CELEX: 62020CJ0076
Præjudiciel forelæggelse
fælles toldtarif
tarifering
kombineret nomenklatur
varer, der består af forskellige materialer
vegetabilske fibre
melaminplast
position 3924 og 4419
varer beskrevet som »bambusbægre«

Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af den kombinerede nomenklatur, der er indeholdt i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (
EFT 1987, L 256, s. 1
), som ændret ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1821 af 6. oktober 2016 (
EUT 2016, L 294, s. 1
) (herefter »KN«), i særdeleshed nomenklaturens position 3924 og 4419 samt punkt 3 i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende denne (herefter »de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende KN«).
Anmodningen er blevet indgivet i forbindelse med en tvist mellem »BalevBio« EOOD og Teritorialna direktsia Severna morska, Agentsia »Mitnitsi« (områdedirektorat »Nord« under det nationale toldagentur, Bulgarien) vedrørende sidstnævntes afgørelse om at pålægge BalevBio en bøde, idet områdedirektorat »Nord« under det nationale toldagentur var af den opfattelse, at tariferingen i KN af varer, der i de omhandlede toldangivelser var beskrevet som »bambusbægre«, var ukorrekt.
Retsforskrifter
HS
Det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem (herefter »HS«) blev udarbejdet af Toldsamarbejdsrådet, nu Verdenstoldorganisationen (WCO), som blev oprettet ved konventionen om oprettelse af Toldsamarbejdsrådet, undertegnet i Bruxelles den 15. december 1950. HS blev oprettet ved den internationale konvention om det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem, der blev undertegnet i Bruxelles den 14. juni 1983 (
United Nations Treaty Series
, bind 1503, s. 4, nr. 25910 (1988)), og som sammen med ændringsprotokollen hertil af 24. juni 1986 blev godkendt på Det Europæiske Økonomiske Fællesskabs vegne ved Rådets afgørelse 87/369/EØF af 7. april 1987 (
EFT 1987, L 198, s. 1
) (herefter »HS-konventionen«).
Verdenstoldorganisationen godkender på de i HS-konventionens artikel 8 fastsatte betingelser de forklarende bemærkninger og de tariferingsudtalelser, som vedtages af HS-udvalget, der er oprettet i medfør af denne konventions artikel 6.
I henhold til HS-konventionens artikel 3, stk. 1, forpligter hver af de kontraherende parter sig til at drage omsorg for, at dens toldnomenklatur og statistiske nomenklatur er i overensstemmelse med HS for det første ved at anvende samtlige positioner og underpositioner i HS, uden tilføjelser eller ændringer, samt de dertil knyttede koder, for det andet ved at anvende de »almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende HS« samt alle bestemmelser til de forskellige afsnit, kapitler og underpositioner uden at ændre omfanget heraf, og for det tredje ved at følge nummerordenen i HS.
Tariferingen af varer i KN sker i overensstemmelse med principperne i de »almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende HS«.
Punkt 3 i de »almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende HS« fastsætter:
»Såfremt varer ved anvendelse af ovennævnte punkt 2 b) eller af andre årsager kan henføres under to eller flere positioner, afgøres tariferingen efter følgende regler:
a)
Den position, der har den mest specificerede varebeskrivelse, skal foretrækkes for positioner med en mere almindelig varebeskrivelse. Såfremt to eller flere positioner hver for sig kun nævner en del af de materialer, som indgår i blandinger eller sammensatte varer, eller en del af varer i sæt til detailsalg, betragtes disse positioner som lige specificerede for disse varer, selv om en af dem giver en mere fuldstændig eller præcis beskrivelse af varerne.
b)
Når den foran under a) nævnte regel ikke kan anvendes ved tariferingen af blandinger eller sammensatte varer, bestående af forskellige materialer eller forskellige bestanddele, eller af varer i sæt til detailsalg, tariferes de pågældende varer, som om de bestod af det materiale eller den bestanddel, der er karaktergivende, for så vidt udøvelsen af et skøn herover forekommer mulig.
c)
Når hverken den foran under a) eller den foran under b) angivne regel kan anvendes ved tariferingen, henføres varen under den position, som har det højeste nummer blandt de positioner, der i lige grad kan komme i betragtning.«
Den forklarende bemærkning til punkt 3, litra b), i de »almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende HS« fastsætter:
»VI) Den anden fremgangsmåde kommer kun til anvendelse på:
1)
blandinger
2)
sammensatte varer bestående af forskellige materialer
[…]
VIII) Den karaktergivende faktor varierer efter varernes art. Den kan f.eks. bestemmes af materialet eller bestanddelenes omfang, mængde, vægt eller værdi, eller af den betydning, som et af materialerne har for varens anvendelse.
[…]«
Afsnit VII i HS med overskriften »Plast og gummi samt varer deraf« omfatter bl.a. kapitel 39 i HS, der har overskriften »Plast og varer deraf«.
HS-pos. 3924 med overskriften »Bordservice, køkkenartikler og andre husholdningsartikler samt hygiejniske artikler og toiletartikler, af plast« omfatter følgende underpositioner:
»392410 – Bordservice og køkkenartikler
392490 – Andre varer«
De almindelige bemærkninger, der er indeholdt i de forklarende bemærkninger til kapitel 39 i HS, lyder bl.a.:
»I ubearbejdet form
Pos. 39.01-39.14 omfatter kun produkter i ubearbejdet form. Udtrykket »ubearbejdet form« […] omfatter udelukkende følgende former:
1)
Væsker og pastaer. […] Ud over de stoffer, som er nødvendige til behandlingen (fx hærdere […] eller andre co-reaktionsmidler og acceleratorer), kan disse væsker eller pastaer indeholde andre materialer, fx blødgøringsmidler, stabilisatorer, fyldstoffer og farvestoffer, som hovedsagelig har til formål at give det færdige produkt særlige fysiske egenskaber eller andre ønskede karakteristika. […]
2)
Granulater, flager og pulvere. Disse produkter anvendes til presning og støbning, til fremstilling af lak, lim etc. […] Produkterne […] kan indeholde fyldstoffer (fx træmel, cellulose, tekstilfibre, mineralske stoffer og stivelse) […]«
Den forklarende bemærkning til HS-pos. 3924 er sålydende:
»Denne position omfatter følgende varer af plast:
A)
Bordservice, fx te- og kaffeservicer, tallerkener, suppeterriner, salatskåle, fade, kaffe- og tekander, sukkerskåle, krus, kopper, sauceskåle, kompotskåle, bakker og skåle til brød, frugt etc., saltkar, sennepskrukker, æggebægre, bordskånere, knivstole, servietringe, knive, gafler og skeer.
[…]
Positionen omfatter desuden bægre uden hank til bord- eller toiletbrug, som ikke har karakter af beholdere til emballage eller transport, uanset om de undertiden anvendes til sådanne formål […]«
Afsnit IX i HS med overskriften »Træ, kork, papir, pap og varer deraf; varer af flettematerialer« omfatter bl.a. kapitel 44, der har overskriften »Træ og varer deraf; trækul«.
De forklarende bemærkninger til kapitel 44 i HS lyder bl.a.:
»[…]
3. Pos. 44.14-44.21 omfatter også varer af spånplader og lign., træfiberplader, laminerede træprodukter eller af træ med forøget densitet.
[…]
6. Medmindre andet følger af bestemmelse 1 ovenfor eller af sammenhængen i øvrigt, omfatter betegnelsen »træ« overalt i dette kapitel også bambus og andre træagtige materialer.
[…]«
I de almindelige bemærkninger, der er indeholdt i de forklarende bemærkninger til kapitel 44 i HS, anføres:
»Dette kapitel omfatter ubearbejdet træ, halvfabrikata af træ og forarbejdede varer af træ i almindelighed.
Produkterne kan opdeles i følgende varegrupper:
[…]
3)
Spånplader og lignende plader, træfiberplader, lamineret træ samt træ med forøget densitet (pos 44.10-44.13)
4)
Forarbejdede varer af træ, bortset fra varer nævnt i bestemmelse 1 til dette kapitel, og som – sammen med visse andre varer – er beskrevet i bemærkningerne til efterfølgende specifikke positioner (pos 44.14-44.21).
[…]
De i pos 44.14-44.21 omhandlede varer kan bestå af såvel naturtræ som af spånplader eller lignende plader, træfiberplader, laminerede træprodukter eller træ med forøget densitet (se bestemmelse 3 til dette kapitel).
[…]
Dog tariferes produkter såsom bambus i form af flis eller spåner (anvendes til fremstilling af spånplader, fiberplader eller træmasse) og varer af bambus eller andre træagtige materialer, bortset fra kurvemagerarbejder og møbler eller andre varer specielt nævnt andetsteds, i dette kapitel sammen med de tilsvarende varer af træ, medmindre andet følger af sammenhængen (fx i pos 44.10 og 44.11) (se bestemmelse 6 til dette kapitel).«
Den forklarende bemærkning vedrørende HS-pos. 4410 er sålydende:
»[…]
Spånplader er flade produkter fremstillet i forskellig længde, bredde og tykkelse ved presning eller ekstrudering. […] De kan også fremstilles af andre træagtige materialer, fx småstykker af bagasse, bambus, […] Spånplader er normalt agglomereret ved tilsætning af organiske bindemidler, sædvanligvis termohærdende harpiks, som normalt ikke overstiger 15% af pladens vægt.
[…]
Undtaget fra positionen er:
a) Plader eller bånd af plast indeholdende træmel som fyldstof (kap 39).
[…]«
Den forklarende bemærkninger til HS-pos. 4419 er sålydende:
»Denne position omfatter udelukkende varer af træ, også drejede eller fremstillet af indlagt træ eller træmosaik, til anvendelse som bordservice eller til køkkenudstyr, bortset fra møbler og pyntegenstande.
Varerne under denne position kan være fremstillet af almindeligt træ eller af spånplader og lign., træfiberplader, laminerede træprodukter eller af træ med forøget densitet (se bestemmelse 3 til dette kapitel).
Positionen omfatter bl.a. skeer, gafler, salatbestik, saltskeer, tallerkner, skåle, kopper, […]
[…]«
KN
Toldtarifering af varer, der indføres i Den Europæiske Union, fastsættes efter KN, der er baseret på HS.
KN’s del I, der indeholder en række indledende bestemmelser, omfatter et afsnit I vedrørende »[a]lmindelige bestemmelser«, hvis punkt A med overskriften »Almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende [KN]« bestemmer:
»Tariferingen af varer i [KN] sker efter følgende regler:
1.
Overskrifter til afsnit, kapitler og underkapitler tjener alene til orientering; tariferingen skal ske med hjemmel i positionsteksterne og de til afsnit og kapitler knyttede bestemmelser samt, for så vidt det ikke strider mod de nævnte tekster og bestemmelser, efter nedenstående regler.
2.
[…]
b)
Når et bestemt materiale nævnes i en positionstekst, henhører materialet under positionen såvel i ren tilstand som blandet med eller i forbindelse med andre materialer. Når varer fremstillet af et bestemt materiale nævnes, tages der herved sigte på varer fremstillet såvel helt som delvis af det pågældende materiale. Den nærmere fremgangsmåde ved tariferingen af blandinger og af sammensatte varer er angivet i punkt 3 nedenfor.
3.
Såfremt varer ved anvendelse af ovennævnte punkt 2 b) eller af andre årsager kan henføres under to eller flere positioner, afgøres tariferingen efter følgende regler:
a)
Den position, der har den mest specificerede varebeskrivelse, skal foretrækkes for positioner med en mere almindelig varebeskrivelse. Såfremt to eller flere positioner hver for sig kun nævner en del af de materialer, som indgår i blandinger eller sammensatte varer […], betragtes disse positioner som lige specificerede for disse varer, selv om en af dem giver en mere fuldstændig eller præcis beskrivelse af varerne.
b)
Når den foran under a) nævnte regel ikke kan anvendes ved tariferingen af blandinger eller sammensatte varer, bestående af forskellige materialer eller forskellige bestanddele […], tariferes de pågældende varer, som om de bestod af det materiale eller den bestanddel, der er karaktergivende, for så vidt udøvelsen af et skøn herover forekommer mulig.
[…]«
KN’s del II med overskriften »Toldtariffen« indeholder bl.a. afsnit VII, der har overskriften »Plast og varer deraf; gummi og varer deraf«.
Dette afsnit VII indeholder bl.a. KN’s kapitel 39, der har overskriften »Plast og varer deraf«.
Bestemmelse 1 til KN’s kapitel 39 er bl.a. sålydende:
»Betegnelsen »plast« omfatter overalt i nomenklaturen de under pos. 3901-3914 hørende materialer, der kan eller har kunnet formes, enten på polymerisationstidspunktet eller på et senere tidspunkt, under ydre påvirkning (almindeligvis varme og tryk, eventuelt med anvendelse af et opløsnings- eller blødgøringsmiddel) ved støbning, ekstrudering, valsning eller andre processer til former, som de bevarer, når denne ydre påvirkning er ophørt.«
KN-pos. 3909 har følgende ordlyd:
»Aminoplast, phenolplast og polyurethaner, i ubearbejdet form:
[…]
39092000 – Melaminplast«
KN-pos. 3924 har følgende ordlyd:
»Bordservice, køkkenartikler og andre husholdningsartikler samt hygiejniske artikler og toiletartikler, af plast:
39241000 – Bordservice og køkkenartikler
39249000 – Andre varer«.
KN’s del II omfatter desuden afsnit IX med overskriften »Træ og varer deraf; trækul; kurvemagerarbejder og andre varer af flettematerialer«, der bl.a. indeholder kapitel 44 med overskriften »Træ og varer deraf; trækul«.
De forklarende bemærkninger vedrørende kapitel 44 i KN er bl.a. sålydende:
»[…]
3. Pos. 4414-4421 omfatter også varer af spånplader og lign., træfiberplader, laminerede træprodukter eller af træ med forøget densitet.
[…]
6. Medmindre andet følger af bestemmelse 1 ovenfor eller af sammenhængen i øvrigt, omfatter betegnelsen »træ« i dette kapitel også bambus og andre træagtige materialer.
[…]«
KN-pos. 4410 har følgende ordlyd:
»Spånplader, OSB-plader og lignende plader (fx waferboard) af træ eller andre træagtige materialer, også agglomereret med harpiks eller andre organiske bindemidler:
–
Af træ:
441011 – – Spånplader:
[…]
441012 – – OSB-plader:
[…]«
KN-pos. 4419 har følgende ordlyd:
»Bordservice og køkkenudstyr, af træ:
–
Af bambus:
44191100 – – Skærebrætter og lignende brætter
44191200 – – Spisepinde
44191900 – – Andre varer.
[…]«
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
I perioden fra den 9. december 2016 til den 11. oktober 2017 indgav BalevBio i alt 18 toldangivelser om overgang til fri omsætning og anvendelse af varer betegnet »bambusbægre« med oprindelse i Kina, som BalevBio tariferede i underposition 4419009000 og 4419190000 i KN, for hvilke den gældende importtoldsats er på 0%.
Efter en af disse toldangivelser, der blev foretaget den 12. juni 2017 (herefter »toldangivelsen af 12. juni 2017«), foretog de kompetente toldmyndigheder en kontrol af disse varer og udtog en prøve af varerne, som blev undersøgt af det centrale toldlaboratorium. Den 1. november samme år afgav dette laboratorium en rapport, hvori det anførtes, at den analyserede prøve bestod af bambusfibre, majsstivelse og melaminformaldehydharpiks. Ifølge rapporten havde stivelsen og bambusfibrene tillige en funktion som fyldstof. I rapporten konkluderedes det, at de nævnte varer var bægre, bordservice af melaminholdigt plast.
De kompetente toldmyndigheder konstaterede, at Hauptzollamt Hannover (hovedtoldkontoret i Hannover, Tyskland) havde truffet afgørelser om bindende tariferingsoplysninger (BTO) for varer, der lignede de varer, der var genstand for toldangivelsen af 12. juni 2017. I disse afgørelser blev det anført, at sådanne varer i overensstemmelse med punkt 3, litra b), i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende KN skulle tariferes efter det materiale eller den bestanddel, der var karaktergivende, for så vidt udøvelsen af et skøn herover forekom mulig. I henhold til de nævnte afgørelser var tilstedeværelsen af plast (melaminformaldehydharpiks) afgørende og udelukkede, at varerne skulle tariferes i KN-pos. 4419.
I forbindelse med et søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelsen truffet af de kompetente toldmyndigheder vedrørende toldangivelsen af 12. juni 2017 fremlagde BalevBio en rapport udarbejdet af Lesotehnicheski Universitet (skovbrugsuniversitet, Bulgarien), hvoraf det fremgik, at de varer, der var genstand for denne angivelse, bestod af 72,33% cellulose, hemicelluloser og lignin, dvs. vegetabilske træcellulosefibre, og af 25,2% bindemiddel i form af melaminplast, og derfor udgjorde et produkt, der burde tariferes som vegetabilsk baseret materiale med en matrix af syntetiske bindemidler. Denne rapport udelukkede, at disse varer kunne tariferes som plast, idet andelen af syntetiske materialer udgjorde væsentligt mindre end 50%.
Tvisten i hovedsagen vedrører udelukkende indførsel af varer, der var genstand for en toldangivelse, som appellanten i hovedsagen foretog den 28. april 2017 (herefter »de omhandlede varer«). På grundlag af de oplysninger, der blev indsamlet i forbindelse med deres undersøgelse, fandt de kompetente toldmyndigheder, at disse varer var identiske med de varer, der havde været genstand for toldangivelsen af 12. juni 2017, og at resultaterne af de analyser, som det centrale toldlaboratorium og skovbrugsuniversitetet havde foretaget, i overensstemmelse med Domstolens praksis kunne overføres på de omhandlede varer.
For de 18 toldangivelser, som appellanten i hovedsagen havde indgivet, herunder angivelsen vedrørende de omhandlede varer, fandt de kompetente toldmyndigheder, at tariferingen i underposition 4419009000 og 4419190000 i KN var ukorrekt. Ifølge disse myndigheder fremgår det af punkt 1, punkt 2, litra b), punkt 3, litra b), og punkt 6 i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende KN, at plastkomponenten, dvs. melaminformaldehydharpiks, giver de omhandlede varer form, hårdhed og dermed styrke og giver dem deres væsentligste karakter, således at disse varer henhører under KN-pos. 3924, nærmere bestemt under hensyn til deres oprindelse under underposition 3924100011 i KN, for hvilken den gældende toldafgiftssats er på 6,5%. Toldmyndighederne ændrede derfor ved afgørelser af 23. februar og 5. september 2018 (herefter »de berigtigende afgørelser«) tariferingen af de omhandlede varer i alle de toldangivelser, som appellanten i hovedsagen havde foretaget.
Appellanten i hovedsagen anlagde to søgsmål til prøvelse af de berigtigende afgørelser ved Administrativen sad – Varna (forvaltningsdomstolen i Varna, Bulgarien), som frifandt toldmyndighederne. Denne retsinstans fandt, at da de omhandlede varer var sammensat af to hovedbestanddele, nemlig vegetabilske fibre og melaminplast, som ikke umiddelbart er omfattet af en KN-position, skulle varerne tariferes i henhold til punkt 3, litra b), i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende KN. Henset til de forklarende bemærkninger til HS-pos. 4410 og 4419 fandt nævnte retsinstans desuden, at selv om de vegetabilske fibre dominerede i omfang i disse varer, udgjorde plastindholdet en andel på over 15%, og varerne skulle derfor anses for bordservice af plast.
Appellanten i hovedsagen iværksatte kassationsappel ved Varhoven administrativen sad (øverste domstol i forvaltningsretlige sager, Bulgarien), som ved dom af 29. oktober 2019 ophævede den forelæggende rets dom i én af de to sager vedrørende de i foregående præmis nævnte søgsmål – hvilken sag imidlertid ikke vedrører de omhandlede varer – idet førstnævnte retsinstans var af den opfattelse, at punkt 3, litra a), i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende KN – hvorefter den position, der har den mest specificerede varebeskrivelse, skal foretrækkes for positioner med en mere almindelig varebeskrivelse – skulle finde anvendelse. Varhoven administrativen sad (øverste domstol i forvaltningsretlige sager, Bulgarien) fandt, at selv om de vegetabilske fibre, dvs. bambussen, var sammensat med en anden bestanddel, nemlig melaminformaldehydharpiksen, var de det mængdemæssigt dominerende materiale i de omhandlede varer og bestemte derfor, hvilken position der havde den mest specificerede varebeskrivelse. Retsinstansen konkluderede på denne baggrund, at den tarifering af varerne, som appellanten i hovedsagen havde foretaget, var korrekt.
Ud over de berigtigende afgørelser traf de kompetente toldmyndigheder flere afgørelser, hvorved appellanten i hovedsagen blev pålagt administrative bøder for toldsvig i henhold til den relevante nationale ret, herunder afgørelsen af 23. august 2018 (herefter »bødeforelægget af 23. august 2018«), hvori disse myndigheder foreholdt appellanten i hovedsagen, at denne i toldangivelsen af 28. april 2017 havde tariferet de omhandlede varer i underposition 4419190000 og ikke i underposition 3924100011 i KN og således havde unddraget sig betaling af den tilsvarende told og en del af de øvrige afgifter, som denne skyldte staten, med et beløb på i alt 6335,43 bulgarske leva (BGN) (ca. 3150 EUR).
Den første afgørelse truffet af Rayonen sad Devnya (kredsdomstolen i Devnya, Bulgarien) vedrørende lovligheden af bødeforelægget af 23. august 2018 blev ophævet af den forelæggende ret, som hjemviste sagen til fornyet behandling. I forbindelse med denne fornyede behandling blev der indhentet en kemisk sagkyndig erklæring, som udelukkende blev udarbejdet på grundlag af oplysningerne i sagsakterne. Det fremgår af denne sagkyndige erklæring, at sammensætningen og indholdet af de pågældende varers bestanddele er identiske med sammensætningen og indholdet af de varer, der var omfattet af toldangivelsen af 12. juni 2017, dvs. et indhold af vegetabilske fibre på 75% og et melaminplastindhold på 25%. Ifølge rapporten bidrager hvert enkelt af de elementer, der indgår i de pågældende varers sammensætning, til varernes egenskaber. De vegetabilske fibre er således bestemmende for de varmeisolerende egenskaber, den lave massefylde, den biologiske nedbrydelighed, bøjestyrken, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, miljøsikkerhed, vedvarende råstoffer og prisen, mens melaminplasten er bestemmende for beskyttelsen mod miljøpåvirkninger og mekaniske beskadigelser, vandtæthed, formbestandighed, styrke og længere levetid for produktet.
I forbindelse med fremlæggelsen af denne rapport understregede den sagkyndige, at materialets art og mængde afhang af den påtænkte anvendelse af produktet og af de betingelser, hvorunder produktet blev anvendt. Ifølge den sagkyndige medfører anvendelsen af melaminplast en bedre imprægnering af det sammensatte materiale, samt styrker visse af dets egenskaber, såsom vandtæthed, vaskeresistens, kemiske virkninger og en øget stoftæthed (densitet). Anvendelsesformålet forudsætter desuden et større indhold af bindemidler, såsom melaminplast, med henblik på at sikre anvendelsesbetingelserne, som bl.a. kræver en god vandtæthed, en øget stoftæthed og en glat overflade.
På grundlag af disse oplysninger opretholdt Rayonen sad Devnya (kredsdomstolen i Devnya) ved afgørelse af 14. oktober 2019 bødeforelægget af 23. august 2018, idet den fandt, at disse varer, henset til den kemiske sagkyndige vurdering og de forklarende bemærkninger til HS pos. 4410 og 4419, og skønt de i de omhandlede varer indeholdte vegetabilske fibre mængdemæssigt var dominerende, ikke kunne tariferes som trævarer, eftersom det heri anvendte indhold af bindemidler, nemlig melaminplast, oversteg 15%. Denne retsinstans konkluderede på denne baggrund, at de omhandlede varer var et sammensat materiale, der indeholdt to hovedbestanddele, nemlig træfibre og melaminplast, som ikke udtrykkeligt henhører under nogen position i KN, således at tariferingen heraf i henhold til punkt 3, litra b), i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende KN skulle ske på grundlag af det materiale, der var karaktergivende for produktet. Ifølge denne retsinstans drejede det sig følgelig om bordservice i plastik.
Appellanten i hovedsagen har iværksat appel ved den forelæggende ret til prøvelse af afgørelsen afsagt af Rayonen sad Devnya (kredsdomstolen i Devnya) den 14. oktober 2019.
Den forelæggende ret har fremhævet, at den dom, som den skal afsige i hovedsagen, ikke kan appelleres. I forbindelse med de forskellige søgsmål vedrørende bødeforlæggenes lovlighed, som er blevet anlagt ved den forelæggende ret, har afdelingerne ved denne ret imidlertid afsagt modstridende afgørelser. Nogle afdelinger har fastslået, at de omhandlede varer skulle tariferes i henhold til punkt 3, litra b), i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende KN, dvs. efter det materiale, der er karaktergivende, mens andre afdelinger har fundet, at punkt 3, litra a), i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende KN skulle finde anvendelse i denne henseende, og at den position, som den mængdemæssigt dominerende bestanddel henhører under, skulle anses for den position, der havde »den mest specificerede« varebeskrivelse.
Den forelæggende ret har således anført, at det er ubestridt, at de omhandlede varer består af flere særskilte materialer, nemlig 72,33% vegetabilske fibre navnlig af bambus og majs, og 25,2% melaminplast, at de derfor kan tariferes i to eller flere underpositioner, men at der er tvivl om, hvorvidt punkt 3, litra a), i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende KN eller punkt 3, litra b) i disse tariferingsbestemmelser skal anvendes med henblik på varernes tarifering, og om hvilke kriterier der skal tages i betragtning i så henseende, samt om fortolkningen af de pågældende KN-positioner.
På denne baggrund har Administrativen sad – Varna (forvaltningsdomstolen i Varna) besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1)
Skal punkt 3 a), i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende [KN] i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1754 [af 6. oktober 2015 om ændring af bilag I til forordning nr. 2658/87 (
EUT 2015, L 285, s. 1
)] fortolkes således, at det med henblik på tariferingen af produkter som de i hovedsagen omhandlede, som består af forskellige materialer, altid er den position, som det efter mængden (omfanget) dominerende materiale hører under, der er »den position, der har den mest specificerede varebeskrivelse«, eller er denne fortolkning kun mulig, hvis positionen selv fastsætter mængden (omfanget) som det kriterium, der betegner varen mest specificeret og beskriver den mest tydeligt og fuldstændigt?
2)
Afhængigt af besvarelsen af det første spørgsmål og i lyset af de forklarende bemærkninger til […] position 4410 og 4419 [i HS], skal gennemførelsesforordning […] 2015/1754 da fortolkes således, at position 4419 ikke omfatter varer af spånplader (fibre), hvor bindemidlets vægt (termohærdende harpiks) overstiger 15% af pladens vægt?
3)
Skal gennemførelsesforordning […] 2015/1754 fortolkes således, at varer som de i hovedsagen omhandlede, nemlig bægre, der er fremstillet af et sammensat materiale med en andel på 72,33% af vegetabilske træcellulosefibre og en andel på 25,2% af bindemidler (melaminplast), skal tariferes i underposition 39241000 i bilag I [til forordning nr. 2658/87]?«
Om de præjudicielle spørgsmål
Formaliteten
Appellanten i hovedsagen har bestridt, at den anmodning om præjudiciel afgørelse, som den forelæggende ret har indgivet, kan antages til realitetsbehandling, idet appellanten har gjort gældende, at henset til retspraksis fra Varhoven administrativen sad (øverste domstol i forvaltningsretlige sager), der opstiller præcise retningslinjer, som finder anvendelse på tvisten i hovedsagen, giver besvarelsen af de forelagte spørgsmål ikke anledning til nogen rimelig tvivl.
Det skal i denne forbindelse indledningsvis bemærkes, at ifølge Domstolens faste praksis tilkommer det inden for rammerne af proceduren i artikel 267 TEUF udelukkende den nationale ret, som tvisten er indbragt for, og som har ansvaret for den retsafgørelse, som skal træffes, på grundlag af omstændighederne i den konkrete sag at vurdere, såvel om en præjudiciel afgørelse er nødvendig for, at den kan afsige dom, som relevansen af de spørgsmål, den forelægger Domstolen. Når de forelagte spørgsmål vedrører fortolkningen af EU-retten, er Domstolen derfor principielt forpligtet til at træffe afgørelse. Heraf følger, at der foreligger en formodning for, at spørgsmål om EU-retten er relevante. Domstolen kan kun afvise en anmodning fra en national ret, såfremt det klart fremgår, at den ønskede fortolkning af EU-retten savner enhver forbindelse med realiteten i hovedsagen eller dennes genstand, når problemet er hypotetisk, eller når Domstolen ikke råder over de faktiske og retlige oplysninger, som er nødvendige for, at den kan foretage en sagligt korrekt besvarelse af de stillede spørgsmål (jf. i denne retning dom af 26.2.2013, Melloni,
C-399/11
,
EU:C:2013:107
, præmis
og
og den deri nævnte retspraksis).
I det foreliggende tilfælde fremgår det ikke klart, at den af den forelæggende ret ønskede fortolkning af KN-pos. 3924 og 4419 samt punkt 3 i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende KN savner enhver forbindelse med realiteten i hovedsagen eller dennes genstand, eller omhandler et problem af hypotetisk karakter. Det fremgår derimod af anmodningen om præjudiciel afgørelse, at den forelæggende ret på begrundet vis udtrykker tvivl med hensyn til den fortolkning, der skal anlægges af de pågældende EU-retlige bestemmelser, og har fremhævet, at retspraksis på området fra dens afdelinger er modstridende.
Følgelig skal den forelæggende rets anmodning om præjudiciel afgørelse antages til realitetsbehandling.
Realiteten
Indledningsvis bemærkes, at når Domstolen er forelagt en anmodning om præjudiciel afgørelse vedrørende tarifering, er dens opgave i højere grad at oplyse den nationale ret om de kriterier, ved anvendelse af hvilke den nationale ret er i stand til at tarifere de omhandlede produkter korrekt i KN, end selv at foretage denne tarifering. Den nationale ret er således under alle omstændigheder bedre i stand til at foretage tariferingen. Som led i den samarbejdsprocedure mellem de nationale retter og Domstolen, som er indført ved artikel 267 TEUF, tilkommer det imidlertid denne at give den nationale ret et hensigtsmæssigt svar, som sætter den i stand til at afgøre den tvist, der verserer for den (dom af 25.2.2016, G.E. Security,
C-143/15
,
EU:C:2016:115
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Det tilkommer den forelæggende ret at foretage tariferingen af de omhandlede varer i lyset af Domstolens besvarelse af de forelagte spørgsmål.
Desuden skal det bemærkes, at det af fast retspraksis fremgår, at det som led i den samarbejdsprocedure mellem de nationale retter og Domstolen, som er indført ved artikel 267 TEUF, tilkommer denne at give den nationale ret et hensigtsmæssigt svar, som sætter den i stand til at afgøre den tvist, der verserer for den. Ud fra dette synspunkt påhviler det Domstolen i givet fald at omformulere de spørgsmål, der forelægges den (dom af 8.9.2016, Schenker,
C-409/14
,
EU:C:2016:643
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
I det foreliggende tilfælde fremgår det af anmodningen om præjudiciel afgørelse, at den forelæggende ret ønsker oplyst, hvorledes KN-pos. 3924 og 4419 skal fortolkes med henblik på tariferingen af de omhandlede varer.
I denne forbindelse bemærkes, at for så vidt som bødeforlægget af 23. august 2018, som er genstand for tvisten i hovedsagen, vedrører toldangivelsen af 28. april 2017, hvorved de omhandlede varer blev henført under proceduren for overgang til forbrug med overgang til fri omsætning, er den EU-ret, der fandt anvendelse på tidspunktet for de faktiske omstændigheder i hovedsagen, ikke gennemførelsesforordning 2015/1754, som den forelæggende ret formelt har henvist til i anmodningen om præjudiciel afgørelse, men gennemførelsesforordning 2016/1821, der trådte i kraft den 1. januar 2017.
Det skal således antages, at den forelæggende ret med sine spørgsmål, som skal behandles samlet, nærmere bestemt ønsker oplyst, om KN skal fortolkes således, at varer som de omhandlede varer, der er beskrevet som »bambusbægre« og består af 72,33% vegetabilske fibre og 25,2% melaminplast, henhører under pos. 3924 i denne nomenklatur eller i dennes pos. 4419.
I så henseende bemærkes for det første, at de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende KN fastsætter, at tariferingen af varer skal ske i henhold til positionsteksterne og de til afsnit og kapitler knyttede bestemmelser, idet overskrifter til afsnit, kapitler og underkapitler alene tjener til orientering (dom af 25.2.2016, G. E. Security,
C-143/15
,
EU:C:2016:115
, præmis
).
For det andet fremgår det af Domstolens faste praksis, at hensynet til retssikkerheden og kontrolmulighederne kræver, at det afgørende kriterium for varers tarifering i almindelighed skal søges i deres objektive kendetegn og egenskaber, således som disse fremgår af ordlyden af positionen i KN og de til afsnit og kapitler knyttede bestemmelser (dom af 25.2.2016, G.E. Security,
C-143/15
,
EU:C:2016:115
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Hvad angår de forklarende bemærkninger til HS bemærkes, at de på trods af deres manglende bindende virkning udgør et vigtigt hjælpemiddel til at sikre en ensartet anvendelse af den fælles toldtarif, hvorfor de som sådan kan betragtes som gyldige bidrag til dens fortolkning. Det samme gælder de forklarende bemærkninger til KN (dom af 25.2.2016, G.E. Security,
C-143/15
,
EU:C:2016:115
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
I det foreliggende tilfælde fremgår det af de sagsakter, som Domstolen råder over, at de omhandlede varer, dvs. bægre, består af 72,33% vegetabilske fibre (bambus og majs) og af 25,2% melaminplast (melaminformaldehydharpiks). Disse varer udgør derfor »sammensatte varer« som omhandlet i punkt 3 i de »almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende HS«.
Hvad angår de i hovedsagen omhandlede KN-positioner, dvs. pos. 3924 og 4419, bemærkes, at pos. 3924 i denne nomenklatur, som omfatter bordservice, køkkenartikler og andre husholdningsartikler af plast, indgår i nævnte nomenklaturs kapitel 39 med overskriften »Plast og varer deraf«, og at melaminplast i henhold til definitionen i bestemmelse 1 til dette kapitel er plast, for så vidt som det henhører under samme nomenklaturs pos. 3909. Desuden fremgår det af den forklarende bemærkning til HS-pos. 3924, at denne position også omfatter bægre uden hank til bord- eller toiletbrug, som ikke har karakter af beholdere til emballage eller transport, uanset om de undertiden anvendes til sådanne formål.
KN-pos. 4419, som er indeholdt i denne nomenklaturs kapitel 44 med overskriften »Træ og varer deraf; trækul«, omfatter varer af træ til anvendelse som bordservice eller køkkenudstyr, bl.a. af bambus. Den forklarende bemærkning til denne position i HS præciserer, at varerne under denne position kan være fremstillet af almindeligt træ eller af spånplader og lign., træfiberplader, laminerede træprodukter eller af træ med forøget densitet. Desuden fremgår det af den forklarende bemærkning til HS-pos. 4410, at spånplader kan fremstilles af andre træagtige materialer, fx småstykker af bambus, og at de normalt er agglomereret ved tilsætning af organiske bindemidler, sædvanligvis termohærdende harpiks, som normalt ikke overstiger 15% af pladens vægt.
Det følger heraf, at de omhandlede varer kan svare til såvel ordlyden af KN-pos. 3924 som ordlyden af KN-pos. 4419.
De pågældende varer skal derfor tariferes i henhold til punkt 3 i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende KN, som fastsætter de tariferingsmetoder, der finder anvendelse, når en sammensat vare synes at skulle tariferes i to eller flere positioner.
I denne henseende bemærkes, at punkt 3, litra a), i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende KN, hvorefter den position, der har den mest specificerede varebeskrivelse, skal foretrækkes for positioner med en mere almindelig varebeskrivelse, ikke er afgørende i det foreliggende tilfælde. Henset til de elementer, der er anført i denne doms præmis 67-69 og til andet punktum i denne almindelige tariferingsbestemmelse – som præciserer, at når to eller flere positioner hver for sig kun nævner en del af de materialer, som indgår i blandinger eller sammensatte varer, betragtes disse positioner som lige specificerede for disse varer, selv om en af dem giver en mere fuldstændig eller præcis beskrivelse af varerne – kan hverken KN-pos. 3924 eller KN-pos. 4419 anses for at have »den mest specificerede« varebeskrivelse i den nævnte almindelige tariferingsbestemmelses forstand.
Under disse omstændigheder skal punkt 3, litra b), i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende KN anvendes med henblik på tariferingen af de omhandlede varer.
Ifølge denne almindelige tariferingsbestemmelse skal det ved tariferingen af et produkt fastslås, hvilket af de materialer, som det består af, der er karaktergivende, hvilket kan opnås ved at undersøge, om produktet bevarer de karaktergivende egenskaber, såfremt en af bestanddelene fjernes. Således som det anføres under punkt VIII i den forklarende bemærkning til bestemmelse 3, litra b), i HS, som supplerer den i KN, kan den karaktergivende faktor, afhængigt af varernes art, f.eks. bestemmes af materialets eller bestanddelenes art, omfang, mængde, vægt eller værdi eller af den betydning, som et af materialerne har for varernes anvendelse (dom af 15.11.2012, Kurcums Metal,
C-558/11
,
EU:C:2012:721
, præmis
og
og den deri nævnte retspraksis.
I det foreliggende tilfælde må det konstateres, at selv om de vegetabilske fibre mængdemæssigt er dominerende, forholder det sig ikke desto mindre således, at den melaminplastik, som de omhandlede varer indeholder, er af afgørende betydning for deres anvendelse.
Det fremgår således af forelæggelsesafgørelsen og af de sagsakter, som Domstolen råder over, at det element, der er nødvendigt for, at de pågældende varer kan anvendes som bægre til brug for bordservice, er melaminplastikken, eftersom sidstnævnte anvendes til at agglomerere de vegetabilske fibre og giver bl.a. disse varer deres vandtæthed, styrke og beskyttelse mod beskadigelser og miljøpåvirkninger samt deres form.
De vegetabilske fibre, der fremtræder i mel- eller pulverform, giver de omhandlede varer egenskaber såsom varmeisolering, lav massefylde, biologisk nedbrydelighed og bøjestyrke, hvilke egenskaber har en accessorisk karakter, idet disse varer, såfremt de blev frataget disse bestanddele, ville bevare de egenskaber, der karakteriserer dem som bægre.
Det følger heraf, at melaminplastikken skal anses for at være det materiale, der er »karaktergivende« for de omhandlede varer som omhandlet i punkt 3, litra b), i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende KN. Disse varer skal derfor tariferes i denne nomenklaturs pos. 3924, i særdeleshed i nomenklaturens underposition 39241000.
Det skal tilføjes, at det fremgår af de sagsakter, som Domstolen råder over, navnlig af rapporten fra det centrale toldlaboratorium, at majsstivelse og bambusfibre, med andre ord de vegetabilske fibre, der er indeholdt i de omhandlede varer, har en funktion som fyldstof.
Det fremgår imidlertid af de almindelige bemærkninger til HS, der er indeholdt i dettes kapitel 39, at plastmateriale kan indeholde fyldstoffer, såsom træmel, cellulose, tekstilfibre, mineralske stoffer, stivelse, osv., og at fyldstof, som plastmaterialet indeholder, »hovedsagelig [kan have] til formål at give det færdige produkt særlige fysiske egenskaber eller andre ønskede karakteristika«. Desuden fremgår det af de forklarende bemærkninger til HS-pos. 4410, at denne position ikke omfatter »plader eller bånd af plast indeholdende træmel som fyldstof«, idet sidstnævnte skal tariferes i KN’s kapitel 39.
Det følger i øvrigt af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 276/2013 af 19. marts 2013 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur (
EUT 2013, L 84, s. 9
), at tarifering af et terrassebræt, der er fremstillet af trækomposit og bl.a. består af træfibre og genbrugsplast, som en vare af træ under KN’s kapitel 44 er udelukket, eftersom en sådan vare skal anses for at være plast, idet træfibrene kun udgør fyldmateriale, mens plasten, der er varens karaktergivende bestanddel, holder træfibrene sammen.
Såfremt de vegetabilske fibre faktisk har en funktion som fyldstof, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve, understøtter denne omstændighed følgelig konklusionen i denne doms præmis 69, hvorefter disse varer skal tariferes i KN-pos. 3924.
Henset til samtlige ovenstående betragtninger skal den forelæggende rets spørgsmål besvares med, at KN skal fortolkes således, at varer, der er beskrevet som »bambusbægre« og består af 72,33% vegetabilske fibre og 25,2% melaminplast, med forbehold af den forelæggende rets bedømmelse af samtlige de faktiske omstændigheder, som den råder over, skal tariferes i denne nomenklaturs pos. 3924, i særdeleshed i dennes underposition 39241000.
Sagsomkostninger
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagsomkostningerne. Bortset fra de nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.

På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Ottende Afdeling) for ret:

Den kombinerede nomenklatur, der er indeholdt i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, som ændret ved Kommissionens forordning (EU) 2016/1821 af 6. oktober 2016, skal fortolkes således, at varer, der er beskrevet som »bambusbægre« og består af 72,33% vegetabilske fibre og 25,2% melaminplast, med forbehold af den forelæggende rets bedømmelse af samtlige de faktiske omstændigheder, som den råder over, skal tariferes i denne nomenklaturs pos. 3924, i særdeleshed i dennes underposition 39241000.

Underskrifter
(
*1
) – Processprog: bulgarsk.