CELEX: 62015CJ0198
Преюдициално запитване
Обща митническа тарифа
Тарифно класиране
Комбинирана номенклатура
Раздел XVII
Транспортни съоръжения
Глава 87
Автомобилни превозни средства, трактори, мотоциклети и велосипеди и други сухопътни превозни средства, техните части и принадлежности
Позиции 8703 и 8713
Превозни средства с акумулаторен електрически двигател
Понятие за инвалиди

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на позиции 8703 и 8713 от Комбинираната номенклатура (наричана по-нататък „КН“), която се съдържа в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (
ОВ L 256, 1987 г., стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3), изменена с Регламент (ЕО) № 1810/2004 на Комисията от 7 септември 2004 г. (
ОВ L 327, 2004 г., стр. 1
).
Запитването е отправено в рамките на спор между Invamed Group Ltd, Invacare UK Ltd, Days Healthcare Ltd, Electric Mobility Euro Ltd, Medicare Technology Ltd, Sunrise Medical Ltd и Invacare International SARL, от една страна, и Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (наричани по-нататък „Commissioners“) — от друга, относно тарифното класиране на електромобили.
Правна уредба
Правото на Съюза
Комбинираната номенклатура, въведена с Регламент № 2658/87, се основава на Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките, изработена от Съвета за митническо сътрудничество, понастоящем Световна митническа организация, и установена в Международната конвенция относно Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките и протокола за изменение към нея, сключена на 14 юни 1983 г. в Брюксел и одобрена от името на Европейската общност с Решение 87/369/ЕИО на Съвета от 7 април 1987 година (
ОВ L 198, 1987 г., стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 3, стр. 199). КН възпроизвежда позициите и подпозициите от Хармонизираната система до шест цифри, като само седмата и осмата цифра създават допълнителни подпозиции, които са специфични за нея.
Част първа от КН съдържа съвкупност от уводни разпоредби. В тази част в раздел I, посветен на общите разпоредби, дял A, озаглавен „Общи правила за тълкуване на [КН]“, гласи:
„Класирането на стоките в [КН] се подчинява на следните принципи:
1.
Текстът на заглавията на разделите, на главите или на подглавите има само индикативна стойност, като класирането се определя законно съгласно термините на позициите и на забележките към разделите или към главите и съгласно следващите правила, когато те не противоречат на посочените по-горе термини на позициите и на забележките към разделите или към главите.
[…]“.
Част втора от КН съдържа раздел XVII, озаглавен „Транспортни съоръжения“, който включва глава 87, чието заглавие е „Автомобилни превозни средства, трактори, мотоциклети и велосипеди и други сухопътни превозни средства, техните части и принадлежности“ и включва по-специално следните тарифни позиции:
„8703 Пътнически автомобили и други моторни превозни средства, предназначени основно за транспорт на хора (различни от тези в позиция 8702), включително товаропътническите и състезателните автомобили:
8703 10 ‐ Превозни средства, специално предназначени за придвижване върху сняг; специални превозни средства за придвижване на хора на голф игрища и подобни превозни средства:
8703 10 11 ‐ ‐ Превозни средства, специално предназначени за придвижване върху сняг, с бутален двигател, със запалване чрез компресия (дизелов двигател или дизелов двигател с термостартер) или с бутален двигател с искрово запалване:
8703 10 18‐ ‐ Други
[…]
8713 Инвалидни колички и други превозни средства за инвалиди, дори с двигател или с друг вид придвижващо устройство:
8713 10 00 ‐ Без придвижващо устройство
8713 90 00 — Други“.
По силата на член 9, параграф 1, буква а), второ тире и член 10 от Регламент № 2658/87 Европейската комисия приема обяснителни бележки към КН, които се публикуват в
Официален вестник на Европейския съюз
.
На 4 януари 2005 г. в обяснителните бележки към КН е включен следният текст с оглед на нейното единно прилагане (
ОВ C 1, стр. 3
):
„8713 Инвалидни колички и други превозни средства за инвалиди, дори с двигател или с друг вид придвижващо устройство
8713 90 00 Други
Превозните средства с двигател, специално предназначени за инвалиди, се различават от превозните средства от позиция 8703 главно защото имат:
—
максимална скорост от 10 km/h, приблизително равняваща се на скоростта на бърз ход,
—
максимална широчина 80 cm,
—
два комплекта колела, които са в контакт със земята,
—
специални приспособления за улесняване на инвалидите (например подложки за краката).
Тези превозни средства могат да имат:
—
допълнителен комплект колела (против преобръщане),
—
лесни за боравене управление и други контролни елементи (например ръкохватка за управление); тези контролни елементи по принцип са закрепени към една от облегалките; те никога не са под формата на отделна и регулируема кормилна колона.
Към тази подпозиция принадлежат превозните средства с електрически двигател, подобни на инвалидни колички, които са предназначени само за транспорт на инвалиди. Те може да са представени по следния начин:
От настоящата подпозиция обаче се изключват превозните средства с двигател, които са оборудвани с отделна и регулируема кормилна колона. Те могат да бъдат представени по следния начин и се класират в позиция 8703:
“
Спорът по главното производство и преюдициалните въпроси
Между 2004 г. и 2007 г. жалбоподателите са подали декларации за пускане в свободно обращение на някои електромобили (
mobility scooter
), внесени в Обединеното кралство. Тези електромобили са декларирани в позиция 8713 от КН като „инвалидни колички и други превозни средства за инвалиди, дори с двигател или с друг вид придвижващо устройство“. Съобразно с класифицирането в тази позиция, тези електромобили са пуснати в свободно обращение без удържане на мита, а посредством плащането на данък върху оборота при внос с намалена ставка.
Вследствие на данъчна проверка данъчната администрация класира посочените електромобили в позиция 8703 от КН като „пътнически автомобили и други моторни превозни средства, предназначени основно за транспорт на хора (различни от тези в позиция 8702), включително товаропътническите и състезателните автомобили“.
Между 24 април 2007 г. и 3 юли 2008 г. данъчната администрация издава срещу посочените дружества постановления за принудително събиране на публични държавни вземания, представляващи мита и данък върху оборота за разглежданите стоки на обща стойност 6479007 GBP (британски лири) (около 9114450 EUR).
Жалбоподателите подават жалба срещу постановленията за принудително събиране пред First Tier Tribunal (Tax Chamber) (Първоинстанционен съд (отделение по данъчни дела), Обединено кралство). Те изтъкват, че спорните електромобили трябва да бъдат класирани в позиция 8713 от КН в частност поради това, че изразът „за инвалиди“ в тази позиция не означава „само за инвалиди“.
Според запитващата юрисдикция посочените електромобили се задвижват с акумулаторни електрически двигатели. Всеки модел разполага със следните елементи: едноместна седалка (която е по-широка и чиято тапицерия е по-луксозна в най-големите модели електромобили), кормило с кормилен лост
wig wag
, платформа, свързваща предните и задните колела, на която става качването на електромобила и на която могат да се държат краката по време на пътуване, както и четири колела (две задни и две предни) или три колела (две задни и едно предно). Повечето от седалките разполагат с подвижни регулируеми облегала за лактите, а много от седалките могат да се повдигат и свалят, и въртят на 360 градуса.
Запитващата юрисдикция изхожда от принципа, че важни обстоятелства са в подкрепа на класирането на разглежданите електромобили в позиция 8713 на КН. Същевременно тя изразява съмнения относно това класиране.
При тези обстоятелства First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Първоинстанционен съд (отделение по данъчни дела) решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Думите „за инвалиди“ означават ли „само“ за инвалиди?
2)
Какво е значението на думата „инвалиди“, по-специално:
a)
дали се отнася само за лица, които имат и увреждане освен ограничена способност за ходене или за свободно ходене, или включва лица, които имат единствено ограничена способност за ходене или за свободно ходене;
б)
дали „инвалиди“ включва повече от леко ограничена способност;
в)
дали временно ограничена способност, като например вследствие на счупен крак, може да бъде увреждане?
3)
Като изключват електромобилите, оборудвани с отделни и регулируеми кормилни колони („scooters“), променят ли обяснителните бележки към КН от 4 януари 2005 г. значението на позиция 8713 от КН?
4)
Възможността за използване на едно превозно средство от лице без увреждане засяга ли тарифното класиране, ако може да се констатира, че посоченото превозно средство притежава специални приспособления, които облекчават последствията от увреждане?
5)
Ако пригодността за използване от лица без увреждане представлява релевантно съображение, в каква степен недостатъците на това използване също следва да бъдат релевантно съображение при определянето на тази пригодност?“.
По преюдициалните въпроси
По първия, третия и четвъртия въпрос
С първия, третия и четвъртия си въпрос, които следва да се разгледат заедно, запитващата юрисдикция иска да се установи по същество дали позиция 8713 от КН трябва да се тълкува в смисъл, че думите „за инвалиди“ означават, че стоката е предназначена само за инвалиди, дали фактът, че едно превозно средство може да се използва от лица, които не са инвалиди, е без въздействие за класирането на това превозно средство в позиция 8713 от КН и дали при това класиране обяснителните бележки към КН са от естество да променят обхвата на позиция 8713 от КН.
В това отношение следва да се напомни, от една страна, че когато Съдът е сезиран с преюдициално запитване в областта на тарифното класиране, неговата задача е по-скоро да изясни на националната юрисдикция критериите, чието прилагане ще позволи на последната правилното класиране на въпросните стоки в КН, отколкото самият той да направи това класиране, още повече че не разполага непременно с цялата необходима за това информация. Така във всеки случай националната юрисдикция може по-добре да стори това (решения от 7 ноември 2002 г., Lohmann и Medi Bayreuth,
C‑260/00—C‑263/00
,
EU:C:2002:637
, т.
, както и от 16 февруари 2006 г., Proxxon,
C‑500/04
,
EU:C:2006:111
, т.
).
Същевременно, за да е полезен със своя отговор, в дух на сътрудничество с националните юрисдикции Съдът може да ѝ предостави всички указания, които счита за необходими (вж. решение от 22 декември 2010 г., Lecson Elektromobile,
C‑12/10
,
EU:C:2010:823
, т.
и цитираната съдебна практика).
Следва да се отбележи също, че според постоянната съдебна практика, за да се гарантират правната сигурност и улесняването на проверките, решаващият критерий за тарифното класиране на стоките по правило трябва да се търси в техните обективни характеристики и свойства, определени в текста на позицията от КН и на бележките към разделите и главите (вж. по-конкретно решения от 16 септември 2004 г., DFDS,
C‑396/02
,
EU:C:2004:536
, т.
, от 15 септември 2005 г., Intermodal Transports,
C‑495/03
,
EU:C:2005:552
, т.
и от 15 февруари 2007 г., RUMA,
C‑183/06
,
EU:C:2007:110
, т.
).
Следва да се уточни в това отношение, че обяснителните бележки към КН, изработени от Комисията, съществено допринасят за тълкуването на обхвата на различните тарифни позиции, без обаче да имат задължителна правна сила (решения от 26 октомври 2006 г., Turbon International,
C‑250/05
,
EU:C:2006:681
, т.
и от 20 май 2010 г., Data I/O,
C‑370/08
,
EU:C:2010:284
, т.
).
Вследствие на това съдържанието на обяснителните бележки трябва да отговаря на разпоредбите на КН и не би могло да променя нейния обхват (вж. решение от 27 ноември 2008 г., Metherma,
C‑403/07
,
EU:C:2008:657
, т.
).
След това уточнение е важно да се отбележи, че по отношение на позиции 8703 и 8713 от КН Съдът вече е констатирал, че от самото заглавие на посочените позиции е видно, че разликата между тях се дължи на факта, че първата позиция обхваща общо средствата за транспорт на хора, докато втората се прилага специално за средствата за транспорт на лица с увреждания (вж. решение от 22 декември 2010 г., Lecson Elektromobile,
C‑12/10
,
EU:C:2010:823
, т.
).
Предназначението на продукта може да бъде обективен критерий за класиране, доколкото това предназначение е вътрешноприсъщо на този продукт, като последното трябва да се прецени в зависимост от обективните характеристики и свойства на продукта (вж. в този смисъл решения от 1 юни 1995 г., Thyssen Haniel Logistic,
C‑459/93
,
EU:C:1995:160
, т.
, от 5 април 2001 г., Deutsche Nichimen,
C‑201/99
,
EU:C:2001:199
, т.
и от 18 юли 2007 г., Olicom,
C‑142/06
,
EU:C:2007:449
, т.
).
В светлината на тази съдебна практика запитващата юрисдикция трябва да прецени в делото по главното производство дали спорното превозно средство е предназначено, с оглед на обективните му характеристики и свойства, да бъде специално използвано от лица с увреждания, като такова използване трябва да се квалифицира като „основно или логично използване“ на този вид превозни средства.
Всъщност, както отбелязва Комисията, тарифното класиране взема предвид не възможната, а само предвидената употреба, преценена въз основа на обективните характеристики и свойства на продукта към датата на неговия внос.
По-нататък, трябва да се припомни, че Съдът вече е постановявал при тълкуването на позиция 8703 от КН, че обстоятелството, че електромобили могат да бъдат използвани при необходимост от лица с увреждания или дори че могат да бъдат приспособени за използване от последните, е без значение за тарифното класиране на тези превозни средства в позиция 8703 от КН, тъй като те са подходящи за упражняването на редица други дейности от лица, които не страдат от никакво увреждане, но които поради една или друга причина предпочитат да се придвижват на малки разстояния по друг начин освен ходейки, подобно на играчите на голф или на лицата, които пазаруват (решение от 22 декември 2010 г., Lecson Elektromobile,
C‑12/10
,
EU:C:2010:823
, т.
).
Това разсъждение потвърждава, a contrario, че обстоятелството, че спорните превозни средства по главното производство могат да бъдат използвани при необходимост от лица без увреждания, е без въздействие за тарифното класиране на тези превозни средства в позиция 8713 от КН, тъй като тези превозни средства не са подходящи, поради тяхното първоначално предназначение, за други лица, които не страдат от увреждане.
С оглед на гореизложените съображения на първия, третия и четвъртия въпрос следва да се отговори, че позиция 8713 от КН трябва да се тълкува в смисъл, че:
—
думите „за инвалиди“ означават, че продуктът е предназначен само за инвалиди,
—
фактът, че едно превозно средство може да бъде използвано от лица без увреждания, няма въздействие върху тарифното класиране в позиция 8713 от КН,
—
обяснителните бележки към КН не могат да променят обхвата на тарифните позиции от КН.
По втория въпрос
С втория си въпрос запитващата юрисдикция иска да се установи по същество дали думата „инвалиди“ в позиция 8713 от КН трябва да се тълкува в смисъл, че обозначава единствено лицата, засегнати не само от ограничение на способността за ходене, а и от други ограничения, и дали това ограничение на способността може да бъде леко или временно.
В това отношение трябва да се отбележи, че думата „инвалиди“ не е дефинирана в Регламент № 2658/87.
Трябва да се констатира, че обратно на това, което е видно от становището на италианското правителство, думата „инвалиди“ в позиция 8713 от КН не може да бъде идентична на „увреждане“ по смисъла на член 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз и по смисъла на Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (
OВ L 303, 2000 г., стр. 16
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).
Действително, след ратифицирането от Съюза на Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания, одобрена от името на Европейската общност с Решение 2010/48/EО на Съвета от 26 ноември 2009 г. (
OВ L 23, 2010 г. стр. 35
), Съдът приема, че понятието „увреждане“ по смисъла на Директива 2000/78 трябва да се разбира в смисъл, че обозначава ограниченията, произтичащи от трайни физически, умствени или психични недъзи, които при взаимодействие с различни пречки могат да затруднят пълноценното и ефективно участие на съответното лице в професионалния живот наравно с останалите работници (вж. решение от 18 декември 2014 г., FOA,
C‑354/13
,
EU:C:2014:2463
, т.
и цитираната съдебна практика).
Така думата „инвалиди“, използвана в позиция 8713 от КН, трябва да има по-целенасочен обхват, произтичащ от самостоятелно тълкуване на правото на Съюза, при което да се отчитат контекстът на разпоредбата и целта на разглежданата правна уредба (вж. в този смисъл решения от 18 януари 1984 г., Ekro,
327/82
,
EU:C:1984:11
, т.
и от 9 март 2006 г., Комисия/Испания,
C‑323/03
,
EU:C:2006:159
, т.
).
В това отношение е безспорно, че превозните средства в позиция 8713 от КН са проектирани с цел да служат в помощ на лицата, засегнати от ограничение на способността за ходене, което по естеството си може да се квалифицира като нелеко. Както отбелязва Комисията в своето становище, предназначението на тези превозни средства не е обусловено от други ограничителни фактори като наличието на определени физически или умствени данни на лицата, за които са проектирани посочените превозни средства. Също така времетраенето на това ограничение на способност не е уточнено и следователно трябва да се счита за ирелевантно. Освен това телеологичното тълкуване на помощ за ходене предполага по необходимост възможността тази помощ да бъде ограничена във времето.
С оглед на гореизложените съображения на втория въпрос следва да се отговори, че думата „инвалиди“ в позиция 8713 от КН трябва да се тълкува в смисъл, че обозначава лицата, засегнати от нелеко ограничение на способността за ходене, като времетраенето на това ограничение и евентуалното наличие на други ограничения на способности е без въздействие.
По петия въпрос
Имайки предвид отговорите, дадени на първия, третия и четвъртия въпрос, не е необходимо да се отговаря на петия въпрос.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (десети състав) реши:

1)
Позиция 8713 от Комбинираната номенклатура, която се съдържа в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменена с Регламент (ЕО) № 1810/2004 на Комисията от 7 септември 2004 г., трябва да се тълкува в смисъл, че:
—
думите „за инвалиди“ означават, че продуктът е предназначен само за инвалиди,
—
фактът, че едно превозно средство може да бъде използвано от лица без увреждания, няма въздействие върху тарифното класиране в позиция 8713 от посочената комбинирана номенклатура,
—
обяснителните бележки към същата комбинирана номенклатура не могат да променят обхвата на тарифните позиции от същата комбинирана номенклатура.

2)
Думата „инвалиди“ в позиция 8713 от Комбинираната номенклатура, която се съдържа в приложение I към Регламент № 2658/87, изменена с Регламент № 1810/2004, трябва да се тълкува в смисъл, че обозначава лицата, засегнати от нелеко ограничение на способността за ходене, като времетраенето на това ограничение и евентуалното наличие на други ограничения на способности е без въздействие.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: английски.