CELEX: 62021CJ0162
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu
Vide
Regula (EK) Nr. 1107/2009
Augu aizsardzības līdzekļu laišana tirgū
53. panta 1. punkts
Ārkārtas situācijas augu aizsardzībā
Atkāpe
Piemērošanas joma
Sēklas, kas apstrādātas ar augu aizsardzības līdzekļu palīdzību
Neonikotinoīdi
Darbīgās vielas, kas rada paaugstinātu risku bitēm
Aizliegums laist tirgū un izmantot sēklas, kas apstrādātas, izmantojot augu aizsardzības līdzekļus, kuru sastāvā ir šādas darbīgās vielas
Īstenošanas regula (ES) 2018/784 un Īstenošanas regula (ES) 2018/785
Atkāpes nepiemērojamība
Cilvēku veselības un vides aizsardzība
Piesardzības princips

Šis lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1107/2009 (2009. gada 21. oktobris) par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, ar ko atceļ Padomes Direktīvas 79/117/EEK un 91/414/EEK (
OV 2009, L 309, 1. lpp.
), 53. pantu.
Šis lūgums ir iesniegts saistībā ar tiesvedību starp divām apvienībām pesticīdu apkarošanai un bioloģiskās daudzveidības veicināšanai,
Pesticide Action Network Europe ASBL
un
Nature et Progrès Belgique ASBL
, kā arī biškopi TN un
État belge
(Beļģijas valsts), ko pārstāv
ministre des Classes moyennes, des Indépendants, des PME, de l’Agriculture et de l’Intégration sociale, chargé des Grandes villes
(mazo un vidējo uzņēmumu, pašnodarbināto un lauksaimniecības un sociālās integrācijas ministrs, kas atbildīgs par lielpilsētām), par valsts lēmumiem, ar kuriem atļauts, pirmkārt, laist tirgū Eiropas Savienībā aizliegtu darbīgo vielu saturošus augu aizsardzības līdzekļus, ar ko apstrādā sēklas, un, otrkārt, ar šiem līdzekļiem apstrādātu sēklu tirdzniecību un sēšanu.
Atbilstošās tiesību normas
Direktīva 2009/128/EK
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/128/EK (2009. gada 21. oktobris), ar kuru nosaka Kopienas sistēmu pesticīdu ilgtspējīgas lietošanas nodrošināšanai (
OV 2009, L 309, 71. lpp.
), 14. panta 1. punktā ir noteikts:
“Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai sekmētu augu aizsardzību, kurā lieto maz pesticīdu, pēc iespējas dodot priekšroku risinājumiem, kas neprasa lietot ķīmiskus līdzekļus, lai profesionālie pesticīdu lietotāji pārietu uz citādiem līdzekļiem un paņēmieniem, kas rada mazāku risku cilvēku veselībai un videi un kas pieejami vienas un tās pašas kaitēkļu radītās problēmas risināšanai. Augu aizsardzība, kurā lieto maz pesticīdu, ietver integrēto augu aizsardzību [..].”
Regula Nr. 1107/2009
Regulas Nr. 1107/2009 8., 24., 32. un 33. apsvērums ir formulēti šādi:
“(8)
Šīs regulas mērķis ir nodrošināt augstu cilvēku un dzīvnieku veselības un vides aizsardzības pakāpi, vienlaikus saglabājot Kopienas lauksaimniecības konkurētspēju. [..] Būtu jāpiemēro piesardzības princips un šai regulai būtu jānodrošina, ka ražotāji sniedz pierādījumus, ka saražotajām un tirgū laistām vielām un līdzekļiem nav nekādas kaitīgas ietekmes uz cilvēku vai dzīvnieku veselību un nekādas nevēlamas iedarbības uz apkārtējo vidi.
[..]
(24)
Noteikumiem, kuri reglamentē atļauju piešķiršanu, ir jānodrošina augsts aizsardzības standarts. Jo īpaši, piešķirot atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, mērķim aizsargāt cilvēku un dzīvnieku veselību un vidi vajadzētu būt prioritāram attiecībā pret mērķi uzlabot augu ražību. Tādēļ pirms augu aizsardzības līdzekļu laišanas tirgū būtu jāpierāda, ka tie dod noteiktu labumu augkopībai un tiem nav nekādas kaitīgas ietekmes uz cilvēku vai dzīvnieku, tostarp neaizsargātāko grupu, veselību vai nekādas nevēlamas iedarbības uz vidi.
[..]
(32)
Izņēmuma gadījumos dalībvalstīm tomēr jādod iespēja izsniegt atļaujas šajā regulā minētajiem nosacījumiem neatbilstošiem augu aizsardzības līdzekļiem, ja tas jādara tādēļ, ka augkopību vai ekosistēmas apdraud briesmas, ko nevar novērst ar citu saprātīgu līdzekļu palīdzību. Šādas pagaidu atļaujas būtu jāizskata Kopienas mērogā.
(33)
Kopienas tiesību aktos par sēklām paredzēta sēklu brīva kustība Kopienā, taču tajos nav īpašu noteikumu sēklām, kuras apstrādātas ar augu aizsardzības līdzekļiem. Tādēļ šādi noteikumi būtu jāiekļauj šajā regulā. Ja apstrādātas sēklas rada nopietnu apdraudējumu cilvēku vai dzīvnieku veselībai vai videi, dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai veikt aizsardzības pasākumus.”
Šīs regulas 1. panta 3. un 4. punktā ir noteikts:
“3.   Šīs regulas mērķis ir nodrošināt cilvēku un dzīvnieku veselības, kā arī vides augsta līmeņa aizsardzību un uzlabot iekšējā tirgus darbību, saskaņojot noteikumus par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, vienlaikus veicinot lauksaimniecisko ražošanu.
4.   Regulas noteikumu pamatā ir piesardzības princips, lai nodrošinātu, ka darbīgajām vielām un līdzekļiem, kas laisti tirgū, nav kaitīga ietekme uz cilvēku veselību vai vidi. [..]”
Minētās regulas 2. panta 1. punktā ir paredzēts:
“Šī regula attiecas uz produktiem tādā formā, kādā tos piegādā lietotājiem un kurā ir darbīgās vielas, aizsargvielas vai sinerģisti vai kas sastāv no tām un kas ir paredzēti kādam no šādiem lietojumiem:
a)
augu vai augu produktu aizsardzībai pret visiem kaitīgiem organismiem vai šādu organismu ietekmes nepieļaušanai, ja vien par šo līdzekļu galveno mērķi neuzskata higiēnas nodrošināšanu, bet ne augu vai augu produktu aizsardzību;
[..].
Tādi līdzekļi še turpmāk minēti kā “aizsardzības līdzekļi”.”
Šīs pašas regulas 3. panta 5., 9., 10. un 17. punktā ir noteikts:
“Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
[..]
5)
“augi” ir dzīvie augi un dzīvās augu daļas, ieskaitot svaigus augļus, dārzeņus un sēklas;
[..]
9)
“laišana tirgū” ir glabāšana, lai pārdotu Kopienā, tostarp piedāvāšana pārdošanai vai jebkāda cita nodošana par maksu vai bez tās, un pārdošana, izplatīšana un citāda nodošana, taču ne nodošana atpakaļ iepriekšējam pārdevējam. Šajā regulā laišanu brīvā apgrozībā Kopienas teritorijā uzskata par laišanu tirgū;
10)
“augu aizsardzības līdzekļa atļauja” ir administratīvs akts, ar ko dalībvalsts kompetentā iestāde atļauj savā teritorijā laist tirgū kādu augu aizsardzības līdzekli;
[..]
17)
[..]
Attiecībā uz lietojumu siltumnīcās, apstrādei pēc ražas novākšanas, tukšu noliktavas telpu apstrādei un sēklu apstrādei – zona ir visas I pielikumā minētās zonas.”
Regulas Nr. 1107/2009 28. panta “Atļaujas piešķiršana laišanai tirgū un lietošanai” 1. punktā ir noteikts:
“Augu aizsardzības līdzekli nelaiž tirgū vai nelieto, ja vien tam attiecīgajā dalībvalstī nav piešķirta atļauja saskaņā ar šo regulu.”
Šīs regulas 29. panta “Prasības atļaujas piešķiršanai laišanai tirgū” 1. punkta a) apakšpunktā ir paredzēts:
“Neskarot 50. pantu, augu aizsardzības līdzekli atļauj tikai tad, ja saskaņā ar 6. punktā minētajiem vienotajiem principiem tas atbilst šādām prasībām:
a)
tā darbīgās vielas, aizsargvielas un sinerģisti ir apstiprināti.”
Minētās regulas 33. panta “Pieteikums atļaujas saņemšanai vai grozīšanai” 2. punkta b) apakšpunkts attiecas uz sēklu apstrādi.
Šīs pašas regulas 40. panta, kas attiecas uz atļauju savstarpējo atzīšanu, 1. punkta c) apakšpunktā ir paredzēta sēklu apstrāde.
Saskaņā ar Regulas Nr. 1107/2009 49. pantu “Apstrādātu sēklu laišana tirgū”:
“1.   Dalībvalstis neaizliedz laist tirgū un lietot sēklas, kas apstrādātas ar augu aizsardzības līdzekļiem, kuri apstiprināti šādam lietojumam vismaz vienā dalībvalstī.
2.   Ja pastāv pamatotas bažas, ka 1. punktā minētās apstrādātās sēklas var izraisīt nopietnu apdraudējumu cilvēku vai dzīvnieku veselībai vai videi un ka šādu apdraudējumu nevar pietiekami novērst ar attiecīgās(-o) dalībvalsts(-u) veiktiem pasākumiem, saskaņā ar 79. panta 3. punktā minēto regulatīvo procedūru nekavējoties veic pasākumus, lai ierobežotu vai aizliegtu šādi apstrādātu sēklu lietošanu un/vai pārdošanu. Pirms šādu pasākumu veikšanas Komisija izskata pierādījumus un var lūgt [Eiropas Pārtikas nekaitīguma (
EFSA
)] Iestādes atzinumu. Komisija var [
EFSA
] noteikt termiņu šāda atzinuma sniegšanai.
3.   Piemēro 70. un 71. pantu.
4.   Neskarot citus Kopienas tiesību aktus, kas attiecas uz sēklu marķēšanu, apstrādātu sēklu marķējumā un pavaddokumentos norāda tā augu aizsardzības līdzekļa nosaukumu, ar kuru sēklas apstrādātas, tās(-o) darbīgās(-o) vielas(-u) nosaukumu(-us), kura(-as) ir minētajā līdzeklī, standartfrāzes par piesardzības pasākumiem [..] un vajadzības gadījumā riska samazināšanas pasākumus, kuri paredzēti attiecīgā līdzekļa atļaujā.”
Šīs regulas 53. pants “Ārkārtas situācijas augu aizsardzībā” ir formulēts šādi:
“1.   Atkāpjoties no 28. panta, īpašos apstākļos dalībvalsts uz laikposmu, kas nepārsniedz 120 dienas, var piešķirt atļauju laist tirgū augu aizsardzības līdzekļus ierobežotai un kontrolētai lietošanai, ja šāds pasākums šķiet vajadzīgs, jo radies apdraudējums, kuru nevar novērst ar citiem pieņemamiem līdzekļiem.
Attiecīgā dalībvalsts tūlīt informē pārējās dalībvalstis un Komisiju par pieņemto pasākumu, sniedzot sīku informāciju par situāciju un pasākumiem, kas veikti patērētāju aizsardzībai.
[..]
4.   1. līdz 3. punktu nepiemēro augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir vai kurus veido ģenētiski modificēti organismi, ja vien tie nav atļauti saskaņā ar [Eiropas Parlamenta un Padomes] Direktīvu 2001/18/EK [(2001. gada 12. marts) par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu (
OV 2001, L 106, 1. lpp.
)].”
Minētās regulas 66. panta 1. punktā ir precizēts, ka vārdus “augu aizsardzības līdzekļi” var aizstāt ar precīzāku produkta veida aprakstu, tostarp “insekticīds”.
Īstenošanas regula (ES) 2018/784
Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2018/784 (2018. gada 29. maijs), ar ko attiecībā uz darbīgās vielas klotianidīna apstiprināšanas nosacījumiem groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 540/2011 (
OV 2018, L 132, 35. lpp.
), 6., 11. un 13. apsvērumā ir minēts:
“6)
Komisija apspriedās ar [ESFA], kas savu secinājumu par klotianidīna riska novērtējumu sniedza 2016. gada 13. oktobrī. [..] [ESFA] konstatēja, ka vairumā kultūru pastāv augsts akūts risks bitēm, ko rada darbīgo vielu klotianidīnu saturoši augu aizsardzības līdzekļi. Konkrētāk attiecībā uz putekļu iedarbību [ekspozīciju] [ESFA] konstatēja, ka pastāv augsts akūts risks bitēm saistībā ar ziemājiem un nav izslēdzams augsts hronisks risks saistībā ar cukurbietēm. Attiecībā uz kontaminēto putekšņu un nektāra atlieku patēriņu tika konstatēts augsts akūts un hronisks risks un nav izslēdzams augsts risks saistībā ar lielāko daļu lietojumu uz lauka. Saistībā ar visiem lietojumiem uz lauka hronisks un akūts risks bitēm konstatēts arī pēckultūrās. Pieteikuma iesniedzēji nav snieguši datus par meža kokaudzētavām, tāpēc nav izslēdzams risks bitēm. Turklāt [ESFA] konstatēja vairākas datu nepilnības.
11)
[..] Ņemot vērā vajadzību nodrošināt tādu drošības un aizsardzības līmeni, kas atbilst augstajam dzīvnieku veselības aizsardzības līmenim Savienībā, ir lietderīgi aizliegt visus lietojumus ārpus telpām. Tāpēc ir lietderīgi atļaut klotianidīnu izmantot tikai pastāvīgās siltumnīcās un noteikt, ka izaudzētā kultūra visu tās dzīves ciklu ir jātur pastāvīgā siltumnīcā, lai tā netiktu pārstādīta ārpus tās.
[..]
13)
Ņemot vērā riskus, ko bitēm rada apstrādātas sēklas, tādu sēklu laišanai tirgū un izmantošanai, kas apstrādātas ar klotianidīnu saturošiem augu aizsardzības līdzekļiem, būtu jāpiemēro tie paši ierobežojumi, kas attiecas uz klotianidīna izmantošanu. Tādēļ ir lietderīgi noteikt, ka sēklas, kas apstrādātas ar klotianidīnu saturošiem augu aizsardzības līdzekļiem, nelaiž tirgū un nelieto, izņemot, ja sēklas paredzēts lietot tikai pastāvīgās siltumnīcās un no tām izaudzētā kultūra visā tās dzīves cikla laikā tiek turēta pastāvīgā siltumnīcā.”
Saskaņā ar šīs īstenošanas regulas 2. pantu “Aizliegums laist tirgū un izmantot apstrādātas sēklas”:
“Sēklas, kas apstrādātas ar klotianidīnu saturošiem augu aizsardzības līdzekļiem, nelaiž tirgū un neizmanto, izņemot, ja:
a)
sēklas paredzēts izmantot tikai pastāvīgās siltumnīcās; un
b)
izaudzētā kultūra visā tās dzīves cikla laikā tiek turēta pastāvīgā siltumnīcā.”
Īstenošanas regula (ES) 2018/785
Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2018/785 (2018. gada 29. maijs), ar ko attiecībā uz darbīgās vielas tiametoksama apstiprināšanas nosacījumiem groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 540/2011 (
OV 2018, L 132, 40. lpp.
), 11. un 13. apsvērums, kā arī 2. pants ir formulēti identiski Īstenošanas regulas 2018/784 preambulas 11. un 13. apsvērumam, kā arī 2. pantam, izņemot atsauci uz darbīgo vielu “tiametoksams”, nevis uz darbīgo vielu “klotianidīns” pēdējās minētajās tiesību normās.
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
Kā izriet no lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu, klotianidīns un tiametoksams ir neonikotinoīdu grupas darbīgās vielas, kuras lauksaimniecībā izmanto kā insekticīdus sēklu apvalkam.
Šīm vielām, ko Komisija apstiprināja 1991. gadā, kopš 2013. gada tika noteikti ierobežojumi – bitēm radītā apdraudējuma dēļ un ņemot vērā vajadzību nodrošināt tādu drošības un aizsardzības līmeni, kas atbilst augstajam dzīvnieku veselības aizsardzības līmenim Savienībā, – ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) Nr. 485/2013 (2013. gada 24. maijs), ar ko groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 540/2011 attiecībā uz darbīgo vielu klotianidīna, tiametoksama un imidakloprīda apstiprināšanas nosacījumiem un tādu sēklu izmantošanas un tirdzniecības aizliegšanu, kuras apstrādātas ar augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur minētās darbīgās vielas (
OV 2013, L 139, 12. lpp.
), un pēc tam ar Īstenošanas regulām 2018/784 un 2018/785. Tajās tostarp ir paredzēts aizliegums laist tirgū un izmantot sēklas, kas apstrādātas ar darbīgajām vielām klotianidīnu un tiametoksamu, – izņemot audzēšanu pastāvīgās siltumnīcās – visā to dzīves ciklā, lai iegūtās kultūras netiktu pārstādītas ārā.
No Tiesas rīcībā esošajiem lietas materiāliem izriet, ka klotianidīna atļaujas termiņš beidzās 2019. gada 31. janvārī, savukārt tiametoksama atļaujas termiņš – 2019. gada 30. aprīlī, jo pieteikuma iesniedzēji ir atsaukuši savus attiecīgos pieteikumus par šo darbīgo vielu atļauju pagarināšanu, kālab to izmantošana Savienībā turpmāk ir aizliegta.
2018. gada 19. oktobrī Beļģijas iestādes, atsaukdamās uz Regulas Nr. 1107/2009 53. panta 1. punktā paredzēto atkāpes un pagaidu režīmu, uz laiku atļāva laist tirgū augu aizsardzības līdzekļus, kas satur klotianidīnu (
Bayer AG
ražoto “Poncho Beta”) un tiametoksamu (
Syngenta
ražoto “Cruiser 600 FS”), lai apstrādātu cukurbiešu sēklas.
Ar 2018. gada 7. decembra vēstulēm tika piešķirtas vēl četras citas pagaidu atļaujas laist tirgū augu aizsardzības līdzekļus, kas satur šīs darbīgās vielas, lai varētu izsēt ar šiem produktiem apstrādātās sēklas, proti, cukurbiešu, burkānu, salātu, endīvju, sarkano cigoriņu un salātgalvas cigoriņu sēklas.
2019. gada 21. janvārī prasītāji pamatlietā cēla prasību iesniedzējtiesā, lūdzot apturēt un atcelt šīs atļaujas.
Prasītāji pamatlietā būtībā apgalvo, ka neonikotinoīdus izmanto aizvien vairāk un vairāk, izmantojot sēklu apvalkošanas tehniku, un tā vietā, lai tos izsmidzinātu uz kultūraugiem, tos preventīvi pielieto sēklām pirms to izsēšanas. Tādējādi lauksaimnieki iepērkot sēklas, kas jau ir apstrādātas ar tādu augu aizsardzības līdzekļu palīdzību, kuri satur šīs darbīgās vielas, neatkarīgi no tā, vai tajās ir vai nav kukaiņi, kurus ar šiem līdzekļiem ir paredzēts iznīcināt.
Prasītāji pamatlietā uzskata, ka gan Eiropas Parlaments, gan Komisija ir pauduši bažas, ka dalībvalstis aizvien vairāk izmanto Regulas Nr. 1107/2009 53. panta 1. punktā paredzēto atkāpi, pārmērīgi piešķirot steidzamas atļaujas vairākus gadus pēc kārtas, ja nevar pierādīt apdraudējumu kultūraugiem, ar mērķi regulēt augu augšanu vai atvieglot to ražas novākšanu vai uzglabāšanu. Ņemot vērā jaunos zinātniskos datus par klotianidīna un tiametoksama toksisko ietekmi uz bitēm, Komisija esot aizliegusi pārdot un izmantot ar darbīgās vielas saturošiem augu aizsardzības līdzekļiem apvalkotās sēklas.
Iesniedzējtiesā mazo un vidējo uzņēmumu, pašnodarbināto un lauksaimniecības un sociālās integrācijas ministrs, kas atbildīgs par lielpilsētām, tostarp apgalvo, ka prasītāji pamatlietā nav pierādījuši to datu atbilstību, uz kuriem viņi atsaucas, un turklāt nav iesnieguši nevienu pierādījumu, kas pamatotu šo produktu izmantošanas aizliegumu apstākļos, kādi paredzēti aplūkotajās atļaujās.
Iesniedzējtiesa šaubās gan par Regulas Nr. 1107/2009 53. panta piemērošanas jomu, gan par tajā paredzētās atkāpes tvērumu.
Šādos apstākļos
Conseil d’État
(Valsts padome, Beļģija) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai Regulas [Nr. 1107/2009] 53. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstij ar to ir atļauts konkrētos apstākļos piešķirt atļauju apstrādāt, pārdot vai sēt ar augu aizsardzības līdzekļiem apstrādātas sēklas?
2)
Ja uz pirmo jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde, vai Regulas [Nr. 1107/2009] 53. pantu konkrētos apstākļos drīkst piemērot augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur darbīgās vielas, kuru laišana tirdzniecībā vai lietošana Eiropas Savienības teritorijā ir ierobežota vai aizliegta [..]?
3)
Vai Regulas [Nr. 1107/2009] 53. pantā minētie “īpašie apstākļi” ir attiecināmi uz situācijām, kurās apdraudējums nav drošs, bet tikai ticams?
4)
Vai Regulas [Nr. 1107/2009] 53. pantā minētie “īpašie apstākļi” ir attiecināmi uz situācijām, kurās apdraudējums ir paredzams, parasts un pat ciklisks?
5)
Vai Regulas [Nr. 1107/2009] 53. pantā lietotā vārdkopa [apdraudējumus, kuru] “nevar novērst ar citiem pieņemamiem līdzekļiem”, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to, ņemot vērā [šīs] regulas 8. apsvēruma formulējumu, ir piešķirta vienāda nozīme augstas cilvēku un dzīvnieku veselības un vides aizsardzības pakāpes nodrošināšanai, no vienas puses, un Kopienas lauksaimniecības konkurētspējas saglabāšanai, no otras puses?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Par pirmo un otro jautājumu
Ar pirmo un otro jautājumu, kuri ir jāizskata kopā, iesniedzējtiesa būtībā vaicā, vai Regulas Nr. 1107/2009 53. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to dalībvalsts, ievērojot tajā paredzētos nosacījumus, var atļaut laist tirgū sēklu apstrādei paredzētos augu aizsardzības līdzekļus, kā arī laist tirgū un izmantot sēklas, kas ir apstrādātas ar šiem līdzekļiem, kaut arī ar šiem pašiem līdzekļiem apstrādāto sēklu laišana tirgū un izmantošana ir skaidri aizliegta ar īstenošanas regulu.
Tāpat jāatgādina, kā tas precizēts šī sprieduma 19. un 20. punktā, ka ar Īstenošanas regulu 2018/784 un Īstenošanas regulu 2018/785 bija aizliegts laist tirgū un lietot ārā sēklas, kas apstrādātas ar augu aizsardzības līdzekļiem, kuri tostarp satur darbīgās vielas klotianidīnu un tiametoksamu, kas ir pamatlietā aplūkoto atļauju pamatā.
Precīzāk – šo īstenošanas regulu 2. pantā ir paredzēts, ka sēklas, kas apstrādātas ar tādiem augu aizsardzības līdzekļiem, kuri satur šādas darbīgās vielas, netiek nedz laistas tirgū, nedz izmantotas, izņemot gadījumus, kad sēklas ir paredzēts izmantot vienīgi pastāvīgajās siltumnīcās un ja izaudzētā kultūra visā tās dzīves cikla laikā tiek turēta pastāvīgā siltumnīcā.
Šāds šo darbīgo vielu izmantošanas ierobežojums attiecībā uz pastāvīgajām siltumnīcām, kālab iegūtais kultūraugs nav pārstādīts ārpus siltumnīcas, ir pamatots – kā tas atspoguļots minēto īstenošanas regulu 11. un 13. apsvērumā – ar riskiem bitēm, kas rodas tādu augu aizsardzības līdzekļu dēļ, kuri satur minētās darbīgās vielas, un ar vajadzību nodrošināt tādu drošības un aizsardzības līmeni, kas atbilst augstajam dzīvnieku veselības aizsardzības līmenim Savienībā.
Tādējādi iesniedzējtiesas jautājumi attiecas uz iespēju atļaut laist tirgū augu aizsardzības līdzekļus sēklu apstrādei, kā arī ar šiem produktiem apstrādātas sēklas un to izmantošanu, atkāpjoties no skaidri izteikta aizlieguma pasākuma, kas pieņemts, pamatojoties uz Regulas Nr. 1107/2009 49. panta 2. punktu.
Vispirms jāuzsver, ka Regulas Nr. 1107/2009 53. panta 1. punkts ir atkāpe no šīs regulas 28. panta 1. punktā iekļautā vispārējā noteikuma, saskaņā ar kuru augu aizsardzības līdzekli var laist tirgū vai izmantot tikai tad, ja attiecīgajā dalībvalstī tam ir piešķirta atļauja saskaņā ar minēto regulu. Saskaņā ar iedibinātu judikatūru atkāpes ir jāinterpretē šauri (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2021. gada 4. marts, Agrimotion,
C‑912/19
,
EU:C:2021:173
,
28.
punkts).
Turklāt jāatgādina, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru, interpretējot Savienības tiesību normu, ir jāņem vērā ne tikai tās teksts, bet arī tās konteksts un šo normu ietverošā tiesiskā regulējuma mērķi (spriedums, 2018. gada 25. jūlijs, Confédération paysanne u.c.,
C‑528/16
,
EU:C:2018:583
,
42.
punkts un tajā minētā judikatūra).
Vispirms attiecībā uz Regulas Nr. 1107/2009 53. panta 1. punkta formulējumu ir jākonstatē – no tā izriet, ka šī tiesību norma ir piemērojama, “atkāpjoties no [šīs regulas] 28. panta”.
Šajā ziņā jānorāda, ka šīs regulas 28. panta 1. punktā ir precizēts, ka augu aizsardzības līdzekli var laist tirgū vai izmantot tikai tad, ja attiecīgajā dalībvalstī tam ir piešķirta atļauja saskaņā ar minēto regulu, jo tās 28. panta 2. punktā ir uzskaitīti gadījumi, kuros atļauja nav vajadzīga.
Saskaņā ar Regulas Nr. 1107/2009 29. panta 1. punkta a) apakšpunktu šīs regulas 28. panta 1. punktā paredzētā augu aizsardzības līdzekļa atļauja ir atkarīga no tā sastāvā esošo darbīgo vielu apstiprināšanas.
No tā izriet, ka Regulas Nr. 1107/2009 53. panta 1. punktā dalībvalstīm ir atļauts, ievērojot tajā paredzētos nosacījumus, atļaut laist tirgū augu aizsardzības līdzekļus, kuros ir vielas, uz ko neattiecas apstiprināšanas regula. Savukārt šīs tiesību normas formulējums neļauj secināt, ka dalībvalstis tādējādi var atkāpties no Savienības tiesību normām, kuru mērķis tieši ir aizliegt ar augu aizsardzības līdzekļiem apstrādātu sēklu laišanu tirgū un izmantošanu.
Šajā ziņā jānorāda, ka saskaņā ar Regulas Nr. 1107/2009 33. apsvērumu Savienības likumdevējs ir paredzējis šīs regulas “īpašu noteikumu” attiecībā uz sēklām, kas ir apstrādātas ar augu aizsardzības līdzekļu palīdzību, proti, minētās regulas 49. pantu. Saskaņā ar šī panta 2. punktu, ja pastāv pamatotas bažas, ka ar tādiem augu aizsardzības līdzekļiem apstrādātas sēklas, kurus ir atļauts izmantot dalībvalstī, var radīt nopietnu apdraudējumu cilvēku vai dzīvnieku veselībai vai videi un ka šādu apdraudējumu nevar pietiekami novērst ar dalībvalsts vai attiecīgo dalībvalstu veiktajiem pasākumiem, nekavējoties ir jāveic pasākumi, lai ierobežotu vai aizliegtu šādu sēklu izmantošanu un/vai pārdošanu.
Tālab saskaņā ar Regulas Nr. 1107/2009 49. pantu pieņemtie pasākumi ir īpaši pasākumi, kuri attiecas uz sēklām, kas ir apstrādātas ar augu aizsardzības līdzekļiem. Jākonstatē, ka no Regulas Nr. 1107/2009 53. panta 1. punkta formulējuma neizriet, ka ar to būtu izdarīta atkāpe no šīs regulas 49. panta 2. punkta vai no pasākumiem, kas pieņemti, piemērojot otro minēto tiesību normu, jo pirmā minētā tiesību norma attiecas tikai uz Regulas Nr. 1107/2009 28. pantu.
Turpinājumā – runājot par kontekstu, kādā iekļaujas Regulas Nr. 1107/2009 53. panta 1. punkts, ir jānorāda, ka Savienības likumdevējs šīs regulas 32. apsvērumā ir atsaucies uz dalībvalstu iespēju izņēmuma gadījumos atļaut lietot šajā regulā minētajiem nosacījumiem neatbilstošos augu aizsardzības līdzekļus.
Lai gan no šī apsvēruma izriet, ka šī likumdevēja nodoms ir bijis ļaut dalībvalstīm atļaut lietot augu aizsardzības līdzekļus vai šajā gadījumā ar šādiem līdzekļiem apstrādātas sēklas, neievērojot šajā pašā regulā paredzētos nosacījumus, minētajā apsvērumā nekādi nav pausta šī likumdevēja griba ļaut tām atkāpties no skaidri izteikta aizlieguma lietot šādas sēklas.
Turklāt jānorāda, ka šī sprieduma 39. punktā minēto Regulas Nr. 1107/2009 53. panta 1. punkta interpretāciju apstiprina dalībvalstu pienākums saskaņā ar Direktīvas 2009/128 14. panta 1. punktu veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai sekmētu augu aizsardzību, kurā lieto maz pesticīdu, pēc iespējas dodot priekšroku risinājumiem, kas neprasa lietot ķīmiskus līdzekļus, lai profesionālie pesticīdu lietotāji pārietu uz citādiem līdzekļiem un paņēmieniem, kuri rada mazāku risku cilvēku veselībai un videi un kuri pieejami vienas un tās pašas kaitēkļu radītās problēmas risināšanai.
Visbeidzot jānorāda, ka Īstenošanas regulās 2018/784 un 2018/785 paredzētie aizlieguma pasākumi tika pieņemti, ņemot vērā vajadzību nodrošināt Savienībā augstajam dzīvnieku veselības aizsardzības līmenim atbilstošu drošības un aizsardzības līmeni, kā tas norādīts šo īstenošanas regulu 11. apsvērumā.
Šādi aizliegumi atbilst Regulas Nr. 1107/2009 mērķim, kas – kā tas precizēts šīs regulas 1. panta 3. un 4. punktā un ir atspoguļots tās 8. apsvērumā – tostarp ir nodrošināt augstu cilvēku un dzīvnieku veselības, kā arī vides aizsardzības līmeni.
Šajā ziņā jāatgādina, ka šīs tiesību normas ir balstītas uz piesardzības principu, kas ir viens no Savienības vides politikas par augstu aizsardzības līmeni pamatprincipiem saskaņā ar LESD 191. panta 2. punkta pirmo daļu, lai novērstu, ka tirgū laistās darbīgās vielas vai produkti apdraud cilvēku un dzīvnieku veselību vai vidi.
Turklāt jākonstatē, kā tas norādīts Regulas Nr. 1107/2009 24. apsvērumā, ka noteikumiem, kuri reglamentē atļauju piešķiršanu, ir jānodrošina augsts aizsardzības standarts un, piešķirot atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, mērķim aizsargāt cilvēku un dzīvnieku veselību un vidi vajadzētu būt “prioritāram” attiecībā pret mērķi uzlabot augu ražību (skat. pēc analoģijas spriedumu, 2022. gada 5. maijs, R.R. (Neatļauta produkta lietošana lauksaimniecībā),
C‑189/21
,
EU:C:2022:360
,
42.
un
43.
punkts).
Līdz ar to, kā precizēts šajā apsvērumā, pirms augu aizsardzības līdzekļu laišanas tirgū būtu jāpierāda ne tikai tas, ka tie acīmredzami sniedz labumu augu ražošanā, bet ka turklāt tiem nav arī kaitīgas ietekmes uz cilvēku vai dzīvnieku veselību.
Taču ja Regulas Nr. 1107/2009 53. panta 1. punkts būtu jāinterpretē tādējādi, ka ar to ir atļauts laist tirgū un izmantot ar augu aizsardzības līdzekļiem apstrādātas sēklas, lai gan šī laišana tirgū un izmantošana pēc Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes izvērtējuma ir skaidri aizliegta, tas, pirmkārt, būtu pretrunā šīs regulas mērķim, kas ir atgādināts šī sprieduma 46. un 47. punktā. Otrkārt, šāda interpretācija nozīmētu, ka augu ražošanas uzlabošana būtu svarīgāka nekā riska cilvēku un dzīvnieku veselībai, kā arī videi novēršana, ko varētu izraisīt ar tādu augu aizsardzības līdzekļu apstrādātu sēklu izmantošana, kuru kaitīgums ir konstatēts, tādējādi pārkāpjot šī sprieduma 48. punktā izklāstītos apsvērumus.
Šajā ziņā jāuzsver, ka tādus aizlieguma pasākumus kā Īstenošanas regulā 2018/784 un 2018/785 paredzētie Komisija veic, ievērojot stingrus nosacījumus, jo ar šādiem augu aizsardzības līdzekļiem apstrādātas sēklas var radīt nopietnu risku videi, cilvēku vai dzīvnieku veselībai.
Proti, kā norādīts Īstenošanas regulas 2018/784 6. apsvērumā, Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde tostarp ir konstatējusi, ka vairumā kultūraugu bites ir pakļautas augstam akūtam riskam un augstam hroniskam riskam, ko rada darbīgo vielu klotianidīnu saturošu augu aizsardzības līdzekļu lietošana, jo īpaši putekļu iedarbības un piesārņotu putekšņu un nektāra atlieku patēriņa dēļ. Īstenošanas regulas 2018/785 13. apsvērumā uzsvērts arī risks, ko bitēm rada apstrādātas sēklas, kas ir apstrādātas ar tiametoksamu saturošiem augu aizsardzības līdzekļiem.
Turklāt jāpiebilst, ka Regulas Nr. 1107/2009 53. panta 1. punkta interpretācija attiecas ne tikai uz tādu sēklu laišanu tirgū un lietošanu, kuras ir apstrādātas ar augu aizsardzības līdzekļiem, kas ir skaidri aizliegti ar īstenošanas regulām – šajā gadījumā uz šo sēklu izsēšanu –, bet arī uz šādu augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, lai apstrādātu minētās sēklas.
Ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus, uz pirmo un otro jautājumu ir jāatbild, ka Regulas Nr. 1107/2009 53. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts, ka dalībvalsts atļauj laist tirgū augu aizsardzības līdzekļus sēklu apstrādei, kā arī laist tirgū un izmantot ar šādiem līdzekļiem apstrādātas sēklas, ja ar šiem pašiem līdzekļiem apstrādāto sēklu laišana tirgū un izmantošana ir skaidri aizliegta ar šo pašu īstenošanas regulu.
Par trešo, ceturto un piekto jautājumu
Ņemot vērā atbildi uz pirmo un otro jautājumu, uz trešo, ceturto un piekto jautājumu nav jāatbild.
Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība izriet no tiesvedības, kas notiek iesniedzējtiesā, tāpēc tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (pirmā palāta) nospriež:

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1107/2009 (2009. gada 21. oktobris) par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, ar ko atceļ Padomes Direktīvas 79/117/EEK un 91/414/EEK, 53. panta 1. punkts

ir jāinterpretē tādējādi, ka

ar to netiek pieļauts, ka dalībvalsts atļauj laist tirgū augu aizsardzības līdzekļus sēklu apstrādei, kā arī laist tirgū un izmantot ar šādiem līdzekļiem apstrādātas sēklas, ja ar šiem pašiem līdzekļiem apstrādāto sēklu laišana tirgū un izmantošana ir skaidri aizliegta ar šo pašu īstenošanas regulu.

[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – franču.