkričio 15 d. Sprendimo Al‑Aqsa / Taryba ir Nyderlandai / Al‑Aqsa,
C‑539/10 P ir C‑550/10 P
,
EU:C:2012:711
,
punktą).
Dėl ieškovo nurodytos žalos, kuri buvo padaryta palikus jo pavardę aptariamuose sąrašuose ir dėl kurios jo įmonės buvo sužlugdytos, o jo ir jo šeimos gyvybei gresia pavojus, visų pirma reikia pažymėti, kad ieškovas savo reikalavimuose nepateikė prašymo atlyginti šią žalą.
Šiuo klausimu bet kuriuo atveju taip pat reikia konstatuoti, kad siekdamas įrodyti nurodytą žalą ieškovas pateikė tik savo paties parodymus ir nespalvotas blogos kokybės į sugriautą pastatą panašaus objekto nuotraukų kopijas. Taigi ieškovo pateiktų įrodymų nepakanka minėtai žalai įrodyti.
Galiausiai reikia priminti, kad ginčijamais aktais siekiamų tikslų svarba gali pateisinti tai, kad jie galėjo turėti neigiamų, net sunkių, pasekmių ieškovui, tačiau tai neturi įtakos jų teisėtumui (šiuo klausimu žr. 2014 m. vasario 27 d. Sprendimo Ezz ir kt. / Taryba,
T‑256/11
,
EU:T:2014:93
,
punktą).
Iš to matyti, kad, atsižvelgiant į į lemiamą reikšmę turintį tarptautinės taikos ir saugumo išsaugojimą, ieškovo teisės į nuosavybę ir reputaciją apribojimai, galbūt kilę dėl ginčijamų aktų, yra pateisinami bendrojo intereso tikslu ir nėra neproporcingi atsižvelgiant į siekiamus tikslus.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, reikia atmesti ieškinio ketvirtąjį pagrindą, grindžiamą pagrindinių teisių ir proporcingumo principo pažeidimu.
Dėl ieškinio penktojo pagrindo, grindžiamo nediskriminavimo principo pažeidimu
Ieškovas teigia, kad Taryba pažeidė nediskriminavimo principą, kai jo pavardės palikimo aptariamuose sąrašuose klausimą nagrinėjo taip pat kaip ir M. Hamcho ir A. Jaber palikimą tuose sąrašuose. Šiuo klausimu jis tvirtina, kad pagal minėtą principą reikalaujama ne tik tai, kad panašios bylos būtų nagrinėjamos vienodai, bet taip pat kad skirtingos bylos būtų nagrinėjamos skirtingai. Jo teigimu, nors tiesa, kad jis naudojasi to paties teisinio atstovo paslaugomis kaip M. Hamcho ir A. Jaber, veikos, kuriomis jis kaltinamas, ir jo profesinė padėtis yra visiškai skirtingos nuo veikų, kuriomis kaltinami M. Hamcho ir A. Jaber, ir jų profesinės padėties.
Taryba ginčija ieškovo argumentus.
Remiantis teismo praktika, pagal vienodo požiūrio principą, kuris yra vienas iš pagrindinių teisės principų, draudžiama panašias situacijas vertinti skirtingai, o skirtingas – vienodai, jei tokio vertinimo negalima objektyviai pagrįsti (2009 m. spalio 14 d. Sprendimo Bank Melli Iran / Taryba,
T‑390/08
,
EU:T:2009:401
,
punktas).
Nagrinėjamu atveju reikia pažymėti, kad, kaip atsiliepime į ieškinį tvirtino Taryba, ieškovui pritaikytos ginčijamos priemonės atlikus individualų vertinimą, pagrįstą konkrečiais įrodymais. Iš tiesų motyvai ir įrodymai, kuriais Taryba rėmėsi palikdama ieškovo pavardę aptariamuose sąrašuose, skiriasi, kaip jis pats pripažino, nuo motyvų ir įrodymų, kuriais Taryba rėmėsi palikdama M. Hamcho ir A. Jaber minėtuose sąrašuose. Žinoma, šių trijų asmenų pavardės buvo įtrauktos į šiuos sąrašus dėl jų komercinės veiklos, nes, nors jų veikla yra skiriasi, jie gauna naudos iš Sirijos režimo ir jį remia (Sirijoje veiklą vykdančių įtakingų verslininkų kriterijus). Tačiau nėra jokių požymių, kad Taryba ieškovo situaciją vertino taip pat kaip M. Hamcho ir A. Jaber situacijas.
Todėl šį ieškinio pagrindą reikia atmesti kaip nepagrįstą.
Vadinasi, reikia atmesti ieškinio penktąjį pagrindą, taigi ir visą ieškinį.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį iš pralaimėjusios šalies priteisiamos bylinėjimosi išlaidos, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi ieškovas pralaimėjo bylą, jis padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Tarybos bylinėjimosi išlaidas pagal jos pateiktus reikalavimus.

Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (penktoji kolegija)
nusprendžia:

1.
Atmesti ieškinį.

2.
Khaled Kaddour padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jo priteisiamos Europos Sąjungos Tarybos patirtos bylinėjimosi išlaidos.

Gratsias
Labucka
Ulloa Rubio
Paskelbtas 2018 m. gegužės 31 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
Turinys

Ginčo aplinkybės

Dėl pirmo ieškovo pavardės įtraukimo į asmenų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašus

Dėl ieškovo pavardės pakartotinio įtraukimo į asmenų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašus ir palikimo juose

Procesas ir šalių reikalavimai

Dėl teisės

Dėl ieškinio pirmojo pagrindo, grindžiamo piktnaudžiavimu įgaliojimais ir gero administravimo, „res judicata“ galios, teisinio saugumo ir teisės į veiksmingą teisinę gynybą principų pažeidimais

Dėl pirmo kaltinimo, grindžiamo piktnaudžiavimu įgaliojimais

Dėl antro kaltinimo, grindžiamo gero administravimo principo pažeidimu

Dėl trečio kaltinimo, grindžiamo teisės į veiksmingą teisinę gynybą,
res judicata
galios ir teisinio saugumo principų pažeidimu

Dėl ieškinio antrojo pagrindo, grindžiamo SESV 266 straipsnio pažeidimu

Dėl ieškinio trečiojo pagrindo, grindžiamo akivaizdžia vertinimo klaida

Dėl ieškinio ketvirtojo pagrindo, grindžiamo pagrindinių teisių ir proporcingumo principo pažeidimu

Dėl ieškinio penktojo pagrindo, grindžiamo nediskriminavimo principo pažeidimu

Dėl bylinėjimosi išlaidų
(
*1
)	Proceso kalba: anglų.