CELEX: 62016CJ0090
Előzetes döntéshozatal
Adózás
Hozzáadottérték‑adó (héa)
2006/112/EK irányelv
Sporttal szoros kapcsolatban álló szolgáltatások adómentessége
A »sport« fogalma
Fizikai elem által jellemzett tevékenység
Kontraktversenybridzs‑játék

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a közös hozzáadottértékadó‑rendszerről szóló, 2006. november 28‑i 2006/112/EK tanácsi irányelv (
HL 2006. L 347., 1. o.
; helyesbítések:
HL 2007. L 335., 60. o.
,
HL 2015. L 323., 31. o.
) 132. cikke (1) bekezdése m) pontjának az értelmezésére vonatkozik.
E kérelmet a The English Bridge Union Limited (a továbbiakban: EBU) és a Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (Egyesült Királyság adó‑ és vámhatósága; a továbbiakban: adóhatóság) között azon nevezési díjakhoz kapcsolódó hozzáadottérték‑adó (héa) fizetésére vonatkozó kötelezettség tárgyában folyamatban lévő eljárásban terjesztették elő, amelyeket az EBU az általa szervezett kontraktversenybridzs‑tornákon szedett be.
Jogi háttér
Az uniós jog
A 2006/112 irányelv a 411. és 413. cikkének megfelelően 2007. január 1‑jével hatályon kívül helyezte és felváltotta az uniós héajogszabályokat, többek között a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó‑rendszer: egységes adóalap‑megállapításról szóló, 1977. május 17‑i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelvet (
HL 1977. L 145., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.).
A 2006/112 irányelv 132. cikkének (1) bekezdése, amely ezen irányelv IX. címének „Egyes közhasznú tevékenységek adómentessége” címet viselő 2. fejezetében szerepel, előírja, hogy a tagállamok mentesítik az adó alól a következőket:
„[…]
m)
meghatározott, a sporttal és a testedzéssel szoros kapcsolatban álló szolgáltatások, amelyeket nonprofit jellegű intézmények teljesítenek olyan személyek felé, amelyek sportolnak vagy edzenek [helyesen: meghatározott, a nonprofit intézmények által sportot és testedzést végző személyek részére nyújtott, a sporttal és testedzéssel szoros kapcsolatban álló szolgáltatások];
n)
egyes kulturális szolgáltatások és az ezekkel szoros összefüggésben lévő termékértékesítés, amelyeket közintézmények vagy egyéb, az érintett tagállam által elismert kulturális intézmények teljesítenek;
[…]”
Az Egyesült Királyság joga
A Value Added Tax Act 1994 (1994. évi héatörvény) 9. mellékletének 10. csoportja a következő szolgáltatásokat mentesíti a héa alól:
„(1)
Sporthoz vagy testedzéshez kapcsolódó versenyen való részvételi jog biztosítása, amennyiben annak ellenértéke olyan pénzösszeg, amelyet teljes mértékben a versenyen elnyerhető díj vagy díjak biztosítására fordítanak.
(2)
Sportolási vagy testedzési célból létrehozott, arra jogosult szerv által ilyen tevékenységhez kapcsolódó versenyen való részvételi jog biztosítása.
(3)
Az egyén által űzött sporttal vagy a testneveléssel szoros kapcsolatban álló vagy ezekhez elengedhetetlen szolgáltatásoknak egy arra jogosult szerv által az egyén részére való nyújtása […].”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
Az EBU a kontrakt versenybridzs angliai szabályozásáért és népszerűsítéséért felelős nonprofit nemzeti szervezet. Ez a kártyajáték a bridzsjáték egyik, nemzeti és nemzetközi szinten versenyszerűen játszott formája, amelyben az egyes csapatok egymást követően ugyanazokkal a lapokkal játszanak, mint a másik asztaloknál ülő csapatok. A pontozás ily módon a viszonylagos teljesítményen alapul.
Az EBU, amelynek tagjai regionális egyesületek és magánszemélyek, kontraktversenybridzs‑bajnokságokat szervez, amelyeken a tagok nevezési díj megfizetése ellenében vehetnek részt. Az EBU e nevezési díjak után megfizeti a héát.
Az EBU, mivel úgy ítélte meg, hogy az említett nevezési díjak a 2006/112 irányelv 132. cikke (1) bekezdésének m) pontja alapján adómentesek, ezen adó visszatérítését kérelmezte az adóhatóságnál. Az adóhatóság megtagadta az adó‑visszatérítés iránti kérelmét.
Az EBU keresetet nyújtott be a First‑tier Tribunalhoz (Tax Chamber) (elsőfokú bíróság [adójogi tanács], Egyesült Királyság), amely helybenhagyta a kérelem elutasítását, egyúttal engedélyezte az EBU részére, hogy fellebbezéssel éljen.
Az EBU az Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (másodfokú közigazgatási bíróság [adójogi és kancelláriai tanács], Egyesült Királyság) előtt előadta, hogy a 2006/112 irányelv 132. cikke (1) bekezdésének m) pontja értelmében vett „sportnak” nem kell szükségszerűen lényeges fizikai elemmel rendelkeznie, mivel az e rendelkezés által elérni kívánt cél a fizikai és szellemi egészség szempontjából jelentős jótékony hatásokkal járó tevékenységeknek az abban rendszeresen részt vevők számára történő elősegítése, továbbá hogy a szellemi tevékenység ugyanolyan jelentőséggel bír, mint a fizikai tevékenység. Az olyan lényeges szellemi elem által meghatározott, versenyszerűen gyakorolt tevékenység, mint a kontrakt versenybridzs, tehát az említett rendelkezés értelmében „sportnak” minősül.
Az adóhatóság azon az alapon vitatja ezt az érvelést, hogy az említett 132. cikk (1) bekezdése m) pontjának szövegéből, amely szerint meghatározott, „a sporttal és testedzéssel szoros kapcsolatban álló” szolgáltatások mentesülnek az adó alól, az következik, hogy az e rendelkezés értelmében vett „sportnak” lényeges fizikai elemmel kell rendelkeznie. Ezenkívül az EBU által előterjesztett értelmezés ellentétes a 2006/112 irányelv 132. cikkében meghatározott mentességek szigorú értelmezésének elvével.
A kérdést előterjesztő bíróság előadja, hogy a kontrakt versenybridzs olyan magas szintű szellemi készségek igénybevételével jár, mint a logika, a laterális gondolkodás, a tervezés vagy a memória, és annak rendszeres gyakorlása hozzájárul mind a szellemi, mind a fizikai egészség megőrzéséhez. E bíróság tehát arra keresi a választ, hogy az ezen játékhoz hasonló, úgynevezett „szellemi” sportok az ezen irányelv 132. cikke (1) bekezdésének m) pontja értelmében vett „sport” fogalma alá tartoznak‑e.
Az Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (másodfokú közigazgatási bíróság [adójogi és kancelláriai tanács], Egyesült Királyság), mivel úgy ítélte meg, hogy e fogalomnak minden tagállamban önálló jelentéssel kell rendelkeznie, és azt egységesen kell alkalmazni, úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)
Milyen jellemzőkkel kell feltétlenül rendelkeznie valamely tevékenységnek ahhoz, hogy a […] 2006/112 […] 132. cikke (1) bekezdésének m) pontja értelmében vett »sportnak« minősüljön? A tevékenységnek különösen annak eredménye szempontjából lényeges (vagy nem lényegtelen) fizikai elemmel kell‑e rendelkeznie, vagy elegendő, ha annak eredménye szempontjából meghatározó lényeges szellemi elemmel rendelkezik?
2)
A 2006/112 irányelv 132. cikke (1) bekezdésének m) pontja értelmében vett »sportnak« tekintendő‑e a kontrakt versenybridzs?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Előzetesen meg kell állapítani, hogy amint az a Bíróság elé terjesztett iratokból következik, a kontrakt versenybridzs olyan kártyajáték, amely szellemi erőfeszítést és készségeket igényel, és amelynek fizikai alkotóeleme elhanyagolhatónak tűnik.
Kérdéseivel, amelyeket célszerű együttesen vizsgálni, a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a 2006/112 irányelv 132. cikke (1) bekezdésének m) pontját úgy kell‑e értelmezni, hogy a kontrakt versenybridzshez hasonló tevékenység, amelyet elhanyagolhatónak tűnő fizikai elem jellemez, az e rendelkezés értelmében vett „sport” fogalma alá tartozik‑e.
Így a jelen ügyben nem arra kérik a Bíróságot, hogy általánosságban határozza meg a „sport” fogalmának jelentését, hanem hogy azt a közös héarendszerre vonatkozó 2006/112 irányelv, és különösen az ezen irányelv mentességekre vonatkozó rendelkezései keretében értelmezze.
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az említett irányelv 132. cikkében foglalt adómentességek az uniós jog autonóm fogalmainak minősülnek, amelyek célja annak elkerülése, hogy a héarendszer alkalmazása tagállamonként eltérjen (lásd ebben az értelemben: 2008. október 16‑iCanterbury Hockey Club és Canterbury Ladies Hockey Club ítélet,
C‑253/07
,
EU:C:2008:571
,
16.
pont; 2015. február 26‑iVDP Dental Laboratory és társai ítélet,
C‑144/13, C‑154/13 és C‑160/13
,
EU:C:2015:116
,
44.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Mivel a 2006/112 irányelv egyáltalán nem határozza meg a „sport” fogalmát, a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata értelmében e kifejezés jelentésének és tartalmának meghatározása érdekében az általános nyelvhasználatban elfogadott szokásos jelentését kell alapul venni, figyelembe véve azon szövegkörnyezetet, amelyben e kifejezést használják, és azon szabályozás célkitűzéseit, amelynek e kifejezés részét képezi (lásd ebben az értelemben: 2014. szeptember 3‑iDeckmyn és Vrijheidsfonds ítélet,
C‑201/13
,
EU:C:2014:2132
,
19.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat; 2016. május 26‑iEnvirotec Denmark ítélet,
C‑550/14
,
EU:C:2016:354
,
27.
pont).
Ami, először is, a „sport” fogalmának az általános nyelvhasználatban elfogadott jelentését illeti, az szokásosan – amint azt a főtanácsnok az indítványának 23. pontjában megállapítja – fizikai jellegű vagy, más szavakkal, nem elhanyagolható fizikai elem által jellemzett tevékenységet jelöl.
Ezt követően a 2006/112 irányelv rendszerét illetően a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlatából az következik, hogy az ezen irányelv 132. cikke szerinti adómentességek leírására használt kifejezéseket szigorúan kell értelmezni, mivel ezek kivételt jelentenek a főszabályhoz képest, miszerint az adóalany által ellenszolgáltatás fejében teljesített minden szolgáltatás után héát kell fizetni. Ugyanakkor a szigorú értelmezés e szabálya nem jelenti azt, hogy az említett adómentességek meghatározására használt kifejezéseket oly módon kell értelmezni, hogy azok ne tudják kifejteni hatásukat (lásd ebben az értelemben: 2004. november 18‑iTemco Europe ítélet,
C‑284/03
,
EU:C:2004:730
,
17.
pont; 2016. február 25‑iBizottság kontra Hollandia ítélet,
C‑22/15
, nem tették közzé,
EU:C:2016:118
,
20.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Másrészt, jóllehet – ahogyan azt az említett cikket magában foglaló fejezet címe rögzíti – az itt szabályozott adómentességek célja egyes közhasznú tevékenységek folytatásának előmozdítása, mindazonáltal e mentességek célja nem valamennyi, hanem kizárólag azon közhasznú tevékenységek héa alól való mentesítése, amelyeket az irányelv itt felsorol és részletesen meghatároz (lásd ebben az értelemben: 2013. február 21‑iŽamberk ítélet,
C‑18/12
,
EU:C:2013:95
,
18.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat; 2015. február 26‑iVDP Dental Laboratory és társai ítélet,
C‑144/13, C‑154/13 és C‑160/13
,
EU:C:2015:116
,
45.
pont).
A 2006/112 irányelv 132. cikke (1) bekezdése m) pontjának összefüggéseire vonatkozó vizsgálat ennélfogva azt az értelmezést támasztja alá, miszerint az e rendelkezésben szereplő „sport” fogalma az általános értelemben vett „sport” kifejezésnek megfelelő tevékenységekre korlátozódik, amelyek nem elhanyagolható fizikai elemmel rendelkeznek, anélkül hogy minden olyan tevékenységre kiterjedne, amely bármilyen szempontból e fogalomhoz kapcsolódhat.
Ami végül az említett irányelv 132. cikke (1) bekezdése m) pontjának a célját illeti, emlékeztetni kell arra, hogy e rendelkezés célja egyes közhasznú tevékenységek, nevezetesen a nonprofit jellegű szervezetek által sportot vagy testnevelést gyakorló személyek számára nyújtott, a sporttal és a testneveléssel szoros kapcsolatban álló szolgáltatások végzésének előmozdítása, és az ily módon annak előmozdítására irányul, hogy a lakosság széles rétegei sportoljanak (lásd ebben az értelemben: 2013. február 21‑iŽamberk ítélet,
C‑18/12
,
EU:C:2013:95
,
23.
pont; 2013. december 19‑iBridport and West Dorset Golf Club ítélet,
C‑495/12
,
EU:C:2013:861
,
20.
pont).
Kétségtelen, amint azt az EBU állítja, és amint az a Bíróság elé terjesztett iratokból következik, hogy a kontrakt versenybridzs többek között logikát, memóriát, stratégiát és laterális gondolkodást igényel, és az a fizikai és szellemi egészség szempontjából jótékony hatással járó tevékenységnek minősül az abban rendszeresen részt vevők számára. Ugyanakkor még ha a fizikai és szellemi egészség szempontjából jótékony hatást fejtenek is ki, a pusztán a pihenést vagy a rekreációt szolgáló tevékenységek nem tartoznak az említett rendelkezés hatálya alá (lásd ebben az értelemben: 2013. február 21‑iŽamberk ítélet,
C‑18/12
,
EU:C:2013:95
,
22.
pont; 2016. február 25‑iBizottság kontra Hollandia ítélet,
C‑22/15
, nem tették közzé,
EU:C:2016:118
,
–
25.
pont). E körülmények között az, hogy valamely tevékenység hozzájárul a szellemi és a fizikai egészség megőrzéséhez, önmagában nem elegendő annak megállapításához, hogy e tevékenység az ugyanezen rendelkezés értelmében vett „sport” fogalma alá tartozik.
Az a körülmény, hogy valamely tevékenységet, amely hozzájárul a szellemi és a fizikai jólét megőrzéséhez, versenyszerűen gyakorolják, nem teszi lehetővé eltérő következtetés levonását. Ugyanis a Bíróság már kimondta, hogy a 2006/112 irányelv 132. cikke (1) bekezdésének m) pontja az alkalmazása érdekében nem követeli meg, hogy a sporttevékenységet meghatározott, például hivatásos szinten gyakorolják, sem pedig azt, hogy a szóban forgó sporttevékenységet meghatározott módon, nevezetesen rendszeresen vagy szervezetten, illetve sportversenyeken való részvétel céljából gyakorolják (2013. február 21‑iŽamberk ítélet,
C‑18/12
,
EU:C:2013:95
,
22.
pont; 2013. december 19‑iBridport and West Dorset Golf Club ítélet,
C‑495/12
,
EU:C:2013:861
,
19.
pont). E tekintetben szintén meg kell jegyezni, hogy valamely tevékenység versenyjellege nem elhanyagolható fizikai elem hiányában önmagában nem lehet elegendő annak megalapozásához, hogy e tevékenység „sportnak” minősüljön.
Ezenkívül a jelen ítélet 21. pontjában hivatkozott ítélkezési gyakorlatból az következik, hogy ezen irányelv 132. cikke arra irányul, hogy kimerítő jelleggel meghatározzon bizonyos tevékenységeket, amelyeket kivételes jelleggel héamentességben kell részesíteni. Ebből következően, amennyiben a jelen ítélet 19–25. pontjában kifejtett indokok alapján az említett irányelv 132. cikke (1) bekezdésének m) pontja szerinti, az elhanyagolhatónak tűnő fizikai elemmel rendelkező tevékenységeket magában foglaló mentesség terjedelmére vonatkozó értelmezés az említett rendelkezés kiterjesztő olvasatának minősül, az ilyen értelmezés nem egyeztethető össze sem a héamentességek szigorú értelmezésére vonatkozó szabállyal, sem pedig a szóban forgó mentesség szigorú keretek közé szorítására irányuló céllal.
Ennélfogva az említett 132. cikk (1) bekezdése m) pontjának szövegéből, továbbá a 2006/112 irányelv rendszertani és teleologikus értelmezéséből az következik, hogy e rendelkezés csak a nem elhanyagolható fizikai elem által meghatározott tevékenységekre vonatkozik.
Az ilyen értelmezés nem érinti annak vizsgálatát, hogy valamely elhanyagolhatónak tűnő fizikai elemmel rendelkező tevékenység adott esetben az ezen irányelv 132. cikke (1) bekezdésének n) pontja értelmében vett „kulturális szolgáltatások” fogalma alá tartozhat‑e, amennyiben e tevékenység, figyelemmel annak gyakorlására, történeti hátterére és azon hagyományokra, amelyekbe az illeszkedik, valamely meghatározott tagállamban olyan helyet foglal el ezen ország társadalmi és kulturális örökségében, amely alapján ezen ország kultúrája részének tekinthető. E tekintetben a Bíróság már kimondta, hogy a 77/388 irányelv vonatkozó rendelkezése mérlegelési mozgásteret biztosít a tagállamok számára az adómentes kulturális szolgáltatások meghatározása tekintetében (lásd ebben az értelemben: 2017. február 15‑iBritish Film Institute ítélet,
C‑592/15
,
EU:C:2017:117
,
24.
pont).
E megfontolásokra tekintettel az előterjesztett kérdésekre azt a választ kell adni, hogy a 2006/112 irányelv 132. cikke (1) bekezdésének m) pontját úgy kell értelmezni, hogy a kontrakt versenybridzshez hasonló tevékenység, amelyet elhanyagolhatónak tűnő fizikai elem jellemez, nem tartozik az e rendelkezés értelmében vett „sport” fogalma alá.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (negyedik tanács) a következőképpen határozott:

A közös hozzáadottértékadó‑rendszerről szóló, 2006. november 28‑i 2006/112/EK tanácsi irányelv 132. cikke (1) bekezdésének m) pontját úgy kell értelmezni, hogy a kontrakt versenybridzshez hasonló tevékenység, amelyet elhanyagolhatónak tűnő fizikai elem jellemez, nem tartozik az e rendelkezés értelmében vett „sport” fogalma alá.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: angol.