CELEX: 62015CJ0112
Predhodno odločanje
Približevanje zakonodaj
Uredba (ES) št. 882/2004
Uredba (ES) št. 854/2004
Uradni nadzor krme in živil
Pristojbine, ki jih države članice lahko pobirajo za kritje stroškov uradnega nadzora
Stroški, povezani z usposabljanjem uradnih preglednikov

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 27(4)(a) Uredbe (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 45, str. 200) in Priloge VI, točki 1 in 2, k tej uredbi.
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med Kødbranchens Fællesråd (medpanožna organizacija sektorja živinoreje), ki je pooblaščenec sedmih klavnic, in sicer Århus Slagtehus A/S, Danish Crown A.m.b.A. Oksekødsdivisionen, Hadsund Kreaturslagteri A/S, Hjalmar Nielsens Eksportslagteri A/S, Kjellerup Eksportslagteri A/S, Mogens Nielsen Kreaturslagteri A/S in Vejle Eksportslagteri A/S (v nadaljevanju: skupaj: klavnice), ter Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri (ministrstvo za prehrano, kmetijstvo in ribištvo) in Fødevarestyrelsen (danska uprava za veterino in prehrano) glede pobiranja pristojbin za kritje stroškov uradnega nadzora krme in živil.
Pravni okvir
Pravo Unije
Uredba (ES) št. 854/2004
Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 854/2004 z dne 29. aprila 2004 o določitvi posebnih predpisov za organizacijo uradnega nadzora proizvodov živalskega izvora, namenjenih za prehrano ljudi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 45, str. 75), kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EU) št. 517/2013 z dne 13. maja 2013 (
UL L 158, str. 1
) (v nadaljevanju: Uredba št. 854/2004) v členu 2(1)(h) določa:
„V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve:
[…]
(h)
‚uradni preglednik‘ pomeni osebo, ki je strokovno usposobljena v skladu s to uredbo za izvajanje določenih nalog in ki jo je določil pristojni organ in dela pod vodstvom in odgovornostjo uradnega veterinarja.“
Člen 5 Uredbe št. 854/2004 v točkah 1, 4, 5(a) in 7 določa:
„1.   Uradni veterinar izvaja naloge inšpekcijskega pregleda v klavnicah, obratih za obdelavo divjadi in razsekovalnicah, ki dajejo sveže meso na trg v skladu s splošnimi zahtevami poglavja II oddelka I Priloge I ter posebnimi zahtevami oddelka IV, zlasti v zvezi s:
[…]
[…]
4.   Uradni pregledniki lahko uradnemu veterinarju pomagajo pri izvajanju uradnih pregledov v skladu z oddelkoma I in II Priloge I, kot je določeno v poglavju I oddelka III. V tem primeru delajo kot del neodvisne ekipe.
(a)
Države članice zagotovijo, da imajo dovolj osebja za izvajanje uradnih pregledov, zahtevanih v skladu s Prilogo I, tako pogosto, kot je določeno v poglavju II oddelka III.
[…]
7.   Države članice zagotovijo, da so uradni veterinarji in uradni pregledniki kvalificirani in da opravijo usposabljanje v skladu s poglavjem IV oddelka III Priloge I.“
Priloga I k Uredbi št. 854/2004 se nanaša na sveže meso in med drugim zajema oddelek I, v katerem so podrobno navedene naloge nadzora in inšpekcije uradnega veterinarja, in oddelek III, naslovljen „Odgovornosti in pogostnost nadzora“.
Oddelek III Priloge I k Uredbi št. 854/2004 zajema poglavje I, naslovljeno „Uradni pregledniki“, ki določa, da „[lahko] [u]radni pregledniki […] uradnemu veterinarju pomagajo pri vseh nalogah, v skladu z naslednjimi omejitvami in vsemi posebnimi predpisi, določenimi v oddelku IV“. Isti oddelek zajema poglavje III, naslovljeno „Vključevanje osebja klavnice“, ki določa, da lahko države članice osebju klavnice dovolijo, da prevzame dejavnosti uradnih preglednikov pri nadzoru proizvodnje perutninskega in kunčjega mesa.
Ta oddelek III zajema tudi poglavje IV, naslovljeno „Poklicne kvalifikacije“. Točka B tega poglavja, ki se nanaša na „Uradne preglednike“, določa:
„1.
Pristojni organ za uradne preglednike lahko imenuje samo osebe, ki so opravile usposabljanje in test […].
[…]
6.
Uradni pregledniki morajo vzdrževati sodobno znanje in slediti novemu razvoju s stalnim izobraževanjem in strokovno literaturo. Uradni preglednik se mora, kjer koli je to mogoče, stalno udeleževati vsakoletnih izobraževanj.
[…]“
Uredba št. 882/2004
V uvodnih izjavah 6, 11, 12 in 32 Uredbe št. 882/2004 je navedeno:
„(6)
Države članice naj izvajajo zakonodajo o krmi in živilih, pravila o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali ter spremljajo in preverjajo, da nosilci dejavnosti izpolnjujejo ustrezne zahteve zakonodaje o krmi in živilih v vseh fazah proizvodnje, predelave in razpečevanja. V ta namen je treba organizirati uradni nadzor.
[…]
(11)
Pristojni organi za opravljanje uradnega nadzora morajo izpolnjevati številna merila, da zagotovijo svojo nepristranskost in učinkovitost. Imeti morajo zadosti ustrezno usposobljenega in izkušenega osebja ter primerne objekte in naprave ter opremo za pravilno opravljanje svojih dolžnosti.
(12)
Uradni nadzor je treba opravljati z ustreznimi tehnikami, razvitimi v ta namen, vključno z rutinskimi pregledi v okviru posebnega nadzora in intenzivnejšega nadzora, kakršni so inšpekcijski pregledi, preverjanje, revizije, vzorčenje in preskusi vzorcev. Za pravilno izvajanje navedenih tehnik mora biti osebje, ki izvaja uradni nadzor, ustrezno usposobljeno. Usposabljanje je potrebno tudi za zagotovitev, da pristojni organi odločajo enotno, zlasti glede izvajanja načel analize tveganja in ugotavljanja kritičnih kontrolnih točk (HACCP).
[…]
(32)
Za organiziranje uradnega nadzora bi morala biti na voljo ustrezna finančna sredstva. Zato bi morali pristojni organi držav članic imeti možnost obračunavati pristojbine ali dajatve za kritje stroškov uradnega nadzora. V postopku lahko pristojni organi držav članic določijo pristojbine in dajatve kot pavšalne zneske na podlagi nastalih stroškov in ob upoštevanju posebnega položaja obratov. Kadar se pristojbine naložijo nosilcem dejavnosti, je treba uporabljati skupna načela. Zato je primerno opredeliti načela [merila] za določanje ravni inšpekcijskih pristojbin. […]“
Člen 1(1)(a) Uredbe št. 882/2004 določa:
„Ta uredba določa splošna pravila za izvajanje uradnega nadzora, da se preveri upoštevanje pravil, s ciljem zlasti:
(a)
preprečiti, odpraviti ali na sprejemljivo raven zmanjšati tveganje za ljudi in živali, neposredno ali prek okolja.“
Člen 3(1) te uredbe določa splošne dolžnosti držav članic glede organizacije uradnega nadzora in zlasti, da se ta uradni nadzor „opravlja redno, na podlagi tveganja in z ustrezno pogostnostjo, da se dosežejo cilji“ te uredbe ob upoštevanju elementov, določenih v navedeni določbi.
Člen 6 navedene uredbe, naslovljen „Osebje, ki opravlja uradni nadzor“, določa:
„Pristojni organ zagotovi, da vse osebje, ki opravlja uradni nadzor:
(a)
se za svoje področje pristojnosti udeleži ustreznega usposabljanja, ki jim omogoči primerno izpolnjevanje svojih dolžnosti in dosledno opravljanje uradnega nadzora. To usposabljanje zajema, če je to primerno, področja iz poglavja I Priloge II;
(b)
spremlja novosti na svojem področju pristojnosti in se po potrebi udeležuje rednega dodatnega usposabljanja;
[…]“
Člen 26 iste uredbe določa:
„Države članice zagotovijo, da so na voljo ustrezna finančna sredstva za potrebno osebje in druge vire za uradni nadzor na katerikoli način, ki se jim zdi primeren, vključno s splošno obdavčitvijo ali določanjem pristojbin ali dajatev.“
Člen 27(1) in (4)(a) Uredbe št. 882/2004 določa:
„1.   Države članice lahko pobirajo pristojbine ali dajatve za kritje stroškov uradnega nadzora.
[…]
4.   Pristojbine, pobrane zaradi uradnega nadzora v skladu z odstavkom 1 ali 2:
(a)
niso višje od stroškov, ki jih nosijo odgovorni pristojni organi v zvezi s postavkami, navedenimi v Prilogi VI.“
V Prilogi VI k Uredbi št. 882/2004 je določeno, da so merila, ki jih je treba upoštevati pri izračunu pristojbin:
„1.
Plače osebja, ki je vključeno v uradni nadzor
2.
Stroški za osebje, ki je vključeno v uradni nadzor, vključno z objekti in napravami, orodjem, opremo, usposabljanjem, potnimi in pripadajočimi stroški
3.
Stroški laboratorijskih preiskav in vzorčenja.“
Dansko pravo
Člen 1 Uredbe št. 1455 z dne 13. decembra 2006 o usposabljanju za inšpekcijske tehnike na področju nadzora proizvodov živalskega izvora (bekendtgørelse nr. 1455 om uddannelsen til tilsynstekniker inden for kontrol med animalske produkter, v nadaljevanju: Uredba št. 1455/2006) določa:
„Namen usposabljanja je usposobitev kandidatov, da pod vodstvom in odgovornostjo uradnega veterinarja pomagajo pri določenih nalogah pregleda v klavnicah, obratih za obdelavo divjadi in razsekovalnicah, ki tržijo sveže meso (glej [Uredbo št. 854/2004]). Poleg tega mora biti kandidat usposobljen, da pod odgovornostjo uradnega veterinarja opravlja pregled perutnine za zakol.“
Člen 2 Uredbe št. 1455/2006 določa:
„1.   Usposabljanje pomeni poklicno usposabljanje z delno časovno obveznostjo, ki ga v okviru stalnega usposabljanja ponujajo organi, ki jih za to pooblasti ministrstvo za šolstvo.
2.   Usposabljanje ustreza 36 tednom usposabljanja s polno časovno obveznostjo, od tega mora biti 16 tednov prakse.
[…]“
Člen 3 Uredbe št. 1455/2006 določa:
„1.   Organ lahko k usposabljanju pripusti prosilce, ki imajo dokazila o upoštevnem poklicnem usposabljanju ali triletne upoštevne delovne izkušnje.
2.   Pogoj za vpis na usposabljanje je sklenjen sporazum o poskusni dobi med udeležencem in regionalnim organom danske uprave za veterino in prehrano (Fødevarestyrelsen).“
Člen 1 Uredbe št. 1649 z dne 27. decembra 2013 o, med drugim, plačilu za nadzor živil, krme in živih živali (bekendtgørelse om betaling for kontrol af fødevarer, foder og levende dyr m.v., v nadaljevanju: Uredba št. 1649/2013) določa:
„Ta uredba zadeva plačilo stroškov za financiranje nadzora in drugih nalog, vključno z inšpekcijskimi pregledi, dovoljenji, registracijami, odobritvami, uradnimi obvestili, potrditvami in analizami, ki se nanašajo na živila, krmo in žive živali, ter podjetja skupaj z opremo in proizvodi, zlasti neživilskimi proizvodi in proizvodi neživalskega izvora. Uredba zadeva tudi plačilo stroškov za financiranje podpore pri izvozu.“
Člen 3 Uredbe št. 1649/2013 določa:
„Podjetja, ki imajo na podlagi zakonodaje o živilih dovoljenje za opravljanje dejavnosti zakola in niso zajeti s členom 23, morajo preglede, ki jih opravi danska uprava za veterino in prehrano (Fødevarestyrelsen), plačati v skladu z določbami tega poglavja.“
Člen 4 Uredbe št. 1649/2013 določa:
„1.   Znesek plačila iz člena 3 se izračuna na podlagi neposrednih stroškov nadzora in evidentiranih skupnih stroškov nadzora.
2.   Neposredni stroški nadzora, ki jih je mogoče pripisati vsakemu podjetju, zajemajo med drugim plače, ki se izplačajo osebju, zadolženemu za preglede, izdatke za laboratorijske analize vzorcev in administrativne stroške, povezane z izvedbo pregledov na ravni vsakega podjetja.
[…]
4.   Med podjetja se v sorazmerju z neposrednimi stroški nadzora, ki jim jih je mogoče pripisati, razdelijo ti skupni stroški:
[…]
(3)
Stroški za in v zvezi z udeležbo osebja, zadolženega za preglede, na stalnem usposabljanju, vključno z usposabljanjem za inšpekcijske tehnike za člane navedenega osebja, zaposlenega zaradi tega usposabljanja.
[…]“
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
Od leta 2000 morajo vse danske klavnice plačevati pristojbine za pregled mesa, v znesku katerih se upoštevajo izdatki za usposabljanje za inšpekcijske tehnike, ki nastanejo danski upravi za veterino in prehrano. Pred tem so bili ti izdatki kriti v okviru različnih sistemov, od katerih je en zajemal vključitev navedenih izdatkov v državni proračun kot javnih izdatkov.
Osebe, ki se želijo usposabljati za inšpekcijske tehnike v sektorju prehrane, danska uprava za veterino in prehrano zaposli v delovnem razmerju s pogodbo o zaposlitvi za določen čas kot „inšpekcijske pomočnike“. Pogoj za njihovo zaposlitev je 36‑tedensko usposabljanje. Kot je razvidno iz predložitvene odločbe, inšpekcijski pomočniki pred tem niso nikoli izvajali nalog pregleda mesa, vendar pa morajo za to, da bi bili pripuščeni k temu usposabljanju, predložiti dokazila o triletnih upoštevnih delovnih izkušnjah ali upoštevnem usposabljanju kot mesarji, izdelovalci salam ali čistilci zabojev. Med navedenim usposabljanjem za inšpekcijskega tehnika morajo opraviti prakso v klavnici in nato uspešno opraviti preizkus, da bi se lahko zaposlili kot inšpekcijski pomočniki. Potem so lahko razporejeni v različne klavnice v okviru dejavnosti inšpekcijskih pregledov mesa.
Iz dejanskega stanja, kot ga je ugotovilo predložitveno sodišče, je razvidno, da se skupni strošek tega usposabljanja, med drugim plač osebja, izplačanih osebam, ki se usposabljajo, razdeli med klavnice, vključno s tistimi, v katere ni bil razporejen noben inšpekcijski tehnik ali v katere jih je bilo razporejenih zelo malo. Klavnice morajo tako kot skupne stroške plačati vse stroške v zvezi z usposabljanjem novih inšpekcijskih tehnikov, tudi če inšpekcijski pomočniki ne opravijo uspešno preizkusa, ki je potreben za imenovanje za inšpekcijskega tehnika. Navedene klavnice so tudi zavezane plačati za pomočnike, ki se pri danski upravi za veterino in prehrano zaposlijo kot inšpekcijski tehniki, ki so opravili usposabljanje, na drugih delovnih mestih, kot je nadzor mesa, ali zunaj te uprave. Poleg tega morajo vse klavnice plačati usposabljanje novih inšpekcijskih tehnikov, ne glede na to, ali so razporejeni vanje.
Medpanožna organizacija sektorja živinoreje je 5. januarja 2009 kot pooblaščenec sedmih danskih klavnic vložila tožbo, s katero je predlagala, naj ministrstvo za prehrano, kmetijstvo in ribištvo prizna, da niti izdatkov za usposabljanje oseb, zaposlenih v okviru usposabljanja za inšpekcijske tehnike, niti plač, izplačanih med tem usposabljanjem, ni mogoče upoštevati pri določanju pristojbine, ki se pobira za kritje stroškov uradnega nadzora. Zahtevala je tudi vračilo vseh morebiti nezakonito pobranih pristojbin.
Predložitveno sodišče meni, da je za rešitev spora, o katerem odloča, treba podati razlago Uredbe št. 882/2004, da bi se ugotovilo, ali je plače in stroške, povezane z usposabljanjem novih inšpekcijskih tehnikov, mogoče upoštevati pri izračunu zneska pristojbin, ki se poberejo od inšpekcijskega pregleda mesa.
Po mnenju predložitvenega sodišča je iz uvodne izjave 32 ter iz členov 26 in 27(1) Uredbe št. 882/2004 razvidno, da imajo države članice možnost, da izdatke za uradni nadzor financirajo s pristojbino. Vendar je iz člena 27(4)(a) te uredbe razvidno tudi, da stroški, ki se financirajo s pristojbino, ne smejo biti višji od stroškov, ki jih nosijo odgovorni pristojni organi v zvezi s postavkami, navedenimi v Prilogi VI k navedeni uredbi.
V teh okoliščinah je Østre Landsret (pritožbeno sodišče vzhodne regije) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali je treba člen 27(4)(a) in Prilogo VI, točki 1 in 2, k Uredbi št. 882/2004 razlagati tako, da države članice pri določanju pristojbine, ki se zaračuna prehranskim obratom, vanjo ne smejo vključiti izdatkov za plače in usposabljanje javnih uslužbencev, ki se zaposlijo zaradi usposabljanja, ki izpolnjuje zahteve za ‚uradne preglednike‘ v skladu z Uredbo št. 854/2004, vendar pa pred sprejetjem na usposabljanje ali med usposabljanjem ne opravljajo inšpekcijskih pregledov mesa?“
Vprašanje za predhodno odločanje
Predložitveno sodišče želi z vprašanjem v bistvu izvedeti, ali je treba člen 27(4)(a) Uredbe št. 882/2004 in točki 1 in 2 Priloge VI k tej uredbi razlagati tako, da nasprotujejo temu, da države članice pri določanju zneska pristojbin za uradni nadzor, ki se pobirajo od prehranskih obratov, vanj vključijo izdatke za plače in usposabljanje oseb, ki se udeležijo osnovnega obveznega usposabljanja za inšpekcijske tehnike in ki niti pred tem usposabljanjem niti med njim ne opravljajo nalog inšpekcijskih pregledov mesa.
Najprej je treba navesti, da v skladu s členom 5, točki 1 in 4, Uredbe št. 854/2004 ter oddelkoma I in III Priloge I k tej uredbi uradni veterinarji opravljajo naloge nadzora in inšpekcije v klavnicah, pomagajo pa jim lahko uradni pregledniki. Poleg tega je iz poglavja III oddelka III navedene priloge razvidno, da je v nekaterih posebnih primerih osebju klavnice mogoče dovoliti, da prevzame dejavnosti specializiranih uradnih preglednikov.
Člen 27(1) Uredbe št. 882/2004 določa, da „[d]ržave članice lahko pobirajo pristojbine ali dajatve za kritje stroškov uradnega nadzora“. V zvezi s tem odstavek 4(a) tega člena natančneje določa, da te pristojbine „niso višje od stroškov, ki jih nosijo odgovorni pristojni organi v zvezi s postavkami, navedenimi v Prilogi VI“, ki se nanaša med drugim na plače osebja, zadolženega za uradni nadzor, in stroške za to osebje, vključno s stroški za „usposabljanje“.
V zvezi s tem je treba ugotoviti, da – drugače kot trdi danska vlada – člen 27 Uredbe št. 882/2004 državam članicam ne pušča polja proste presoje glede meril, ki jih je treba upoštevati za izračun zneska pristojbin.
Zakonodajalec Unije je namreč s ciljem boja proti izkrivljanju konkurence sprejel usklajena pravila o uradnem nadzoru, povezanem med drugim z različnimi elementi, ki jih je mogoče upoštevati pri določanju pristojbin za kritje stroškov uradnega nadzora (glej v tem smislu sodbo Komisija/Nemčija,
C‑270/07
,
EU:C:2009:168
, točka
).
V okviru tega je iz besedila člena 27(4)(a) Uredbe št. 882/2004 – kot je bilo navedeno v točki 30 te sodbe – jasno razvidno, da se Priloga VI te uredbe izčrpno nanaša na elemente, ki jih je mogoče upoštevati pri izračunu zneska pristojbin, povezanih z uradnim nadzorom, ki ga opravijo klavnice.
Treba je navesti, da se jezikovne različice Uredbe št. 882/2004 razlikujejo glede izrazov, ki so uporabljeni v tej Prilogi VI za opredelitev kategorije oseb, katerih stroške je mogoče kriti s pristojbinami. Tako se v tej uredbi nemška („des für die amtlichen Kontrollen eingesetzten Personals“) in francoska različica („personnel chargé des contrôles officiels“) nanašata na osebje, ki opravlja nadzor, medtem ko so v angleški („staff involved in the official controls“) in italijanski različici („personale partecipante ai controlli ufficiali“) uporabljeni izrazi, ki bi se lahko nanašali na širši krog oseb. Kar zadeva dansko različico navedene uredbe, je v točki 1 te priloge navedeno, da se s pristojbinami lahko financirajo plače osebja, ki opravlja uradni nadzor („lønninger til personale, der udfører offentlig kontrol“), čeprav je v točki 2 iste priloge z izrazi s širšim pomenom navedeno, da se lahko financirajo stroški osebja v zvezi z uradnim nadzorom („personaleudgifter i forbindelse med offentlig kontrol“).
Danska vlada v stališčih trdi, da stopnja udeležbe pri nadzoru ni opisana v nobeni jezikovni različici Priloge VI k Uredbi št. 882/2004, in tako meni, da slednja ne izključuje tega, da država članica stroške usposabljanja inšpekcijskega tehnika financira s pristojbino, čeprav ti stroški ne nastanejo v korist oseb, ki dejansko in neposredno opravljajo nadzor.
Glede tega je treba spomniti, da se v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča formulacija določbe prava Unije, ki se uporablja v eni od jezikovnih različic, ne more uporabiti kot edina podlaga za razlago te določbe oziroma ne more imeti prednosti pred drugimi jezikovnimi različicami. Določbe prava Unije je treba namreč razlagati in uporabljati enotno ob upoštevanju različic v vseh jezikih Unije. Če so med jezikovnimi različicami besedila prava Unije razlike, je treba zadevno določbo razlagati glede na splošno sistematiko in namen ureditve, katere del je (sodba Axa Belgium,
C‑494/14
,
EU:C:2015:692
, točka
in navedena sodna praksa).
V obravnavanem primeru je cilj Uredbe št. 882/2004, kot izhaja iz njenega člena 1, z izvajanjem uradnega nadzora med drugim preprečiti, odpraviti ali na sprejemljivo raven zmanjšati tveganje za ljudi in živali. Člen 3 te uredbe določa, da države članice zagotovijo, da se ta nadzor opravlja redno.
Poleg tega je iz uvodnih izjav 11 in 32 Uredbe št. 882/2004 razvidno, da bi morali pristojni organi držav članic za pravilno opravljanje svojih dolžnosti imeti na voljo dovolj ustrezno kvalificiranega in izkušenega osebja ter možnost pobirati pristojbine ali dajatve, ki bi jim omogočile kritje stroškov uradnega nadzora.
V zvezi s tem je treba navesti, da čeprav člen 26 Uredbe št. 882/2004 določa uporabo splošne obdavčitve in uvedbo pristojbin ali dajatev za financiranje dajanja na voljo „potrebnega osebja in drugih virov za uradni nadzor“, se člen 27 te uredbe nanaša le na pristojbine in dajatve ter v odstavku 1 dovoljuje državam članicam, da jih pobirajo le za „kritje stroškov uradnega nadzora“. Iz navedenega sledi, da so pristojbine lahko namenjene le kritju stroškov, ki za države članice dejansko izhajajo iz izvedbe nadzora v prehranskih obratih, in da njihov cilj ni naložitev stroška začetnega usposabljanja tega osebja podjetjem zadevnega sektorja.
Zato je treba Prilogo VI k Uredbi št. 882/2004, na katero napotuje člen 27 te uredbe, razlagati tako, da se nanaša izključno na plače in stroške glede oseb, ki dejansko sodelujejo pri izvajanju uradnega nadzora.
Sicer je treba v zvezi s tem spomniti, da – kot je bilo navedeno v točki 29 te sodbe – ta nadzor opravijo uradni veterinarji, ki jim lahko pomagajo le uradni pregledniki ali v nekaterih posebnih primerih osebje klavnice. Iz nobene določbe Uredbe št. 854/2004 ne izhaja, da lahko osebe, ki se udeležijo osnovnega obveznega usposabljanja za uradne preglednike, med navedenim usposabljanjem sodelujejo pri izvedbi uradnega nadzora.
Zato je treba na postavljeno vprašanje odgovoriti, da je treba člen 27(4)(a) Uredbe št. 882/2004 in točki 1 in 2 Priloge VI k tej uredbi razlagati tako, da nasprotujejo temu, da države članice pri določanju zneska pristojbin, ki se pobirajo od prehranskih obratov, vanj vključijo izdatke, povezane z osnovnim obveznim usposabljanjem za uradne preglednike.
Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (deveti senat) razsodilo:

Člen 27(4)(a) Uredbe (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali in točki 1 in 2 Priloge VI k tej uredbi je treba razlagati tako, da nasprotujejo temu, da države članice pri določanju zneska pristojbin, ki se pobirajo od prehranskih obratov, vanj vključijo izdatke, povezane z osnovnim obveznim usposabljanjem za uradne preglednike.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: danščina.