CELEX: 62019TJ0257
Обща външна политика и политика на сигурност
Ограничителни мерки срещу Сирия
Замразяване на средства
Грешки в преценката

)
Обстоятелства, предхождащи спора, и факти, настъпили след подаването на жалбата
[
…
]
С Решение за изпълнение (ОВППС) 2019/87 на Съвета от 21 януари 2019 година за прилагане на Решение 2013/255 (
ОВ L 18 I, 2019 г., стр. 13
) и с Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/85 на Съвета от 21 януари 2019 година за прилагане на Регламент № 36/2012 (
ОВ L 18 I, 2019 г., стр. 4
) (наричани по-нататък заедно „първоначалните актове“) името на жалбоподателя е вписано на ред 268 от таблица A в списъците от приложение I към Решение 2013/255 и приложение II към Регламент № 36/2012, съдържащи имената на лица, образувания и органи, за които се прилагат ограничителните мерки (наричани по-нататък заедно „спорните списъци“), като са посочени следните основания:
„Водещ бизнесмен, извършващ дейност в Сирия, с интереси и дейности в редица сектори на сирийската икономика, в т.ч. заемащ поста вицепрезидент на Aman Holding и мажоритарен акционер в авиолинията Fly Aman. В това си качество е свързан със Samer Foz. Aman Holding се представлява в управителния съвет от Aman [Dimashq], в което има мажоритарен дял — съвместно предприятие за изграждането на Marota City, луксозна жилищна и търговска застроена площ, ползваща се от подкрепата на режима. [Al Zoubi] се облагодетелства от режима и/или го подкрепя чрез поста си на вицепрезидент на Aman Holding“.
[…]
На 17 май 2019 г. Съветът приема Решение (ОВППС) 2019/806 за изменение на Решение 2013/255 (
ОВ L 132, 2019 г., стр. 36
), с което удължава срока за прилагане на последното решение до 1 юни 2020 г.; същия ден Съветът приема и Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/798 за прилагане на Регламент № 36/2012 (
ОВ L 132, 2019 г., стр. 1
) (наричани по-нататък заедно „актовете от 2019 г. за оставяне в списъците“). Името на жалбоподателя е оставено на различен ред, ред 286 от таблица A от разглежданите списъци въз основа на основания, идентични на съдържащите се в първоначалните актове.
[…]
На 28 май 2020 г. Съветът приема Решение (ОВППС) 2020/719 за изменение на Решение 2013/255 (
ОВ L 168, 2020 г., стр. 66
), с което удължава срока на действие на последното решение до 1 юни 2021 г., както и Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/716 за прилагане на Регламент № 36/2012 (
ОВ L 168, 2020 г., стр. 1
) (наричани по-нататък заедно „актовете от 2020 г. за оставяне в списъците“). Името на жалбоподателя е оставено на ред 286 от таблица A от разглежданите списъци съгласно основания, които се различават частично от посочените в актовете от 2019 г. за оставяне в списъците. Съветът обосновава приемането на ограничителни мерки спрямо жалбоподателя, като посочва следните основания:
„Водещ бизнесмен, извършващ дейност в Сирия, с интереси и дейности в редица сектори на сирийската икономика; включително заемащ поста вицепрезидент на Aman Holding и мажоритарен акционер в авиолинията Fly Aman (до февруари 2019 г.). В това си качество е свързан със Samer Foz. Aman Holding се представлява в управителния съвет от Aman [Dimashq], в което има мажоритарен дял — съвместно предприятие за изграждането на Marota City, луксозна жилищна и търговска застроена площ, ползваща се от подкрепата на режима. [Al Zoubi] се облагодетелства от сирийския режим и/или го подкрепя. Съучредител на дружество „Asas Iron“.
[…]
Производството и исканията на страните
С жалба, постъпила в секретариата на Общия съд на 15 април 2019 г., жалбоподателят иска отмяна на първоначалните актове, в частта им, в която го засягат.
С отделен акт, подаден в секретариата на Общия съд на 30 юли 2019 г., основание член 86 от Процедурния правилник на Общия съд жалбоподателят изменя жалбата, като включва в нея и искане за отмяна на актовете от 2019 г. за оставяне в списъците, доколкото тези актове го засягат. Жалбоподателят също така представя отново съдържащите се в жалбата искания.
На 8 август 2019 г. Съветът подава в секретариата на Общия съд писмената си защита и становището си по първото изявление за изменение на жалбата.
Писмената реплика е подадена на 1 октомври 2019 г.
С решение от 17 октомври 2019 г. на основание член 27, параграф 3 от Процедурния правилник председателят на Общия съд разпределя делото на нов съдия докладчик, включен в четвърти състав.
Дупликата е подадена на 8 януари 2020 г.
Писмената фаза на производството приключва на 8 януари 2020 г.
В рамките на процесуално-организационните действия, предвидени в член 89, параграф 3, буква а) от Процедурния правилник, на 23 юли 2020 г. Общият съд иска от Съвета да отговори на редица въпроси. Съветът отговаря на въпросите в определения срок.
С отделен акт, подаден в секретариата на Общия съд на 13 август 2020 г., на основание член 86 от Процедурния правилник жалбоподателят изменя за втори път жалбата, като включва в нея и искане за отмяна на актовете от 2020 г. за оставяне в списъците, в частта, в която тези актове го засягат. Жалбоподателят представя отново и исканията, които се съдържат в жалбата, както и в първото изявление за изменение на жалбата, и излага нови доводи.
В рамките на процесуално-организационните действия, предвидени в член 89, параграф 3, буква г) от Процедурния правилник, на 30 септември 2020 г. Общият съд иска от Съвета да представи един документ. Съветът изпълнява искането за представяне на документа в определения срок. В хода на проведеното на 21 октомври 2020 г. съдебно заседание жалбоподателят не представя становище по отговорите на Съвета на различните процесуално-организационни действия, за които е взето решение от Общия съд.
На 2 октомври 2020 г. Съветът представя становището си по второто изявление за изменение на жалбата.
Устните състезания и отговорите на страните на поставените от Общия съд въпроси са изслушани в съдебното заседание, проведено на 21 октомври 2020 г.
Жалбоподателят иска от Общия съд:
–
да отмени първоначалните актове, актовете от 2019 г. за оставяне в списъците и актовете от 2020 г. за оставяне в списъците (наричани по-нататък заедно „обжалваните актове“) в частта, в която се отнасят до него,
–
да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
Съветът иска от Общия съд:
–
да отхвърли жалбата,
–
да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски,
–
при условията на евентуалност, в случай че Общият съд отмени обжалваните актове в частта, в която се отнасят до жалбоподателя, да разпореди запазване на правните последици на Решение за изпълнение 2019/87, както и на решения 2019/806 и 2020/719 в частите, които се отнасят до жалбоподателя, до момента, в който отмяната на регламенти за изпълнение 2019/85, 2019/798 и 2020/716 в частите, които се отнасят до жалбоподателя, породи действие.
От правна страна
[
…
]
По първото основание: грешки в преценката
На първо място, жалбоподателят оспорва, че е водещ бизнесмен, извършващ дейност в Сирия. В това отношение той оспорва доказателствата, въз основа на които Съветът е включил името му в разглежданите списъци. По-специално жалбоподателят изтъква, че съществува ясно разграничение между заеманата от него длъжност ръководител на изпълнителните директори на Aman Holding JSC и длъжността вицепрезидент. Освен това жалбоподателят изтъква, че е подал оставката си от тази длъжност, която е влязла в сила незабавно. На следващо място, той признава, че е учредител и мажоритарен акционер във Fly Aman LLC, но твърди, че е прехвърлил цялото си дялово участие. Освен това не била доказана възприетата от Съвета квалификация по отношение на жалбоподателя като „ръководител на предприятие, извършващо дейност в различни сектори в Сирия и в чужбина“, тъй като в документ WK 47/2019 INIT се посочвали само две дружества със седалище в Сирия, по отношение на които Съветът би могъл да докаже, че той е работил в тях, както и статута му, който се твърди, че притежава. Жалбоподателят не е участвал пряко или непряко в проекта Marota City, поради което не би могъл да стопанисва отчуждени земи, принадлежащи на прогонени поради конфликта в Сирия лица, което би им попречило да се завърнат по домовете си. Освен това задачите, възложени на жалбоподателя като служител на Aman Holding, акционер в Aman Damascus JSC (наричано по-нататък „Aman Dimashq“), на което е възложено да извърши строителство на част от земите на Marota City, никога не били включвали осъществяването на надзор върху дейността на последното, което е било запазено за друг служител, г‑н Bashar Assi. Накрая, според жалбоподателя проектът Marota City по никакъв начин не се отнася до стопанисването на отчуждени земи, така че нито проектът Marota City като цяло, нито Aman Dimashq биха могли да бъдат квалифицирани като дружества, подкрепяни от държавата.
На второ място, що се отнася до актовете от 2020 г. за оставяне в списъците, жалбоподателят оспорва новото основание за включване на името му, свързано с качеството му на съучредител на Asas Iron Company, и изтъква в това отношение, че никога не е бил учредител или собственик на Asas Iron Company и никога не е участвал по друг начин в това дружество, нито пък е бил свързан с него.
На трето място, жалбоподателят твърди, че Съветът не е предоставил достатъчно информация, от която да се установи, че той е свързан със сирийския режим. Освен това от доказателствата, свързани с получаването на ливанско гражданство от жалбоподателя, се установявало, че той не е част от тесния кръг от бизнесмени, близки до сирийския режим, и той по никакъв начин не e свързан с посочения режим.
На четвърто място, многобройни документи се отнасяли до г‑н Samer Foz или до други свързани с него дружества, с които жалбоподателят не бил свързан, както например Aman Dimashq. Освен това в нито едно от доказателствата от документ WK 47/2019 INIT не се споменавало изрично за предполагаемата връзка на жалбоподателя със сирийския режим. За сметка на това жалбоподателят признава, че като обикновен служител на Aman Holding преди е поддържал професионални връзки с г‑н Foz.
Съветът оспорва доводите на жалбоподателя.
Предварителни съображения
[
…
]
Следва да се припомни, че общите критерии за включване, изложени в член 27, параграф 1 и в член 28, параграф 1 от Решение 2013/255, изменено с Решение 2015/1836, възпроизведени, относно замразяването на финансови средства, в член 15, параграф 1, буква а) от Регламент № 36/2012, изменен с Регламент 2015/1828, предвиждат, че по отношение на лица и образувания, които получават ползи от сирийския режима или го подкрепят, се прилагат ограничителни мерки. Също така член 27, параграф 2, буква а) и параграф 3, както и член 28, параграф 2, буква а) и параграф 3 от Решение 2013/255, изменено с Решение 2015/1836, възпроизведени, що се отнася до замразяването на финансови средства, в член 15, параграф 1а, буква а) и параграф 1б от Регламент № 36/2012, изменен с Регламент 2015/1828, предвиждат, че спрямо категорията „видни бизнесмени, извършващи дейност в Сирия“ се прилагат ограничителни мерки, освен ако има достатъчно информация, че те не са или вече не са свързани с режима, или че не упражняват влияние върху него, или че не представляват реален риск от заобикаляне на ограничителните мерки.
От основанията за включване на името на жалбоподателя в разглежданите списъци, посочени в точки 12 и 21 по-горе, следва да се заключи, че името му е било включено и оставено в разглежданите списъци, първо, поради статута му на водещ бизнесмен, извършващ дейност в Сирия и второ, поради връзката му със сирийския режим. С други думи, включването на името на жалбоподателя се основава, от една страна, на критерия, определен в член 27, параграф 2, буква а) и член 28 от Решение 2013/255, изменено с Решение 2015/1836, и в член 15, параграф 1а, буква а) от Регламент № 36/2012, изменен с Регламент 2015/1828 (критерия за виден бизнесмен, извършващ дейност в Сирия), и от друга страна, на критерия определен в член 27, параграф 1 и член 28 от посоченото решение и в член 15, параграф 1, буква а) от посочения регламент (критерий за връзки с режима).
В това отношение следва да се отбележи, че макар Съветът да твърди в писмените си изявления, че жалбоподателят е бил вписан в разглежданите списъци единствено въз основа на критерия за включване, установен в член 27, параграф 2, буква а) и в член 28, параграф 2, буква а) от Решение 2013/255, изменено с Решение 2015/1836, той все пак заявява в съдебното заседание, че жалбоподателят е бил вписан въз основа на три критерия за включване. Всъщност освен двата критерия, посочени в точка 52 по-горе, Съветът посочва, че жалбоподателят е включен поради връзките си с г‑н Foz. Следователно включването му в списъка се основавало и на критерия, определен в член 27, параграф 2, последно изречение и в член 28, параграф 2, последно изречение от Решение 2013/255, изменено с Решение 2015/1836, и в член 15, параграф 1а, последно изречение от Регламент № 36/2012, изменен с Регламент 2015/1828 (лица и образувания, свързани с лица и образувания, за които се прилага един от критериите за включване в списъците на Съюза). При все това в контекста на основанията за включване, изложени от Съвета в обжалваните актове, второто изречение от тези мотиви, съгласно което жалбоподателят „[в] това си качество е свързан със Samer Foz“, може да се разбира само като позоваване на първото изречение, което от своя страна препраща към критерия за водещ бизнесмен. Следователно името на жалбоподателя е било действително включено и оставено в разглежданите списъци въз основа на двата критерия, посочени в точка 52 по-горе.
[…]
По статута на водещ бизнесмен, извършващ дейност в Сирия
Следва да се провери дали всички представени от Съвета доказателства отговарят на изискванията във връзка с тежестта на доказване, която му е възложена съгласно припомнената в точка 46 по-горе съдебна практика, и поради това представляват съвкупност от достатъчно конкретни, точни и съгласувани улики в подкрепа на първото основание за включване.
В това отношение Съветът приема, че жалбоподателят е водещ бизнесмен, извършващ дейност в Сирия, с интереси и дейности в редица сектори на сирийската икономика. Що се отнася до първоначалните актове и до актовете от 2019 г. за оставяне в списъците, доказателствата в документ WK 47/2019 INIT се отнасят основно до две дейности, а именно, от една страна, статута на жалбоподателя на мажоритарен акционер в авиолинията Fly Aman, и от друга страна, статута му на вицепрезидент на Aman Holding, дружество което се представлява в управителния съвет от Aman Dimashq, съвместно предприятие, участващо в изграждането на проекта Marota City. Също така се посочват и връзките, които жалбоподателят поддържа с г‑н Foz. Що се отнася до актовете от 2020 г. за оставяне в списъците, освен посочените по-горе обстоятелства, в допълнителните доказателства, съдържащи се в документ WK 3600/2020 REV 1, се споменава фактът, че жалбоподателят е съучредител на Asas Iron Company.
Поради това следва да бъде разгледан всеки един от тези елементи.
–
По статута на мажоритарен акционер във Fly Aman
[
…
]
От статиите, публикувани на уебсайтовете „meirss.org“, „Aliqtisadi“ и „7al.net“, възпроизведени в документ WK 47/2019 INIT, е видно, че жалбоподателят е мажоритарен акционер във Fly Aman и на това основание притежава 90 % от дяловете на посоченото дружество. Освен това в статията, публикувана на сирийския уебсайт „7al.net“, се посочва, че в сътрудничество с бизнесмена г‑н Assi той е основал нова авиолиния Fly Aman. Според посочения уебсайт нейният устав е бил ратифициран от Министерството на вътрешната търговия и защитата на сирийските потребители. Накрая, от статията на уебсайта „Aliqtisadi“, представена в документ WK 3600/2020 REV 1, следва също, че жалбоподателят е председател и съучредител на Fly Aman.
Жалбоподателят оспорва това обстоятелство и изтъква, че изобщо не притежава дялове от Fly Aman, тъй като е прехвърлил цялото си дялово участие. На това основание той представя удостоверение за регистрация на Fly Aman от 28 май 2018 г. и устава на Fly Aman, ратифициран на 22 февруари 2018 г., от които по същество се установява, че първоначално той е мажоритарен акционер във Fly Aman с дружеството B. Жалбоподателят представя също Резолюция 2274/169/12/3 от 14 февруари 2019 г. на Министерството на вътрешната търговия и защитата на сирийските потребители, в която се извършва позоваване на препоръчано писмо, изпратено от Fly Aman. В Резолюция 2274/169/12/3 се посочва, че дяловото участие на жалбоподателя във Fly Aman е прехвърлено отчасти на дружеството B (чийто дял от акциите вече възлиза на 20 %) и отчасти на акционери C и D, които притежават общо дял, представляващ 80 % от акциите от капитала на Fly Aman.
Важно е да се припомни, че съгласно постоянната съдебна практика законосъобразността на акта на Съюза трябва да се преценява въз основа на фактическите и правните обстоятелства, които са съществували към датата на приемане на акта (вж. решения от 3 септември 2015 г., Inuit Tapiriit Kanatami и др./Комисия,
C‑398/13 P
,
EU:C:2015:535
, т.
и цитираната съдебна практика и от 4 септември 2015 г., NIOC и др./Съвет,
T‑577/12
, непубликувано,
EU:T:2015:596
, т.
и цитираната съдебна практика).
В случая, що се отнася до първоначалните актове, следва да се отбележи, че прехвърлянето на притежаваните от жалбоподателя дялове на Fly Aman, което се потвърждава с Резолюция 2274/169/12/3, е било извършено след датата на тяхното приемане. Следователно Резолюция 2274/169/12/3 не може да постави под въпрос законосъобразността на първоначалните актове съгласно съдебната практика, припомнена в точка 87 по-горе. Освен това уставът на Fly Aman от 22 февруари 2018 г. потвърждава, че към датата на приемане на първоначалните актове жалбоподателят е бил мажоритарен акционер във Fly Aman. Във всеки случай, както правилно изтъква Съветът, твърдението на жалбоподателя, че вече не притежавал акции, потвърждава факта, че е притежавал такива. Следователно тази част от мотивите на първоначалните актове е неоснователна.
Що се отнася до актовете от 2019 г. за оставяне в списъците, следва да се припомни, че в рамките на контрола за законосъобразност на включването на името на дадено лице или образувание в списъците, изготвени от Съвета, съдът на Съюза трябва да провери дали твърдените факти са точно установени с оглед на представените от компетентния орган на Съюза данни или доказателства и да прецени доказателствената им сила с оглед на евентуално представеното, по-специално от засегнатото лице или образувание, във връзка с тях становище, както бе припомнено в точка 48 по-горе. Така съдът на Съюза може да се основе на всички доказателства, както уличаващи, така и оневиняващи, които са му били съобщени от страните в хода на съдебното производство. В това отношение от съображение 15 от Решение 2015/1836 следва, че „[в]сички решения за включване в списъка следва да се вземат на индивидуална основа и за всеки отделен случай, като се отчита пропорционалността на мярката“.
От материалите по делото обаче е видно, че жалбоподателят е доказал, че е прехвърлил притежаваните от него дялове от Fly Aman. В това отношение жалбоподателят представя Резолюция 2274/169/12/3, която предхожда датата на приемане на актовете от 2019 г. за оставяне в списъците. Трябва също така да се отбележи, че в актовете от 2020 г. за оставяне в списъците Съветът приема, че считано от февруари 2019 г. жалбоподателят вече не е мажоритарен акционер във Fly Aman. Всъщност изложението на мотивите към актовете от 2020 г. за оставяне в списъците отразява съдържанието на Резолюция 2274/169/12/3, тъй като в последната се посочва действителната дата на прехвърлянето на това дялово участие, а именно „февруари 2019 г.“.
Освен това обстоятелството, че при приемането на актовете от 2019 г. за оставяне в списъците Съветът не е можел да узнае за Резолюция 2274/169/12/3, предвид ограниченото разпространяване на този акт до няколко административни органа, не може да доведе до ограничаване на извършваната от съда на Съюза проверка за законосъобразност на включването на името на жалбоподателя. Освен това преценката за законосъобразност на включването на името на жалбоподателя в разглежданите списъци не може да се ограничи поради факта, че жалбоподателят не се е позовал на Резолюция 2274/169/12/3 в кореспонденцията си със Съвета в хода на процедурата по преразглеждане, проведена преди приемането на актовете от 2019 г. за оставяне в списъците (вж. в този смисъл решение от 26 октомври 2012 г., Oil Turbo Compressor/Съвет,
T‑63/12
,
EU:T:2012:579
, т.
—
). В резултат на това следва да се заключи, че в рамките на настоящото производство жалбоподателят е доказал, че към датата на приемане на актовете от 2019 г. за оставяне в списъците вече не е бил мажоритарен акционер във Fly Aman.
Следователно тази част от мотивите на актовете от 2019 г. за оставяне в списъците е неоснователна.
Що се отнася до актовете от 2020 г. за оставяне в списъците, следва да се отбележи, че Съветът е оставил името на жалбоподателя в разглежданите списъци поради статута му на мажоритарен акционер, като същевременно обаче е цитирал датата на прехвърляне на дяловете, притежавани от жалбоподателя през февруари 2019 г.
В случая обаче от документ WK 3600/2020 REV 1 не се установява, че Съветът е представил убедителни и съгласувани улики, които дават основание обосновано да се приеме, че жалбоподателят поддържа връзки с Fly Aman, въпреки че към датата на приемане на актовете от 2020 г. за оставяне в списъците вече не притежава дялове в тази компания. Всъщност трите статии от уебсайтовете „Eqtsad News“, „Aliqtisadi“ и „newturkpost.com“ са били достъпни или публикувани след Резолюция 2274/169/12/3, но в тях не се споменава прехвърлянето на дялови участия, нито наличието на други връзки между Fly Aman и жалбоподателя. Така документ WK 3600/2020 REV 1 не съдържа никакво доказателство, което да е от естество да обоснове факта, че въпреки прехвърлянето на дяловете през февруари 2019 г., това упоменаване следва да се запази в основанията за включване в списъците. Трябва също така да се отбележи, че макар в съдебното заседание Съветът да твърди, че въпреки факта, че жалбоподателят се е отказал от това дялово участие, посоченото обстоятелство представлява улика за това, че той все още е водещ бизнесмен, извършващ дейност в Сирия, Съветът не е подкрепил твърденията си с доказателства.
Следователно тази част от мотивите на актовете от 2020 г. за оставяне в списъците е неоснователна.
От това следва, че що се отнася до частта от мотивите, свързана с мажоритарното участие на жалбоподателя във Fly Aman, обоснована е единствено частта, свързана с мотивите относно първоначалните актове.
–
По статута на вицепрезидент на Aman Holding
От извадката от блога „Salon Syria“ от 7 юни 2018 г. и от статията от уебсайта „meirss.org“, съдържаща се в документ WK 47/2019 INIT, е видно, че жалбоподателят е вицепрезидент на Aman Holding, което се потвърждава от статиите от уебсайтовете „Eqtsad News“, „Alqtisadi“ и „newturkpost.com“, съдържащи се в документ WK 3600/2020 REV 1. Освен това статията от уебсайта „7al.net“, съдържаща се в документ WK 47/2019 INIT, описва жалбоподателя като служител на дружество, притежавано от г‑н Foz.
При все това, без Съветът да оспорва този въпрос, жалбоподателят отрича да е заемал длъжността вицепрезидент на Aman Holding и твърди, че е заемал длъжността ръководител на изпълнителните директори в Aman Holding. За да го докаже, той представя трудовия си договор от 18 януари 2017 г. В подкрепа на твърдението си той представя и устава на Aman Holding, както и „предишното“ удостоверение за регистрация на това дружество, които ясно показват наличието на разграничение между, от една страна, управителния съвет, в който той не участва, и от друга страна, изпълнителните директори, сред които е и той. В него жалбоподателят е посочен като заемащ длъжността ръководител на изпълнителните директори на дружеството. Следователно жалбоподателят надлежно е доказал с трудовия си договор от 18 януари 2017 г., с устава на Aman Holding и с удостоверението за регистрация на това дружество, издадено от сирийската администрация, чиято надеждност впрочем не е оспорена от Съвета, че той не е заемал длъжността вицепрезидент на Aman Holding.
От това следва, че частта от мотивите на обжалваните актове относно заеманата от жалбоподателя длъжност вицепрезидент на Aman Holding е неоснователна.
–
По участието в Aman Holding, което се представлява в управителния съвет от Aman Dimashq, съвместно предприятие, участващо в изграждането на проекта Marota City, луксозна жилищна и търговска застроена площ, ползваща се от подкрепата на сирийския режим
В самото начало, както потвърждава Съветът в съдебното заседание, следва да се приеме, че в мотивите на обжалваните актове на френски език, в който се посочва, че „Aman Holding се представлява в управителния съвет от Aman [Dimashq], в което има мажоритарен дял“, е допусната грешка при превода. Всъщност, обратно на това, което би могло да се разбере, именно Aman Holding притежава мажоритарно дялово участие в Aman Dimashq, а не жалбоподателят. Следователно страните не спорят, че жалбоподателят няма никакво дялово участие в Aman Dimashq.
Най-напред, жалбоподателят твърди, че единствената връзка, която би могъл да съществува между него и проекта Marota City, се състои в това, че Aman Holding е акционер в съвместното предприятие Aman Dimashq. В това отношение следва да се уточни, че от писмените изявления на жалбоподателя е видно, че Aman Holding притежава 40 % от дяловете на Aman Dimashq и че другите акционери в това съвместно предприятие, Foz for Trading и Damascus Cham Holding, притежават съответно 11 % и 49 % от капитала на това предприятие. В това отношение от това разпределение на дяловете може да се направи изводът, че Aman Holding разполага с известно правомощие за вземане на решения в управителния съвет на Aman Dimashq.
На следващо място, без да е необходимо да се анализира подробно проектът Marota City, следва да се припомни, че в точка 99 по-горе бе установено, че за да докаже статута на жалбоподателя като водещ бизнесмен, извършващ дейност в Сирия, Съветът неправилно е взел предвид статута му на вицепрезидент в Aman Holding. От това следва, че a fortiori за да се установи посоченият статут, Съветът не може да твърди, че жалбоподателят, в качеството му на вицепрезидент на Aman Holding, е участвал в проекта Marota City.
Във всеки случай, както Общият съд признава в точка 98 по-горе, жалбоподателят надлежно е доказал, че е изпълнявал длъжността ръководител на изпълнителните директори в Aman Holding, а не длъжността вицепрезидент. В това отношение е важно да се отбележи, че жалбоподателят заема добра позиция в организационната структура на дружеството, че разполага с определен брой делегирания на правомощия и че му е възложено да ръководи изпълнителните директори и по този начин да изпълнява стратегически решения на Aman Holding, но остава служител на Aman Holding, което не се оспорва от Съвета. Освен това жалбоподателят основателно твърди, че задачите, които са му възложени в качеството му на служител на Aman Holding, никога не са включвали осъществяването на надзор върху дейността на Aman Dimashq. Тази задача е запазена за друг служител, а именно г‑н Assi, който на това основание е назначен за председател на Съвета на директорите на Aman Dimashq, за да информира управителния съвет на Aman Holding за развитието на Aman Dimashq, което по същество се потвърждава от страницата на Damascus Cham Holding на уебсайта „Damacham.sy“. В този смисъл между страните е безспорно, че жалбоподателят не участва в управителния съвет на Aman Dimashq. Освен това от трудовия договор от 4 октомври 2017 г. на г‑н Assi, който жалбоподателят е представил, несъмнено следва, че заеманата от него длъжност като ръководител на проекти се осъществява под ръководството по-специално на ръководителя на изпълнителните директори на Aman Holding. Въпреки това нито от документи WK 47/2019 INIT и WK 3600/2020 REV 1, нито от писмените изявления на Съвета се установява, че към датата на приемане на обжалваните актове е съществувала връзка, изразяваща се в упражняване на надзор, между жалбоподателя и г‑н Assi в рамките на осъществяването на проекта Marota City. Следователно Съветът не е доказал, че функциите, които жалбоподателят осъществява в Aman Holding, включват изпълнението на задачи по вземане на решения в рамките на мажоритарното участие на Aman Holding в управителния съвет на Aman Dimashq.
От това следва, че частта от мотивите на обжалваните актове относно участието на жалбоподателя като вицепрезидент на Aman Holding в проекта Marota City, е неоснователна.
–
По връзките на жалбоподателя с г‑н Foz
В самото начало следва да се припомни, както бе посочено в точка 53 по-горе, че второто изречение от основанията за включване и за оставяне на името на жалбоподателя в разглежданите списъци, съгласно което той „[в] това си качество е свързан със Samer Foz“, може да се разбира само във връзка с първото изречение, което от своя страна препраща към извършваните от жалбоподателя дейности, по-специално към статута му на мажоритарен акционер във Fly Aman и към статута му на вицепрезидент на Aman Holding. От това следва да се направи изводът, че Съветът приема връзките, които жалбоподателят поддържа с г‑н Foz в рамките на професионалната си дейност, за доказателство, което дава възможност да се установи статутът му на водещ бизнесмен, извършващ дейност в Сирия. Освен това следва да се констатира, че името на г‑н Foz е било включено в таблица A, ред 278 от разглежданите списъци, а след това е оставено в тях, поради, от една страна, статута му на водещ бизнесмен, извършващ дейност в Сирия, и от друга страна, връзката му със сирийския режим в съответствие с припомнените в точка 52 по-горе критерии.
След това, на първо място, следва да се отбележи, че близостта на жалбоподателя с г‑н Foz е спомената в статиите от уебсайтовете „aawsat.com“ и „meirss.org“, съдържащи се в документ WK47/2019 INIT, в които той е посочен като началник на кабинета му. Освен това от статията от уебсайта „Eqtsad News“, представена в рамките на документ WK 3600/2020 REV 1, е видно, че жалбоподателят е бизнес съдружник на г‑н Foz.
На второ място, следва да се припомни, че в точка 99 по-горе бе установено, че жалбоподателят не е вицепрезидент на Aman Holding. Освен това той представя удостоверение за регистрация на Aman Holding от септември 2019 г. и кореспонденция между него и посоченото дружество, от които се установява, че считано от 22 януари 2019 г., той вече не заема длъжността ръководител на изпълнителните директори на Aman Holding.
От това следва, че що се отнася до първоначалните актове, връзките, които съществуват между жалбоподателя и г‑н Foz, се свеждат до това, че жалбоподателят е мажоритарен съдружник във Fly Aman. В съдебното заседание жалбоподателят изтъква, че Fly Aman е създадено по нареждане на г‑н Foz и че това дружество е учредено в рамките на професионалното му правоотношение, тъй като тогава г‑н Foz бил негов работодател. Съветът обаче не е представил в рамките на документ WK 47/2019 INIT достатъчно конкретни, точни и съгласувани улики по смисъла на припомнената в точка 46 по-горе съдебна практика, които могат в достатъчна степен да докажат, че съществуващата между жалбоподателя и г‑н Foz връзка надхвърля чисто професионалните отношения, които може да съществуват между работодател и негов служител, така че той да може да обоснове извода, че жалбоподателят, който е свързан с г‑н Foz, е водещ бизнесмен, извършващ дейност в Сирия.
Що се отнася до актовете от 2019 г. и 2020 г. за оставяне в списъците, следва да се отбележи, че след като от февруари 2019 г. жалбоподателят вече не е мажоритарен акционер във Fly Aman и е напуснал длъжността си на ръководител на изпълнителните директори на Aman Holding, привилегированите връзки, които евентуално е поддържал с г‑н Foz с оглед на статута му, при всички положения вече не могат да бъдат доказани. Следователно Съветът не е успял да докаже, че поради професионалната си дейност жалбоподателят поддържа връзки с г‑н Foz.
Следователно в обжалваните актове Съветът не може да се основава на връзките между жалбоподателя и г‑н Foz, за да докаже статута на жалбоподателя на водещ бизнесмен, извършващ дейност в Сирия.
–
По учредяването на Asas Iron Company
Що се отнася до новата част от мотивите, съдържаща се в актовете от 2020 г. за оставяне в списъците, от статиите от уебсайтовете „Eqtsad News“ и „Aliqtisadi“, съдържащи се в документ WK 3600/2020 REV 1, следва, че жалбоподателят е съответно съучредител и член на управителния съвет на дружеството Assas lil-Hadid. В това отношение следва да се отбележи, че както поддържа жалбоподателят, в изготвените от Съвета резюмета на статиите от посочените уебсайтове се споменава наименованието „Asas Iron Company“ вместо „Assas lil-Hadid“. Въпреки това става въпрос за едно и също дружество. Всъщност първото наименование е превод на английски език на второто наименование, което съответства на арабското наименование на образуванието. Съответствието на тези две наименования се потвърждава от устава на Asas Iron Company, ратифициран от представителя на съучредителите и от Министерството на вътрешната търговия и защитата на сирийските потребители, както и от удостоверението за регистрация на Asas Iron Company от 6 ноември 2019 г., които са представени от жалбоподателя.
На следващо място, жалбоподателят оспорва, че е съучредител на Asas Iron Company. Той поддържа, че никога не е бил учредител, нито собственик на това дружество и никога не е участвал по друг начин в това дружество, нито пък е бил свързан с него, тъй като не бил част от управителните и ръководните му органи.
Във връзка с това жалбоподателят представя удостоверението за регистрация и устава на Asas Iron Company, в които името му не е посочено. Освен това съгласно член 5 от посочения устав собствениците на Asas Iron Company са г‑н E и г‑н F. Всеки от тях притежава съответно по 500 дружествени дяла, представляващи 50 % от общата сума на дяловете на предприятието, на стойност 1,5 милиарда SYP (сирийски лири) (около 3,03 милиона евро). Освен това съгласно устава на Asas Iron Company капиталът възлиза на 3 милиарда сирийски лири (около 6,06 милиона евро), което съответства и на вписаната в удостоверението за регистрация на посоченото дружество сума. Следователно жалбоподателят надлежно е доказал, че не е учредител на Asas Iron Company.
Този извод не може да бъде оборен с довода на Съвета, с който се оспорва релевантността на представените от жалбоподателя устав на Asas Iron Company и удостоверение за регистрация, като по същество се изтъква, че тези доказателства свидетелстват, че считано от 6 ноември 2019 г., жалбоподателят вече не е един от собствениците на дружеството. Той поддържа, че с Резолюция № 832 от 19 март 2019 г. на Министерството на вътрешната търговия и защитата на сирийските потребители, която е била представена от жалбоподателя, правната форма на дружеството е променена. Така Asas Iron Company, което е еднолично дружество с ограничена отговорност, става дружество с ограничена отговорност Asas Iron Company, след като притежателят на капитала е прехвърлил 50 % от дяловете си. Уставът на Asas Iron Company и удостоверението за регистрация обаче не позволявали да се потвърди самоличността на акционерите съучредители на Asas Iron Company в периода между датата на учредяване на това дружество — 30 март 2017 г., и датата на Резолюция № 832, тоест преди промяната на правната форма на дружеството. С други думи, без да представя доказателства в подкрепа на твърденията си Съветът твърди, че жалбоподателят би могъл да бъде вписан като единствен учредител на едноличното дружество с ограничена отговорност, преди да прехвърли дяловете си с цел повече да не фигурира в официалните документи относно Asas Iron Company.
В това отношение се налага изводът, че дори да се предположи, че жалбоподателят действително е бил учредител на Asas Iron Company, от представените от него доказателства е видно, че към датата на приемане на актовете от 2020 г. за оставяне в списъците той вече не е бил свързан с посоченото дружество.
От гореизложеното следва, че жалбоподателят надлежно е доказал, че към датата на приемане на актовете от 2020 г. за оставяне в списъците, от една страна, той не е притежавал никакъв дял в Asas Iron Company и от друга страна, не е имал качеството на съучредител на това дружество.
Следователно Съветът не може да се основава на качеството на жалбоподателя на съучредител на Asas Iron Company, за да приеме, че той е водещ бизнесмен, извършващ дейност в Сирия.
–
Заключение относно статута на жалбоподателя като водещ бизнесмен, извършващ дейност в Сирия
На първо място, що се отнася до първоначалните актове, от всичко изложено по-горе следва да се заключи, че Съветът е представил съвкупност от достатъчно конкретни, точни и съгласувани улики, които дават възможност да се установи, че жалбоподателят е мажоритарен акционер във Fly Aman. За сметка на това Съветът е допуснал технически грешки, като е включил името на жалбоподателя в разглежданите списъци поради статута му на вицепрезидент на Aman Holding, тъй като, както е видно от точка 98 по-горе, жалбоподателят е доказал, че той е бил ръководител на изпълнителните директори на това дружество. Следователно, тъй като не е бил вицепрезидент на Aman Holding, жалбоподателят в това си качество във връзка с изпълняваната длъжност не е участвал в проекта Marota City и не е имал връзки с г‑н Foz. Освен това Съветът не е доказал с достатъчно конкретни, точни и съгласувани улики връзката между статута на жалбоподателя на мажоритарен акционер във Fly Aman и г‑н Foz.
На второ място, що се отнася до актовете от 2019 г. за оставяне в списъците, освен съображенията, посочени в точка 118 по-горе, Съветът е допуснал техническа грешка, тъй като жалбоподателят е доказал, че от 14 февруари 2019 г. вече не притежава акции от капитала на Fly Aman. Следователно на това основание жалбоподателят не е имал връзки с г‑н Foz.
На трето място, що се отнася до актовете от 2020 г. за оставяне в списъците, освен посочените в точки 118 и 119 по-горе съображения, Съветът е допуснал техническа грешка, доколкото жалбоподателят е представил доказателства, от една страна, че не притежава никакъв дял от Asas Iron Company, и от друга страна, че не е имал качеството на съучредител на това дружество.
От всичко изложено по-горе следва, че противно на основанията за включване на името на жалбоподателя в списъците, съдържащи се в първоначалните актове, жалбоподателят няма „интереси и дейности в редица сектори на сирийската икономика“. Всъщност, както следва от точка 118 по-горе, Съветът може единствено да докаже, че що се отнася до първоначалните актове, жалбоподателят има интереси във Fly Aman, което е недостатъчно, за да бъде изпълнен критерият за водещ бизнесмен, извършващ дейност в Сирия. Освен това, що се отнася до актовете от 2019 г. и от 2020 г. за оставяне в списъците, Съветът не е успял да докаже, че към датата на приемане на посочените актове жалбоподателят е притежавал статут на водещ бизнесмен, извършващ дейност в Сирия. Следователно първото основание за включване не е достатъчно обосновано.
Поради това следва да се разгледа второто основание за включване.
По връзките със сирийския режим
В самото начало следва да се отбележи, че от първоначалните актове и актовете от 2019 г. за оставяне в списъците следва, че жалбоподателят подкрепя сирийския режим и се облагодетелства от него поради длъжността си на вицепрезидент на Aman Holding, докато по силата на актовете от 2020 г. за оставяне в списъците е видно, че той прави това поради съвкупността от извършваните от него дейности, и интересите, които има, така както те са посочени в основанията за включване.
Освен това се налага изводът, че основанията, поради които Съветът приема, че жалбоподателят подкрепя сирийския режим и извлича облаги от него, по същество са същите като основанията, поради които Съветът е приел, че той е водещ бизнесмен, извършващ дейност в Сирия.
В това отношение следва да се припомни, че не може да се изключи възможността за определено лице да има известно припокриване на основанията за включване, в смисъл че дадено лице може да се квалифицира като виден бизнесмен, извършващ дейност в Сирия, и да се приеме, че в рамките на своята дейност то се облагодетелства от сирийския режим или че го подкрепя чрез същата тази дейност. Това следва именно от обстоятелството, че както е установено в съображение 6 от Решение 2015/1836, тесните връзки със сирийския режим и подкрепата за него от тази категория лица са една от причините, поради които Съветът е решил да създаде тази категория. Това не променя факта, че дори в тази хипотеза става дума за различни критерии (решение от 23 септември 2020 г., Kaddour/Съвет,
T‑510/18
,
EU:T:2020:436
, т.
).
В случая, на първо място, що се отнася до първоначалните актове и актовете от 2019 г. за оставяне в списъците, от изводите, направени в точки 99 и 104 по-горе, следва да се заключи, че след като към датата на приемане на обжалваните актове жалбоподателят не е бил вицепрезидент на Aman Holding, не може на това основание да се приеме, че той се облагодетелства от сирийския режим, нито пък че го подкрепя поради участието си в проекта Marota City.
На второ място, що се отнася до актовете от 2020 г. за оставяне в списъците, Общият съд констатира в точка 126 по-горе, първо, че не може да се счита, че жалбоподателят се облагодетелства от сирийския режим въз основа на статута му на вицепрезидент на Aman Holding. Второ, от статията от уебсайта „7al.net“ е видно, че жалбоподателят е създал авиолиния, докато секторът на гражданското въздухоплаване в Сирия изпитва големи затруднения поради военните операции, които водят до преустановяване на туристическия трафик и на предлаганите на определени летища услуги. Въпреки това Общият съд установява в точка 96 по-горе, че жалбоподателят вече не е мажоритарен акционер във Fly Aman. Освен това от нито едно от доказателствата, включени в документи WK 47/2019 INIT и WK 3600/2020 REV 1, не следва, че в качеството си на мажоритарен акционер, а впоследствие и на бивш мажоритарен акционер на посоченото дружество, жалбоподателят се е облагодетелствал от сирийския режим, нито че го е подкрепял.
Ето защо следва да се приеме, че Съветът не е представил съвкупност от конкретни, точни и съгласувани улики, годни да установят факта, че жалбоподателят подкрепя сирийския режим и/или се облагодетелства от него. Следователно второто основание за включване на името на жалбоподателя в разглежданите списъци поради връзката му със сирийския режим не е достатъчно доказано, така че включването на името на жалбоподателя в обжалваните актове е неоснователно.
При това положение първото основание на жалбата следва да се уважи и следователно обжалваните актове да бъдат отменени в частта, в която се отнасят до жалбоподателя, без да е необходимо да се разглеждат второто, третото, четвъртото, петото и шестото основание, изтъкнати в подкрепа на жалбата.
[…]

По изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (четвърти състав)
реши:

1)
Отменя Решение за изпълнение (ОВППС) 2019/87 на Съвета от 21 януари 2019 година за прилагане на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/85 на Съвета от 21 януари 2019 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, Решение (ОВППС) 2019/806 на Съвета от 17 май 2019 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/798 на Съвета от 17 май 2019 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, Решение (ОВППС) 2020/719 на Съвета от 28 май 2020 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия и Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/716 на Съвета от 28 май 2020 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, в частта, в която се отнасят до г‑н Khaldoun Al Zoubi.

2)
Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.

Gervasoni
Madise
Martín y Pérez de Nanclares
Обявено в открито съдебно заседание в Люксембург на 24 ноември 2021 година.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: английски.
(
)	Възпроизвеждат се само точките от настоящото съдебно решение, които Общият съд счита за уместно да публикува.