CELEX: 62018CJ0102
Zahtjev za prethodnu odluku
Pravosudna suradnja u građanskim stvarima
Uredba (EU) br. 650/2012
Članak 65. stavak 2.
Europska potvrda o nasljeđivanju
Zahtjev za potvrdu
Provedbena uredba (EU) br. 1329/2014
Obveznost ili fakultativnost obrasca uspostavljenog u skladu s člankom 1. stavkom 4. Provedbene uredbe br. 1329/2014

Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje članka 65. stavka 2. Uredbe (EU) br. 650/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršavanju odluka i prihvaćanju i izvršavanju javnih isprava u nasljednim stvarima i o uspostavi Europske potvrde o nasljeđivanju (
SL 2012., L 201, str. 107
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 10., str. 296.) i članka 1. stavka 4. Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 1329/2014 оd 9. prosinca 2014. o uspostavi obrazaca iz Uredbe (EU) br. 650/2012 (
SL 2014., L 359, str. 30
.).
Zahtjev je upućen u okviru postupka koji je pokrenuo Klaus Manuel Maria Brisch, u svojstvu izvršitelja oporuke pokojne Marie Therese Trenk, pred Amtsgerichtom Köln (Općinski sud u Kölnu, Njemačka), s ciljem dobivanja europske potvrde o nasljeđivanju.
Pravni okvir
Uredba br. 650/2012
U skladu s uvodnom izjavom 59. Uredbe br. 650/2012, opći je cilj te uredbe uzajamno priznavanje odluka donesenih u državama članicama o nasljednim stvarima.
Članak 62. navedene uredbe, naslovljen „Uspostava Europske potvrde o nasljeđivanju”, u stavku 1. propisuje:
„Ova Uredba uspostavlja Europsku potvrdu o nasljeđivanju (dalje u tekstu: ‚Potvrda’) koja se izdaje za korištenje u drugoj državi članici i stvara učinke navedene u članku 69.”
Članak 65. iste uredbe, naslovljen „Zahtjev za Potvrdu”, u stavcima 1. i 2. predviđa:
„1.   Potvrda se izdaje na zahtjev bilo koje osobe navedene u članku 63. stavku 1. (dalje u tekstu: ‚podnositelj zahtjeva’).
2.   Za potrebe podnošenja zahtjeva, podnositelj zahtjeva može koristiti obrazac uspostavljen u skladu sa savjetodavnim postupkom navedenim u članku 81. stavku 2.”
Članak 65. stavak 3. Uredbe br. 650/2012 navodi da zahtjev za potvrdu mora sadržavati podatke navedene u toj odredbi, u mjeri u kojoj su ti podaci poznati podnositelju zahtjeva i nužni tijelu izdavanja za potvrđivanje elemenata za koje podnositelj zahtjeva želi potvrdu, te da mu moraju biti priložene sve relevantne isprave u izvorniku ili preslikama koje ispunjavaju uvjete za utvrđivanje njihove autentičnosti.
Članak 66. stavak 1. te uredbe glasi:
„Nakon primitka zahtjeva tijelo izdavanja provjerava podatke i izjave te isprave i druge dokaze koje je dostavio podnositelj zahtjeva. To tijelo provodi ispitivanje potrebno za tu provjeru po službenoj dužnosti ako je to predviđeno ili dopušteno njegovim pravom ili poziva podnositelja zahtjeva na pružanje bilo kakvih dodatnih podataka koje smatra potrebnima.”
Članak 67. navedene uredbe, naslovljen „Izdavanje Potvrde”, u stavku 1. propisuje:
„Tijelo izdavanja izdaje Potvrdu bez odgode u skladu s postupkom utvrđenim u ovom poglavlju kada su elementi koji se trebaju potvrditi utvrđeni po pravu mjerodavnom za nasljeđivanje ili po bilo kojem drugom pravu mjerodavnom za određene elemente. Tijelo koristi obrazac uspostavljen u skladu sa savjetodavnim postupkom navedenim u članku 81. stavku 2.”
Članak 80. iste uredbe glasi kako slijedi:
„Komisija donosi provedbene akte o uspostavi i naknadnim izmjenama ovjera i obrazaca navedenih u člancima 46., 59., 60., 61., 65. i 67. Ti provedbeni akti donose se u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 81. stavka 2.”
Člankom 81. stavkom 1. Uredbe br. 650/2012 određuje se:
„Komisiji u radu pomaže Odbor. Taj odbor je odbor u smislu [Uredbe (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (
SL 2011., L 55, str. 13
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 5., str. 291. i ispravak
SL 2016., L 6, str. 13
.)].”
Provedbena uredba br. 1329/2014
Člankom 1. stavkom 4. Provedbene uredbe br. 1329/2014 određuje se:
„Za zahtjev za [potvrdu] iz članka 65. stavka 2. [Uredbe br. 650/2012] koristi se obrazac određen u Prilogu 4. kao Obrazac IV.”
Dio obrasca zahtjeva iz Priloga 4. Provedbenoj uredbi br. 1329/2014 naslovljen „Obavijest podnositelju zahtjeva” glasi kako slijedi:
„Ovim neobveznim obrascem može se olakšati prikupljanje podataka potrebnih za izdavanje [potvrde] […].”
Glavni postupak i prethodno pitanje
M. Trenck, njemačka državljanka čije je posljednje uobičajeno boravište bilo u Kölnu (Njemačka), preminula je 2. lipnja 2017. Njezin suprug, roditelji i brat preminuli su prije nje. Kako nije imala djece, njezini jedini živući nasljednici su potomci njezina pokojnog brata. M. Trenck imala je imovinu koja se nalazi u Njemačkoj, Italiji i Švicarskoj.
Oporukom sastavljenom kod javnog bilježnika 17. prosinca 2014. i proglašenom 1. kolovoza 2017. M. Trenck je opozvala svoje ranije sastavljene javnobilježničke oporuke, kao jedinog nasljednika odredila je Congregazione Benedettina Sublacenze, sa sjedištem u Rimu (Italija), te je K. Brischa imenovala izvršiteljem oporuke.
U skladu s člankom 65. stavkom 1. Uredbe br. 650/2012, K. Brisch je, na temelju javnobilježničke isprave od 11. listopada 2017., Amtsgerichtu Köln (Općinski sud u Kölnu) 16. listopada 2017. podnio zahtjev za izdavanje potvrde u odnosu na ostaviteljičinu imovinu koja se nalazi u Italiji a da se nije koristio obrascem IV. iz Priloga 4. Provedbenoj uredbi br. 1329/2014 (u daljnjem tekstu: obrazac IV.).
Dopisom od 23. listopada 2017. Amtsgericht Köln (Općinski sud u Kölnu) zatražio je od K. Brischa da upotrijebi obrazac IV. i da ga dostavi u spis zahtjeva za potvrdu. Dopisom od 7. studenoga 2017. potonji je odbio postupiti po tom zahtjevu, tvrdeći da je korištenje obrascem fakultativno, a ne obvezno. Odlukom od 16. studenoga 2017. taj je sud odbio zahtjev za potvrdu uz obrazloženje da se K. Brisch nije koristio obrascem IV. i da stoga taj zahtjev ne ispunjava formalne pretpostavke.
K. Brisch podnio je 2. prosinca 2017. žalbu pred Amtsgerichtom Köln (Općinski sud u Kölnu), navodeći da iz članka 65. stavka 2. Uredbe br. 650/2012 kao i iz samog obrasca IV. proizlazi da je korištenje potonjim fakultativno. Isto tako navodi da to tumačenje potvrđuju i odredbe članka 67. stavka 1. druge rečenice te uredbe, iz kojih proizlazi da je korištenje obrascem V. iz Priloga 5. Provedbenoj uredbi br. 1329/2014 obvezno. Prema mišljenju K. Brischa, da je zakonodavac Unije u okviru članka 65. stavka 2. Uredbe br. 650/2012 htio učiniti korištenje obrascem IV. obveznim, mogao je tu odredbu formulirati na isti način kao i onu članka 67. stavka 1. druge rečenice te uredbe. Odlukom od 14. prosinca 2017. taj je sud odbio tu žalbu i uputio je predmet sudu koji je uputio zahtjev.
Sud koji je uputio zahtjev iznosi stajalište Amtsgerichta Köln (Općinski sud u Kölnu), prema kojem obvezno korištenje obrascem IV. proizlazi iz teksta članka 1. stavka 4. Provedbene uredbe br. 1329/2014, koji je
lex specialis
u odnosu na članak 65. stavak 2. Uredbe br. 650/2012. U okviru svoje ovlasti za donošenje provedbenih akata, u skladu s člankom 80. i člankom 81. stavkom 2. Uredbe br. 650/2012, Komisija je korištenje obrascem IV. učinila obveznim.
Međutim, sud koji je uputio zahtjev smatra da tekst članka 65. stavka 2. Uredbe br. 650/2012 kao i dio obrasca IV. naslovljen „Obavijest podnositelju zahtjeva” zapravo odražavaju fakultativnost korištenja tim obrascem. Usto, taj sud sumnja u osnovanost analize Amtsgerichta Köln (Općinski sud u Kölnu) o učincima dodjele ovlasti Komisiji za donošenje provedbenih akata. Taj sud u tom pogledu ističe da članak 80. Uredbe br. 650/2012 dodjeljuje Komisiji ovlast za donošenje provedbenih akata koji se odnose samo na uspostavu i naknadne izmjene obrazaca iz te uredbe, ali joj ne dopušta izmjenu članka 65. stavka 2. Uredbe br. 650/2012 na način da korištenje obrascem IV. učini obveznim.
U tim je okolnostima Oberlandesgericht Köln (Visoki zemaljski sud u Kölnu, Njemačka) odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeće prethodno pitanje:
„Je li za zahtjev za [potvrdu] iz članka 65. stavka 2. Uredbe (EU) br. 650/2012 korištenje Obrasca IV. (Prilog 4.) predviđeno člankom 1. stavkom 4. Provedbene uredbe br. 1329/2014, uspostavljenog u skladu sa savjetodavnim postupkom navedenim u članku 81. stavku 2. Uredbe br. 650/2012, obvezno ili samo fakultativno?”
O prethodnom pitanju
Svojim prethodnim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti želi utvrditi treba li članak 65. stavak 2. Uredbe br. 650/2012 i članak 1. stavak 4. Provedbene uredbe br. 1329/2014 tumačiti na način da je za zahtjev za potvrdu u smislu članka 65. stavka 2. Uredbe br. 650/2012 korištenje obrascem IV. obvezno ili fakultativno.
Prema ustaljenoj sudskoj praksi Suda, iz zahtjeva za ujednačenu primjenu prava Unije kao i načela jednakosti proizlazi da odredbu prava Unije koja ne sadržava izričito upućivanje na pravo država članica radi određivanja svojeg smisla i dosega treba u pravilu autonomno i ujednačeno tumačiti u cijeloj Uniji, uzimajući u obzir njezin tekst kao i kontekst te odredbe i cilj koji se želi postići propisom o kojem je riječ (vidjeti u tom smislu presudu od 21. lipnja 2018., Oberle,
C‑20/17
,
EU:C:2018:485
, t.
33.
i navedenu sudsku praksu).
U skladu s tekstom članka 65. stavka 2. Uredbe br. 650/2012, za potrebe podnošenja zahtjeva podnositelj zahtjeva „može” se koristiti obrascem uspostavljenim u skladu sa savjetodavnim postupkom navedenim u članku 81. stavku 2. te uredbe.
K tome, kao što to proizlazi iz članka 65. stavka 3. Uredbe br. 650/2012, zahtjev za potvrdu mora sadržavati podatke navedene u toj odredbi, ako su ti podaci poznati podnositelju zahtjeva i nužni tijelu izdavanja za potvrđivanje elemenata za koje podnositelj zahtjeva želi potvrdu, te mu moraju biti priložene sve relevantne isprave u izvorniku ili preslikama koje ispunjavaju uvjete za utvrđivanje njihove autentičnosti. Iz toga slijedi da, iako podnositelj zahtjeva treba dostaviti podatke na temelju kojih tijelo izdavanja može potvrditi navedene elemente, iz članka 65. Uredbe br. 650/2012 ne proizlazi da je on to dužan učiniti koristeći se obrascem IV.
Stoga je tekst članka 65. stavka 2. Uredbe br. 650/2012 posve nedvosmislen u odnosu na fakultativnost korištenja obrascem IV. Uostalom, dvojbe koje ima sud koji je uputio zahtjev proizlaze iz teksta članka 1. stavka 4. Provedbene uredbe br. 1329/2014, koji glasi: „za zahtjev za [potvrdu] iz članka 65. stavka 2. [Uredbe br. 650/2012] koristi se obrazac određen u Prilogu 4. kao Obrazac IV.”. Prema mišljenju tog suda, iz te odredbe može proizići da je korištenje tim obrascem obvezno.
Međutim, članak 1. stavak 4. Provedbene uredbe br. 1329/2014 treba tumačiti zajedno s Prilogom 4. toj uredbi, na koji taj članak upućuje i u kojem se nalazi obrazac IV. Upravo je u dijelu obrasca IV. naslovljenom „Obavijest podnositelju zahtjeva”, koji se nalazi pri vrhu, jasno navedeno da je obrazac IV. fakultativan. Stoga izraz „koristi se obrazac” iz članka 1. stavka 4. Provedbene uredbe br. 1329/2014 ne određuje je li korištenje obrascem IV. obvezno ili fakultativno, već samo upućuje na to da je, ako podnositelj zahtjeva želi podnijeti zahtjev za potvrdu na obrascu, odgovarajući obrazac za to obrazac IV.
Usto treba istaknuti da je – u skladu s člankom 38. Komisijina Prijedloga uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršavanju odluka i prihvaćanju i izvršavanju javnih isprava u nasljednim stvarima i o uspostavi Europske potvrde o nasljeđivanju [COM(2009) 154
final
], koji je doveo do donošenja Uredbe br. 650/2012, a koji odgovara članku 65. te uredbe – bilo predviđeno da se zahtjev za potvrdu podnosi na obrascu ogledni primjerak kojega se nalazi u Prilogu I. tom prijedlogu. Izmjena teksta članka 38. navedenog prijedloga u članku 65. stavku 2. navedene uredbe upućuje na to da zakonodavac Unije nije slijedio početnu Komisijinu namjeru u ranoj fazi zakonodavnog postupka da predloži obvezno korištenje obrascem. Slijedom toga, geneza Uredbe br. 650/2012 također potvrđuje da iz teksta njezina članka 65. stavka 2. proizlazi da je korištenje obrascem IV. radi podnošenja zahtjeva za potvrdu fakultativno.
Stoga iz doslovnog tumačenja članka 65. stavka 2. Uredbe br. 650/2012 u vezi s Prilogom 4. Provedbenoj uredbi br. 1329/2014 proizlazi da je za zahtjev za potvrdu korištenje obrascem IV. fakultativno.
Osim toga, takvo tumačenje potvrđuje analiza konteksta u kojem se ta odredba nalazi.
Naime, valja istaknuti da članak 67. stavak 1. Uredbe br. 650/2012 utvrđuje obvezu za tijela izdavanja da se za potrebe izdavanja potvrde koriste obrascem V. iz Priloga 5. Provedbenoj uredbi br. 1329/2014. Razlika teksta članka 65. stavka 2. Uredbe br. 650/2012, koji se odnosi na zahtjev za potvrdu, i članka 67. stavka 1. te uredbe, koji se odnosi na izdavanje te potvrde, odražava želju zakonodavca Unije da ne nametne korištenje obrascem IV. za zahtjev za potvrdu.
Usto valja utvrditi da u prilozima 1. do 3. i 5. Provedbenoj uredbi br. 1329/2014 nema naznaka o fakultativnom korištenju ondje navedenim obrascima. Sam obrazac IV. u dijelu „Obavijest podnositelju zahtjeva” navodi fakultativnost tog obrasca. Osim toga, ta je naznaka navedena u drugim jezičnim verzijama tog priloga, posebice onima na španjolskom, engleskom, francuskom, talijanskom i rumunjskom jeziku.
Ta činjenica potvrđuje volju zakonodavca Unije da predvidi fakultativno korištenje obrascem IV.
To tumačenje nije u suprotnosti s općim ciljem koji se nastoji postići Uredbom br. 650/2012, a koji je, kao što to proizlazi iz njezine uvodne izjave 59., uzajamno priznavanje odluka donesenih u državama članicama o nasljednim stvarima s prekograničnim implikacijama.
Naime, iako dio obrasca IV. naslovljen „Obavijest podnositelju zahtjeva” navodi da podnositelji zahtjeva korištenjem tim obrascem mogu olakšati prikupljanje podataka potrebnih za izdavanje potvrde, ostaje činjenica da države članice mogu zahtjevom za potvrdu podnesenim na temelju članka 65. Uredbe br. 650/2012 dostatno ostvariti cilj Uredbe br. 650/2012, u skladu s načelom supsidijarnosti, a da nije potrebno korištenje obrascem IV. učiniti obveznim.
U tom pogledu valja istaknuti da, prema članku 66. i članku 67. stavku 1. Uredbe br. 650/2012, tijelo izdavanja izdaje potvrdu, nakon provjere podataka koje je dostavio podnositelj zahtjeva u skladu s člankom 65. stavkom 3. te uredbe i nakon provođenja, ovisno o slučaju, ispitivanja u skladu s člankom 66. navedene uredbe.
Iz svih prethodnih razmatranja proizlazi da članak 65. stavak 2. Uredbe br. 650/2012 i članak 1. stavak 4. Provedbene uredbe br. 1329/2014 treba tumačiti na način da je za zahtjev za potvrdu u smislu članka 65. stavka 2. Uredbe br. 650/2012 korištenje obrascem IV. fakultativno.
Troškovi
Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.

Slijedom navedenog, Sud (šesto vijeće) odlučuje:

Članak 65. stavak 2. Uredbe (EU) br. 650/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršavanju odluka i prihvaćanju i izvršavanju javnih isprava u nasljednim stvarima i o uspostavi Europske potvrde o nasljeđivanju i članak 1. stavak 4. Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 1329/2014 оd 9. prosinca 2014. o uspostavi obrazaca iz Uredbe (EU) br. 650/2012 treba tumačiti na način da je za zahtjev za europsku potvrdu o nasljeđivanju u smislu članka 65. stavka 2. Uredbe br. 650/2012 korištenje obrascem IV. iz Priloga 4. Provedbenoj uredbi br. 1329/2014 fakultativno.

Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: njemački