CELEX: 62016TJ0208
Forskning och teknisk utveckling
Ansökningsomgångar och tillhörande verksamheter inom ramen för EFR:s arbetsprogram 2015
Ramprogrammet för forskning och innovation (2014
2020)
Horisont 2020
Genomförandeorganets beslut att förklara sökandens förslag för icke stödberättigat
Projekt avseende identifiering av matematiska algoritmer för att underlätta läsning och analys av gamla handskrivna texter
Maktmissbruk
Sakfel
Felaktig rättstillämpning
Uppenbart oriktig bedömning

Bakgrund till tvisten
Ramprogrammet för forskning och innovation Horisont 2020
Ramprogrammet för forskning och innovation Horisont 2020 inrättades med stöd av artiklarna 173 FEUF och 182 FEUF genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1291/2013 av den 11 december 2013 om inrättande av Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation (2014–2020) och om upphävande av beslut nr 1982/2006/EG (
EUT L 347, 2013, s. 104
) och genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1290/2013 av den 11 december 2013 om reglerna för deltagande och spridning i Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation (2014–2020) och om upphävande av förordning (EG) nr 1906/2006 (
EUT L 347, 2013, s. 81
).
I programmet föreskrivs bland annat att Europeiska forskningsrådet (EFR) ska samordna och finansiera forskningsprojekt genom ansökningsomgångar.
I artikel 11 i förordning nr 1290/2013, med rubriken ”Ansökningsomgångar”, föreskrivs följande i punkt 1:
”Ansökningsomgångar ska anordnas … med beaktande av det särskilda behovet av öppenhet och icke-diskriminering, och av lämplig flexibilitet med tanke på mångfalden inom forsknings- och innovationssektorerna.”
Artikel 15 i förordning nr 1290/2013, med rubriken ”Urvals- och tilldelningskriterier”, har följande lydelse:
”1.   De inlämnade ansökningarna ska bedömas på grundval av följande kriterier:
a)
Spetskompetens.
b)
Effekter.
c)
Kvalitet och effektivitet i genomförandet.
2.   Endast det kriterium som avses i punkt 1 a ska tillämpas på ansökningar avseende EFR-åtgärder för spetsforskning.
…
6.   Ansökningarna ska rangordnas enligt bedömningsresultaten. Urvalet ska göras på grundval av denna rangordning.
7.   Bedömningen ska genomföras av oberoende experter.
…”
Artikel 16 i förordning nr 1290/2013 avser förfarandet för omprövning av en bedömning. Artikeln har följande lydelse:
”1.   Kommissionen eller det berörda finansieringsorganet ska ange ett transparent förfarande för omprövning av bedömningen för sökande som anser att bedömningen av deras ansökningar inte har gjorts i enlighet med de förfaranden som anges i denna förordning, tillhörande arbetsprogram, arbetsplan eller ansökningsomgång.
2.   En begäran om omprövning ska avse en specifik ansökan och ska lämnas in av koordinatorn av ansökan inom 30 dagar från den dag då kommissionen eller det berörda finansieringsorganet underrättar koordinatorn om resultatet av bedömningen.
3.   Kommissionen eller det berörda finansieringsorganet ska ansvara för granskningen av den begäran som avses i punkt 2. Granskningen ska endast omfatta de formella aspekterna av bedömningen, och inte ansökans värde.
4.   En kommitté för omprövning av bedömningen bestående av anställda vid kommissionen eller vid det berörda finansieringsorganet ska avge ett yttrande om de formella aspekterna av bedömningsförfarandet. Kommittén ska ledas av en tjänsteman vid kommissionen eller det berörda finansieringsorganet, från en annan avdelning än den som är ansvarig för den öppna ansökningsomgången. Kommittén får rekommendera något av följande:
a)
Ny bedömning av ansökan i första hand utförd av bedömare som inte deltog i den föregående bedömningen.
b)
Bekräftelse av den ursprungliga bedömningen.
5.   På grundval av den rekommendation som avses i punkt 4 ska kommissionen eller det berörda finansieringsorganet fatta ett beslut som ska meddelas till koordinatorn av ansökan. Kommissionen eller det berörda finansieringsorganet ska fatta sådana beslut utan onödigt dröjsmål.
6.   Omprövningsförfarandet får inte försena urvalet av ansökningar som inte är föremål för begäran om omprövning.
7.   Omprövningsförfarandet ska inte hindra andra åtgärder som en deltagare kan vidta i enlighet med unionsrätten.”
Artikel 17 i förordning nr 1290/2013, med rubriken ”Förfrågningar och klagomål”, har följande lydelse:
”1.   Kommissionen ska se till att det finns ett förfarande för deltagare att inkomma med förfrågningar eller klagomål om sin medverkan i Horisont 2020.
2.   Kommissionen ska se till att information om hur angelägenheter, frågor eller klagomål registreras, görs tillgänglig för alla deltagare och offentliggörs via internet.”
I artikel 20 i förordning nr 1290/2013, med rubriken ”Tid för beviljande”, föreskrivs i punkt 2 a att de sökande ska informeras om resultatet av den vetenskapliga bedömningen av deras ansökan inom fem månader från slutdatumet för att lämna in fullständiga ansökningar.
Europeiska kommissionen har uppdragit åt EFR:s genomförandeorgan (ERCEA) att förvalta ramprogrammet Horisont 2020.
Den rättsliga ramen för förvaltningen av genomförandeorgan finns i rådets förordning (EG) nr 58/2003 av den 19 december 2002 om stadgar för de genomförandeorgan som ansvarar för vissa uppgifter som avser förvaltningen av gemenskapsprogram (
EGT L 11, 2003, s. 1
).
I artikel 22 i förordning nr 58/2003 föreskrivs en möjlighet till administrativt överklagande för att få till stånd en lagenlighetskontroll av kommissionen.
Urvalskriterier och bedömningsförfarande för 2015 års ansökningsomgång
Urvalskriterier och utvärderingsförfaranden för 2015 års ansökningsomgång har fastställts i EFR:s arbetsprogram för 2015 och i reglerna för ingivande av ansökningar och de tillhörande bedömnings-, urvals- och tilldelningsförfarandena för det särskilda programmet Horisont 2020 (nedan kallade EFR:s regler), vilka antogs genom beslut C(2014) 2454 final av den 15 april 2014 om EFR:s regler.
Varje ansökningsomgång omfattar också information som riktar sig till sökande som lämnat in en ansökan om bidrag (nedan kallad informationen till sökande).
I EFR:s arbetsprogram anges att spetskompetens ska vara det enda kriterium som ska tillämpas på alla bidrag till EFR:s spetsforskning vid bedömningen av forskningsprojektets innovativa karaktär, ambition och genomförbarhet, men även vid bedömningen av huvudforskarens kompetens, kreativitet och engagemang.
Bedömningsförfarandet beskrivs i punkterna 3.6–3.8 i EFR:s regler och består av två etapper. För att ansökningar ska ges tillträde till den andra etappen måste de först ha godkänts i den första etappen. I den första etappen ska bedömningen avse en sammanfattning av projektet, vilken ska innehålla en beskrivning av projektet (extended synopsis) och av huvudforskarens sakkunskap och meritförteckning. Hela ansökan, det vill säga det detaljerade forskningsförslaget (scientific proposal) granskas och bedöms inte förrän i den andra etappen. Denna information sammanfattas i informationen till sökande och bifogas även meddelandet om en ansökningsomgång.
I punkt 3.6.1 tolfte stycket i EFR:s regler anges dessutom följande:
”En expertpanels utlåtande om ett förslag och dess placering på rangordningslistan ska grundas på enskilda bedömningar och överläggningar inom panelen. Utlåtandet ska antas genom konsensus. Panelens bedömningsfas ska resultera i en rangordning. I den sista etappen av expertgranskningen ska panelen avgöra vilka förslag som ska rekommenderas för finansiering om tillräckliga medel finns tillgängliga.”
I punkt 3.6.2 i EFR:s regler anges även att panelens bedömning kan omfatta intervjuer med huvudforskaren om så föreskrivs i EFR:s arbetsprogram.
I punkt 1.2.5 i informationen till sökande anges också följande:
”Observera att de enskilda bedömarnas kommentarer inte alltid behöver vara samstämmiga – motstridiga och divergerande åsikter om värdet av ett förslag är en del av den ’vetenskapliga metoden’ och således berättigade.
EFR:s expertpanel kan dessutom inta en annan ståndpunkt än den som kan framgår av varje enskild bedömares synpunkter. Så är exempelvis fallet om panelen vid sina överläggningar upptäcker betydande svagheter i ett förslag som ingen av de enskilda bedömarna pekat på. Panelens yttrande återspeglar hela panelens samstämmiga beslut, vilket grundar sig på enskilda bedömningar som först gjorts på distans av oberoende bedömare, vilka kan vara oavlönade experter eller medlemmar av panelen, på ingående diskussioner och på den rangordning som fastställts i förhållande till de övriga förslagen vid panelens sammanträde.”
Efter expertbedömningen ska genomförandeorganet i enlighet med punkt 3.8 i EFR:s regler redovisa resultatet till sökandena i en informationsskrivelse till huvudforskaren och den sökande rättsliga enheten.
Förfarande för omprövning av en bedömning
Enligt punkt 3.9 i EFR:s regler kan en begäran om omprövning av en bedömning lämnas in till en intern omprövningskommitté.
I punkt 3.9 femte stycket i EFR:s regler föreskrivs följande:
”… Omprövningskommittén har till uppgift att garantera en enhetlig rättslig tolkning av denna typ av ansökningar och att de sökande behandlas lika. Kommittén ska avge ett sakkunnigutlåtande om genomförandet av bedömningsprocessen på grundval av alla tillgängliga uppgifter om förslaget och bedömningen av detta. Kommittén ska arbeta oberoende. Kommittén ska emellertid inte göra en egen bedömning av förslaget. Om kommittén anser att det förekommit brister i bedömningsprocessen som kan ha påverkat beslutet att inte finansiera ett förslag, kan den föreslå att hela förslaget eller delar av ett förslag bedöms ytterligare en gång av oberoende experter. Kommittén kan granska de oberoende experternas meritförteckningar, deras enskilda synpunkter och bedömningsrapporten, allt utifrån arten av begäran om omprövning. Kommittén får inte ifrågasätta den vetenskapliga bedömning som gjorts av en panel med experter med erforderliga kvalifikationer.
Kommittén ska mot bakgrund av omprövningen lämna rekommendationer till den utanordnare som har ansvaret för ansökningsomgången. Om omprövningskommittén anser att det finns bevis som ger stöd för begäran om omprövning, kan den föreslå att oberoende experter gör en ny bedömning av hela eller delar av förslaget eller att det ursprungliga resultatet vidhålls. Omprövningskommittén får lämna andra kommentarer eller rekommendationer …”
I punkt 1.2.5.1 andra stycket i informationen till sökande anges att förfarandet för omprövning av en bedömning ska avse brister i bedömningsförfarandet och, i sällsynta, sakfel.
I punkt 3.9 åttonde stycket i EFR:s regler anges slutligen att omprövningsförfarandet inte hindrar sökandena från att använda sig av andra rättsmedel, däribland möjligheten att väcka talan vid Europeiska unionens domstol.
Det administrativa förfarandet
Den 30 juli 2014 offentliggjorde kommissionen i
Europeiska unionens officiella tidning
ansökningsomgångar och tillhörande verksamheter inom ramen för EFR:s arbetsprogram 2015 som omfattas av Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation (2014–2020) (
EUT C 248, 2014, s. 6
), efter att ha antagit beslut C(2014) 5008 av den 22 juli 2014.
Den 12 mars 2015 inkom sökanden, Graziano Ranocchia, med en ansökan om ett bidrag av typen ”ERC Consolidator Grants” till genomförandeorganet. Ansökan ingavs inom ramen för ansökningsomgången för bidragsprogrammet ERC Consolidator Grant 2015 till panelen SH5 – Kultur och kulturell produktion (nedan kallad SH5-panelen) och avsåg ett projekt för tillämpning av tomografi med faskontraströntgen på Herculaneum-papyrus. Det sökta bidraget uppgick till 2 miljoner euro, vilket motsvarar det högsta belopp som kan beviljas. Dessutom söktes ytterligare 749226 euro för inköp av viktig utrustning.
SH5-panelen tillstyrkte forskningsförslaget i den första bedömningsfasen. Panelens yttrande delgavs sökanden genom skrivelser av den 3 och den 22 juli 2015, varefter han kallades till en intervju.
Den 5 oktober 2015 inkom ett klagomål till genomförandeorganet avseende ett tänkbart forskningsetiskt fel som kunde ligga bakom sökandens forskningsförslag. I klagomålet angavs att sökanden i förslaget använt sig av opublicerad forskning som utförts vid ett annat institut av en annan forskargrupp, bland annat med hjälp av en av sina medarbetare, som arbetade vid det berörda forskningsinstitutet.
Genomförandeorganets behöriga interna kommitté granskade klagomålet och anmodade sedan sökanden, i ett e-postmeddelande av den 30 oktober 2015, att yttra sig över anklagelserna.
Sökanden inkom med de begärda upplysningarna den 5 november 2015 och uppgav att hans medarbetare aldrig hade underrättats om den konkurrerande gruppens påstådda opublicerade forskning.
Mot bakgrund av granskningen av anklagelsen om forskningsetiskt fel beslutade ansvarig utanordnare vid genomförandeorganet, på rekommendation av det vetenskapliga rådet för intressekonflikter, fel i yrkesutövningen och etiska frågor, att bortse från en av expertbedömarnas distansbedömning, eftersom vederbörande kunde befinna sig i en intressekonflikt på grund av nära samarbete med den person som ingett klagomålet om forskningsetiskt fel.
Efter den första bedömningsfasen genomförde SH5-panelen den avslutande intervjun med sökanden, i egenskap av huvudforskare, den 12 november 2015.
Genom en skrivelse av den 17 december 2015 delgavs sökanden genomförandeorganets beslut Ares(2015) 5922529, enligt vilket sökandens forskningsförslag inte fördes upp på förteckningen över godkända förslag (nedan kallat avslagsbeslutet). SH5-panelen hade, på grundval av de enskilda bedömarnas bedömningar i bilaga till skrivelsen, beslutat att förslaget inte uppfyllde alla utan bara några av EFR:s bedömningskriterier. Genomförandeorganet angav i skrivelsen att SH5-panelen hade grundat sin bedömning på distansbedömningar och på överläggningar inom panelen.
Således hade SH5-panelen, på grundval av de sex externa granskarnas enskilda bedömningar, den avslutande intervjun med sökanden och jämförelsen med andra forskningsförslag, beslutat att inte rekommendera sökandens forskningsförslag.
SH5-panelens anmärkningar på sökanden och hans forskningsförslag avsåg i huvudsak hans kompetens i fråga om att övervaka projektets tekniska och ekonomiska aspekter och den relativt obetydliga roll som tilldelats postdoktorala forskare.
Den 21 december 2015 underrättades sökanden om att klagomålet om ett tänkbart forskningsetiskt fel hade avvisats av den behöriga interna kommittén efter samråd med den vetenskapliga kommittén med ansvar för intressekonflikter, fel i yrkesutövningen och etiska frågor.
Den 22 december 2015 begärde sökanden, via den elektroniska portalen för deltagare i Horisont 2020, en omprövning enligt punkt 3.9 i EFR:s regler.
I begäran om omprövning angav sökanden för det första att han i 2015 års förslag hade rättat sig efter genomförandeorganets rekommendationer i samband med hans föregående ansökan år 2014.
Han bestred för det andra även anmärkningen om hans förmåga att övervaka projektets tekniska aspekter och anförde att denna kritik inte grundade sig på hans skriftliga förslag, utan på frågor som ställdes vid intervjun, däribland en fråga som han hade vägrat att svara på. Den frågan avsåg fysik och borde inte ha ställts till honom, som är historiker och filosof. Att kräva att huvudforskaren ska känna till alla tekniska aspekter av ett projekt, även sådana som inte hör till hans specialområde, strider också mot EFR:s ambition att främja tvärvetenskapliga projekt. Han underströk även att han hade besvarat de andra två frågorna till fullo.
För det tredje bestred han kritiken att postdoktorala forskare hade en obetydlig roll och underströk att de yngre forskarnas roll utgjorde kärnan i projektet.
Sökanden gjorde för det fjärde gällande att SH5-panelens bedömning var oproportionerlig och lade alltför stor vikt vid den mest negativa enskilda bedömningen, vilken ha bestred, trots att de övriga fem bedömningarna var positiva. Han anförde i detta hänseende att den negativa bedömningen sannolikt härrörde från en konkurrerande forskare som befann sig i en intressekonflikt och att den därför inte kunde beaktas.
För det femte anförde han att SH5-panelens beslut sannolikt hade påverkats av förfarandet avseende forskningsetiskt fel som genomförts mot honom men som inte lett till några åtgärder och att han trodde att SH5-panelens medlemmar hade fått kännedom om detta förfarande.
Den 12 februari 2016 offentliggjorde genomförandeorganet ett pressmeddelande i vilket fastställdes en förteckning över de projekt som SH5-panelen godkänt för 2015 (nedan kallad förteckningen över godkända projekt).
Genom en skrivelse av den 26 februari 2016 delgav genomförandeorganet sökanden beslut Ares(2016) 1020667 om resultatet av omprövningen av bedömningen (nedan kallat beslutet av den 26 februari 2016).
Sökanden underrättades om att omprövningskommittén hade granskat hans begäran och kontrollerat att EFR:s bedömningsförfarande hade iakttagits till fullo, i enlighet med EFR:s regler och arbetsprogram.
Genomförandeorganet redogjorde i skrivelsen för omprövningskommitténs slutsatser. Av skrivelsen framgår att omprövningskommittén funnit att förslaget hade bedömts av oberoende experter som alla var specialister på det berörda området.
Omprövningskommittén klargjorde även att beslutet att avslå hans bidragsansökan inte hade fattats endast på grundval av de enskilda bedömarnas synpunkter, utan även på grundval av SH5-panelens överläggningar och rangordningen av hans förslag i förhållande till de övriga förslagen.
Omprövningskommittén underströk även att resultatet av den slutliga bedömningen av hans forskningsförslag återspeglade ett beslut som SH5-panelen hade fattat i samförstånd, utan att nödvändigtvis ha anslutit sig till varje synpunkt från de enskilda bedömarna.
Omprövningskommittén ansåg dessutom att sökandens synpunkter var avsedda att ifrågasätta bedömarnas eller SH5-panelens vetenskapliga bedömning trots att kommittén inte var behörig att göra en sådan bedömning.
Slutligen ansåg omprövningskommittén att EFR:s regler avseende intressekonflikter hade iakttagits och det inte fanns några tecken på intressekonflikt med avseende på bedömarna.
Kommittén drog slutsatsen att inga formella fel hade begåtts i bedömningsprocessen.
På grundval av omprövningskommitténs slutsatser underrättade genomförandeorganet sökanden om att beslutet att avslå bidragsansökan vidhölls.
Förfarandet och parternas yrkanden
Sökanden har väckt den nu aktuella talan genom ansökan som inkom till tribunalens kansli den 29 april 2016.
Genomförandeorganet inkom med sitt svaromål den 19 juli 2016.
Sökanden ingav en replik den 6 september 2016. Genomförandeorganet ingav en duplik den 28 oktober 2016.
Den 13 juli 2017 ställde tribunalen en fråga till parterna om huruvida talan tidsmässigt (
ratione temporis
) kunde tas upp till prövning med avseende på vissa handlingar som var föremål för tvisten. Genomförandeorganet och sökanden besvarade tribunalens fråga den 19 respektive den 28 juli 2017.
Sökanden har yrkat att tribunalen ska
–
ogiltigförklara beslutet av den 26 februari 2016,
–
ogiltigförklara beslutet att avslå bidragsansökan,
–
ogiltigförklara alla föregående, följande eller härmed sammanhängande rättsakter, bland annat förteckningen över godkända projekt,
–
förordna om att hans forskningsförslag ska föras in i rangordningen av projekt som godkänts och finansierats inom ramen för 2015 års ansökningsomgång,
–
förordna om företeende av vissa handlingar, och
–
förplikta genomförandeorganet att ersätta rättegångskostnaderna.
Genomförandeorganet har yrkat att tribunalen ska
–
ogilla talan,
–
avslå begäran om företeende av handlingar då den saknar relevans, och
–
förplikta sökanden att ersätta rättegångskostnaderna.
Rättslig bedömning
Av processekonomiska skäl och för att iaktta principen om god rättsskipning kan unionsdomstolen avgöra en talan utan att uttala sig om parternas samtliga grunder och argument (se, analogt, dom av den 26 februari 2002, rådet/Boehringer,
C‑23/00 P
,
EU:C:2002:118
, punkt
). I det nu aktuella fallet anser tribunalen att talan kan prövas i sak utan att det är nödvändigt att uttala sig om huruvida den kan tas upp till prövning.
Yrkandena om ogiltigförklaring av beslutet att avslå bidragsansökan och om ogiltigförklaring av beslutet av den 26 februari 2016
Sökanden har åberopat tre grunder till stöd för sin talan. Den första grunden avser maktmissbruk i samband med en uppenbart irrationell bedömning av hans forskningsförslag, den andra grunden avser maktmissbruk i samband med en förvanskning av de faktiska omständigheterna och den tredje grunden avser maktmissbruk i samband med ett åsidosättande av genomförandeorganets regler för bedömning av forskningsförslag.
Den första grunden, avseende maktmissbruk i samband med en uppenbart irrationell bedömning av forskningsförslaget
Sökanden anser i första hand att beslutet att avslå bidragsansökan är ett uttryck för maktmissbruk. Sökanden har anfört att skälen till SH5-panelens beslut att underkänna hans forskningsförslag vederläggs av den dokumentation som lagts fram och att de inte hör till förfarandet för den vetenskapliga bedömningen. Han har även anfört att han behärskade förslaget och de berörda områdena och att han besvarat samtliga frågor utom en.
Maktmissbruket är i andra hand inte begränsat till endast föremålet för bedömningen utan rör även frågan om ett korrekt införlivande av distansbedömarnas enskilda bedömningar inom ramen för SH5-panelens slutliga helhetsbedömning.
Denna slutliga bedömning är irrationell och oproportionerlig, eftersom fem mycket positiva bedömningar och en bedömning som delvis var negativ sammantaget borde ha lett till bästa tänkbara helhetsbedömning och till ett godkännande av hans forskningsförslag.
EFR:s regler åsidosattes, i och med att SH5-panelens bedömning endast bestod av ett återgivande av den mest negativa enskilda bedömningen. Sökanden drog denna slutsats av den omständigheten att det främsta skälet till SH5-panelens avslag sammanföll med den femte bedömarens resonemang.
Sökanden har i tredje hand kritiserat omprövningskommittén för att ha ”bortsett från den uppenbara snedvridningen av kriteriet om vetenskaplig spetskompetens” och för att ha förnekat att den femte bedömaren, som inte uteslöts, befann sig i en intressekonflikt.
Sökanden menar att hans invändningar, tvärtemot vad omprövningskommittén ansåg, hänförde sig till förfarandemässiga och metodologiska frågor som hör till kommitténs behörighetsområde och inte till den vetenskapliga bedömningen av projektet.
Genomförandeorganet har bestritt detta resonemang.
Sökanden har genom denna grund kritiserat genomförandeorganet för maktmissbruk i samband med den uppenbart irrationella bedömningen av hans förslag och för att EFR:s bedömningsregler inte iakttogs.
Till stöd för detta argument har sökanden gjort gällande att SH5-panelen gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning, eftersom motiveringen av beslutet att avslå bidragsansökan vederläggs av den dokumentation som lagts fram och kommittén inte införlivade de enskilda bedömarnas synpunkter på ett korrekt sätt, vilket framgår av skillnaden mellan dessa bedömningar och panelens slutliga bedömning. Det innebär att SH5-panelen hade ett annat syfte än att göra en vetenskaplig bedömning.
Vidare har sökanden anfört att omprövningskommittén felaktigt bortsåg från den ”uppenbara snedvridningen av kriteriet om vetenskaplig spetskompetens”, i och med att SH5-panelen enbart tog hänsyn till den enda enskilda bedömningen som var negativ, och förnekade att det förelåg en intressekonflikt.
Enligt rättspraxis innebär en rättsakt maktmissbruk endast om det på grundval av objektiva, relevanta och samstämmiga uppgifter framgåratt den har antagits uteslutande, eller åtminstone huvudsakligen, för att uppnå andra mål än dem som angetts eller för att kringgå ett förfarande som särskilt föreskrivs i fördraget, i syfte att komma till rätta med situationen i det konkreta fallet (dom av den 10 mars 2005, Spanien/rådet,
C‑342/03
,
EU:C:2005:151
, punkt
).
Dessutom följer det av fast rättspraxis att unionens myndigheter – när det rör sig om komplicerade bedömningar – inom vissa unionsrättsliga områden förfogar över ett brett utrymme för skönsmässig bedömning, varför den prövning som unionsdomstolen gör av dessa bedömningar är begränsad till en kontroll av att reglerna för handläggning och motivering har följts, att de faktiska omständigheter som har lagts till grund för det omtvistade valet är materiellt riktiga, att bedömningen av dessa omständigheter inte är uppenbart oriktig och att det inte har förekommit maktmissbruk (se, för ett liknande resonemang, dom av den 2 september 2010, kommissionen/Deutsche Post,
C‑399/08 P
,
EU:C:2010:481
, punkt
, och dom av den 28 januari 2016, Heli-Flight/Easa,
C‑61/15 P
, ej publicerad,
EU:C:2016:59
, punkt
).
En bedömning av vetenskaplig spetskompetens i ett forskningsförslag som företas av en expertpanel och av enskilda bedömare från de berörda forskningsområdena hör till den kategori av komplicerade bedömningar som avses i den rättspraxis som anges ovan i punkt 70.
Det ankommer således på tribunalen att avgöra om objektiva, relevanta och samstämmiga uppgifter visar att beslutet att avslå bidragsansökan fattades i ett annat syfte än att finansiera forskningsprojekt av hög vetenskaplig kvalitet, så att maktmissbruk kan fastställas, och huruvida genomförandeorganet, som sökanden har påstått, har gjort sig skyldigt till sakfel eller uppenbart oriktiga bedömningar eller har åsidosatt EFR:s regler.
Det framgår i detta hänseende för det första av punkt 3.6 tolfte strecksatsen i EFR:s regler att panelens beslut inte endast ska grundas på de enskilda bedömarnas synpunkter, vilka ska lämnas före intervjun med den sökande, utan också på diskussioner inom panelen.
I punkt 1.2.5 i informationen till sökande anges dessutom dels att EFR:s expertpanel kan inta en annan ståndpunkt än den som kan härledas ur synpunkterna från varje enskild bedömare, i synnerhet om panelens diskussioner avslöjat brister i ett förslag som inte upptäckts av de andra enskilda bedömarna, dels att panelens beslut ska grunda sig både på de enskilda bedömningarna och på en ingående diskussion samt att dess beslut är beroende av rangordningen av de övriga förslagen.
Således innebär panelens utrymme för skönsmässig bedömning att dess slutliga bedömning av ett forskningsförslag inte behöver återspegla den ståndpunkt som tycks framgå av varje enskild bedömares synpunkter, även om panelen i sina överläggningar ska ta hänsyn till alla enskilda bedömningar.
En eventuell diskrepans mellan majoriteten av de enskilda bedömarnas synpunkter och panelens beslut är en del av det normala förfarandet för att bedöma intresset och det vetenskapliga värdet av ett forskningsförslag.
Att panelen vid sina överläggningar övertygas av en aspekt som tagits upp i en enda enskild bedömning hör således till det normala i ett förfarande för vetenskaplig bedömning och strider inte i sig mot EFR:s regler, såvida inget sakfel eller uppenbart oriktig bedömning påvisas. Detta anges för övrigt uttryckligen i informationen till sökande.
Bedömningen av förslagen vilar även på överläggningar inom panelen och på en jämförelse av de olika forskningsförslagen.
Sökanden har emellertid inte visat att SH5-panelen gjort sig skyldig till något sakfel eller någon uppenbart oriktig bedömning. Han har endast bestritt de bedömningskriterier som panelen tillämpat eller bedömningen av hans förslag, vilken sökanden har påstått vederläggs av den dokumentation som lagts fram, utan att lägga fram någon bevisning till stöd för sitt påstående.
En eventuell diskrepans mellan de samlade enskilda bedömningarna och SH5-panelens slutliga beslut kan därmed inte visa att SH5-panelen haft ett annat syfte än att sträva efter vetenskaplig spetskompetens, åsidosatt EFR:s regler eller gjort en uppenbart oriktig bedömning.
Av samma skäl är den omständigheten att ett beslut sammanfaller med en av de enskilda bedömningarna, förutsatt att detta fastställts, inte i sig tillräcklig för att fastställa maktmissbruk, en uppenbart oriktig bedömning eller ett åsidosättande av EFR:s regler.
SH5-panelens utrymme för skönsmässig bedömning omfattar för det andra såväl bedömningen av den dokumentation som läggs fram i samband med forskningsförslaget som bedömningen av huruvida SH5-panelens frågor till huvudforskaren under intervjun och svaren på dessa frågor är relevanta.
Ett ifrågasättande av dessa aspekter i vetenskapligt avseende kan således inte vara rättsstridigt, om det inte föreligger något sakfel eller någon uppenbart oriktig bedömning.
I avsaknad av objektiva, relevanta och samstämmiga uppgifter som visar att de bedömningskriterier som tillämpats och bedömningen av förslaget och av intervjun med sökanden hade ett annat syfte än att bedöma förslagets vetenskapliga kvalitet, kan de omständigheter som sökanden anfört för det tredje inte heller visa på maktmissbruk.
Beslutet att avslå bidragsansökan vilar således inte på en uppenbart oriktig bedömning, ett sakfel, ett åsidosättande av EFR:s regler eller på maktmissbruk.
Under de förutsättningarna är beslutet av den 26 februari 2016, i vilket det slås fast att EFR:s regler har iakttagits, inte rättsstridigt i något av de påstådda avseendena.
När det gäller bestridandet av omprövningskommitténs konstaterande att det inte förelåg någon intressekonflikt, har sökanden inte lagt fram några bevis som styrker att den femte bedömaren befann sig i en intressekonflikt.
Sökanden har nämligen understrukit att skälen till det förfarande om forskningsetiskt fel som genomfördes mot honom, å ena sidan, – vilket ledde till att en enskild bedömare uteslöts av skäl som avsåg en intressekonflikt – och den femte bedömarens synpunkter, å andra sidan, är desamma. Sökanden anser att detta påstådda sammanträffande är skäl att dra slutsatsen att det föreligger en intressekonflikt.
Ett sådant sammanträffande, förutsatt att det fastställts, kan emellertid inte i sig och i avsaknad av annan bevisning, utgöra tillräcklig grund för slutsatsen att det föreligger en intressekonflikt.
Dessutom kan en intressekonflikt, i avsaknad av andra uppgifter, inte fastställas enbart på grund av att det framförts en vetenskaplig bedömning som kritiserar sökandens forskningsförslag.
De omständigheter som klaganden anfört visar därmed inte att beslutet av den 26 februari 2016 är rättsstridigt, i den del det däri fastställdes att ingen av bedömarna befann sig i någon intressekonflikt.
Dessutom är det enda syftet med sökandens övriga argument, i synnerhet resonemanget om jämförelsen med de godkända forskningsförslagen, att ifrågasätta den vetenskapliga bedömningen av hans förslag. De styrker inte något sakfel eller någon uppenbart oriktig bedömning. Därmed kan de inte godtas.
Talan kan således inte vinna bifall såvitt avser den första grunden.
Den andra grunden, avseende maktmissbruk i samband med en förvanskning av de faktiska omständigheterna
Sökanden har anfört att den femte bedömaren bedömning, vilken påverkade SH5-panelens slutliga val, kan ifrågasättas och därmed styrker maktmissbruk.
Sökanden har bestritt den femte bedömarens bedömning av sökandens forskningsförslag och personliga erfarenhet och har av detta dragit slutsatsen att SH5-panelens beslut är rättsstridigt, eftersom det fäster alltför stor vikt vid den femte bedömningen, som han hävdat grundade sig på oriktiga uppgifter.
Sökanden menar att en bedömning som inte överensstämmer med de faktiska omständigheterna ska likställas med maktmissbruk.
I repliken har sökanden även gjort gällande att beslutet att avslå bidragsansökan är ett resultat av maktmissbruk, eftersom det fattades i ett annat syfte än att bedöma den vetenskapliga spetskompetensen i hans forskningsförslag.
Till stöd för detta argument har sökanden i huvudsak gjort gällande att den femte bedömarens bedömning, som saknar vetenskaplig grund, visar att det etiska kriteriet vägde tyngre än kriteriet om spetskompetens och att förfarandet för forskningsetiskt fel påverkade bedömningen av hans forskningsförslag. I detta avseende har sökanden understrukit att klagomålet avseende forskningsetiskt fel, vilket framfördes mot honom och senare avvisades, sammanföll med den femte bedömarens bedömning och att två medlemmar av den etiska kommittén var närvarande vid hans intervju hos SH5-panelen. Han har även anfört att detta inflytande styrks av att en medlem av SH5-panelen var särskilt ihärdig och använde en ton som förde tankarna till ett korsförhör.
Slutligen har han anfört att den omständigheten att hans projekt år 2014 fick ett erkännande för hög kvalitet visar att hans förbättrade projekt år 2015 borde ha godkänts.
Genomförandeorganet har bestritt detta resonemang.
Genom den andra grunden har sökanden anklagat genomförandeorganet för maktmissbruk, till följd av att SH5-panelen när den fattade sitt beslut tog för stor hänsyn till den femte bedömarens bedömning, att SH5-panelen gjorde en uppenbart oriktig bedömning i den del den femte bedömares bedömning grundade sig på felaktiga uppgifter, tog hänsyn till etiska aspekter i stället för enbart vetenskapliga aspekter och åsidosatte EFR:s regler.
Sökanden har vidare bestritt den femte bedömarens bedömning av hans forskningsförslag och hans förmåga att övervaka de tekniska aspekterna och har hävdat att bedömningen vilar på oriktiga uppgifter.
Först och främst framgår av punkterna 73–78 i denna dom att det inte kan styrkas att beslutet att avslå bidragsansökan är rättsstridigt genom den enda omständigheten att hänsyn togs till den femte bedömarens bedömning, oavsett hur stor vikt som fästs vid denna bedömning, i och med att det inte är fastställt att maktmissbruk, sakfel eller en uppenbart oriktig bedömning föreligger eller att EFR:s regler har åsidosatts.
SH5-panelen angav dessutom i motiveringen till beslutet att avslå bidragsansökan att tvivel på huvudforskarens förmåga att behärska projektets tekniska och ekonomiska aspekter hade väckts vid panelens intervju med honom, mot bakgrund av det ambitiösa syftet med forskningsförslaget och den röntgenteknik som skulle användas för att tolka papyrusskrifter.
Tribunalen konstaterar för det första att vissa av de faktiska omständigheter som understrukits av den femte bedömaren och bestritts av sökanden inte ingår i skälen till SH5-panelens beslut. Så är i synnerhet fallet med iakttagelsen att tomografi med fastkontraströntgen redan tillämpats av akademiker som inte ackrediterats inom ramen för förslaget, iakttagelsen att de handskrivna texterna inte kunde transporteras från Italien till Frankrike och påståendet att det skulle ta årtionden att återskapa texterna med hjälp av denna teknik.
Den femte bedömarens bedömningsrapport är dessutom endast en av flera aspekter som beaktades av SH5-panelen.
Bestridandet av dessa faktiska omständigheter visar därmed inte att SH5-panelen gjort en uppenbart oriktig bedömning.
Sökanden har vidare gjort gällande att den femte bedömarens påstående, att han inte hade tillräcklig erfarenhet av att använda tomografi med faskontraströntgen på Herculaneum-papyrus för att till fullo behärska den tekniska delen av forskningsförslaget, är felaktigt, eftersom en vetenskaplig artikel som sökanden publicerat tillsammans med sina medarbetare styrker att han behärskar tekniken och att hans arbetsgrupp har förmågan att hantera och kontrollera den tekniska delen av förslaget.
Bedömningen av sökandens förmåga att behärska den tekniska delen av forskningsförslaget, vilka kunskaper som erfordras och betydelsen av de tekniska aspekterna hör emellertid till SH5-panelens vetenskapliga bedömning.
Publiceringen av en kollektiv vetenskaplig artikel och den omständigheten att det finns specialister på denna teknik i forskargruppen visar inte att SH5-panelen gjort en uppenbart oriktig bedömning.
Såsom framgår ovan av punkt 104 har SH5-panelen nämligen inte uttryckt något tvivel på den vetenskapliga kompetensen hos medlemmarna i forskarlaget, utan endast på den sökandes förmåga att som huvudforskare behärska den tekniska delen av projektet.
Sökanden har för övrigt medgett att han vägrat att besvara en fråga avseende delar av det bärbara labbordet för tomografi med faskontraströntgen som var avsett att användas i projektet, eftersom frågan inte hörde till hans specialistområde. Han har även gjort gällande att de tekniska detaljerna är underordnade i projektet och att de i varje fall hanteras av andra medlemmar i forskarlaget.
Ingen av de omständigheter som sökanden själv eller tillsammans med de övriga anfört visar heller att SH5-panelen gjort sig skyldig till en uppenbart oriktig bedömning.
Vidare fattar en expertpanel ett oberoende beslut vid varje ansökningsomgång, och därför är godkännandet av sökandens projekt år 2014 ingen garanti för att ett liknande projekt ska godkännas i en senare omgång.
Under de förutsättningarna gjorde SH5-panelen inte en uppenbart oriktig bedömning när den fann att det förelåg tvivel på huruvida sökanden behärskade den tekniska delen av forskningsförslaget.
Sökanden har också gjort gällande att beslutet att avslå bidragsansökan påverkades av det förfarande avseende forskningsetiskt fel som samtidigt pågick mot honom och att det etiska kriteriet beaktades av SH5-panelen på bekostnad av kriteriet för vetenskaplig spetskompetens. Detta framgår enligt sökanden av den femte bedömarens bedömning, närvaron av två medlemmar av den etiska kommittén vid hans intervju med SH5-panelen och tonen hos en expert i panelen som påståtts ha fört tankarna till ett korsförhör samt av vad han anser ha varit ihärdighet.
Såsom framgår av punkterna 73–78 i denna dom var den femte bedömarens bedömning endast en av flera omständigheter som beaktades av SH5-panelen.
Tvärtemot vad sökanden har gjort gällande framgår det för övrigt inte av motiveringen till beslutet att avslå bidragsansökan att SH5-panelen villkorslöst upprepade den femte bedömarens bedömning.
Vad beträffar påståendet att SH5-panelen beslutade att avslå bidragsansökan under påverkan av det förfarande avseende forskningsetiskt fel som pågick mot sökanden, vilket förfarande sedan avvisades, har sökanden inte anfört något som kan styrka en sådan påverkan.
För det första är den påstådda likheten mellan den femte bedömarens kritik och anklagelserna mot sökanden inom ramen för förfarandet avseende forskningsetiskt fel inte tillräckliga för att styrka en påverkan från detta förfarande. Inte heller kan en sådan påverkan härledas ur påståendet att denna bedömare använde en ton som förde tankarna till ett korsförhör vid intervjun med sökanden.
Den femte bedömarens bedömning är nämligen endast en av flera aspekter som beaktades av SH5-panelen, och dessutom framgår det inte av motiveringen till beslutet att avslå bidragsansökan att SH5-panelen grundade sitt beslut på anklagelserna om att andra forskares arbete hade använts.
För det andra är påståendet att medlemmar av etikkommittén närvarade vid intervjun med sökanden, även om det skulle anses styrkt, inte i sig tillräckligt för att i avsaknad av annan bevisning styrka att SH5-panelen valde ut förslag på grundval av ett annat kriterium än vetenskaplig spetskompetens. Genomförandeorganet har för övrigt bestritt att medlemmarav etikkommittén var närvarande vid intervjun med sökanden. Sökanden har inte lagt fram någon bevisning i detta avseende.
Den omständigheten att ordföranden för SH5-panelen underrättades om att ett förfarande avseende forskningsetiskt fel pågick mot sökanden är för det tredje inte heller av den arten att detta, i avsaknad av annan bevisning, styrker att förfarandet påverkade panelen.
Sökanden har följaktligen inte visat att SH5-panelen begick något sakfel eller gjorde någon uppenbart oriktig bedömning när den beslutade att avslå bidragsansökan.
De omständigheter som anförts av sökanden kan inte heller styrka att det varit fråga om maktmissbruk, eftersom det saknas objektiva, relevanta och samstämmiga uppgifter som visar att de bedömningskriterier som tillämpades och den bedömning som gjordes av förslaget och intervjun med sökanden hade ett annat syfte än att bedöma förslagets vetenskapliga kvalitet.
Sökanden har således inte kunnat visa att beslutet att avslå bidragsansökan var rättsstridigt.
Därmed är beslutet av den 26 februari 2016, i vilket det slås fast att EFR:s regler har iakttagits, inte rättsstridigt i de avseenden som påståtts.
Talan kan således inte vinna bifall såvitt avser den andra grunden.
Den tredje grunden, avseende maktmissbruk till följd av ett åsidosättande av EFR:s regler om bedömning av forskningsförslag
Sökanden har först och främst gjort gällande att hans forskningsförslag inte har bedömts på grundval av kriteriet om vetenskaplig spetskompetens och har bestritt bedömningen av förslagets förtjänster, i vilken utsträckning den tekniska aspekten av förslaget måste behärskas enligt SH5-panelen och sökandens meritförteckning.
Vidare har sökanden kritiserat SH5-panelen för att den gjorde en ytlig granskning och grundade sig på vederlagda omständigheter.
Sökanden har också hävdat att SH5-panelen gjorde en oriktig bedömning av den innovativa karaktären hos hans forskningsförslag och att den inte kunde grunda sin bedömning på huvudforskarens kunskaper om en underordnad teknisk aspekt.
Slutligen är det både motstridigt och i strid med alla logik som vilar på förtjänst att fem mycket positiva bedömningar omvandlas till en enda negativ bedömning.
Genomförandeorganet har bestritt detta resonemang.
Sökanden har genom den tredje grunden bestritt den vetenskapliga bedömningen av hans forskningsförslag, i vilken grad SH5-panelen kräver att den tekniska aspekten behärskas, bland annat att en teknisk fråga som sökanden anser vara underordnad beaktades, och av hans meritförteckning. Sökanden har även kritiserat SH5-panelen för att den gjorde ytliga granskningar och grundade sig på omständigheter som vederlagts. Sökanden har hävdat att det strider mot EFR:s regler och utgör maktmissbruk att omvandla fem positiva bedömningar till ett negativt avgörande.
Såsom framgår av prövningen av de två första grunderna kan ett sakfel, en uppenbart oriktig bedömning, maktmissbruk eller ett åsidosättande av EFR:s regler inte fastställas genom klagandens resonemang om den vetenskapliga bedömningen av hans forskningsförslag, i vilken utsträckning SH5-panelen kräver att den tekniska aspekten behärskas, bland annat att en teknisk fråga som han anser vara av underordnad betydelse beaktades, resonemanget om ett sakfel och den påstådda skillnaden mellan resultatet av de enskilda bedömningarna och beslutet att avslå bidragsansökan.
Sökanden har således inte kunnat visa att beslutet att avslå bidragsansökan var rättsstridigt.
Därmed är beslutet av den 26 februari 2016, i vilket det slås fast att EFR:s regler har iakttagits, inte rättsstridigt i de avseenden som påståtts.
Talan kan således inte vinna bifall såvitt avser den tredje grunden.
Det följer av ovanstående att yrkandena om ogiltigförklaring av beslutet att avslå bidragsansökan och beslutet av den 26 februari 2016, således det första och det andra yrkandet, ska ogillas.
Sökanden har åberopat den påstådda rättsstridigheten hos beslutet att avslå bidragsansökan och beslutet av den 26 februari 2016 till stöd för sitt yrkande att tribunalen ska ogiltigförklara föregående rättsakter, rättsakter som har ett samband med dem som avses i talan och följande rättsakter, däribland förteckningen över godkända projekt, och ålägga genomförandeorganet att ta med hans forskningsförslag bland de projekt som ska finansieras.
Mot bakgrund av att talan inte kan vinna bifall såvitt avser de grunder som rör beslutet att avslå bidragsansökan och beslutet av den 26 februari 2016, ska yrkandena avseende att tribunalen ska ogiltigförklara föregående rättsakter, rättsakter som har ett samband med dem som avses i talan och följande rättsakter, samt förteckningen över godkända projekt och ålägga genomförandeorganet att ta med hans forskningsförslag bland de projekt som ska finansieras, ogillas.
Begäran om företeende av handlingar
Sökanden har yrkat att tribunalen ska förplikta kommissionen att förete rangordningen av de projekt som godkänts för finansiering av SH5-panelen, de slutliga bedömningarna, de enskilda bedömningarna och anteckningarna om de projekt som SH5-panelen godkänt och finansierat, klagomålet om forskningsetiskt fel riktat mot hans forskningsförslag, namnet på den femte anonyma bedömaren av hans forskningsförslag och inspelningen av hans intervju med SH5-panelen den 12 november 2015.
För att tribunalen ska kunna avgöra om det är ändamålsenligt för ett korrekt genomförande av rättegången att förordna om företeende av vissa handlingar, anges i rättspraxis att den part som har framställt begäran om detta ska ange vilka handlingar det gäller och tillhandahålla tribunalen åtminstone några upplysningar som bekräftar att dessa handlingar behövs under rättegången (dom av den 17 december 1998, Baustahlgewebe/kommissionen,
C‑185/95 P
,
EU:C:1998:608
, punkt
, och dom av den 8 oktober 2008, Sogelma/AER,
T‑411/06
,
EU:T:2008:419
, punkt
).
Först och främst skulle det endast vara ändamålsenligt att ta del av rangordningen av de projekt som godkänts och finansierats av SH5-panelen liksom slutbedömningarna, de enskilda bedömningarna och anteckningarna om dessa projekt om jämförelsen mellan sökandens forskningsförslag och dessa projekt kunde visa på en uppenbart oriktigt bedömning eller på att SH5-panelen åsidosatt EFR:s regler.
Denna jämförelse ingår emellertid i den vetenskapliga bedömningen av forskningsförslagen.
I avsaknad av varje bevis på en oriktig bedömning av sökandens forskningsförslag kan en sådan jämförelse dock inte i sig visa på en uppenbart oriktig bedömning eller på ett åsidosättande av EFR:s regler.
Därmed är det inte ändamålsenligt för målets avgörande att rangordningen av de godkända projekten, slutbedömningarna, de enskilda bedömningarna och anteckningarna om dessa projekt företes.
Såsom framgår av punkterna 87–90 och 121–123 i denna dom är klagomålet avseende forskningsetiskt fel riktat mot sökandens forskningsförslag inte ändamålsenligt i detta mål, eftersom det, i avsaknad av annan bevisning och bevis på att SH5-panelen låtit sig påverkas av detta klagomål vid bedömningen av sökandens förslag, inte kan visa på maktmissbruk, en uppenbart oriktig bedömning eller ett åsidosättande av EFR:s regler.
Samma sak gäller vad beträffar namnet på den femte anonyma bedömaren.
Slutligen är inspelningen av intervjun inte heller relevant i detta mål, eftersom innehållet i sökandens intervju inte bestritts av parterna och inte kan visa att det förekommit maktmissbruk, en uppenbart oriktig bedömning eller ett åsidosättande av EFR:s regler.
Således finns det ingen anledning att förordna om företeende av dessa handlingar.
Av det ovan anförda följer att talan ska ogillas i sin helhet.
Rättegångskostnader
Enligt artikel 134.1 i tribunalens rättegångsregler ska tappande rättegångsdeltagare förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Genomförandeorganet har yrkat att sökanden ska förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Sökanden har tappat målet och ska därför bära sina rättegångskostnader och ersätta genomförandeorganets rättegångskostnader.

Mot denna bakgrund beslutar
TRIBUNALEN (andra avdelningen)
följande:

1)
Talan ogillas.

2)
Graziano Ranocchia ska ersätta rättegångskostnaderna.

Prek
Buttigieg
Berke
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 5 februari 2018.
Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: italienska.