CELEX: 62015TJ0726
Offentlig upphandling av tjänster
Fastighetsmarknaden
Anbudsförfarande
Förhandlat förfarande utan offentliggörande av meddelande om upphandling
Lokaler för Europeiska unionens hus i Ljubljana
Anbudsansökning förkastas efter det att den lokala marknaden kartlagts
Kontraktet tilldelas en annan anbudsgivare
Bilagor till anbudsansökningen har ej undersökts
Felaktig rättstillämpning
Uppenbart oriktig bedömning

)
[utelämnas]
Rättslig bedömning
Yrkandet om ogiltigförklaring
[utelämnas]
Yrkandet om ogiltigförklaring av beslutet att förkasta anbudsansökningen
[utelämnas]
Enligt artikel 101 i budgetförordningen avses med ett offentligt kontrakt ett kontrakt mot ersättning som ingås skriftligen av en eller flera ekonomiska aktörer och en eller flera upphandlande myndigheter och som gäller tillhandahållande mot betalning av lös eller fast egendom eller tjänster, eller utförande av bygg- och anläggningsarbeten, där betalningen helt eller delvis belastar Europeiska unionens budget. Enligt samma artikel inbegriper dessa kontrakt ”fastigheter”, bland annat inköp eller hyra av en fastighet. Enligt artikel 102.1 i budgetförordningen ska ”alla offentliga kontrakt som helt eller delvis finansieras genom [unionens budget] respektera principerna om öppenhet, proportionalitet, likabehandling och icke-diskriminering”. Vad särskilt gäller bestämmelserna om offentlig upphandling föreskrivs i artikel 102.2 i budgetförordningen att ”[a]lla upphandlingskontrakt ska utlysas med så brett deltagande som möjligt, utom i de fall då förhandlat förfarande enligt i artikel 104.1 d [i budgetförordningen] används”.
Vad gäller det sistnämnda förfarandet föreskrivs i artikel 134.1 h i delegerade förordningen nr 1268/2012 att den upphandlande myndigheten får använda sig av det förhandlade förfarandet utan föregående offentliggörande av meddelande om upphandling, oavsett hur stort det beräknade kontraktsbeloppet är, ”om det rör sig om upphandling av fast egendom, efter det att den lokala marknaden kartlagts”. Vid ett sådant förfarande kan den upphandlande myndigheten i förväg fritt välja med vilket eller vilka företag det önskar inleda förhandlingar i syfte att tilldela det aktuella kontraktet (se, för ett liknande resonemang, dom av den 8 maj 2007, Citymo/kommissionen,
T‑271/04
,
EU:T:2007:128
, punkt
).
Det följer av ovan i punkterna 16 och 17 angivna bestämmelser att vid ett förhandlat förfarande, utan föregående offentliggörande av meddelande om upphandling, förfogar den upphandlande myndigheten över ett stort utrymme för skönsmässig bedömning när det gäller vilka omständigheter som ska beaktas när den avgör huruvida den ska ingå fastighetsavtalet i fråga, liksom vid valet av vilken eller vilka anbudsgivare som ska tilldelas kontraktet. Tilldelningen av ett sådant kontrakt behöver nämligen inte nödvändigtvis ske i största möjliga konkurrens bland intresserade parter (se, för ett liknande resonemang, dom av den 8 maj 2007, Citymo/kommissionen,
T‑271/04
,
EU:T:2007:128
, punkt
). Detta gäller i än högre grad under kartläggningen av den lokala marknaden som sker före den egentliga förhandlingsfasen. Den första fasen, det vill säga kartläggningsfasen, syftar till att bättre förbereda den eventuella förhandlingen kring det aktuella kontraktet, samtidigt som de principer om vilka det erinras i punkt 16 ovan iakttas, bland annat principerna om öppenhet, likabehandling och icke-diskriminering. Den upphandlande myndigheten har detta mycket stora utrymme för skönsmässig bedömning, däribland vid valet och utvärderingen av urvalskriterierna, när den har angett dessa i förväg i upphandlingsdokumenten för det aktuella förhandlade förfarandet (se, för ett liknande resonemang, dom av den 6 maj 2013, Kieffer Omnitec/kommissionen,
T‑288/11
, ej publicerad,
EU:T:2013:228
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Under dessa omständigheter begränsas tribunalens kontroll, vad gäller såväl det förhandlande förfarandet för tilldelning av fastighetskontraktet som fasen då den lokala marknaden kartläggs, till att de förfaranderegler som den upphandlande myndigheten avsåg att genomföra, liksom bestämmelserna om motivering, har iakttagits, att uppgifterna om de faktiska omständigheterna är materiellt riktiga, att det inte har gjorts en uppenbart oriktig bedömning eller förekommit maktmissbruk (se, för ett liknande resonemang, dom av den 28 januari 2016, Zafeiropoulos/Cedefop,
T‑537/12
, ej publicerad,
EU:T:2016:36
, punkt
och där angiven rättspraxis). Tribunalen ska även vid sin kontroll pröva huruvida den berörda upphandlande myndigheten har iakttagit principerna och öppenhet, proportionalitet, likabehandling och icke-diskriminering, såsom de anges i artikel 102 i budgetförordningen (se punkt 16 ovan).
[utelämnas]
– Den andra delgrunden: Felaktig rättstillämpning
[utelämnas]
Mot denna bakgrund kan talan inte vinna bifall på den andra delgrunden.
– Den tredje delgrunden: Uppenbart oriktig bedömning
Sökandena har hävdat att parlamentets bedömning av deras anbudansökning är uppenbart oriktig. Deras anbudansökning svarade nämligen i högre utsträckning mot de utvärderingskriterier som angetts i anbudsinfordran än det anbud som slutligen utvaldes.
Den upphandlande myndigheten angav visserligen i sitt beslut att förkasta anbudsansökningen att sökandenas anbud inte var ”det mest fördelaktiga”, men det är inte möjligt att härav sluta sig till att sökandenas anbudsansökning jämfördes med det anbud som slutligen utvaldes efter hela förfarandet, eftersom det är ostridigt mellan parterna att sökandena, vars anbudsansökning förkastades under den fas då den lokala marknaden kartlades, inte ingick bland de fem anbudsgivare som utvaldes att delta i förhandlingarna i egentlig mening. Grunden avseende uppenbart oriktig bedömning kan under dessa omständigheter endast ha verkan med avseende på den fas då den lokala marknaden kartlades. Under denna fas jämfördes sökandenas anbudsansökning med andra anbudsansökningar, däribland den framtida vinnande anbudsgivarens.
Det ska emellertid påpekas att för att fastställa att den upphandlande myndigheten har gjort en sådan uppenbart oriktig bedömning av omständigheterna som skulle kunna motivera att beslutet att förkasta ett anbud ogiltigförklaras, ska den bevisning som ingetts av sökandena vara tillräcklig för att medföra att de bedömningar av omständigheterna som återges i beslutet förlorar sin trovärdighet. Med andra ord ska grunden avseende uppenbart oriktig bedömning underkännas om den ifrågasatta bedömningen, trots de omständigheter som sökandena har åberopat, framstår som riktig eller godtagbar (se, för ett liknande resonemang, och analogt, dom av den 12 december 1996, AIUFFASS och AKT/kommissionen,
T‑380/94
,
EU:T:1996:195
, punkt
, och dom av den 12 februari 2008, BUPA m.fl./kommissionen,
T‑289/03
,
EU:T:2008:29
, punkt
).
Detta gäller särskilt när det aktuella beslutet är behäftat med oriktiga bedömningar, vilka sammantaget endast utgör mindre oriktigheter, som inte kan ha påverkat administrationen i en eller annan riktning (se, för ett likande resonemang, och analogt, dom av den 29 september 2011, AJ/kommissionen,
F‑80/10
,
EU:F:2011:172
, punkt
och där angiven rättspraxis).
[utelämnas]
Yrkandet om ogiltigförklaring av tilldelningsbeslutet
Vad gäller yrkandet om ogiltigförklaring av tilldelningsbeslutet, framgår det av fast rättspraxis att när en anbudsgivares anbud förkastas före det skede som föregår tilldelningen av kontraktet, så att det inte jämförs med de övriga anbuden, blir den berörde anbudsgivarens talan riktad mot beslutet om tilldelning av kontraktet beroende av att beslutet om förkastande av dess anbud ogiltigförklaras (dom av den 13 september 2011, Dredging International och Ondernemingen Jan de Nul/Emsa,
T‑8/09
,
EU:T:2011:461
, punkterna
och
, och dom av den 22 maj 2012, Evropaïki Dynamiki/kommissionen,
T‑17/09
, ej publicerad,
EU:T:2012:243
, punkterna
och
).
Det är i förevarande mål ostridigt att sökandenas anbudsansökning förkastades under den fas då den lokala marknaden kartlades, med följd att de inte inbjöds att delta i den förhandlade fasen som ledde till att den vinnande anbudsgivaren utvaldes. Eftersom yrkandet om ogiltigförklaring av beslutet att förkasta anbudsansökningen inte har vunnit bifall, kan yrkandet om ogiltigförklaring av tilldelningsbeslutet inte prövas. Det sistnämnda beslutet avser nämligen en fas i tilldelningsförfarandet till vilken sökandena inte hade tillträde.
Det ska för övrigt anges att sökandena med avseende på tilldelningsbeslutet inte har framfört någon annan grund än som anförts i syfte att bestrida att beslutet att förkasta deras anbudsansökning var lagenligt. Samtliga dessa grunder, även om det skulle anses att de kunde överföras på tilldelningsbeslutet, har underkänts. Yrkandet om ogiltigförklaring av tilldelningsbeslutet ska således, i likhet med vad parlamentet har gjort gällande, även det ogillas, eftersom de två besluten har ett nära samband med varandra (se, för ett likande resonemang, dom av den 10 oktober 2012, Evropaïki Dynamiki/kommissionen,
T‑247/09
, ej publicerad,
EU:T:2012:533
, punkt
och där angiven rättspraxis, och dom av den 28 juni 2016, AF Steelcase/EUIPO,
T‑652/14
, ej publicerad,
EU:T:2016:370
, punkt
).
[utelämnas]

Mot denna bakgrund beslutar
TRIBUNALEN (tredje avdelningen)
följande:

1)
Talan ogillas.

2)
Jožica Blaž Jamnik och Brina Blaž ska ersätta rättegångskostnaderna.

Frimodt Nielsen
Forrester
Perillo
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 7 juni 2017.
Underskrifter
(
*1
)
*
Rättegångsspråk: slovenska.
(
)	Nedan återges endast de punkter i denna dom som tribunalen anser bör publiceras.