CELEX: 62019CJ0736
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
Žemės ūkis
Europos žemės ūkio fondas kaimo plėtrai (EŽŪFKP)
Reglamentas (EB) Nr. 1698/2005
Reglamentas (ES) Nr. 65/2011
16 straipsnio 5 dalies trečia pastraipa
Reglamentas (EB) Nr. 73/2009
4 ir 6 straipsniai
Reglamentas (EB) Nr.°1122/2009
Parama kaimo plėtrai
Agrarinės aplinkosaugos išmokos
Parama už pievų biologinės įvairovės išsaugojimą
Šių išmokų skyrimo sąlygų nesilaikymas
Pirmalaikis nušienavimas
Minėtų išmokų sumažinimas arba neskyrimas
Privalomi standartai
Teisės aktuose nustatyti valdymo reikalavimai
Minimalūs geros agrarinės ir aplinkosaugos būklės reikalavimai
Įsipareigojimai, kurie viršija privalomus standartus, minimalius reikalavimus ir kitus atitinkamus privalomus reikalavimus, nustatytus nacionalinės teisės aktuose

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2011 m. sausio 27 d. Komisijos reglamento (ES) Nr. 65/2011, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 kontrolės procedūrų įgyvendinimo ir kompleksinio paramos susiejimo įgyvendinimo taisyklės, susijusios su paramos kaimo plėtrai priemonėmis (
OL L 25, 2011, p. 8
; klaidų ištaisymas
OL L 201, 2011, p. 20
), 16 straipsnio 5 dalies trečios pastraipos ir 18 straipsnio 1 dalies a punkto, 2005 m. rugsėjo 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai (
OL L 277, 2005, p. 1
) 39 straipsnio 3 dalies ir 2009 m. sausio 19 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų ūkininkams pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams, iš dalies keičiančio [r]eglamentus (EB) Nr. 1290/2005, (EB) Nr. 247/2006, (EB) Nr. 378/2007 ir panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003 (
OL L 30, 2009, p. 16
), 4 ir 6 straipsnių išaiškinimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant Latvijoje įsteigtos žemės ūkio bendrovės
ZS „Plaukti
“ (toliau –
Plaukti
) ir
Lauku atbalsta dienests
(Kaimo paramos tarnyba, Latvija) ginčą dėl pastarosios atsisakymo išmokėti paramą už pievų biologinės įvairovės išsaugojimą (toliau – parama už pievų biologinės įvairovės išsaugojimą).
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Reglamentas Nr. 1698/2005
Reglamento Nr. 1698/2005 35 konstatuojamojoje dalyje buvo nurodyta:
„Agrarinės aplinkosaugos išmokos ir toliau turėtų būti svarbios remiant kaimo vietovių tvarų vystymąsi ir atsižvelgiant į visuomenėje didėjantį aplinkosaugos paslaugų poreikį. Išmokos toliau turėtų skatinti ūkininkus ir kitus žemės valdytojus tarnauti visuomenei diegiant ar toliau taikant žemės ūkio gamybos metodus, suderinamus su aplinkos, kraštovaizdžio ir jo savitumų, gamtinių išteklių, dirvožemio ir genetinės įvairovės apsauga bei gerinimu. <…>“
Šio reglamento 36 straipsnis yra IV antraštinės dalies I skyriaus 2 skirsnio 2 kryptyje „Aplinkos ir kraštovaizdžio gerinimas“. Šiame straipsnyje buvo nustatyta:
„Pagal šį skirsnį parama teikiama:
a)
priemonėms, skirtoms tausojančiam žemės ūkio paskirties žemės naudojimui mokant:
<…>
iv) agrarinės aplinkosaugos išmokas;
<…>
Minėto reglamento 39 straipsnio 1–3 dalys buvo įtvirtinta:
„1.   Paramą, numatytą 36 straipsnio a punkto iv papunktyje, valstybės narės skiria visoms savo teritorijoms pagal konkrečius jų poreikius.
2.   Agrarinės aplinkosaugos išmokos mokamos ūkininkams, savanoriškai prisiėmusiems agrarinės aplinkosaugos įsipareigojimus. <…>
3.   Agrarinės aplinkosaugos išmokos mokamos tik už tuos įsipareigojimus, kurie apima daugiau nei atitinkami privalomi standartai, nustatyti pagal [2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1782/2003, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams bei iš dalies keičiančio Reglamentus (EEB) Nr. 2019/93, (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001, (EB) Nr. 1454/2001, (EB) Nr. 1868/94, (EB) Nr. 1251/1999, (EB) Nr. 1254/1999, (EB) Nr. 1673/2000, (EEB) Nr. 2358/71 ir (EB) Nr. 2529/2001 (
OL L 277, 2005, p. 1
)] 4 ir 5 straipsnius bei III ir IV priedus, taip pat būtiniausi trąšų ir augalų apsaugos priemonių naudojimo reikalavimai bei kiti atitinkami privalomi reikalavimai, nustatyti nacionalinės teisės aktuose ir apibrėžtus programoje.
Paprastai šie įsipareigojimai prisiimami penkerių–septynerių metų laikotarpiui. Būtinais ir pagrįstais atvejais 90 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka atskiroms įsipareigojimų rūšims nustatomas ilgesnis laikotarpis.“
Reglamentas Nr. 65/2011
Reglamento Nr. 65/2011 6 straipsnio 2 dalyje buvo numatyta:
„Šioje antraštinėje dalyje vartojamų sąvokų apibrėžtys:
a)
su plotu susijusios priemonės – priemonės ar priemonių dalys, kurioms skiriama parama grindžiama deklaruoto ploto dydžiu;
<…>
c)
nustatytas plotas – žemės plotų arba sklypų, už kuriuos prašoma skirti išmoką, plotas, nustatytas pagal šio reglamento 11 straipsnį ir 15 straipsnio 3, 4 ir 5 dalis.
<…>“|
Šio reglamento 16 straipsnio „Išmokų sumažinimas arba neskyrimas, susijęs su ploto dydžiu“ 2 dalyje, 3 dalies pirmoje ir antroje pastraipose ir 5 dalies pirmoje, antroje ir trečioje pastraipose buvo nurodyta:
„2.   Paramos gavėjo deklaruoti plotai, už kuriuos pagal tam tikrą su plotu susijusią priemonę skiriama vienodo dydžio parama, taikant šį straipsnį laikomi vienos pasėlių grupės plotu. <…>|
3.   Nustačius, kad pasėlių grupės plotas yra didesnis už mokėjimo prašyme deklaruotą plotą, parama skaičiuojama atsižvelgiant į deklaruotą plotą.
Jeigu mokėjimo prašyme deklaruotas plotas viršija tai pasėlių grupei nustatytą plotą, parama skaičiuojama remiantis tai pasėlių grupei nustatytu plotu. <…>
<…>
5.   3 dalies antroje pastraipoje nurodytu atveju paramos suma apskaičiuojama pagal nustatytą plotą, sumažinamą dvigubu nustatytu skirtumu, jeigu skirtumas yra daugiau kaip 3 % arba du hektarai, bet ne daugiau kaip 20 % nustatyto ploto.
Jei skirtumas yra didesnis kaip 20 % nustatyto ploto, parama už atitinkamą pasėlių grupę neskiriama.
Jei skirtumas yra didesnis kaip 50 %, paramos gavėjui vėl neskiriama parama, kurios suma ne didesnė kaip mokėjimo prašyme deklaruoto ir nustatyto ploto skirtumas.“
Minėto reglamento 18 straipsnio 1 dalies a punkte buvo nustatyta:
„1.   Prašoma parama sumažinama arba neskiriama, jeigu nesilaikoma šių įsipareigojimų ir kriterijų:
a)
priemonių, nurodytų Reglamento [Nr. 1698/2005] 36 straipsnio a punkto iv ir v papunkčiuose ir b punkto v papunktyje, atveju – atitinkamų privalomų standartų bei būtiniausių trąšų ir augalų apsaugos produktų naudojimo reikalavimų, kitų atitinkamų privalomų reikalavimų, nurodytų Reglamento [Nr. 1698/2005] 39 straipsnio 3 dalyje, 40 straipsnio 2 dalyje ir 47 straipsnio 1 dalyje, taip pat didesnių įsipareigojimų negu tokie standartai ir reikalavimai.“
To paties reglamento 22 straipsnyje buvo numatyta:
„Jeigu sumažinama kelis kartus, taikoma tokia išmokų sumažinimo eilės tvarka:
–
visų pirma pagal šio reglamento 16 straipsnio 5 ir 6 dalis ir 17 straipsnio 4 ir 5 dalis,
–
pagal šio reglamento 18 straipsnį,
<…>“
Reglamentas Nr. 73/2009
Reglamento Nr. 73/2009 4 straipsnio 1 dalyje buvo nustatyta:
„Tiesiogines išmokas gaunantis ūkininkas laikosi teisės aktuose nustatytų valdymo reikalavimų, išvardytų II priede, ir išlaiko gerą agrarinę ir aplinkosaugos žemės būklę, kaip nurodyta 6 straipsnyje.
Pirmoje pastraipoje nurodyti įsipareigojimai taikomi tik tuo atveju, jei jie susiję su ūkininko vykdoma žemės ūkio veikla arba valdos žemės ūkio paskirties žeme.“
Šio reglamento 6 straipsnio 1 dalyje buvo numatyta:
„Valstybės narės užtikrina, kad bus išlaikoma visos žemės ūkio paskirties žemės, ypač gamybai nebenaudojamos žemės, gera agrarinė ir aplinkosaugos būklė. Valstybės narės, atsižvelgdamos į konkrečias atitinkamų teritorijų charakteristikas, įskaitant dirvos būklę ir klimato sąlygas, esamas ūkininkavimo sistemas, žemėnaudą, sėjomainą, ūkininkavimo veiklą ir ūkių struktūras, nacionaliniu ar regioniniu lygiu nustato būtiniausius privalomus gerai agrarinei ir aplinkosaugos būklei taikomus reikalavimus, nustatytus III priede. Valstybės narės negali nustatyti minimalių reikalavimų, kurie nėra numatyti toje sistemoje.“
Šio reglamento II ir III prieduose buvo nustatyti teisės aktų reikalavimai ir geros agrarinės ir aplinkosaugos būklės, nurodytos atitinkamai to paties reglamento 5 ir 6 straipsniuose, reikalavimai.
Reglamentas (EB) Nr. 1122/2009
2009 m. lapkričio 30 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1122/2009, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009 įgyvendinimo taisyklės, susijusios su kompleksiniu paramos susiejimu, moduliavimu ir integruota administravimo ir kontrolės sistema pagal tame reglamente numatytas ūkininkams skirtas tiesioginės paramos schemas, ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 įgyvendinimo taisyklės, susijusios su kompleksiniu paramos susiejimu pagal vyno sektoriui numatytą paramos schemą (
OL L 316, 2009, p. 65
), 71 straipsnio 1 dalyje buvo numatyta:
„Nepažeidžiant 77 straipsnio, jei nustatytas reikalavimų pažeidimas padarytas dėl ūkininko aplaidumo, taikomas išmokų sumažinimas. Dažniausiai 3 % mažinama visa 70 straipsnio 8 dalyje nurodyta suma.
Tačiau mokėjimo agentūra, remdamasi kompetentingos kontrolės institucijos pagal 54 straipsnio 1 dalies c punktą parengtoje tikrinimo ataskaitoje pateiktu įvertinimu, gali nuspręsti minėtą procentą sumažinti iki 1 % arba padidinti iki 5 % visos sumos arba, 54 straipsnio 1 dalies c punkto antroje pastraipoje nurodytais atvejais, mažinimo apskritai netaikyti.“
Latvijos teisė
Nutarimas Nr. 295
Klostantis pagrindinės bylos aplinkybėms galiojusios redakcijos 2010 m. kovo 23 d.
Ministru kabineta Noteikumi Nr. 295 par valsts un Eiropas Savienības lauku attīstības atbalsta piešķiršanu, administrēšanu un uzraudzību vides un lauku ainavas uzlabošanai
(Vyriausybės nutarimas Nr. 295, kuriuo nustatomos valstybės ir Europos Sąjungos paramos žemės ūkio plėtrai, susijusiai su aplinkos ir kaimo vietovių gerinimu, skyrimo, administravimo ir kontrolės taisyklės) (
Latvijas Vēstnesis
Nr. 50, 2010) (toliau – Nutarimas Nr. 295), kuris galiojo iki 2015 m. kovo 28 d., 1 straipsnyje buvo nurodyta:
„Šiuo nutarimu nustatomos valstybės ir Europos Sąjungos paramos žemės ūkio plėtrai skyrimo, administravimo ir kontrolės taisyklės, skirtos aplinkos ir kaimo teritorijoms gerinti pagal Reglamentą Nr. 1698/2005.“
Nutarimo Nr. 295 38 straipsnyje buvo numatyta:
„Kandidatas gali gauti paramą už žemės ūkio plotus, skirtus tinkamiems finansuoti pasėliams, nurodytiems šio nutarimo 2 priede ir laikomais didelės gamtinės vertės pievomis, jei įvykdyti šie reikalavimai:
<…>
38.3. didelės gamtinės vertės pievos naudojamos ir nušienaujamos kiekvienais metais ir išlaikomas tam tikras galvijų skaičius, kuris, išreikštas galvijų vienetais, atitiktų 0,4–0,9 vienetų galvijų vienam hektarui; arba šios pievos nušienaujamos bent kartą per laikotarpį nuo rugpjūčio 1 d. iki rugsėjo 15 d. Nupjauta žolė surenkama ir pašalinama iš lauko arba susmulkinama.“
Šio nutarimo 9 priedo 4.3 skirsnio („Pievų biologinės įvairovės išsaugojimas“) 3 dalyje buvo nustatyta:
„Jei kandidatas paramai gauti nenušienavo deklaruoto ploto per laikotarpį nuo rugpjūčio 1 d. iki rugsėjo 15 d., įvykdžius pirmą pažeidimą jam neskiriama jokios išmokos už atitinkamą plotą už einamuosius metus. Jei pažeidimas pakartojamas, nutrūksta visi įsipareigojimai ir pareiškėjas grąžina Kaimo paramos tarnybai visą iki tos dienos už atitinkamą plotą gautą paramos sumą.“
Nutarimas Nr. 139
Klostantis pagrindinės bylos aplinkybėms galiojusios redakcijos 2013 m. kovo 12 d.
Ministras kabineta Noteikumi ir kt. 139 Kārtība, kādā tiek skyriumirts valsts un Eiropas Savienības atbalsts lauksaimniecībai tiešā atbalsta shēmu ietvaros
(Vyriausybės nutarimas Nr. 139, kuriuo nustatoma valstybės ir Europos Sąjungos paramos žemės ūkiui pagal tiesioginės paramos schemas skyrimo tvarka) (
Latvijas Vēstnesis
Nr. 65, 2013) (toliau – Nutarimas Nr. 139) 1 straipsnyje buvo numatyta:
„Šiuo nutarimu nustatoma valstybės ir Europos Sąjungos paramos žemės ūkiui skyrimo tvarka pagal tiesioginės paramos schemas ir remiantis Reglamentu Nr. 73/2009.“
Nutarimo Nr. 139 18 straipsnyje buvo nustatyta:
„Jeigu ūkininkas už tam tikrą plotą tuo pačiu metu prašo išmokėti paramą, nurodytą šio nutarimo 2.1 dalyje (tiesioginė parama už plotą), ir paramą, numatytą pagal paramos priemonę „Agrarinės aplinkosaugos išmokos“, laikantis valstybinės ir Europos Sąjungos paramos žemės ūkio plėtrai, susijusiai su aplinkos ir kaimo teritorijų gerinimu, skyrimo, administravimo ir kontrolės taisyklių:
<…>
18.2 nepažeidžiant šio nutarimo 15.4 dalyje nustatytų reikalavimų, jei ūkininkas prašo paramos pagal papriemonę „Pievų biologinės įvairovės išsaugojimas“ arba papriemonę „Apsaugos juostų įrengimas“, reikia, kad:
18.2.1. bent kartą per metus daugiametės pievos ir ganyklos, taip pat ariamoji žemė būtų nušienauta, o žolė surinkta ar susmulkinta (per laikotarpį nuo einamųjų metų rugpjūčio 1 d. iki rugsėjo 15 d.), arba šios pievos ir ganyklos turi būti nušienaujamos ir naudojamos.“
Nutarimo 19 straipsnyje buvo nurodyta:
„Jeigu ūkininkas nesilaiko šio nutarimo 15 ir 18 straipsniuose nurodytų geros agrarinės ir aplinkosaugos būklės reikalavimų, šio nutarimo 2 straipsnyje (išskyrus jo 2.6 dalį) nurodytos paramos dydis sumažinamas pagal Reglamento Nr. 1122/2009 70–72 straipsnius.“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
2014 m. gegužės 13 d.
Plaukti
pateikė Kaimo paramos tarnybai pateikė vienkartinės išmokos už plotą prašymą ir agrarinės aplinkosaugos mokėjimo paraišką dėl paramos už pievų biologinės įvairovės išsaugojimą, susijusią su dviem laukais, kurių bendras plotas 18,26 ha.
2014 m. liepos 31 d. Kaimo paramos tarnyba, atlikusi dalinį patikrinimą vietoje, konstatavo, kad atitinkami laukai buvo nušienauti iki 2014 m. rugpjūčio 1 d., ir taip buvo pažeistos sąlygos, taikomos skiriant paramą už pievų biologinės įvairovės išsaugojimą.
Taigi 2015 m. birželio 27 d. sprendimu Kaimo paramos tarnyba atsisakė
Plaukti
skirti šią paramą už visus 2014 m., kiek tai susiję su atitinkamais 18,26 ha. Ši tarnyba nusprendė, kad
Plaukti
negaus minėtą paramą sudarančios 2245,98 EUR sumos, ir nurodė šią sumą išskaityti iš bet kokios sumos, kuri bus gauta per ateinančius trejus kalendorinius metus. Be to, buvo pritaikytas tos paramos dydžio sumažinamas 1 % už reikalavimų, susijusių su gera agrarine ir aplinkosaugos būkle, nesilaikymą.
Plaukti
apskundė šį sprendimą
Administratīvā rajona tiesa
(Apylinkės administracinis teismas, Latvija), vėliau –
Administratīvā apgabaltiesa
(Apygardos administracinis teismas, Latvija).
Atmetus
Plaukti
skundą pirmojoje instancijoje ir apeliacinį skundą, ji pateikė kasacinį skundą
Augstākā tiesa (Senāts)
(Aukščiausiasis Teismas, Latvija).
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, jog atsižvelgiant į tai, kad nustatyta, jog atitinkami laukai buvo nušienauti iki rugpjūčio 1 d., remiantis Reglamento Nr. 65/2011 18 straipsnio 1 dalies a punktu, reikia taikyti nacionalinę nuostatą, pagal kurią einamaisiais metais už atitinkamus plotus nėra mokama jokios paramos už pievų biologinės įvairovės išsaugojimą.
Vis dėlto šiam teismui kyla klausimas dėl kitų Kaimo paramos tarnybos skirtų sankcijų proporcingumo, be kita ko, dėl to, kad, pirma, kasatorei pagrindinėje byloje nebuvo skirta parama už pievų biologinės įvairovės išsaugojimą, kuri atitiko sumą, lygią skirtumui tarp mokėjimo prašyme deklaruoto ploto ir nustatyto ploto, t. y. pareiga atlyginti žalą už trejus kalendorinius metus pagal Reglamento Nr. 65/2011 16 straipsnio 5 dalies trečią pastraipą, ir, antra, dėl visų paramos mokėjimų kasatorei sumažinimo 1 % pagal Reglamento Nr. 1122/2009 71 straipsnio 1 dalį už reikalavimų, susijusių su gera agrarine ir aplinkosaugos būkle, nesilaikymą, nors nebuvo konstatuota jokio pasėlių grupės pakeitimo. Šiam teismui konkrečiai kyla abejonių, ar Reglamento Nr. 65/2011 16 straipsnio 5 dalies trečia pastraipa yra taikytina, nes, jei šiuo atveju
Plaukti
nesilaikė reikalavimų, susijusių su parama už pievų biologinės įvairovės išsaugojimą, pasėlių grupė nebuvo pakeista.
Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, ar tuo atveju, kai konstatuojama, kad mokėjimo prašyme deklaruotas pasėlių grupės plotas neatitinka nustatyto ploto, t. y. per patikrinimus vietoje nustatyto pasėliais užsėto ploto, reikia tuo pačiu metu taikyti Reglamento Nr. 65/2011 18 straipsnio 1 dalies a punkte ir šio reglamento 16 straipsnio 5 dalies trečioje pastraipoje numatytą sankciją. Šios klausimu tas teismas mano, kad taikant dvi sankcijas už vieną pažeidimą gali būti pažeistas proporcingumo principas.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui taip pat kyla abejonių dėl to, ar Nutarimo Nr. 139 18.2.1 dalyje nurodytas reikalavimas atitinka Reglamento Nr. 73/2009 4 ir 6 straipsnių nuostatas dėl geros agrarinės ir aplinkosaugos būklės, siejamas su Reglamento Nr. 1698/2005 39 straipsnio 3 dalies nuostatomis dėl agrarinės aplinkosaugos įsipareigojimų.
Šiomis aplinkybėmis
Augstākā tiesa (Senāts)
(Aukščiausiasis Teismas) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar [Reglamento Nr. 65/2011] 16 straipsnio 1 dalies trečia pastraipa taikytina tuo atveju, kai pareiškėjas nesilaikė reikalavimų, susijusių su nušienavimu plote, dėl kurio buvo pateiktas prašymas skirti paramą už pievų biologinės įvairovės išsaugojimą (reikalavimo, kuris apima daugiau nei privalomi standartai, numatyti Reglamento Nr. 1698/2005 39 straipsnio 3 dalyje), nors nebuvo nustatyta jokių pasėlių grupės pakeitimų?
2.
Ar už vieną pažeidimą gali būti taikoma ir [Reglamento Nr. 65/2011] 16 straipsnio 5 dalies trečioje pastraipoje nustatyta sankcija, ir [šio reglamento] 18 straipsnio 1 dalies a punkte numatyta sankcija?
3.
Ar pagal [Reglamento Nr. 73/2009] 4 ir 6 straipsnius, siejamus su [Tarybos reglamento Nr. 1698/2005] 39 straipsnio 3 dalimi, draudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos vienas reikalavimas gali būti laikomas ir minimaliu (standartu) reikalavimu, ir reikalavimu, apimančiu daugiau nei minimalūs reikalavimai (sąlyga agrarinės aplinkosaugos paramos mokėjimui)?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmojo klausimo
Pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Reglamento Nr. 65/2011 16 straipsnio 5 dalies trečia pastraipa turi būti aiškinama taip, kad ji taikoma tuo atveju, kai paramos prašytojas nesilaikė agrarinės aplinkosaugos įsipareigojimų, susijusių su šienavimo sąlygomis, nors nebuvo nustatyta jokių atitinkamos pasėlių grupės pakeitimų.
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad pagal Reglamento Nr. 1698/2005 36 straipsnio a punkto iv papunktį parama, numatyta šio reglamento IV antraštinės dalies I skyriaus 2 skirsnio 2 kryptyje „Aplinkos ir kraštovaizdžio gerinimas“, susijusi su priemonėmis, skirtomis tausojančiam žemės ūkio paskirties žemės naudojimui mokant „agrarinės aplinkosaugos išmokas“.
Be to, iš minėto reglamento 39 straipsnio 1 dalies ir 2 dalių matyti, kad valstybės narės skiria jo 36 straipsnio a punkto iv papunktyje numatytą paramą visoms savo teritorijoms pagal konkrečius jų poreikius. Agrarinės aplinkosaugos išmokos mokamos ūkininkams, savanoriškai prisiėmusiems agrarinės aplinkosaugos įsipareigojimus.
Reglamento Nr. 65/2011 18 straipsnio 1 dalies a punkte nustatyta, kad prašoma parama sumažinama arba neskiriama, jeigu, be kita ko, kiek tai susiję su Reglamento Nr. 1698/2005 36 straipsnio a punkto iv papunktyje nurodytomis priemonėmis, nesilaikoma įsipareigojimų ir kriterijų, kaip antai tinkamų privalomų standartų, kitų tinkamų privalomų reikalavimų, nurodytų pastarojo reglamento 39 straipsnio 3 dalyje, ir įsipareigojimų, viršijančių šiuos standartus.
Iš to matyti, kad agrarinės aplinkosaugos įsipareigojimų nesilaikymas lemia agrarinės aplinkosaugos išmokų sumažinimą arba neskyrimą.
Vis dėlto Reglamento Nr. 65/2011 16 straipsnyje reglamentuojamas išmokų sumažinimas ir neskyrimas, susijęs su žemės ūkio paskirties ploto dydžiu. Šiuo klausimu reikia priminti, kad pagal šio reglamento 16 straipsnio 2 dalį viena pasėlių grupe laikomi pagalbos gavėjo deklaruoti plotai, už kuriuos pagal tam tikrą su plotu susijusią priemonę skiriama vienodo dydžio parama. Minėto reglamento 16 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje nurodyta, jog nustačius, kad atitinkamos pasėlių grupės plotas yra didesnis už mokėjimo prašyme deklaruotą plotą, parama skaičiuojama atsižvelgiant į deklaruotą šios pasėlių grupės plotą. Pagal to paties reglamento 16 straipsnio 5 dalies trečią pastraipą, jeigu skirtumas tarp mokėjimo prašyme deklaruoto ploto ir per patikrinimus vietoje nustatyto ploto yra didesnis nei 50 %, paramos gavėjui vėl neskiriama parama, kurios dydis atitinka šį skirtumą.
Nagrinėjamu atveju iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad dėl pirmalaikio nušienavimo nebuvo laikytasi vieno iš paramos už pievų biologinės įvairovės išsaugojimą skyrimo kriterijų. Todėl Kaimo paramos tarnyba nusprendė, kad nebuvo įvykdytos šios paramos skyrimo sąlygos visame deklaruotame plote ir kad reikia daryti išvadą, jog skirtumas tarp mokėjimo prašyme deklaruoto ploto ir per patikrinimą vietoje nustatyto ploto yra 100 %. Taigi ši tarnyba nusprendė, kad deklaruotas plotas viršija nustatytą plotą 100 %, o tai, minėtos tarnybos manymu, pateisino aptariamos paramos neskyrimą
Plaukti
.
Vis dėlto, kaip nurodo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, vienintelis pažeidimas, kurį konstatavo Kaimo paramos tarnyba referenciniu laikotarpiu, yra pirmalaikis nušienavimas, nenustačius jokio pasėlių grupės pakeitimų. Šiomis aplinkybėmis reikia konstatuoti, kad tai, jog
Plaukti
nušienavo atitinkamą plotą iki tam numatytos datos, nereiškia, kad deklaruota pasėlių grupė buvo pakeista taip, kad būtų pateisintas paramos neskyrimas suinteresuotajam asmeniui pagal Reglamento Nr. 65/2011 16 straipsnio 5 dalies trečią pastraipą.
Toks Reglamento Nr. 65/2011 16 straipsnio 5 dalies trečios pastraipos aiškinimas atitinka agrarinės aplinkosaugos išmokų, kurios, kaip matyti iš Reglamento Nr. 1698/2005 35 konstatuojamosios dalies, ir toliau turėtų būti svarbios remiant kaimo vietovių tvarią plėtrą ir tenkinant visuomenėje didėjantį aplinkosaugos paslaugų poreikį.
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į pirmąjį pateiktą klausimą reikia atsakyti, kad Reglamento Nr. 65/2011 16 straipsnio 5 dalies trečia pastraipa turi būti aiškinama taip, kad ji netaikoma tuo atveju, kai paramos prašytojas nesilaikė agrarinės aplinkosaugos įsipareigojimų, susijusių su šienavimo sąlygomis, tačiau nebuvo nustatyta jokių atitinkamos pasėlių grupės pakeitimų.
Dėl antrojo klausimo
Atsižvelgiant į atsakymą į pirmąjį klausimą, nereikia atsakyti į antrąjį klausimą.
Dėl trečiojo klausimo
Trečiuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Reglamento Nr. 73/2009 4 ir 6 straipsniai, siejami su Reglamento Nr. 1698/2005 39 straipsnio 3 dalimi, turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos vienas ir tas pats reikalavimas gali būti ir minimalus geros agrarinės ir aplinkosaugos būklės reikalavimas, ir reikalavimas, viršijantis šiuos minimalius reikalavimus, t. y. agrarinės aplinkosaugos išmokų skyrimo sąlyga.
Pirmiausia reikia priminti, kad pagal Reglamento Nr. 73/2009 4 straipsnį tiesiogines išmokas gaunantys ūkininkai privalo laikytis teisės aktuose nustatytų valdymo reikalavimų ir išsaugoti gerą agrarinę ir aplinkosaugos būklę, kaip nurodyta šio reglamento 6 straipsnyje.
Pastarasis straipsnis įpareigoja valstybes nares užtikrinti, kad bus išlaikyta gera visos žemės ūkio paskirties žemės agrarinė ir aplinkosaugos būklė. Šiuo atžvilgiu valstybės narės, remdamosi minėto reglamento III priede įtvirtinta sistema, turi nustatyti minimalius geros agrarinės ir aplinkosaugos būklės reikalavimus; jos negali nustatyti tokių minimalių reikalavimų, kurie nenumatyti šioje sistemoje.
Pagal Reglamento Nr. 1698/2005 39 straipsnio 3 dalį agrarinės aplinkosaugos išmokos mokamos tik už tuos įsipareigojimus, kurie viršija atitinkamus privalomus standartus, nustatytus pagal Reglamento Nr. 1782/2003 4 ir 5 straipsnius bei jo III ir IV priedus (pakartoti atitinkamai Reglamento Nr. 73/2009 4 ir 6 straipsniuose ir jo II ir III prieduose). Taigi pagal Reglamento Nr. 1698/2005 39 straipsnio 3 dalį siekiama užtikrinti, kad atitinkamos išmokos būtų skiriamos tik veiklai ir praktikai, atitinkančioms aukštesnio lygio aplinkos apsaugos tikslus nei privalomi standartai, kaip antai minimalūs geros agrarinės ir aplinkosaugos būklės reikalavimai.
Be to, reikia priminti, kad, kaip matyti iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą, pagal Nutarimo Nr. 295 38.3 dalį įgyvendinami, be kita ko, agrarinės aplinkosaugos išmokoms keliami reikalavimai. Šiame dalyje konkrečiai numatyta, kad kandidatas gali gauti paramą didelės gamtinės vertės pievoms, jeigu per laikotarpį nuo rugpjūčio 1 d. iki rugsėjo 15 d. šios pievos buvo bent kartą nušienautos.
Remiantis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo perduota informacija, pagal Latvijos teisėje numatytos šienavimo taisyklės tuo pačiu metu yra ir minimalūs reikalavimai, ir reikalavimai, apimantys daugiau nei minimalūs reikalavimai pagal Reglamento Nr. 73/2009 4 ir 6 straipsnius.
Taigi, viena vertus, agrarinės aplinkosaugos tikslais prisiimti įsipareigojimai pagal Reglamento Nr. 1698/2005 39 straipsnį turi viršyti Reglamento Nr. 73/2009 4 ir 6 straipsniuose nustatytus minimalius geros agrarinės ir aplinkosaugos būklės reikalavimus. Kita vertus, kaip priminta šio sprendimo 43 punkte, valstybės narės negali nustatyti minimalių reikalavimų, kurie nenumatyti šio reglamento III priede įtvirtintoje sistemoje.
Taigi, siekiant įvertinti, ar laikomasi Reglamento Nr. 73/2009 4 ir 6 straipsniuose nustatytų geros agrarinės ir aplinkosaugos būklės reikalavimų, reikia įsitikinti, kad jie buvo tinkamai apibrėžti remiantis šio reglamento III priede nustatyta sistema. Jei taip, dėl tokio reikalavimo nesilaikymo gali būti taikomas sumažinimas pagal Reglamento Nr. 1122/2009 71 straipsnio 1 dalį.
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į trečiąjį pateiktą klausimą reikia atsakyti, kad Reglamento Nr. 73/2009 4 ir 6 straipsniai, siejami su Reglamento Nr. 1698/2005 39 straipsnio 3 dalimi, turi būti aiškinami kaip draudžiantys nacionalinės teisės aktus, pagal kuriuos vienas ir tas pats reikalavimas gali būti ir minimalus geros agrarinės ir aplinkosaugos būklės reikalavimas, ir reikalavimas, viršijantis šiuos minimalius reikalavimus, t. y. agrarinės aplinkosaugos išmokų skyrimo sąlyga.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) nusprendžia:

1.
2011 m. sausio 27 d. Komisijos reglamento (ES) Nr. 65/2011, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 kontrolės procedūrų įgyvendinimo ir kompleksinio paramos susiejimo įgyvendinimo taisyklės, susijusios su paramos kaimo plėtrai priemonėmis, 16 straipsnio 5 dalies trečia pastraipa turi būti aiškinama taip, kad ji netaikoma tuo atveju, kai paramos prašytojas nesilaikė agrarinės aplinkosaugos įsipareigojimų, susijusių su šienavimo sąlygomis, tačiau nebuvo nustatyta jokių atitinkamos pasėlių grupės pakeitimų.

2.
2009 m. sausio 19 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų ūkininkams pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams, iš dalies keičiančio [r]eglamentus (EB) Nr. 1290/2005, (EB) Nr. 247/2006, (EB) Nr. 378/2007 ir panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003, 4 ir 6 straipsniai, siejami su 2005 m. rugsėjo 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai 39 straipsnio 3 dalimi, turi būti aiškinami kaip draudžiantys nacionalinės teisės aktus, pagal kuriuos vienas ir tas pats reikalavimas gali būti ir minimalus geros agrarinės ir aplinkosaugos būklės reikalavimas, ir reikalavimas, viršijantis šiuos minimalius reikalavimus, t. y. agrarinės aplinkosaugos išmokų skyrimo sąlyga.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: latvių.