CELEX: 62021CJ0684
Præjudiciel forelæggelse
intellektuel ejendomsret
EF-design
forordning (EF) nr. 6/2002
artikel 8, stk. 1
elementer af et produkts udseende, der alene er bestemt af produktets tekniske funktion
bedømmelseskriterier
tilstedeværelse af alternative design
indehaver, der ligeledes råder over et stort antal beskyttede alternative design
et produkt udformet i flere farver, der ikke fremgår af registreringen af det pågældende design

Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 8, stk. 1, og artikel 10 i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002 af 12. december 2001 om EF-design (
EFT 2002, L 3, s. 1
).
Anmodningen er blevet indgivet i forbindelse med en tvist mellem Papierfabriek Doetinchem BV og Sprick GmbH Bielefelder Papier- und Wellpappenwerk & Co. (herefter »Sprick«) vedrørende en sag om krænkelse på grund af en angivelig tilsidesættelse af de rettigheder, der er knyttet til et EF-design, som Sprick er indehaver af.
Retsforskrifter
Følgende fremgår af tiende betragtning til forordning nr. 6/2002:
»Teknologisk innovation må ikke hæmmes ved, at der gives designbeskyttelse for karakteristika, der udelukkende har en teknisk funktion. Dette indebærer ikke, at et design skal have æstetiske kvaliteter. På samme måde må kompatibiliteten mellem produkter af forskellig udformning ikke hindres ved at udvide beskyttelsen til at omfatte design af mekaniske sammenkoblinger; designkarakteristika, som ikke kan beskyttes af disse grunde, må derfor ikke tages i betragtning ved vurderingen af, om andre af designets karakteristika opfylder kravene for beskyttelse.«
Denne forordnings artikel 3 med overskriften »Definitioner« bestemmer:
»I denne forordning forstås ved:
a)
»Design«: et produkts eller en del af et produkts udseende, navnlig bestemt af de særlige træk ved selve produktets og/eller dets udsmyknings linjer, konturer, farver, form, tekstur og/eller materiale.
b)
»Produkt«: en industrielt eller håndværksmæssigt fremstillet artikel, herunder bl.a. dele, der er bestemt til at blive samlet til et sammensat produkt, samt emballage, udstyr, grafiske symboler og typografiske skrifttyper, men ikke edb-programmer.
[…]«
Forordningens artikel 6 med overskriften »Individuel karakter« har følgende ordlyd:
»1.   Et design anses for at have individuel karakter, hvis det helhedsindtryk, det giver den informerede bruger, adskiller sig fra en sådan brugers helhedsindtryk af alle andre design, som er blevet offentliggjort […]
[…]«
Samme forordnings artikel 8 med overskriften »Design, der er bestemt af deres tekniske funktion, samt design for sammenkoblinger« fastsætter i stk. 1:
»Et EF-design kan ikke opretholdes for de elementer af et produkts udseende, der alene er bestemt af produktets tekniske funktion.«
Artikel 10 i forordning nr. 6/2002 med overskriften »Beskyttelsens omfang« fastsætter i stk. 1:
»Beskyttelsen i henhold til et EF-design omfatter ethvert design, der ikke giver den informerede bruger et andet helhedsindtryk.«
Forordningens artikel 36 med overskriften »Krav til ansøgningen« har følgende ordlyd:
»1.   Ansøgningen om registrering af et EF-design skal indeholde:
a)
en anmodning om registrering
b)
oplysninger, der gør det muligt at fastslå ansøgerens identitet
c)
en reproducerbar afbildning af designet. […]
[…]«
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
Sprick er et selskab, der fremstiller en automat til indpakningspapir. Selskabet er indehaver af EF-design nr. 001344022-0006 for en indpakningsanordning, der blev anmeldt den 19. september 2012, registreret og offentliggjort den 17. oktober 2012, og som er gengivet som følger:
Papierfabriek Doetinchem fremstiller og markedsfører et produkt, der konkurrerer med det produkt, som Sprick fremstiller.
Sprick anlagde sag mod Papierfabriek Doetinchem om krænkelse af de rettigheder, der er knyttet til det i hovedsagen omhandlede design ved Landgericht Düsseldorf (den regionale ret i første instans i Düsseldorf, Tyskland), og nedlagde navnlig påstand om, at denne krænkelse skulle bringes til ophør. Papierfabriek Doetinchem fremsatte et modkrav om, at det omhandlede design skulle erklæres ugyldigt med den begrundelse, at alle elementerne ved designet alene var bestemt af det pågældende produkts tekniske funktion.
Ved dom af 18. maj 2017 tog Landgericht Düsseldorf (den regionale ret i første instans i Düsseldorf) Spricks påstande til følge og forkastede Papierfabriek Doetinchems modkrav med den begrundelse, at det i hovedsagen omhandlede designs elementer ikke alene var bestemt af produktets tekniske funktion, eftersom der forelå »talrige udformningsalternativer« til det nævnte produkt.
Papierfabriek Doetinchem iværksatte appel til prøvelse af denne dom ved Oberlandesgericht Düsseldorf (den regionale appeldomstol i Düsseldorf, Tyskland). Sidstnævnte erklærede ved dom af 27. juni 2019 det i hovedsagen omhandlede design ugyldigt med den begrundelse, at alle de elementer, der kendetegnede dette design, var bestemt af produktets tekniske funktion. Oberlandesgericht Düsseldorf (den regionale appeldomstol i Düsseldorf) tog i denne forbindelse hensyn til det af Sprick indgivne patentoffentliggørelsesdokument EP 2897793, hvori alle elementerne ved det samme produkt blev beskrevet som værende teknisk fordelagtige, og fastslog med henvisning til dom af 8. marts 2018, DOCERAM (
C-395/16
,
EU:C:2018:172
), at det hvad angår produktets udformning er uden betydning, at der foreligger »plausible formmæssige alternativer«.
Efter at Sprick havde iværksat appel, ophævede Bundesgerichtshof (forbundsdomstol, Tyskland) dommen afsagt af Oberlandesgericht Düsseldorf (den regionale appeldomstol i Düsseldorf) og hjemviste sagen til denne domstol til fornyet afgørelse. Bundesgerichtshof (forbundsdomstol) fandt, at Oberlandesgericht Düsseldorf (den regionale appeldomstol i Düsseldorf) havde tillagt Spricks patentoffentliggørelsesdokument EP 2897793 for stor betydning, at den havde begå en retlig fejl ved vurderingen af de øvrige omstændigheder, og at den havde undladt at tage hensyn til alle de relevante aspekter i den foreliggende sag. Ifølge Bundesgerichtshof (forbundsdomstol) burde Oberlandesgericht Düsseldorf (den regionale appeldomstol i Düsseldorf) have undersøgt, om visuelle overvejelser ikke også havde spillet en rolle ved valget af at udforme det omhandlede produkt med to komponenter, eftersom en sådan udformning gjorde det muligt at fremstille et produkt i to farver, hvilket det faktisk markedsførte produkt var et bevis på. Oberlandesgericht Düsseldorf (den regionale appeldomstol i Düsseldorf) burde desuden have taget i betragtning, at Sprick rådede over et vist antal design for alternative formgivninger, som kunne opfylde samme tekniske funktion som det produkt, der var udformet efter det i hovedsagen omhandlede design.
Efter hjemvisningen af hovedsagen til Oberlandesgericht Düsseldorf (den regionale appeldomstol i Düsseldorf), som er den forelæggende ret, er sidstnævnte af den opfattelse, at præmis 30 i dom af 8. marts 2018, DOCERAM (
C-395/16
,
EU:C:2018:172
), støtter en fortolkning, hvorefter tilstedeværelsen af andre design er af mindre betydning i forbindelse med vurderingen af alle sagens objektive omstændigheder i lyset af artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 6/2002, når indehaveren af det pågældende design ligeledes gør krav på designbeskyttelse for disse andre design.
Hvad angår Bundesgerichtshofs (forbundsdomstol) vurdering, hvorefter den forelæggende ret burde have undersøgt, om den tvedelte udformning af det omhandlede produkt, der fremgår af det i hovedsagen omhandlede design, er baseret på visuelle overvejelser, eftersom denne udformning muliggør en udformning med to farver, som ikke er bestemt af produktets tekniske funktion, har denne ret bemærket, at udformningen med to farver ikke fremgår af designregistreringen.
Under disse omstændigheder har Oberlandesgericht Düsseldorf (den regionale appeldomstol i Düsseldorf) besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1)
I henhold til Domstolens praksis skal vurderingen af, om elementer af et produkts udseende alene er bestemt af produktets tekniske funktion, foretages med hensyn til det omhandlede design, objektive omstændigheder, der tydeliggør begrundelsen for at vælge elementerne af det pågældende produkts udseende, oplysninger om produktets brug samt om der foreligger alternative design, der gør det muligt at opnå den samme tekniske funktion (dom af 8.3.2018, DOCERAM,
C-395/16
,
EU:C:2018:172
). Hvilken betydning har, henset til spørgsmålet om, hvorvidt der foreligger andre design, det forhold, at indehaveren af designet også råder over designretten til [et] stort antal alternative design?
2)
Skal der ved vurderingen af, om elementer af et produkts udseende alene er bestemt af produktets tekniske funktion, tages hensyn til, at formgivningen muliggør flere farver, hvis den farvemæssige gengivelse som sådan ikke fremgår af registreringen?
3)
Såfremt det andet spørgsmål besvares bekræftende: Har dette forhold indflydelse på designets beskyttelsesomfang?«
Om de præjudicielle spørgsmål
Det første spørgsmål
Med det første spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 6/2002 skal fortolkes således, at vurderingen af, om elementer af et produkts udseende alene er bestemt af produktets tekniske funktion som omhandlet i denne bestemmelse, skal foretages med hensyn til objektive omstændigheder, der er bestemmende for valget af disse elementer, tilstedeværelsen af alternative design, der gør det muligt at opnå denne tekniske funktion, eller den omstændighed, at indehaveren af det pågældende design råder over designretten til et stort antal alternative design.
Det skal i denne forbindelse bemærkes, at et design i artikel 3, litra a), i forordning nr. 6/2002 er defineret som et produkts eller en del af et produkts udseende, navnlig bestemt af de særlige træk ved selve produktets og/eller dets udsmyknings linjer, konturer, farver, form, tekstur og/eller materiale. Udseendet inden for rammerne af den ordning, der er fastsat ved forordning nr. 6/2002, udgør således den afgørende faktor for et design (dom af 8.3.2018, DOCERAM,
C-395/16
,
EU:C:2018:172
, præmis
og den deri nævnte retspraksis, og af 28.10.2021, Ferrari,
C-123/20
,
EU:C:2021:889
, præmis
).
Artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 6/2002, der, som det fremgår af tiende betragtning til denne forordning, har til formål at hindre, at teknologisk innovation hæmmes, bestemmer, at et EF-design ikke kan opretholdes for de elementer af et produkts udseende, der alene er bestemt af produktets tekniske funktion. Denne bestemmelse udelukker dermed den beskyttelse, der følger af denne forordning i det tilfælde, hvor behovet for at opfylde det pågældende produkts tekniske funktion er den eneste faktor, der er bestemmende for designerens valg af et element af dette produkts udseende, mens andre hensyn, særligt vedrørende det visuelle aspekt ved det pågældende produkt, ikke har haft nogen indflydelse ved valget af dette element (jf. i denne retning dom af 8.3.2018, DOCERAM,
C-395/16
,
EU:C:2018:172
, præmis
,
og
).
Hvad særligt angår tilstedeværelsen af alternative design, der gør det muligt at opfylde den samme funktion som det omhandlede produkt, har Domstolen fastslået, at selv om denne omstændighed alene er tilstrækkelig til at udelukke anvendelsen af artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 6/2002, kan det ikke udelukkes, at en erhvervsdrivende får registreret forskellige udformninger af et produkt, som inkorporerer elementer af et udseende, der alene er bestemt af produktets tekniske funktion, som EF-design. Dette ville gøre det muligt for en sådan erhvervsdrivende i forhold til et sådant produkt at opnå en eneretsbeskyttelse, som svarer til den beskyttelse, som ydes af et patent, uden at være undergivet de betingelser, der gælder for opnåelsen af et sådant patent, og ville kunne hindre konkurrenter i at udbyde et produkt, der inkorporerer visse funktionelle træk eller begrænser de mulige tekniske løsninger, og ville således indebære, at den pågældende artikel 8, stk. 1, mister sin fulde effektive virkning. Det er således ikke afgørende for anvendelsen af denne bestemmelse, om der foreligger alternative design (jf. i denne retning dom af 8.3.2018, DOCERAM,
C-395/16
,
EU:C:2018:172
, præmis
og
). Det samme gør sig gældende, hvis indehaveren af det omhandlede design har registreret mange andre alternative design.
Det skal endvidere bemærkes, at den nationale ret med henblik på at afgøre, om disse elementer af et produkts udseende henhører under artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 6/2002, skal tage hensyn til samtlige objektive relevante omstændigheder i hver enkelt sag. En sådan vurdering skal foretages med hensyn til det omhandlede design, objektive omstændigheder, der tydeliggør begrundelsen for at vælge elementerne af det pågældende produkts udseende, oplysninger om produktets brug samt om der foreligger alternative design, der gør det muligt at opnå den samme tekniske funktion, for så vidt som de understøttes af pålideligt bevismateriale (jf. i denne retning dom af 8.3.2018, DOCERAM,
C-395/16
,
EU:C:2018:172
, præmis
og
).
Henset til ovenstående betragtninger skal det første spørgsmål besvares med, at artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 6/2002 skal fortolkes således, at vurderingen af, om elementer af et produkts udseende alene er bestemt af produktets tekniske funktion som omhandlet i denne bestemmelse, skal foretages med hensyn til alle de relevante objektive omstændigheder i den konkrete sag, navnlig dem, der er bestemmende for valget af disse elementer, tilstedeværelsen af alternative design, der gør det muligt at opnå denne tekniske funktion, og den omstændighed, at indehaveren af det pågældende design ligeledes råder over designretten til et stort antal alternative design, selv om sidstnævnte omstændighed ikke er afgørende for anvendelsen af denne bestemmelse.
Det andet spørgsmål
Med det andet spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 6/2002 skal fortolkes således, at der ved vurderingen af, om et produkts udseende alene er bestemt af dets tekniske funktion, skal tages hensyn til, at formgivningen muliggør flere farver, hvis den farvemæssige gengivelse som sådan ikke fremgår af registreringen af det pågældende design.
Der skal i denne forbindelse tages hensyn til den retspraksis, der er nævnt i denne doms præmis 19 og 22, vedrørende udseendet som den væsentligste del af den beskyttelse, som et design giver, og de omstændigheder, der skal tages i betragtning ved vurderingen af, om elementerne af et produkts udseende alene er bestemt af dets tekniske funktion som omhandlet i artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 6/2002.
Det skal desuden bemærkes, at visuelle overvejelser, såsom en udformning med to komponenter, der indebærer, at et produkt kan have flere farver, principielt kan indgå i de omstændigheder, der skal tages hensyn til ved denne vurdering, uden dog i sig selv at være afgørende.
Hvad navnlig angår spørgsmålet om, hvorvidt der i tilfælde af et registreret design skal tages hensyn til den omstændighed, at et produkts formgivning muliggør, at produktet kan have flere farver, når den farvemæssige gengivelse ikke fremgår af registreringen, skal det bemærkes, at registreringen af et design i et offentligt register har til formål at gøre dette tilgængeligt for de relevante myndigheder og offentligheden, især for de erhvervsdrivende (dom af 5.7.2018, Mast-Jägermeister mod EUIPO,
C-217/17 P
,
EU:C:2018:534
, præmis
).
For det første skal de relevante myndigheder klart og præcist kende arten af de bestanddele, der udgør et design, så de kan opfylde deres forpligtelser angående den forudgående undersøgelse af registreringsansøgninger samt vedrørende offentliggørelse og førelse af et præcist og formålstjenligt designregister. For det andet skal de erhvervsdrivende klart og præcist kunne gøre sig bekendt med aktuelle og potentielle konkurrenters registreringer og ansøgninger herom, således at de kan få relevante oplysninger om tredjemands rettigheder. Et sådant krav har til formål at sikre tredjemands retssikkerhed (dom af 5.7.2018, Mast-Jägermeister mod EUIPO,
C-217/17 P
,
EU:C:2018:534
, præmis
og
og den deri nævnte retspraksis).
Derudover bemærkes, at artikel 36, stk. 1, litra c), i forordning nr. 6/2002 fastsætter, at ansøgningen om registrering af et EF-design skal indeholde en »reproducerbar afbildning af designet«.
Domstolen har i denne forbindelse fastslået, at afbildningen af det design, der søges registreret, skal gøre det muligt klart at identificere det berørte design (dom af 28.10.2021, Ferrari,
C-123/20
,
EU:C:2021:889
, præmis
og den deri nævnte retspraksis). Kravet om den grafiske gengivelse har bl.a. til formål at definere selve designet for at fastlægge den nøjagtige genstand for den beskyttelse, det registrerede design giver indehaveren (dom af 5.7.2018, Mast-Jägermeister mod EUIPO,
C-217/17 P
,
EU:C:2018:534
, præmis
og
), og at opfylde de formål, der er nævnt i denne doms præmis 27 og 28.
Det skal derfor fastslås, at den omstændighed, at den tvedelte udformning af det omhandlede produkt muliggør flere farver, skal anses for at have en subjektiv karakter, såfremt denne mulighed for flere farver ikke fremgår af gengivelsen af det i hovedsagen omhandlede design og ikke som sådan er tilstrækkelig til at udelukke anvendelsen af den undtagelse, der er fastsat i artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 6/2002. Den modsatte fortolkning vil kunne føre til unøjagtigheder eller manglende sikkerhed med hensyn til det nøjagtige formål med beskyttelsen af dette design og skade retssikkerheden.
Henset til det ovenstående skal det andet spørgsmål besvares med, at artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 6/2002 skal fortolkes således, at der ved vurderingen af, om et produkts udseende alene er bestemt af dets tekniske funktion, ikke skal tages hensyn til, at formgivningen af produktet muliggør flere farver, hvis den farvemæssige gengivelse ikke fremgår af registreringen af det pågældende design.
Det tredje spørgsmål
Med det tredje spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om forordning nr. 6/2002, såfremt det andet spørgsmål besvares bekræftende, skal fortolkes således, at den omstændighed, at formgivningen af det omhandlede produkt muliggør flere farver, selv om dette forhold ikke som sådan fremgår af registreringen af det pågældende design, har indflydelse på designets beskyttelsesomfang.
Henset til besvarelsen af det andet spørgsmål er det ufornødent at besvare det tredje spørgsmål.
Sagsomkostninger
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagsomkostningerne. Bortset fra de nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.

På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Tiende Afdeling) for ret:

1)
Artikel 8, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002 af 12. december 2001 om EF-design
skal fortolkes således, at
vurderingen af, om elementer af et produkts udseende alene er bestemt af produktets tekniske funktion som omhandlet i denne bestemmelse, skal foretages med hensyn til alle de relevante objektive omstændigheder i den konkrete sag, navnlig dem, der er bestemmende for valget af disse elementer, tilstedeværelsen af alternative design, der gør det muligt at opnå denne tekniske funktion, og den omstændighed, at indehaveren af det pågældende design ligeledes råder over designretten til et stort antal alternative design, selv om sidstnævnte omstændighed ikke er afgørende for anvendelsen af denne bestemmelse.

2)
Artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 6/2002
skal fortolkes således, at
der ved vurderingen af, om et produkts udseende alene er bestemt af dets tekniske funktion, ikke skal tages hensyn til, at formgivningen af produktet muliggør flere farver, hvis den farvemæssige gengivelse ikke fremgår af registreringen af det pågældende design.

Underskrifter
(
*1
) – Processprog: tysk.