CELEX: 62015CJ0112
Trimitere preliminară
Apropierea legislațiilor
Regulamentul (CE) nr. 882/2004
Regulamentul (CE) nr. 854/2004
Controale oficiale privind hrana pentru animale și produsele alimentare
Taxe care pot fi percepute de statele membre pentru a acoperi costurile pe care le presupun controalele oficiale
Costuri legate de formarea profesională a personalului oficial auxiliar

Cererea de decizie preliminară privește interpretarea articolului 27 alineatul (4) litera (a) și a punctelor 1 și 2 din anexa VI la Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind controalele oficiale efectuate pentru a asigura verificarea conformității cu legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare și cu normele de sănătate animală și de bunăstare a animalelor (
JO L 165, p. 1
, Ediție specială, 03/vol. 58, p. 216, rectificare în
JO 2004, L 191, p. 1
).
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între Kødbranchens Fællesråd (organizație interprofesională din sectorul cărnii de vită), acționând în calitate de mandatar a șapte abatoare, și anume Århus Slagtehus A/S, Danish Crown A.m.b.A. Oksekødsdivisionen, Hadsund Kreaturslagteri A/S, Hjalmar Nielsens Eksportslagteri A/S, Kjellerup Eksportslagteri A/S, Mogens Nielsen Kreaturslagteri A/S și Vejle Eksportslagteri A/S (denumite în continuare, împreună, „abatoarele”), pe de o parte, și Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri (Ministerul Alimentației, Agriculturii și Pescuitului) și Fødevarestyrelsen (Administrația Veterinară și Alimentară daneză), pe de altă parte, în legătură cu perceperea taxelor destinate să acopere cheltuielile pe care le presupun controalele oficiale privind hrana pentru animale și produsele alimentare.
Cadrul juridic
Dreptul Uniunii
Regulamentul nr. 854/2004
Regulamentul (CE) nr. 854/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 de stabilire a unor norme specifice de organizare a controalelor oficiale privind produsele de origine animală destinate consumului uman (
JO L 139, p. 206
, Ediție specială, 03/vol. 56, p. 132, rectificare în
JO 2004, L 226, p. 83
), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 517/2013 al Consiliului din 13 mai 2013 (
JO L 158, p. 1
, denumit în continuare „Regulamentul nr. 854/2004”) prevede la articolul 2 alineatul (1) litera (h):
„(1) În sensul prezentului regulament, se înțelege prin:
[…]
(h)
«personal auxiliar oficial»: personal auxiliar autorizat, în temeiul prezentului regulament, să acționeze în această calitate, numit de autoritatea competentă și care lucrează sub autoritatea și responsabilitatea unui medic veterinar oficial.”
Articolul 5 din Regulamentul nr. 854/2004 prevede la punctele 1 și 4, la punctul 5 litera (a) și la punctul 7:
„1.   Medicul veterinar oficial realizează sarcinile de inspecție în abatoarele, unitățile de prelucrare a vânatului și secțiile de tranșare care comercializează carne proaspătă, în conformitate cu cerințele generale prevăzute la anexa I capitolul II secțiunea I și cu cerințele specifice din secțiunea IV, în special în ceea ce privește:
[…]
[…]
4.   Personalul auxiliar oficial poate asista medicul veterinar oficial la efectuarea controalelor derulate în conformitate cu anexa I secțiunile I și II, așa cum este specificat în secțiunea III capitolul I. În acest caz, aceștia funcționează în cadrul unei echipe independente.
(a)
Statele membre se asigură că dispun de un număr suficient de agenți oficiali pentru efectuarea controalelor oficiale a căror necesitate este menționată în cadrul anexei I cu frecvența prevăzută în secțiunea III capitolul II.
[…]
7.   Statele membre se asigură ca medicii veterinari oficiali și personalul auxiliar oficial să fie calificați și să urmeze o formare profesională în conformitate cu anexa I secțiunea III capitolul IV.”
Anexa I la Regulamentul nr. 854/2004 privește carnea proaspătă și cuprinde printre altele o secțiune I care detaliază îndatoririle de control și de inspecție ale medicului veterinar oficial și o secțiune III, intitulată „Responsabilități și frecvența controalelor”.
Secțiunea III din anexa I la Regulamentul nr. 854/2004 cuprinde un capitol I, intitulat „Personalul auxiliar oficial”, care prevede că „[p]ersonalul auxiliar oficial poate asista medicul veterinar oficial în toate atribuțiile acestuia, sub rezerva următoarelor restricții și a oricărei norme specifice prevăzute în secțiunea IV”. Aceeași secțiune cuprinde un capitol III, intitulat „Participarea personalului abatorului”, care prevede că statele membre pot autoriza personalul abatorului să exercite activitățile personalului auxiliar oficial specializat legate de controlul producției de carne de păsări de curte și de lagomorfe.
Această secțiune III cuprinde și un capitol IV, care este intitulat „Calificarea profesională”. Punctul B din acest capitol, referitor la „Personalul auxiliar oficial”, prevede:
„(1)
Autoritatea competentă poate numi în calitate de personal auxiliar oficial numai persoane care au urmat un curs de formare profesională și au reușit un test […]
[…]
(6)
Personalul auxiliar oficial trebuie să‑și actualizeze cunoștințele și să fie la curent cu noile evoluții prin participarea la activități periodice de formare continuă și prin consultarea unor lucrări de specialitate. În cazul în care acest lucru este posibil, personalul auxiliar oficial trebuie să participe la acțiuni anuale de formare continuă.
[…]”
Regulamentul nr. 882/2004
Considerentele (6), (11), (12) și (32) ale Regulamentului nr. 882/2004 au următorul cuprins:
„(6)
Statele membre ar trebui să asigure aplicarea legislației privind hrana pentru animale și produsele alimentare, a dispozițiilor privind sănătatea animală și bunăstarea animalelor și să controleze și să verifice respectarea cerințelor relevante cuprinse în acestea de către operatorii din sector în toate etapele de producție, prelucrare și distribuție. În acest scop, ar trebui organizate controale oficiale.
[…]
(11)
Autoritățile competente pentru efectuarea de controale oficiale ar trebui să îndeplinească o serie de criterii operaționale care să asigure imparțialitatea și eficacitatea acestora. Acestea ar trebui să dispună de un personal suficient ca număr, cu calificări și experiență corespunzătoare și să dețină instalații și echipamente adecvate pentru îndeplinirea în mod corespunzător a îndatoririlor ce le revin.
(12)
Controalele oficiale ar trebui efectuate prin tehnici corespunzătoare, concepute în acest scop, inclusiv controale de rutină și controale cu un caracter mai intensiv, cum ar fi inspecții, verificări, audituri, prelevări de probe și controale de eșantioane. Aplicarea corectă a acestor tehnici necesită formarea corespunzătoare a personalului care efectuează controale oficiale. Această formare este de asemenea necesară în vederea garantării faptului că autoritățile competente iau decizii într‑o manieră uniformă, în special cu privire la punerea în aplicare a principiilor HACCP (analiza riscurilor și a punctelor critice de control).
[…]
(32)
Pentru organizarea controalelor oficiale ar trebui să existe resurse financiare corespunzătoare. În consecință, autoritățile competente ale statelor membre ar trebui să poată să perceapă onorarii sau taxe care să acopere costurile pe care le presupun controalele oficiale. Astfel, autoritățile competente ale statelor membre vor avea libertatea de a stabili onorarii și taxe sub formă de sume forfetare pe baza acestor costuri și luând în considerare situația specifică fiecărei unități. În cazul în care taxele se percep operatorilor, ar trebui să se aplice principii comune. Prin urmare, ar trebui adoptate criteriile pentru stabilirea nivelului taxelor de inspecție. […]”
Articolul 1 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 882/2004 prevede:
„Prezentul regulament stabilește normele generale pentru desfășurarea controalelor oficiale în vederea verificării respectării normelor care vizează în special:
(a)
prevenirea, eliminarea sau reducerea la niveluri acceptabile a riscurilor care ar putea apărea pentru oameni și animale, fie direct, fie prin mediu.”
Articolul 3 alineatul (1) din acest regulament enunță obligațiile generale care revin statelor membre cu privire la organizarea de controale oficiale și prevede în special că „efectuarea [acestor controale oficiale] are loc cu regularitate, în funcție de riscuri și cu frecvența corespunzătoare, astfel încât să atingă obiectivele [acestui] regulament”, luând în considerare elementele precizate în dispoziția menționată.
Articolul 6 din regulamentul menționat, intitulat „Personalul care efectuează controale oficiale”, are următorul cuprins:
„Autoritatea competentă se asigură că toți membrii personalului care efectuează controale oficiale:
(a)
primesc, pentru domeniul lor de competență, formarea adecvată care să le permită să‑și îndeplinească atribuțiile cu competență și să efectueze controale oficiale într‑un mod coerent. Această formare include, după caz, domeniile menționate la anexa II, capitolul I;
(b)
sunt informați permanent cu privire la domeniul lor de competență și beneficiază periodic de formarea suplimentară necesară […]
[…]”
Articolul 26 din același regulament prevede:
„Statele membre se asigură de disponibilitatea resurselor financiare adecvate pentru a furniza personalul necesar și alte resurse necesare pentru controalele oficiale prin orice mijloace pe care le consideră corespunzătoare, inclusiv prin impozitare sau prin stabilirea de onorarii sau taxe.”
Potrivit articolului 27 alineatul (1) și alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 882/2004:
„(1)   Statele membre pot percepe onorarii sau taxe care să acopere costurile pe care le presupun controalele oficiale.
[…]
(4)   Onorariile percepute în scopul controalelor oficiale în conformitate cu alineatul (1) sau (2):
(a)
nu depășesc costurile suportate de autoritățile competente responsabile cu privire la elementele enumerate la anexa VI.”
Anexa VI la Regulamentul nr. 882/2004 prevede că criteriile care se iau în considerare la calcularea taxelor sunt:
„1.
Salariile personalului care participă la controalele oficiale;
2.
Cheltuielile personalului care participă la controalele oficiale, inclusiv costurile pentru instalații, instrumente, echipament, formare, călătorie și alte costuri aferente;
3.
Costurile analizei de laborator și pentru prelevarea de probe.”
Dreptul danez
Articolul 1 din Decretul ministerial nr. 1455 din 13 decembrie 2006 privind formarea personalului auxiliar în cadrul controalelor privind produsele de origine animală (bekendtgørelse nr. 1455 om uddannelsen til tilsynstekniker inden for kontrol med animalske produkter, denumit în continuare „Decretul ministerial nr. 1455/2006”) prevede:
„Scopul formării profesionale este de a califica absolventul să ofere, sub autoritatea și responsabilitatea unui medic veterinar oficial, asistență în activitățile de control specifice efectuate în abatoare, unități de prelucrare a vânatului și secții de tranșare care comercializează carne proaspătă (a se vedea [Regulamentul nr. 854/2004]). Absolventul trebuie să fie calificat să efectueze inspecția păsărilor de curte pentru sacrificare sub responsabilitatea medicului veterinar oficial.”
Articolul 2 din Decretul ministerial nr. 1455/2006 prevede:
„1.   Instruirea constă în formarea profesională cu fracțiune de normă, care este oferită în cadrul formării continue de către instituțiile care sunt aprobate în acest scop de Ministerul Educației.
2.   Formarea profesională corespunde unei instruiri de 36 de săptămâni cu normă întreagă, dintre care 16 săptămâni trebuie să fie dedicate practicii.
[…]”
Articolul 3 din Decretul ministerial nr. 1455/2006 are următorul conținut:
„1.   Un organism poate accepta în vederea formării solicitanții care au urmat un curs de formare profesională relevantă sau au ocupat timp de trei ani un loc de muncă relevant.
2.   O condiție prealabilă pentru înscrierea la cursul de formare profesională este existența unei convenții de stagiu între participant și un organ regional al Administrației Veterinare și Alimentare daneze (Fødevarestyrelsen).”
Articolul 1 din Decretul ministerial nr. 1649 din 27 decembrie 2013 privind printre altele plata pentru controlul produselor alimentare, al hranei pentru animale și al animalelor vii (bekendtgørelse om betaling for kontrol af fødevarer, foder og levende dyr m.v., denumit în continuare „Decretul ministerial nr. 1649/2013”) prevede:
„Prezentul decret reglementează plata taxelor destinate finanțării controalelor și altor sarcini, inclusiv a inspecției, a autorizării, a înregistrării, a aprobării, a raportării, a certificării și a testării privind alimente, hrană pentru animale, animale vii, unități, echipamente și produse, în special produse nealimentare și produse care nu sunt de origine animală. Decretul reglementează de asemenea plata taxelor destinate finanțării asistenței la export.”
Articolul 3 din Decretul ministerial nr. 1649/2013 prevede:
„Unitățile care sunt autorizate să exercite o activitate de sacrificare în temeiul legislației privind produsele alimentare și care nu intră în sfera articolului 23 sunt obligate să acopere costul controalelor efectuate de Administrația Veterinară și Alimentară daneză (Fødevarestirelsen), în conformitate cu dispozițiile prezentului capitol.”
Potrivit articolului 4 din Decretul ministerial nr. 1649/2013:
„1.   Plata menționată la articolul 3 se calculează pe baza stabilirii costurilor directe și comune generate de control.
2.   Costurile directe generate de control imputabile fiecărei unități acoperă printre altele salariile personalului însărcinat cu efectuarea controalelor, precum și cheltuielile efectuate pentru testarea în laborator a probelor și cheltuielile administrative legate de efectuarea controalelor la nivelul fiecărei unități.
[…]
4.   Următoarele costuri comune se împart între unități proporțional cu costurile lor directe generate de control:
[…]
3.
Costurile suportate în vederea și în legătură cu participarea personalului însărcinat cu efectuarea controalelor la formarea profesională continuă, inclusiv formarea personalului auxiliar de control pentru membri ai personalului respectiv angajați în vederea acestei formări profesionale.
[…]”
Litigiul principal și întrebarea preliminară
Din anul 2000, toate abatoarele daneze trebuie să plătească taxe în cadrul inspecției cărnii, al căror cuantum ia în considerare cheltuielile de formare profesională a personalului auxiliar de control suportate de Administrația Veterinară și Alimentară daneză. Anterior, asumarea acestor cheltuieli se făcea în cadrul a diferite regimuri, dintre care unul consta în înscrierea cheltuielilor menționate la bugetul de stat drept cheltuieli publice.
Persoanele care doresc să urmeze un curs de formare profesională ca personal auxiliar de control în sectorul alimentar sunt încadrate de Administrația Veterinară și Alimentară daneză într‑un raport de muncă cu durată determinată ca „inspectori asistenți”. Angajarea acestora este condiționată de urmarea unui curs de 36 de săptămâni. Astfel cum reiese din decizia de trimitere, inspectorii asistenți nu au mai îndeplinit sarcini de control al cărnii anterior, însă trebuie să dovedească, pentru a fi admiși la acest curs, o experiență relevantă cu o durată de trei ani sau o pregătire relevantă ca măcelar, mezelar sau spălător de intestine. În cadrul acestei formări ca personal auxiliar, ei trebuie să efectueze un stagiu într‑un abator, iar ulterior să treacă un test pentru a putea fi angajați ca personal auxiliar de control. Din acel moment, aceștia pot fi repartizați în diverse abatoare în cadrul activității de control al cărnii.
Din situația de fapt stabilită de instanța de trimitere rezultă că costul total al acestui curs, în special cel al salariilor plătite absolvenților, este împărțit între abatoare, inclusiv cele în care nu a fost repartizat personal auxiliar de control sau cele în care acesta a fost repartizat în număr limitat. Astfel, abatoarele sunt obligate să suporte, cu titlu de costuri comune, totalitatea cheltuielilor legate de formarea noului personal auxiliar de control, iar aceasta chiar și atunci când inspectorii asistenți nu trec testul necesar pentru a fi încadrați ca personal auxiliar de control. Întreprinderile menționate sunt obligate de asemenea să plătească pentru asistenții care sunt angajați la Administrația Veterinară și Alimentară daneză, ca personal auxiliar de control care a urmat cursul, în alte posturi decât cele legate de controlul cărnii sau în afara acestei administrații. Mai mult, toate abatoarele sunt obligate să plătească formarea profesională a noului personal auxiliar de control, indiferent dacă acesta din urmă este sau nu este repartizat în cadrul lor.
La 5 ianuarie 2009, organizația interprofesională din sectorul cărnii de vită, în calitate de mandatar a șapte abatoare daneze, a formulat o acțiune având ca obiect recunoașterea de către Ministerul Alimentației, Agriculturii și Pescuitului a faptului că nici cheltuielile cu formarea persoanelor angajate în cadrul formării profesionale pentru personalul auxiliar de control și nici salariile plătite în cadrul acestei formări nu pot fi luate în considerare în stabilirea taxei percepute pentru acoperirea costurilor pe care le presupun controalele oficiale. Ea a solicitat totodată rambursarea eventualelor taxe percepute în mod nelegal.
Pentru soluționarea litigiului cu care a fost învestită, instanța de trimitere consideră că este necesară interpretarea Regulamentului nr. 882/2004 în scopul de a determina dacă salariile și cheltuielile legate de formarea noului personal auxiliar de control pot fi luate în considerare în calculul cuantumului taxelor percepute în cadrul controlului cărnii.
Potrivit instanței de trimitere, din considerentul (32), precum și din articolul 26 și din articolul 27 alineatul (1) din Regulamentul nr. 882/2004 rezultă că statele membre pot opta pentru finanțarea costurilor generate de controalele oficiale printr‑o taxă. Cu toate acestea, rezultă de asemenea din articolul 27 alineatul (4) litera (a) din acest regulament că costurile finanțate prin taxă trebuie să se limiteze la cele suportate de autoritățile competente responsabile în raport cu elementele enumerate în anexa VI la regulamentul menționat.
În acest context, Østre Landsret (Curtea de Apel din Regiunea de Est) a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarea întrebare preliminară:
„Articolul 27 alineatul (4) litera (a), precum și punctele 1 și 2 din anexa VI la Regulamentul nr. 882/2004 trebuie interpretate în sensul că statele membre, la stabilirea taxelor percepute întreprinderilor din sectorul alimentar, nu pot să includă în acestea cheltuielile pentru salariile și formarea profesională a personalului din sectorul public angajat în vederea finalizării unei instruiri care îndeplinește cerințele prevăzute pentru «personalul auxiliar oficial» de Regulamentul nr. 854/2004, dar care, înainte de admiterea la cursul de formare profesională sau pe parcursul acestuia, nu îndeplinesc atribuții legate de inspecția cărnii?”
Cu privire la întrebarea preliminară
Prin intermediul întrebării formulate, instanța de trimitere solicită în esență să se stabilească dacă articolul 27 alineatul (4) litera (a) și punctele 1 și 2 din anexa VI la Regulamentul nr. 882/2004 trebuie interpretate în sensul că se opun ca statele membre, atunci când stabilesc cuantumul taxelor percepute în vederea controalelor oficiale de la întreprinderile din sectorul alimentar, să îl includă în acesta pe cel al cheltuielilor cu salariile și formarea profesională a persoanelor care urmează cursul de formare profesională obligatorie de bază pentru personalul auxiliar oficial și care nu îndeplinesc atribuții legate de inspecția cărnii, nici înainte și nici în cadrul acestui curs.
Cu titlu preliminar, trebuie menționat că, în conformitate cu articolul 5 punctele 1 și 4 din Regulamentul nr. 854/2004, precum și cu secțiunile I și III din anexa I la acest regulament, medicii veterinari oficiali execută sarcini de control și de inspecție în abatoare și pot fi asistați de personal auxiliar oficial. Rezultă, de altfel, din capitolul III al secțiunii III din anexa menționată că, în anumite cazuri specifice, personalul abatorului poate fi autorizat să exercite activitățile personalului auxiliar oficial specializat.
Articolul 27 alineatul (1) din Regulamentul nr. 882/2004 prevede că „[s]tatele membre pot percepe onorarii sau taxe care să acopere costurile pe care le presupun controalele oficiale”. În această privință, alineatul (4) litera (a) al acestui articol precizează că aceste taxe „nu depășesc costurile suportate de autoritățile competente responsabile cu privire la elementele enumerate la anexa VI”, care vizează printre altele salariile personalului însărcinat cu efectuarea controalelor oficiale și cheltuielile acestuia, inclusiv de „formare”.
Trebuie constatat în această privință că, contrar celor susținute de guvernul danez, articolul 27 din Regulamentul nr. 882/2004 nu lasă statelor membre o marjă de apreciere privind criteriile care trebuie luate în considerare pentru calculul cuantumului taxelor.
Astfel, legiuitorul Uniunii a adoptat, în scopul combaterii denaturării concurenței, norme armonizate referitoare la controalele oficiale, privind în special diferite elemente care pot fi luate în considerare pentru stabilirea taxelor destinate să acopere costurile controalelor oficiale (a se vedea în acest sens Hotărârea Comisia/Germania,
C‑270/07
,
EU:C:2009:168
, punctul
).
În acest context, rezultă cu claritate din textul articolului 27 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 882/2004, astfel cum a fost amintit la punctul 30 din prezenta hotărâre, că anexa VI la acest regulament vizează în mod exhaustiv elementele care pot fi luate în considerare în calculul cuantumului taxelor legate de controalele oficiale efectuate în abatoare.
Trebuie arătat că versiunile lingvistice ale Regulamentului nr. 882/2004 diferă în ceea ce privește termenii utilizați în această anexă VI, care definesc categoria persoanelor ale căror cheltuieli pot fi acoperite prin taxe. Astfel, acest regulament, în versiunile sale în limba germană („des für die amtlichen Kontrollen eingesetzten Personals”) și franceză („personnel chargé des contrôles officiels”), vizează personalul care efectuează controale, în timp ce, în versiunile sale în limba engleză („staff involved in the official controls”) și italiană („personale partecipante ai controlli ufficiali”), acesta utilizează termeni care ar putea privi un cerc de persoane mai extins. În ceea ce privește versiunea în limba daneză a regulamentului menționat, punctul 1 din această anexă arată că pot fi finanțate prin taxe salariile personalului care efectuează controalele oficiale („lønninger til personale, der udfører offentlig kontrol”), în timp ce la punctul 2 din aceeași anexă se indică, în termeni al căror sens este mai extins, că pot fi finanțate cheltuielile personalului legate de controalele oficiale („personaleudgifter i forbindelse med offentlig kontrol”).
În observațiile sale, guvernul danez susține că gradul de participare la controale nu este descris în niciuna dintre versiunile lingvistice ale anexei VI la Regulamentul nr. 882/2004 și apreciază, astfel, că aceasta din urmă nu exclude finanțarea de către un stat membru a costurilor cu formarea profesională a personalului auxiliar de control printr‑o taxă, chiar dacă aceste costuri nu sunt efectuate în beneficiul persoanelor care realizează în mod efectiv și direct controalele.
În această privință, trebuie amintit că, potrivit unei jurisprudențe constante, formularea utilizată în una dintre versiunile lingvistice ale unei dispoziții din dreptul Uniunii nu poate constitui singurul temei pentru interpretarea acestei dispoziții și nici nu se poate atribui respectivei formulări un caracter prioritar în raport cu celelalte versiuni lingvistice. Astfel, dispozițiile dreptului Uniunii trebuie interpretate și aplicate în mod uniform, în lumina versiunilor existente în toate limbile Uniunii. În caz de neconcordanță între diferitele versiuni lingvistice ale unui text din dreptul Uniunii, dispoziția în cauză trebuie să fie interpretată în raport cu economia generală și cu finalitatea reglementării din care face parte (a se vedea Hotărârea Axa Belgium,
C‑494/14
,
EU:C:2015:692
, punctul
și jurisprudența citată).
În speță, obiectivul Regulamentului nr. 882/2004, astfel cum reiese din articolul 1 din acesta, este în special de a preveni sau de a elimina riscurile care ar putea surveni pentru ființele umane și animale sau de a reduce aceste riscuri la un nivel acceptabil prin efectuarea de controale oficiale. Articolul 3 din acest regulament prevede că statele membre se asigură că efectuarea controalelor oficiale are loc cu regularitate.
Pe de altă parte, din considerentele (11) și (32) ale Regulamentului nr. 882/2004 rezultă că autoritățile competente ale statelor membre, pentru a se achita în mod corect de obligațiile lor, ar trebui să dispună de un personal suficient ca număr, cu calificări și experiență corespunzătoare, și ar trebui să poată să perceapă onorarii sau taxe care să acopere costurile pe care le presupun controalele oficiale.
În această privință, trebuie arătat că, în timp ce articolul 26 din Regulamentul nr. 882/2004 prevede atât utilizarea impozitării, cât și stabilirea de onorarii sau taxe pentru a finanța punerea la dispoziție a „personalul[ui] necesar și [a] alt[or] resurse necesare pentru controalele oficiale”, articolul 27 din acest regulament nu vizează decât onorariile și taxele și, la alineatul (1), nu autorizează statele membre să le perceapă decât ca să „acopere costurile pe care le presupun controalele oficiale”. Rezultă din cele ce precedă că taxele nu pot fi destinate decât acoperirii cheltuielilor care rezultă în mod efectiv, pentru statele membre, din efectuarea controalelor în întreprinderile din sectorul alimentar și că acestea nu au ca finalitate imputarea costului formării inițiale a acestui personal asupra întreprinderilor din sectorul în cauză.
Prin urmare, este necesar ca anexa VI la Regulamentul nr. 882/2004, la care face trimitere articolul 27 din acesta, să fie interpretată ca vizând exclusiv salariile și cheltuielile cu persoanele care participă în mod efectiv la realizarea controalelor oficiale.
Pe de altă parte, trebuie amintit, în această privință, că realizarea acestor controale, astfel cum s‑a arătat la punctul 29 din prezenta hotărâre, este efectuată în mod normal de medicii veterinari oficiali care nu pot fi asistați decât de personal auxiliar oficial sau, în anumite cazuri specifice, de personalul abatorului. Nu rezultă din nicio dispoziție a Regulamentului nr. 854/2004 că persoanele care urmează cursul de formare profesională obligatorie de bază pentru personal auxiliar oficial pot participa, pe durata cursului respectiv, la realizarea controalelor oficiale.
Prin urmare, este necesar să se răspundă la întrebarea adresată că articolul 27 alineatul (4) litera (a), precum și punctele 1 și 2 din anexa VI la Regulamentul nr. 882/2004 trebuie interpretate în sensul că se opun ca statele membre, atunci când stabilesc cuantumul taxelor percepute de la întreprinderile din sectorul alimentar, să includă în acestea cheltuielile legate de formarea obligatorie de bază a personalului auxiliar oficial.
Cu privire la cheltuielile de judecată
Întrucât, în privința părților din litigiul principal, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.

Pentru aceste motive, Curtea (Camera a noua) declară:

Articolul 27 alineatul (4) litera (a), precum și punctele 1 și 2 din anexa VI la Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind controalele oficiale efectuate pentru a asigura verificarea conformității cu legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare și cu normele de sănătate animală și de bunăstare a animalelor trebuie interpretate în sensul că se opun ca statele membre, atunci când stabilesc cuantumul taxelor percepute de la întreprinderile din sectorul alimentar, să includă în acestea cheltuielile legate de formarea obligatorie de bază a personalului auxiliar oficial.

Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: daneza.