CELEX: 62021TJ0222
Euroopa Liidu kaubamärk
Kehtetuks tunnistamise menetlus
Euroopa Liidu kujutismärk Shoppi
Varasem Euroopa Liidu sõnamärk SHOPIFY
Suhteline keeldumispõhjus
Segiajamise tõenäosuse puudumine
Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b ja artikli 53 lõike 1 punkt a (nüüd määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b ja artikli 60 lõike 1 punkt a)
Varasema kaubamärgi suurenenud eristusvõime puudumine
Ühendkuningriigi liidust ja Euratomist väljaastumise leping (Brexit)

)
[…]
Õiguslik käsitlus
[…]
Varasema kaubamärgi suurenenud eristusvõime puudumine
[…]
Mis puudutab esiteks tõendeid Ühendkuningriigi territooriumi kohta, siis leidis apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktides 71–74, et Ühendkuningriik oli 1. veebruaril 2020 ELL artikli 50 alusel liidust lahkunud ja muutunud kolmandaks riigiks. Üleminekuperioodil kohaldati Ühendkuningriigis ja tema territooriumil jätkuvalt liidu õigust, ent vastavalt Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest väljaastumise lepingu (
ELT 2020, L 29, lk 7
; edaspidi „väljaastumisleping“) artiklitele 126 ja 127 lõppes see üleminekuperiood 31. detsembril 2020. Alates 1. jaanuarist 2021 ei kohaldata Ühendkuningriigi suhtes ja Ühendkuningriigis enam kaubamärke käsitlevaid liidu õigusakte, välja arvatud juhul, kui väljaastumislepingus on sõnaselgelt ette nähtud nende kohaldamise jätkamine. Apellatsioonikoda viitas ka EUIPO tegevdirektori 10. septembri 2020. aasta teatise nr 2/20, mis käsitleb Ühendkuningriigi liidust väljaastumise mõju EUIPO praktika teatavatele aspektidele, punktile 2.
Apellatsioonikoda järeldas sellest, et alates 1. jaanuarist 2021 ei saa Ühendkuningriigiga seotud tõendid maine või suurenenud eristusvõime kohta enam toetada ega aidata kaasa ELi kaubamärgi kaitsele, isegi kui need tõendid on varasemad kui 1. jaanuar 2021. Nimelt peab sellisel kaubamärgil olema otsuse tegemise ajal „liidus“ maine või suurenenud eristusvõime (vt ka teatise nr 2/20 punkt 15 maine kohta). Seetõttu leidis apellatsioonikoda, et mis puutub hageja väidetesse Ühendkuningriigis varasema kaubamärgi suurenenud eristusvõime kohta, siis ei oma need tema menetluses tähtsust.
Hageja väidab, et kuivõrd kasutamise käigus suurenenud eristusvõimet tuleb hinnata vaidlusaluse kaubamärgi registreerimistaotluse esitamise ajal, see tähendab 8. mai 2017. aasta seisuga, siis tuleb arvesse võtta Ühendkuningriigi territooriumiga seotud tõendeid, sest Ühendkuningriik oli sel hetkel veel liidu liige. Kohtuistungil viitas ta ka 16. märtsi 2022. aasta kohtuotsusele kohtuasjas Nowhere vs. EUIPO – Ye (APE TEES) (
T‑281/21
, edasi kaevatud,
EU:T:2022:139
).
Sellega seoses tuleb meenutada, et 17. oktoobril 2019 vastu võetud ja 1. veebruaril 2020 jõustunud väljaastumislepingus on ette nähtud üleminekuperiood 1. veebruarist kuni 31. detsembrini 2020 (edaspidi „üleminekuperiood“). Pärast üleminekuperioodi möödumist on Ühendkuningriigi liidust väljaastumisel, mida tavaliselt nimetatakse Brexitiks, täielik toime.
Väljaastumislepingu artikkel 127 näeb ette, et kui ei ole sätestatud teisiti, jääb Ühendkuningriigi territooriumil üleminekuperioodi vältel kehtima liidu õigus (23. septembri 2020. aasta kohtuotsus Bauer Radio vs. EUIPO – Weinstein (MUSIKISS),
T‑421/18
,
EU:T:2020:433
, punkt
). Ent nagu apellatsioonikoda märkis, ei ole seevastu kaubamärke käsitlevad liidu õigusnormid alates 1. jaanuarist 2021 enam Ühendkuningriigi suhtes ja tema territooriumil kohaldatavad, välja arvatud juhul ja ulatuses, milles nende kohaldamise jätkamine on sõnaselgelt ette nähtud väljaastumislepingus.
Käesoleval juhul on selge, et vaidlusaluse kaubamärgi taotluse esitamise kuupäev on 8. mai 2017 ehk enne üleminekuperioodi lõppu ning vaidlustatud otsuse vastuvõtmise kuupäev on 18. veebruar 2021, st pärast üleminekuperioodi lõppu. Selline faktiline olukord erineb selgelt olukorrast, kus vaidlustatud otsuse kuupäev on varasem kui nimetatud kehtivuse lõppemine (vt selle kohta 6. oktoobri 2021. aasta kohtuotsus Indo European Foods vs. EUIPO – Chakari (Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice),
T‑342/20
, edasi kaevatud,
EU:T:2021:651
, punkt
).
Üldkohtu praktika kohaselt peab kehtetuks tunnistamise menetluses varasema tööstusomandiõiguse omanik tõendama, et õigus keelata vaidlusaluse ELi kaubamärgi kasutamine on tal mitte üksnes selle kaubamärgi taotluse esitamise või prioriteedikuupäeva seisuga, vaid ka kehtetuks tunnistamise taotluse kohta otsuse tegemise kuupäeva seisuga (vt selle kohta 2. juuni 2021. aasta kohtuotsus Style & Taste vs. EUIPO – The Polo/Lauren Company (polomängija kujutis),
T‑169/19
,
EU:T:2021:318
, punktid
ja
). See kehtib eriti vastulausemenetluse kohta (14. veebruari 2019. aasta kohtuotsus Beko vs. EUIPO – Acer (ALTUS),
T‑162/18
, ei avaldata,
EU:T:2019:87
, punktid
–
).
Sellest järeldub sisuliselt, et selleks, et tõendid varasema kaubamärgi Ühendkuningriigis kasutamise käigus suurenenud eristusvõime kohta oleksid vaidlusaluse kaubamärgi kehtetuks tunnistamise taotluse suhtes asjakohased, peab sellele kasutamisele saama endiselt tugineda selle kuupäeva seisuga, mil EUIPO teeb kehtetuks tunnistamise taotluse kohta otsuse.
Käesoleval juhul on vaidlustatud otsuse kuupäev 18. veebruar 2021 hilisem üleminekuperioodi lõppemisest.
Seetõttu oli apellatsioonikoda kohustatud mitte arvesse võtma varasema kaubamärgi kasutamist Ühendkuningriigis, millele ei saanud vaidlustatud otsuse tegemise kuupäeval enam menetlusse astujate vastu tugineda, ning asjaomased tõendid tagasi lükkama.
Lisaks tuleb EUIPOga nõustudes märkida, et arvestades intellektuaalomandi õiguste territoriaalsuse aluspõhimõtet, mis on sätestatud määruse 2017/1001 artikli 1 lõikes 2, ei saa pärast üleminekuperioodi lõppu tekkida Ühendkuningriigis mingit vastuolu vaidlusaluse kaubamärgi ja varasema kaubamärgi vahel, mida sellel territooriumil enam ei kaitsta. Vaidlustatud otsuse tegemise kuupäeval ei kuulunud Ühendkuningriigi avalikkus enam liidu asjaomase avalikkuse hulka.
Viimasena olgu öeldud, et kuigi varasema kaubamärgi suurenenud eristusvõime hindamisel tuleb tõepoolest lähtuda vaidlustatud kaubamärgi taotluse esitamise kuupäevast (vt 15. oktoobri 2020. aasta kohtuotsus athlon custom sportswear,
T‑349/19
, ei avaldata,
EU:T:2020:488
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika), kujutab nõue, et varasem õigus peab olemas olema või kehtima kuupäeval, mil EUIPO teeb otsuse kehtetuks tunnistamise taotluse kohta, siiski mainitud sisulise hindamise eeltingimust.
[…]

Esitatud põhjendustest lähtudes
ÜLDKOHUS (üheksas koda)
otsustab:

1.
Jätta hagi rahuldamata.

2.
Mõista kohtukulud välja Shopify Inc-ilt.

Costeira
Kancheva
Zilgalvis
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 12. oktoobril 2022 Luxembourgis.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: inglise.
(
)	Esitatud on üksnes kohtuotsuse need punktid, mille avaldamist peab Üldkohus otstarbekaks.