CELEX: 62020CJ0283
Řízení o předběžné otázce
Společná zahraniční a bezpečnostní politika (SZBP)
Mise Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (Eulex Kosovo)
Společná akce 2008/124/SZBP
Článek 8 odst. 3 a 5, čl. 9 odst. 3 a čl. 10 odst. 3
Postavení zaměstnavatele personálu na misi
Článek 16 odst. 5
Subrogační účinek

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 8 odst. 3 a 5, čl. 9 odst. 3 a čl. 10 odst. 3 společné akce Rady 2008/124/SBZP ze dne 4. února 2008 o Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu, Eulex Kosovo (
Úř. věst. 2008, L 42, s. 92
).
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi CO a dalšími, a sice znamená 45 členy nebo bývalými členy mezinárodního civilního personálu mise v Kosovu na podporu právního státu, nazvané „Eulex Kosovo“, uvedené v článku 1 společné akce 2008/124 (dále jen „Eulex Kosovo“) na straně jedné a MJ jakožto vedoucím mise, Evropskou komisí, Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) a Radou Evropské unie na straně druhé ve věci změny jejich pracovních podmínek a, v případě některých z nich, ve věci neobnovení jejich pracovní smlouvy.
Právní rámec
Společná akce 2008/124
Článek 1 společné akce 2008/124, nadepsaný „Mise“, v odstavci 1 stanoví:
„EU zřizuje Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu, Eulex Kosovo (dále jen „Eulex Kosovo“).“
Článek 2 této společné akce, nadepsaný „Mandát“, stanoví:
„Eulex Kosovo napomáhá kosovským institucím, justičním i donucovacím orgánům při jejich pokroku směrem k udržitelnosti a odpovědnosti a při dalším rozvíjení a posilování nezávislého mnohonárodnostního justičního systému a mnohonárodnostní policie a celních orgánů, přičemž zajišťuje, aby tyto orgány nepodléhaly politickému vměšování a dodržovaly mezinárodně uznávané normy a evropské osvědčené postupy.
Eulex Kosovo plní svůj mandát v plné spolupráci s programy pomoci Evropské komise, a to monitorováním, poskytováním odborného vedení a poradenství, přičemž si ponechává určité výkonné pravomoci.“
Článek 8 uvedené společné akce, nadepsaný „Vedoucí mise“, stanoví:
„1.   Vedoucí mise přebírá odpovědnost a vykonává velení a řízení Eulex Kosovo v místě působení.
[…]
3.   Vedoucí mise vydává pokyny pro veškerý personál Eulex Kosovo, v tomto případě včetně podpůrného prvku v Bruselu, v zájmu účinného provádění Eulex Kosovo v místě působení a přebírá její koordinaci a běžné řízení, a to podle pokynů civilního velitele operace na strategické úrovni.
[…]
5.   Vedoucí mise odpovídá za plnění rozpočtu Eulex Kosovo. Vedoucí mise podepíše za tímto účelem smlouvu s Komisí.
[…]
7.   Vedoucí mise zastupuje Eulex Kosovo v místě operací a zajišťuje odpovídající zviditelnění mise.
[…]“
Článek 9 téže společné akce, nadepsaný „Personál“, stanoví:
„1.   Počet členů personálu Eulex Kosovo a jeho schopnosti musí být v souladu s mandátem stanoveným v článku 2, s úkoly vymezenými v článku 3 a se strukturou Eulex Kosovo uvedenou v článku 6.
2.   Eulex Kosovo tvoří zejména personál vyslaný členskými státy nebo orgány [Unie]. Každý členský stát nebo orgán EU nese náklady na personál, který vyšle, včetně cestovních výdajů na cestu do místa určení a zpět, platů, nákladů na zdravotní péči a příspěvků, s výjimkou denních příspěvků a použitelných rizikových příplatků a příplatků za ztížené podmínky.
3.   Eulex Kosovo může podle potřeby přijímat na smluvním základě rovněž mezinárodní a místní personál.
[…]“
Článek 10 společné akce 2008/124, nadepsaný „Postavení Eulex Kosovo a jejího personálu“, v odstavci 3 stanoví:
„Pracovní podmínky a práva a povinnosti mezinárodního a místního civilního personálu jsou stanoveny ve smlouvách mezi vedoucím mise a členy personálu.“
Společná akce 2008/124, ve znění rozhodnutí 2014/349/SZBP
Společná akce 2008/124 byla změněna zejména rozhodnutím Rady 2014/349/SZBP ze dne 12. června 2014 (
Úř. věst. 2014, L 174, s. 42
) (dále jen „společná akce 2008/124, ve znění změn“) a její platnost byla tímto prodloužena do 14. června 2016.
Podle bodu 6 odůvodnění rozhodnutí 2014/349:
„(6)
Eulex Kosovo bude probíhat za situace, která se může zhoršit a mohla by ohrozit dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy [EU].“
Článek 15a společné akce 2008/124, ve znění změn, zní následovně:
„Eulex Kosovo je způsobilá k zadávání zakázek na služby a dodávky, uzavírání smluv a správních ujednání, zaměstnávání personálu, disponování s bankovními účty, nabývání a zcizování majetku, vyrovnávání svých závazků a k vystupování před soudem v rozsahu nezbytném k provádění této společné akce.“
Článek 16 odst. 5 společné akce 2008/124 ve znění změn stanoví:
„Eulex Kosovo odpovídá za veškeré nároky a závazky vyplývající z provádění mandátu ode dne 15. června 2014, s výjimkou nároků souvisejících s vážným porušením povinností ze strany vedoucího mise, za něž nese odpovědnost vedoucí mise.“
Článek 20 společné akce 2008/124, ve znění změn, zní:
„Tato společná akce vstupuje v platnost dnem přijetí.
Pozbývá platnosti dne 14. června 2016. […]“
Podle článku 2 rozhodnutí 2014/349 vstoupilo toto rozhodnutí v platnost dnem jeho přijetí, tedy dnem 12. června 2014.
Spor v původním řízení a předběžná otázka
Z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že žalobci v původním řízení byli nebo jsou stále zaměstnáni u Eulex Kosovo jakožto členové mezinárodního civilního personálu na základě smluv na dobu určitou, které byly opakovaně obnovovány. Tyto smlouvy obsahují ustanovení o založení pravomoci soudů v Bruselu (Belgie). U některých dotyčných smluv bylo toto ujednání později nahrazeno ustanovením přiznávajícím tuto pravomoc Soudnímu dvoru Evropské unie od října 2014.
MJ zastával funkci vedoucího mise od 1. února 2013 do 14. října 2014 v souladu s podmínkami upravenými mimo jiné ve smlouvách uzavřených s Komisí ve dnech 1. února a 7. června 2013.
Na jaře roku 2012 došlo k překlasifikování různých stávajících funkcí v rámci mise Eulex Kosovo, což podle žalobců v původním řízení vedlo ke změně popisu jejich pracovního místa a ke značnému snížení jejich platů. Toto překlasifikování následovaly tři „vlny“ neobnovení smluv, a sice na jaře a v létě 2013, na podzim 2014 a na podzim 2016.
Návrhem došlým dne 6. srpna 2013 podali někteří žalobci v původním řízení žalobu k Tribunálu Evropské unie na základě článku 263 SFEU proti Komisi, ESVČ a Eulex Kosovo znějící na zrušení rozhodnutí přijatých MJ jakožto vedoucím mise neobnovit pracovní smlouvu těchto žalobců po určitém datu.
Usnesením ze dne 30. září 2014, Bitiqi a další v. Komise a další (
T‑410/13
, nezveřejněné,
EU:T:2014:871
), Tribunál tuto žalobu zamítl pro nedostatek pravomoci z důvodu, že právní vztah, který byl předmětem sporu, spadá do smluvního kontextu, a tedy do působnosti ustanovení obsaženého v pracovních smlouvách zakládajících příslušnost soudů v Bruselu k rozhodování sporů vyplývajících z těchto smluv nebo s nimi souvisejících.
Návrhy došlými dne 11. července, 14. července a 21. října 2014 podali žalobci v původním řízení žaloby k tribunal du travail francophone de Bruxelles (frankofonní soud pro pracovněprávní spory v Bruselu), kterými napadli překlasifikování svých funkcí, nebo neobnovení jejich pracovních smluv, stejně jako status uplatňovaný na ně zejména v oblasti sociálního zabezpečení, a domáhali se náhrady škody.
Tyto žaloby mířily zprvu proti MJ jakožto vedoucímu mise, Radě, Komisi a ESVČ. Tito čtyři žalovaní v původním řízení nicméně tvrdili, že na základě společné akce 2008/124, ve znění změn, musí za veškeré nároky a závazky vyplývající z provádění mandátu odpovídat pouze Eulex Kosovo, a to jak do budoucna, tak do minulosti, v souladu s čl. 16 odst. 5 společné akce ve znění změn.
V reakci na to žalobci v původním řízení navrhli, aby misi Eulex Kosovo bylo nařízeno přistoupit do řízení před předkládajícím soudem. Přezkum návrhů na nařízení vstupu do řízení však byl tímto soudem oddělen od přezkumu na prvním místě zkoumaných otázek přípustnosti a procesních otázek, které vyvolaly hlavní návrhy, jež žalobci v původním řízení směřovali proti prvním čtyřem žalovaným v původním řízení.
Mezitímním rozsudkem ze dne 1. června 2018 předkládající soud konstatoval, že žaloba proti MJ musí být odmítnuta pro období po 12. červnu 2014 vzhledem k tomu, že rozhodnutí 2014/349 bylo přijato k tomuto datu, a proto je třeba mít za to, že MJ již od tohoto data nejednal vlastním jménem, ale pouze jako „představitel“ mise Eulex Kosovo. Předkládající soud rovněž konstatoval, že žaloba proti Radě, Komisi a ESVČ musí být pro toto období odmítnuta z důvodu, že Eulex Kosovo byla k tomuto datu přiznána vlastní právní subjektivita a dotčené akty byly vydány jejím jménem. Pokud však jde o období před 12. červnem 2014, předkládající soud nařídil znovuotevření ústní části řízení, aby účastníkům řízení umožnil uvést jejich vyjádření týkající se existence mandátu, který byl MJ a jeho předchůdcům v průběhu tohoto období údajně udělen jakožto vedoucím mise.
Po vyslechnutí vyjádření účastníků řízení předkládající soud uvádí, že má nadále pochybnosti o tom, zda MJ jednal vlastním jménem, nebo na účet jednoho či více orgánů.
Za těchto okolností se tribunal du travail francophone de Bruxelles (frankofonní soud pro pracovněprávní spory v Bruselu) rozhodl přerušit řízení v projednávané věci a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Musí být [čl. 8 odst. 3] a [čl. 10 odst. 3] [společné akce 2008/124], případně ve spojení s jinými v úvahu přicházejícími relevantními ustanoveními, vykládány v tom smyslu, že vedoucímu mise, jednajícímu svým jménem a na svůj účet, přiznávají pro období před 12. červnem 2014 postavení zaměstnavatele mezinárodního civilního personálu pracujícímu pro [Eulex Kosovo], nebo s přihlédnutím zejména k [čl. 8 odst. 5] a [čl. 9 odst. 3] společné akce [2008/124] v tom smyslu, že postavení zaměstnavatele přiznávají [Unii] nebo některému z jejích orgánů, jako je [Komise], [ESVČ], Rada nebo případně kterýkoli jiný orgán, na jehož účet jednal až do uvedeného data vedoucí mise na základě zmocnění, delegování pravomoci nebo jakékoli jiné formy zastoupení, kterou bude případně třeba určit?“
K předběžné otázce
K přípustnosti
Komise tvrdí, že projednávaná žádost o rozhodnutí o předběžné otázce je nepřípustná, neboť není relevantní pro vyřešení sporu v původním řízení.
Zaprvé se tato žádost týká ustanovení unijního práva, která již při podání žalob k tomuto soudu nebyla platná. Z článku 16 odst. 5 společné akce 2008/124, ve znění změn, která vstoupila v platnost dne 12. června 2014, totiž vyplývá, že od 15. června 2014 přebírá Eulex Kosovo, která má právní subjektivitu, odpovědnost za všechny nároky a povinnosti vyplývající z výkonu mandátu mise. Z tohoto důvodu ostatně žalobci v původním řízení zahájili před tímtéž vnitrostátním soudem souběžné řízení proti Eulex Kosovo založené na týchž skutkových okolnostech.
Zadruhé Komise zpochybňuje na základě bodů 34 až 51 rozsudku ze dne 5. července 2018, Jenkinson v. Rada a další (
C‑43/17 P
,
EU:C:2018:531
), rozlišování mezi obdobím před a po 12. červnu 2014, které činí předkládající soud.
V tomto ohledu je však třeba připomenout, že podle ustálené judikatury Soudního dvora je věcí pouze vnitrostátního soudu, kterému byl spor předložen a jenž musí nést odpovědnost za soudní rozhodnutí, které bude vydáno, posoudit s ohledem na konkrétní okolnosti věci jak nezbytnost rozhodnutí o předběžné otázce pro vydání svého rozsudku, tak relevanci otázek, které klade Soudnímu dvoru. Týkají-li se tedy položené otázky výkladu unijního práva, je Soudní dvůr v zásadě povinen rozhodnout (rozsudek ze dne 15. července 2021, The Department for Communities in Northern Ireland,
C‑709/20
,
EU:C:2021:602
, bod
a citovaná judikatura).
Z toho vyplývá, že na otázky týkající se unijního práva se vztahuje domněnka relevance. Odmítnutí rozhodnout o předběžné otázce položené vnitrostátním soudem ze strany Soudního dvora je možné pouze tehdy, je-li zjevné, že žádaný výklad unijního práva nemá žádný vztah k realitě nebo předmětu sporu v původním řízení, jestliže se jedná o hypotetický problém nebo také jestliže Soudní dvůr nedisponuje skutkovými nebo právními poznatky nezbytnými pro užitečnou odpověď na otázky, které jsou mu položeny (rozsudek ze dne 15. července 2021, The Department for Communities in Northern Ireland,
C‑709/20
,
EU:C:2021:602
, bod
a citovaná judikatura).
V projednávaném případě je třeba konstatovat, že údajná nepoužitelnost ustanovení, jejichž výklad je požadován, na spor v původním řízení zjevně nevyplývá ze spisu, který má Soudní dvůr k dispozici. Konkrétně se nezdá, že by existence samostatného procesního úkonu směřujícího proti Eulex Kosovo mohla prokázat, že otázky předkládajícího soudu ohledně uvedených ustanovení nejsou skutečné nebo že jejich výklad nemá žádný vztah k realitě nebo předmětu původního řízení.
Je pravda, že Soudní dvůr v bodech 34 až 51 rozsudku ze dne 5. července 2018, Jenkinson v. Rada a další (
C‑43/17 P
,
EU:C:2018:531
), rozhodl, že příslušnost Tribunálu k rozhodnutí o návrhu na překvalifikování poslední pracovní smlouvy uzavřené členem personálu přiděleného k Eulex Kosovo znamená, že tento soud přihlíží ke smlouvám dříve uzavřeným tímto členem personálu, i když tento soud není
ratione temporis
příslušný k rozhodnutí o těchto smlouvách. Toto řešení však nemůže učinit otázku položenou předkládajícím soudem hypotetickou. Uvedená otázka se totiž netýká příslušnosti
ratione temporis
tohoto soudu k rozhodnutí sporu v původním řízení, ale určení entity odpovědné za výkon mise Eulex Kosovo, a tedy entity, která má v žalobě v původním řízení postavení žalovaného.
S ohledem na výše uvedené úvahy je třeba konstatovat, že položenou otázku nelze považovat za irelevantní pro výsledek původního řízení, a je tedy přípustná.
K věci samé
Úvodem je třeba připomenout, že podle ustálené judikatury platí, že v rámci postupu spolupráce mezi vnitrostátními soudy a Soudním dvorem zavedeného článkem 267 SFEU přísluší Soudnímu dvoru poskytnout vnitrostátnímu soudu užitečnou odpověď, která mu umožní rozhodnout spor, jenž mu byl předložen. Z tohoto hlediska Soudnímu dvoru přísluší případně přeformulovat otázky, které jsou mu položeny. Soudní dvůr může kromě toho zohlednit i normy unijního práva, na které vnitrostátní soud v uvedených otázkách neodkázal [v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 5. prosince 2019, Centraal Justitieel Incassobureau (Uznávání a výkon peněžitých sankcí),
C‑671/18
,
EU:C:2019:1054
, bod
a citovaná judikatura].
V projednávané věci ze spisu, který má Soudní dvůr k dispozici, vyplývá, že podstatou otázky předkládajícího soudu je určit entitu odpovědnou za výkon mise Eulex Kosovo před 12. červnem 2014, a které tudíž musí být přiznáno postavení žalovaného v žalobě v původním řízení.
Dále je třeba uvést, že po formální stránce předkládající soud žádá Soudní dvůr, aby se vyjádřil k výkladu nejen čl. 8 odst. 3 a 5, čl. 9 odst. 3 a čl. 10 odst. 3 společné akce 2008/124, ale rovněž „jakéhokoliv jiného v úvahu přicházejícího relevantního ustanovení“ ve spojení s těmito ustanoveními. Přitom čl. 16 odst. 5 společné akce 2008/124, ve znění změn, upřesňuje, že od 15. června 2014 odpovídá Eulex Kosovo za všechny nároky a povinnosti vyplývající z výkonu mise, která mu byla svěřena, s výjimkou nároků souvisejících s vážným porušením povinností ze strany vedoucího mise.
Za účelem poskytnutí užitečné odpovědi na položenou otázku je tedy třeba mít za to, že podstatou otázky předkládajícího soudu je, zda čl. 8 odst. 3 a 5, čl. 9 odst. 3 a čl. 10 odst. 3 společné akce 2008/124, jakož i čl. 16 odst. 5 společné akce 2008/124, ve znění změn, musí být vykládány v tom smyslu, že jakožto zaměstnavatele personálu mise Eulex Kosovo pro období před 12. červnem 2014 označují vedoucího mise, který jedná vlastním jménem a na vlastní účet, nebo Komisi, ESVČ, Radu nebo jakoukoliv jinou entitu.
Pokud jde o dosah čl. 16 odst. 5 společné akce 2008/124, ve znění změn, předkládající soud má v projednávané věci za to, že existuje nejasnost, pokud jde o časovou působnost tohoto ustanovení, jelikož výraz „ode dne 15. června 2014“ by v zásadě mohl být chápán tak, že odkazuje na datum, kdy se Eulex Kosovo stala odpovědná za nároky a povinnosti vyplývající z výkonu jejího mandátu, a to včetně nároků a povinností vyplývajících z aktů, k nimž došlo dříve, nebo alternativně tak, že přičítá Eulex Kosovo odpovědnost pouze za právní situace vzniklé od tohoto data.
Podle ustálené judikatury Soudního dvora je třeba při výkladu ustanovení práva Unie zohlednit jeho pojmy, kontext, jakož i a cíle sledované právní úpravou, jejíž je součástí [v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 29. dubna 2021, X (Evropský zatýkací rozkaz – Ne bis in idem),
C‑665/20 PPU
,
EU:C:2021:339
, bod
a citovaná judikatura].
Pokud jde o znění čl. 16 odst. 5 společné akce 2008/124, ve znění změn, tento článek stanoví, že Eulex Kosovo odpovídá za veškeré nároky a závazky vyplývající z provádění mandátu ode dne 15. června 2014, s výjimkou nároků souvisejících s vážným porušením povinností ze strany vedoucího mise, za něž nese odpovědnost vedoucí mise.
Z toho vyplývá, že cílem tohoto ustanovení je upřesnit, kdo je odpovědný za nároky a povinnosti týkající se výkonu mise svěřené Eulex Kosovo, což znamená, že jeho cílem je určit nikoli to, kdo má být od 15. června 2014 považován za autora aktů v rámci této mise, ale kdo za ně musí od tohoto data nést odpovědnost.
V důsledku toho musí být výraz „ode dne 15. června 2014“ chápán tak, že upřesňuje nikoli datum, ke kterému musí vzniknout nebo být vzneseny případné akty, povinnosti nebo nároky, aby byla založena odpovědnosti Eulex Kosovo, ale datum, od kterého je třeba mít za to, že Eulex Kosovo přebírá odpovědnost za veškerou újmu a všechny povinnosti, které vznikly nebo vzniknou z důvodu výkonu mise, která jí byla svěřena, a tudíž jako by na ni od tohoto data přešla práva a povinnosti osoby nebo osob dříve odpovědných za výkon této mise, s výjimkou nároků souvisejících s vážným porušením povinností ze strany vedoucího mise, za něž nese odpovědnost vedoucí mise.
Tento výklad je potvrzen jak kontextem, do kterého spadá čl. 16 odst. 5 společné akce 2008/124, ve znění změn, tak cíli sledovanými touto právní úpravou.
Pokud jde o kontext, do něhož je toto ustanovení zasazeno, je třeba uvést, že po nabytí účinnosti článku 15a společné akce 2008/124, ve znění změn, dne 12. června 2014 byla Eulex Kosovo přiznána způsobilost zadávat zakázky na služby a dodávky, uzavírat smlouvy a správní ujednání, zaměstnávat personál, disponovat s bankovními účty, nabývat a zcizovat majetek, vyrovnávat své závazky a vystupovat před soudem v rozsahu nezbytném k provádění této společné akce.
Z této právní subjektivity přiznané misi Eulex Kosovo článkem 15a společné akce 2008/124, ve znění změn, která zahrnuje způsobilost být účastníkem soudních řízení, vyplývá, že tato entita byla již před 15. červnem 2014 pověřena odpovědností spojenou s výkonem mise, která jí byla svěřena. Za těchto podmínek nelze čl. 16 odst. 5 této společné akce, ve znění změn, vykládat v tom smyslu, že se odpovědnost přičítaná uvedenou společnou akcí Eulex Kosovo týká pouze aktů, povinností nebo nároků, které vznikly nebo byly vzneseny od 15. června 2014.
Pokud jde o cíl sledovaný společnou akcí 2008/124, ve znění změn, z bodu 6 odůvodnění rozhodnutí 2014/349 vyplývá, že toto rozhodnutí bylo přijato s cílem čelit situaci, která by se mohla zhoršit a která by mohla ohrozit dosažení cílů vnější činnosti Unie uvedených v článku 21 Smlouvy o EU. Výklad poskytnutý v tomto rozsudku, podle kterého čl. 16 odst. 5 společné akce 2008/124, ve znění změn, přenesl na Eulex Kosovo práva a povinnosti osoby nebo osob dříve odpovědných za výkon mise, je v souladu s účelem rozhodnutí 2014/349 posílit misi svěřenou Eulex Kosovo.
S ohledem na výše uvedené musí být čl. 16 odst. 5 společné akce 2008/124, ve znění změn, vykládán v tom smyslu, že od 15. června 2014 přenáší na Eulex Kosovo odpovědnost za každý nárok a povinnost, které již vznikly nebo vzniknou na základě výkonu mandátu svěřeného Eulex Kosovo, a tudíž, že od tohoto data Eulex Kosovo nastupuje do práv a povinnosti osoby nebo osob či orgánů, které byly dříve odpovědné za výkon této mise, a to i v rámci probíhajících soudních řízení.
V důsledku toho je třeba na položenou otázku odpovědět tak, že čl. 16 odst. 5 společné akce 2008/124, ve znění změn, musí být vykládán v tom smyslu, že ode dne 15. června 2014 označuje Eulex Kosovo jako odpovědnou osobu, a tedy žalovanou v rámci všech žalob týkajících se důsledků plnění mise, která jí byla svěřena, a to bez ohledu na okolnost, zda skutečnosti, na nichž je taková žaloba založena, nastaly před 12. červnem 2014, kdy vstoupilo v platnost rozhodnutí 2014/349.
K nákladům řízení
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (pátý senát) rozhodl takto:

Článek 16 odst. 5 společné akce Rady 2008/124/SBZP ze dne 4. února 2008 o Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu, Eulex Kosovo, ve znění rozhodnutí 2014/349/SBZP ze dne 12. června 2014, musí být vykládán v tom smyslu, že ode dne 15. června 2014 označuje misi v Kosovu na podporu právního státu, Eulex Kosovo, uvedenou v článku této společné akce, jako odpovědnou osobu, a tedy žalovanou v rámci všech žalob týkajících se důsledků plnění mise, která jí byla svěřena, a to bez ohledu na okolnost, zda skutečnosti, na nichž je taková žaloba založena, nastaly před 12. červnem 2014, kdy vstoupilo v platnost rozhodnutí 2014/349.

Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: francouzština.