CELEX: 62015CJ0112
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Aproximácia právnych predpisov
Nariadenie (ES) č. 882/2004
Nariadenie (ES) č. 854/2004
Úradné kontroly krmív a potravín
Poplatky, ktoré môžu členské štáty vyberať na pokrytie nákladov, ktoré vznikli v dôsledku úradných kontrol
Náklady, ktoré vznikli školením úradných veterinárnych asistentov

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 27 ods. 4 písm. a) a prílohy VI bodov 1 a 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 z 29. apríla 2004 o úradných kontrolách uskutočňovaných s cieľom zabezpečiť overenie dodržiavania potravinového a krmivového práva a predpisov o zdraví zvierat a o starostlivosti o zvieratá (
Ú. v. EÚ L 165, s. 1
; Mim. vyd. 03/045, s. 200).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi Kødbranchens Fællesråd (medziprofesijné združenie odvetvia hovädzieho mäsa), ktoré koná ako mandatár siedmich bitúnkov, a to Århus Slagtehus A/S, Danish Crown A.m.b.A. Oksekødsdivisionen, Hadsund Kreaturslagteri A/S, Hjalmar Nielsens Eksportslagteri A/S, Kjellerup Eksportslagteri A/S, Mogens Nielsen Kreaturslagteri A/S a Vejle Eksportslagteri A/S (ďalej spoločne len „bitúnky“) na jednej strane, a Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri (ministerstvo potravinárstva, poľnohospodárstva a rybného hospodárstva) a Fødevarestyrelsen (veterinárna a potravinová správa) na strane druhej, ktorý sa týka vyberania poplatkov určených na pokrytie nákladov súvisiacich s úradnými kontrolami krmív a potravín.
Právny rámec
Právo Únie
Nariadenie č. 854/2004
Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 z 29. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú osobitné predpisy na organizáciu úradných kontrol produktov živočíšneho pôvodu určených na ľudskú spotrebu (
Ú. v. EÚ L 139, s. 206
; Mim. vyd. 03/045, s. 75), zmenené a doplnené nariadením Rady (EÚ) č. 517/2013 z 13. mája 2013 (
Ú. v. EÚ L 158, s. 1
, ďalej len „nariadenie č. 854/2004“) v článku 2 ods. 1 písm. h) stanovuje:
„1. „Na účely tohto nariadenia:
…
h)
‚úradný veterinárny asistent‘ je osoba kvalifikovaná v súlade s týmto nariadením konať v takejto funkcii a je vymenovaná príslušným orgánom, a ktorá pracuje pod právomocou a na zodpovednosť úradného veterinárneho lekára“.
Článok 5 nariadenia č. 854/2004 vo svojich bodoch 1, 4, 5 písm. a) a 7 uvádza:
„1.   Úradný veterinárny lekár musí v súlade so všeobecnými požiadavkami oddielu I kapitoly II prílohy I a s osobitnými požiadavkami oddielu IV vykonávať úlohy prehliadok a inšpekcií na bitúnkoch, v prevádzkarňach na manipuláciu so zverou a v rozrábkarňach, ktoré uvádzajú na trh čerstvé mäso, najmä pokiaľ ide o:
…
…
4.   Úradní veterinárni asistenti môžu pomáhať úradnému veterinárnemu lekárovi pri úradných kontrolách vykonávaných podľa oddielu I a II prílohy I tak, ako je uvedené v oddiele III, kapitole I. V tomto prípade pracujú, ako členovia nezávislého tímu.
a)
Členské štáty musia zabezpečiť, aby mali dostatok úradných zamestnancov na vykonanie úradných kontrol požadovaných podľa prílohy I s frekvenciou uvedenou v oddiele III kapitoly II.
…
7.   Členské štáty musia zaistiť, aby boli úradní veterinárni lekári a úradní veterinárni asistenti kvalifikovaní a podrobili sa školeniu podľa prílohy I oddiel III kapitola IV.“
Príloha I nariadenia č. 854/2004 sa týka čerstvého mäsa a zahŕňa najmä oddiel I podrobnejšie upravujúci úlohy úradného veterinárneho lekára a oddiel III nazvaný „Zodpovednosti a frekvencia kontrol“.
Oddiel III prílohy I nariadenia č. 854/2004 obsahuje kapitolu I nazvanú „Úradní veterinárni asistenti“, ktorá uvádza, že „úradní veterinárni asistenti môžu pomáhať úradnému veterinárnemu lekárovi pri všetkých úlohách, okrem nasledujúcich obmedzení a všetkých osobitných pravidiel uvedených v oddiele IV“. Ten istý oddiel obsahuje kapitolu III nazvanú „Účasť zamestnancov bitúnku“, ktorá uvádza, že členské štáty môžu povoliť zamestnancom bitúnku vykonávať činnosti úradných veterinárnych asistentov pri kontrole produkcie hydinového a králičieho mäsa.
Tento oddiel III obsahuje tiež kapitolu IV, ktorá je nazvaná „Profesionálna kvalifikácia“. Bod B tejto kapitoly, ktorý sa týka „Úradných veterinárnych asistentov“ stanovuje:
„1.
Príslušný orgán môže za úradných veterinárnych asistentov vymenovať len osoby, ktoré absolvovali školenie a úspešne absolvovali skúšku…
…
6.
Úradný veterinárny asistent si udržiava aktuálne poznatky, aby bol na úrovni pokroku nového rozvoja a pravidelne sa ďalej vzdeláva a študuje odbornú literatúru. Úradný veterinárny asistent sa musí, pokiaľ je to možné, zúčastniť každý rok vzdelávania.
…“
Nariadenie č. 882/2004
Odôvodnenia 6, 11, 12 a 32 nariadenia č. 882/2004 znejú:
„(6)
je potrebné, aby členské štáty vynucovali potravinové a krmivové právo a predpisy o zdraví zvierat a o starostlivosti o zvieratá, aby sledovali a overovali, či prevádzkovatelia dodržiavajú vo všetkých fázach výroby, spracovania a distribúcie príslušné požiadavky tohto práva a týchto predpisov. Na tento účel je potrebné organizovať úradné kontroly;
…
(11)
je potrebné, aby orgány príslušné na vykonávanie úradných kontrol spĺňali niekoľko prevádzkových kritérií, aby sa zabezpečila ich nestrannosť a výkonnosť. Je potrebné, aby mali dostatok vhodne kvalifikovaných a skúsených zamestnancov a aby mali primerané prevádzky a zariadenia, potrebné na náležitý výkon ich povinností;
(12)
je potrebné, aby sa úradné kontroly vykonávali s použitím primeraných techník, vyvinutých na ten účel, vrátane rutinných kontrol v rámci dozoru a intenzívnejších kontrol ako sú inšpekcie, overovania, audity, odoberanie a testovanie vzoriek. Správne zavedenie týchto techník vyžaduje primerané školenie personálu, ktorý tieto kontroly vykonáva. Školenie sa vyžaduje aj na to, aby sa zabezpečilo, aby príslušné orgány prijímali rozhodnutia jednotným spôsobom, najmä pokiaľ ide o zavádzanie zásad analýzy rizika a kritických kontrolných bodov (HACCP);
…
(32)
je potrebné, aby boli na organizovanie úradných kontrol k dispozícii primerané finančné zdroje. Preto je potrebné, aby príslušné orgány členských štátov boli schopné uvaliť poplatky alebo sadzby na pokrytie nákladov, ktoré vznikli v dôsledku úradných kontrol. Pri tomto postupe budú môcť príslušné orgány členských štátov slobodne stanovovať poplatky alebo sadzby ako jednorazové sumy na základe vzniknutých nákladov, so zohľadnením špecifickej situácie zariadenia. Keď sa od prevádzkovateľov vyberajú poplatky, je potrebné uplatňovať všeobecné zásady. Preto je vhodné stanoviť kritériá stanovovania výšky poplatkov za inšpekciu. …“
Článok 1 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 882/2004 uvádza:
„Toto nariadenie stanovuje všeobecné pravidlá pre vykonávanie úradných kontrol s cieľom overovania dodržiavania predpisov, zameraných najmä na tieto oblasti:
a)
prevencia, eliminácia alebo zníženie na prijateľnú mieru rizík, hroziacim ľuďom a zvieratám buď priamo alebo nepriamo cez životné prostredie“.
Článok 3 ods. 1 tohto nariadenia stanovuje všeobecné povinnosti členských štátov týkajúce sa organizovania úradných kontrol a uvádza najmä, že tieto úradné kontroly sa majú vykonávať „pravidelne… na základe rizika a s vhodnou frekvenciou, aby sa tak dosiahli ciele tohto nariadenia“, berúc pri tom do úvahy skutočnosti spresnené v uvedenom ustanovení.
Článok 6 uvedeného nariadenia s názvom „Personál vykonávajúci úradné kontroly“ je formulovaný takto:
„Príslušný orgán zabezpečí, aby všetok jeho personál vykonávajúci úradné kontroly:
a)
dostal vhodné školenie v oblasti jeho kompetencie, ktoré mu umožní príslušne vykonávať úlohy a uskutočňovať úradné kontroly konzistentným spôsobom, pri čom toto školenie bude v prípade potreby pokrývať oblasti uvedené v kapitole I prílohy II,
b)
mal najnovšie informácie v oblasti jeho kompetencie a aby bol podľa potreby pravidelne doškoľovaný,
…“
Článok 26 rovnakého nariadenia uvádza:
„Členské štáty zabezpečia, aby boli k dispozícii primerané finančné prostriedky na obstaranie potrebného personálu a iných prostriedkov pre úradné kontroly. Použijú na to akýkoľvek prostriedok, ktorý považujú za vhodný, vrátane všeobecného zdanenia alebo zavedenia poplatkov alebo sadzieb.“
Podľa článku 27 ods. 1 a ods. 4 písm. a) nariadenia č. 882/2004:
„1.   Členské štáty môžu vyberať poplatky alebo sadzby na pokrytie nákladov spôsobených úradnými kontrolami.
…
4.   Poplatky vyberané na účely úradných kontrol podľa odseku 1 alebo 2:
a)
nebudú vyššie než náklady, ktoré znášajú zodpovedné príslušné orgány v súvislosti s položkami uvedenými v prílohe VI“.
Príloha VI nariadenia č. 882/2004 stanovuje kritériá, ktoré je potrebné brať do úvahy pri výpočte poplatkov:
„1.
Mzdy personálu, zúčastneného na úradných kontrolách.
2.
Náklady na personál zúčastnený na úradných kontrolách, vrátane prevádzok, nástrojov, zariadenia, školení, cestovných a pridružených nákladov.
3.
Náklady na laboratórnu analýzu a odoberanie vzoriek.“
Dánske právo
Článok 1 ministerského nariadenia č. 1455 o školení asistentov v oblasti kontroly produktov živočíšneho pôvodu (bekendtgørelse nr. 1455 om uddannelsen til tilsynstekniker inden for kontrol med animalske produkter) z 13. decembra 2006 (ďalej len „ministerské nariadenie č. 1455/2006“) stanovuje:
„Cieľom školenia je pod právomocou a na zodpovednosť úradného veterinárneho lekára kvalifikovať absolventa na pomoc pri výkone špecifických úloh v oblasti kontroly bitúnkov, prevádzkarní na manipuláciu so zverou a rozrábkarní, ktoré predávajú čerstvé mäso (pozri [nariadenie č. 854/2004]). Absolvent sa ďalej kvalifikuje na vykonávanie kontroly hydiny na zabitie na zodpovednosť úradného veterinárneho lekára.“
Článok 2 ministerského nariadenia č. 1455/2006 stanovuje:
„1.   Školenie spočíva v externej odbornej príprave, ktorú ponúkajú inštitúcie, ktorým na tento účel udelilo povolenie ministerstvo školstva.
2.   Školenie musí zodpovedať 36 týždňom denného školenia, z ktorých 16 týždňov sa absolvuje v praxi.
…“
Článok 3 ministerského nariadenia č. 1455/2006 znie:
„1.   Inštitúcia môže na školenie prijať uchádzačov, ktorí absolvovali príslušnú odbornú prípravu alebo tri roky vykonávali príslušnú prácu.
2.   Podmienkou zápisu na školenie je uzavretie zmluvy o praktickej príprave medzi účastníkom a regionálnym orgánom veterinárnej a potravinovej správy (Fødevarestyrelsen).“
Článok 1 ministerského nariadenia č. 1649 o poplatkoch za kontrolu potravín, krmív a živých zvierat (bekendtgørelse om betaling for kontrol af fødevarer, foder og levende dyr m.v.) z 27. decembra 2013 (ďalej len „ministerské nariadenie č. 1649/2013“) uvádza:
„Toto nariadenie sa vzťahuje na platenie poplatkov určených na financovanie kontrol a iných úloh – vrátane inšpekcií, povolenia, registrácie, schválenia, nahlasovania, osvedčovania a testovania – v súvislosti s potravinami, krmivami, živými zvieratami a podnikmi, vybavením a výrobkami vrátane nepotravinových výrobkov a výrobkov, ktoré nie sú živočíšneho pôvodu. Nariadenie sa vzťahuje tiež na platenie poplatkov na financovanie vývoznej pomoci.“
Článok 3 ministerského nariadenia č. 1649/2013 stanovuje:
„Podniky, ktoré majú na základe právnych predpisov o potravinách povolenie na vykonávanie porážky, a na ktoré sa nevzťahuje článok 23, sú povinné zaplatiť za kontroly, ktoré vykoná veterinárna a potravinová správa (Fødevarestyrelsen) v súlade s ustanoveniami tejto kapitoly.“
Podľa znenia článku 4 ministerského nariadenia č. 1649/2013:
„1.   Výška platby uvedenej v článku 3 sa vypočíta na základe zistených priamych a spoločných nákladov na kontrolu.
2.   Priame náklady na kontrolu, ktoré znáša každý podnik, pokryjú mzdové náklady najmä na zamestnancov vykonávajúcich kontroly, ako aj náklady na laboratórne testovanie vzoriek a administratívne náklady spojené s vykonaním kontrol v každom podniku.
…
4.   Nasledujúce spoločné náklady sa medzi podniky rozdelia úmerne k ich priamym nákladom na kontrolu:
…
3)
Náklady súvisiace s účasťou zamestnancov poverených kontrolou na pokračujúcom školení vrátane školenia úradných asistentov kontroly pre členov uvedeného personálu, ktorí sú zamestnaní s cieľom absolvovať toto školenie.
…“
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
Od roku 2000 všetky dánske bitúnky musia platiť poplatok za vykonanie inšpekcie mäsa, ktorého suma zohľadňuje výdavky na školenie úradných asistentov kontroly, ktoré vynaložila dánska veterinárna a potravinová správa. Predtým bolo prebratie týchto nákladov vykonávané v rámci rôznych systémov, z ktorých jeden predstavoval pripísanie týchto nákladov na ťarchu štátneho rozpočtu, ako verejné výdavky.
Osoby, ktoré chcú absolvovať školenie za úradného asistenta kontroly v odvetví potravinárstva, sú zamestnané dánskou veterinárnou a potravinovou správou v pracovnom pomere na dobu určitú ako „asistenti kontroly“. Ich zamestnanie je podmienené školením v rozsahu 36 týždňov. Ako vyplýva z návrhu na začatie prejudiciálneho konania, asistenti kontroly nikdy predtým neplnili úlohy inšpekcie mäsa, no napriek tomu, aby mohli byť prijatí na toto školenie, musia osvedčiť relevantnú prax v trvaní troch rokov alebo relevantnú výučbu ako mäsiar, výrobca klobás alebo čistič čriev. Počas uvedeného školenia za úradného asistenta kontroly musia absolvovať prax na bitúnku a následne uspieť v teste, aby mohli byť zamestnaní ako úradní asistenti kontroly. Môžu teda byť v rámci činnosti kontroly mäsa pridelení k rôznym bitúnkom.
Zo skutočností ustálených vnútroštátnym súdom vyplýva, že celkové náklady tohto školenia, najmä náklady na mzdy vyplatené školeným osobám, sú rozdelené medzi bitúnky, vrátane tých, ku ktorým nie je pridelený žiadny úradný asistent kontroly alebo tých, v ktorých bolo len niekoľko úradných asistentov kontroly. Bitúnky sú tak povinné znášať ako spoločné náklady všetky náklady spojené so školením nových úradných asistentov kontroly, a to aj keď asistenti kontroly neuspejú v teste, ktorý je potrebný na to, aby mohli byť zamestnaní ako úradní asistenti kontroly. Uvedené podniky sú tak povinné zaplatiť asistentom, ktorí sú zamestnaní v dánskej veterinárnej a potravinovej správe ako úradní asistenti kontroly, ktorí absolvovali školenie, iné pracovné miesta než kontrola mäsa alebo miesta mimo tejto správy. Okrem toho každý bitúnok je povinný zaplatiť za školenie nových úradných asistentov kontroly, bez ohľadu na to, či títo noví asistenti budú alebo nebudú pridelení k tomuto bitúnku.
Dňa 5. januára 2009 medziprofesijné združenie odvetvia hovädzieho mäsa ako mandatár siedmich dánskych bitúnkov podalo žalobu smerujúcu k tomu, aby ministerstvo potravinárstva, poľnohospodárstva a rybného hospodárstva uznalo, že náklady na školenie osôb vynaložené v rámci školenia úradných asistentov kontroly, ani mzdy vyplatené počas tohto školenia, nemožno zohľadniť pri stanovení poplatkov vyberaných na účely pokrytia nákladov, ktoré vznikli v dôsledku úradných kontrol. Okrem iného sa žiadalo vrátenie prípadných nezákonných poplatkov, ktoré boli vybraté.
Na účel rozhodnutia sporu, ktorý mu je predložený, sa vnútroštátny súd domnieva, že je potrebné vyložiť nariadenie č. 882/2004 s cieľom určiť, či mzdy a náklady spojené so školením nových úradných asistentov kontroly možno zohľadniť pri výpočte sumy poplatkov vyberaných pri kontrole mäsa.
Podľa vnútroštátneho súdu z odôvodnenia 32, ako aj z článkov 26 a 27 ods. 1 nariadenia č. 882/2004 vyplýva, že členské štáty majú možnosť financovať výdavky, ktoré vznikli v dôsledku úradných kontrol poplatkom. Z článku 27 ods. 4 písm. a) tohto nariadenia však tiež vyplýva, že náklady financované poplatkom sa obmedzujú na náklady, ktoré znášajú zodpovedné príslušné orgány v súvislosti s položkami uvedenými v prílohe VI predmetného nariadenia.
Za týchto podmienok Østre Landsret (Východný regionálny odvolací súd) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúcu prejudiciálnu otázku:
„Má sa článok 27 ods. 4 písm. a) v spojení s bodmi 1 a 2 prílohy VI nariadenia č. 882/2004 vykladať v tom zmysle, že členské štáty nemôžu pri stanovení poplatku, ktorý sa vyberá od potravinárskych podnikov, zahrnúť do tohto poplatku výdavky na mzdy a školenia zamestnancov verejnej služby, ktorí sa síce prijímajú s cieľom absolvovať školenie, ktoré spĺňa požiadavky stanovené nariadením č. 854/2004 pre ,úradného veterinárneho asistenta‘, ale pred svojím prijatím na toto školenie ani počas neho inšpekcie mäsa nevykonávajú?“
O prejudiciálnej otázke
Svojou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa článok 27 ods. 4 písm. a) a príloha VI body 1 a 2 nariadenia č. 882/2004 majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby členské štáty pri stanovení súm poplatkov za úradné kontroly vyberaných od podnikov potravinárskeho odvetvia zahŕňali do týchto poplatkov náklady súvisiace so mzdami a školením osôb, ktoré absolvujú povinné základné školenie úradného veterinárneho asistenta a ktoré nevykonávajú úlohy kontroly mäsa ani pred, ani počas tohto školenia.
Na úvod treba uviesť, že podľa článku 5 bodov 1 a 4 nariadenia č. 854/2004, ako aj oddielov I a III prílohy I tohto nariadenia úradní veterinárni lekári vykonávajú úlohy prehliadok a inšpekcií na bitúnkoch a môžu im pri tom pomáhať úradní veterinárni asistenti. Okrem toho z kapitoly III oddielu III uvedenej prílohy vyplýva, že v určitých osobitných prípadoch zamestnanci bitúnku môžu mať povolené vykonávať činnosti špecializovaných úradných veterinárnych asistentov.
Článok 27 ods. 1 nariadenia č. 882/2004 stanovuje, že „členské štáty môžu vyberať poplatky alebo sadzby na pokrytie nákladov spôsobených úradnými kontrolami.“ V tejto súvislosti ods. 4 písm. a) tohto článku spresňuje, že tieto poplatky „nebudú vyššie než náklady, ktoré znášajú zodpovedné príslušné orgány v súvislosti s položkami uvedenými v prílohe VI“, ktorá sa týka najmä mzdy personálu, zúčastneného na úradných kontrolách a nákladov na personál, vrátane „školení“.
V tejto súvislosti treba v rozpore s tým, čo uvádza dánska vláda, konštatovať, že článok 27 nariadenia č. 882/2004 neponecháva členským štátom žiadnu mieru voľnej úvahy, ktorá by sa týkala kritérií zohľadňovaných pri výpočte výšky poplatkov.
Normotvorca Únie totiž s cieľom boja proti narušeniu hospodárskej súťaže prijal harmonizované pravidlá úradných kontrol týkajúce sa najmä rôznych prvkov, ktoré možno zohľadniť pri stanovení poplatkov určených na pokrytie nákladov úradných kontrol (pozri v tomto zmysle rozsudok Komisia/Nemecko,
C‑270/07
,
EU:C:2009:168
, bod
).
V tomto rámci zo znenia článku 27 ods. 4 písm. a) nariadenia č. 882/2004, ako bolo pripomenuté v bode 30 tohto rozsudku, jasne vyplýva, že príloha VI tohto nariadenia taxatívne upravuje prvky, ktoré možno zohľadniť pri výpočte sumy poplatkov spojených s úradnými kontrolami vykonávanými na bitúnkoch.
Treba poznamenať, že jazykové verzie nariadenia č. 882/2004 sa odlišujú, pokiaľ ide o pojmy, ktoré používa táto príloha VI definujúca kategóriu osôb, ktorých náklady možno pokryť poplatkami. Toto nariadenie sa vo svojom nemeckom znení („des für die amtlichen Kontrollen eingesetzten Personals“) a francúzskom znení („personnel chargé des contrôles officiels“) týka zamestnancov, ktorí vykonávajú kontroly, zatiaľ čo v jeho znení v anglickom jazyku („staff involved in the official controls“) a talianskom jazyku („personale partecipante ai controlli ufficiali“) používa pojmy, ktoré by sa mohli týkať širšieho okruhu osôb. Pokiaľ ide o znenie uvedeného nariadenia v dánčine, bod 1 tejto prílohy uvádza, že týmito poplatkami možno financovať mzdy personálu, ktorý vykonáva úradné kontroly („lønninger til personale, der udfører offentlig kontrol“), zatiaľ čo výrazmi, ktorých význam je širší, sa v bode 2 tej istej prílohy uvádza, že financovať možno náklady na personál súvisiace s úradnými kontrolami („personaleudgifter i forbindelse med offentlig kontrol“).
Vo svojich pripomienkach dánska vláda uvádza, že miera účasti na kontrolách nie je opísaná v žiadnej z jazykových verzií prílohy VI nariadenia č. 882/2004, a teda domnieva sa, že táto príloha nevylučuje financovanie nákladov školenia úradných asistentov kontroly poplatkom zo strany členského štátu, dokonca ak tieto náklady nie sú vynaložené v prospech osôb, ktoré skutočne a priamo vykonávali kontroly.
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora sa nemôže formulácia použitá v jednej z jazykových verzií ustanovenia práva Únie chápať ako jediný základ na výklad tohto ustanovenia, prípadne sa nemôže považovať za ustanovenie, ktoré má prednosť pred inými jazykovými verziami. Ustanovenia práva Únie sa musia vykladať a uplatňovať jednotným spôsobom pri zohľadnení existujúcich verzií vo všetkých jazykoch Únie. V prípade rozporu medzi rôznymi jazykovými verziami textu práva Únie sa má predmetné ustanovenie vykladať v závislosti od všeobecnej systematiky a účelu právneho predpisu, ktorého je súčasťou (rozsudok Axa Belgium,
C–494/14
,
EU:C:2015:692
, bod
a citovaná judikatúra).
V prejednávanej veci je cieľom nariadenia č. 882/2004, tak ako vyplýva z jeho článku 1, prevencia, eliminácia alebo zníženie na prijateľnú mieru rizík hroziacich ľuďom a zvieratám vykonávaním úradných kontrol. Článok 3 tohto nariadenia stanovuje, že členské štáty dbajú o to, aby sa tieto kontroly vykonávali pravidelne.
Okrem toho z odôvodnení 11 a 32 nariadenia č. 882/2004 vyplýva, že príslušné orgány členských štátov majú mať na riadne plnenie svojich povinností dostatok vhodne kvalifikovaných a skúsených zamestnancov a majú byť schopné vyberať poplatky alebo sadzby na pokrytie nákladov, ktoré vznikli v dôsledku úradných kontrol.
V tejto súvislosti treba poznamenať, že zatiaľ čo článok 26 nariadenia č. 882/2004 uvádza použitie všeobecného zdanenia, ako aj zavedenie poplatkov alebo sadzieb s cieľom financovať obstaranie „potrebného personálu a iných prostriedkov pre úradné kontroly“, článok 27 tohto nariadenia sa týka iba poplatkov a sadzieb a vo svojom odseku 1 povoľuje členským štátom vyberať ich iba na „pokrytie nákladov spôsobených úradnými kontrolami“. Z vyššie uvedeného vyplýva, že poplatky môžu byť určené iba na pokrytie nákladov, ktoré členským štátom skutočne vyplývajú z vykonávania kontrol v podnikoch potravinárskeho odvetvia a že nemajú za cieľ preniesť náklady úvodného školenia tohto personálu na podniky predmetného odvetvia.
Preto treba prílohu VI nariadenia č. 882/2004, na ktorú odkazuje jeho článok 27, vykladať tak, že sa týka výlučne mzdy a nákladov na zamestnancov, ktorí sa skutočne zúčastňujú na vykonávaní úradných kontrol.
Okrem toho treba v tejto súvislosti pripomenúť, že vykonávanie týchto kontrol, ako bolo poznamenané v bode 29 tohto rozsudku, je obvykle uskutočňované úradnými veterinárnymi lekármi, ktorým môžu pomáhať iba úradní veterinárni asistenti alebo, v určitých osobitných prípadoch, zamestnanci bitúnku. Zo žiadneho ustanovenia nariadenia č. 854/2004 nevyplýva, že osoby, ktoré sa zúčastňujú povinného základného školenia úradných veterinárnych asistentov, by sa mohli počas uvedeného školenia zúčastňovať na vykonávaní úradných kontrol.
Preto treba na položenú otázku odpovedať, že článok 27 ods. 4 písm. a), ako aj príloha VI body 1 a 2 nariadenia č. 882/2004 sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby členské štáty pri stanovení súm poplatkov vyberaných od podnikov potravinárskeho odvetvia, zahŕňali do týchto poplatkov náklady, ktoré vznikli povinným základným školením úradných veterinárnych asistentov.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (deviata komora) rozhodol takto:

Článok 27 ods. 4 písm. a), ako aj príloha VI body 1 a 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 z 29. apríla 2004 o úradných kontrolách uskutočňovaných s cieľom zabezpečiť overenie dodržiavania potravinového a krmivového práva a predpisov o zdraví zvierat a o starostlivosti o zvieratá sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby členské štáty pri stanovení súm poplatkov vyberaných od podnikov potravinárskeho odvetvia zahŕňali do týchto poplatkov náklady, ktoré vznikli povinným základným školením úradných veterinárnych asistentov.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: dánčina.