CELEX: 62019CJ0356
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
Oro transportas
Reglamentas (EB) Nr. 261/2004
7 straipsnis
Teisė į kompensaciją skrydžio atidėjimo ar atšaukimo atveju
Kompensavimo būdas
Nacionaline valiuta išreikštas reikalavimas
Nacionalinė nuostata, pagal kurią kreditoriui draudžiama pasirinkti valiutą

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (
OL L 46, 2004, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10), 7 straipsnio 1 dalies išaiškinimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant
Delfly sp. z o.o
. ir oro transporto bendrovės
Smartwings Poland sp. z o.o
., buvusios
Travel Service sp. z o.o
., ginčą dėl reikalavimo sumokėti kompensaciją pagal Reglamentą Nr. 261/2004.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Reglamento Nr. 261/2004 1 konstatuojamoji dalis suformuluota taip:
„[Sąjungos] veiksmais oro transporto srityje, be kita ko, turėtų būti siekiama užtikrinti aukštą keleivių apsaugos lygį. Be to, turėtų būti visokeriopai atsižvelgiama į vartotojų apsaugos reikalavimus apskritai.“
Šio reglamento 3 straipsnio 1 dalyje nurodyta:
„Šis reglamentas taikomas:
a)
keleiviams, išvykstantiems iš oro uosto, esančio valstybės narės teritorijoje, kuriai taikoma Sutartis;
b)
keleiviams, vykstantiems iš trečiojoje šalyje esančio oro uosto į oro uostą, esantį valstybės narės teritorijoje, kuriai taikoma Sutartis, nebent jie gautų lengvatų ar kompensaciją ir toje trečiojoje šalyje jiems būtų suteikta pagalba, jei atitinkamą skrydį vykdantis oro vežėjas yra Bendrijos oro vežėjas.“
Minėto reglamento 7 straipsnyje „Teisė į kompensaciją“ numatyta:
„1.   Kai daroma nuoroda į šį straipsnį, keleiviai gauna tokio dydžio kompensaciją:
a)
250 eurų visų 1500 kilometrų ar mažesnio atstumo skrydžių atveju;
b)
400 eurų visų didesnio kaip 1500 kilometrų atstumo Bendrijos vidaus skrydžių ir visų kitų 1 500–3 500 kilometrų atstumo skrydžių atveju;
c)
600 eurų visų skrydžių, kuriems netaikomas a arba b punktas, atveju.
Nustatant atstumą, pagrindu laikoma paskutinė paskirties vieta, į kurią keleivis dėl atsisakymo vežti arba skrydžio atšaukimo atvyksta vėliau už tvarkaraštyje numatytą laiką.
<…>
3.   1 dalyje numatyta kompensacija išmokama grynaisiais pinigais, elektroniniu banko pervedimu, banko pavedimu ar banko čekiu arba, keleiviui savo parašu patvirtinus, kad jis su tuo sutinka, kelionės čekiais ir (arba) jam suteikiamos kitos paslaugos.
<…>“
Lenkijos teisė
Įstatymas, kuriuo patvirtinamas Civilinio proceso kodeksas
Pagrindinėje byloje taikytinos redakcijos 1964 m. lapkričio 17 d.
ustawa Kodeks postępowania cywilnego
(Įstatymas, kuriuo patvirtinamas Civilinio proceso kodeksas) 321 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad teismas negali priimti sprendimo dėl jam nepateikto reikalavimo ir
ultra petita
.
Šio kodekso 505
straipsnio, kuriame reglamentuojama supaprastinta procedūra, 1 dalyje nustatyta, kad ši procedūra taikoma iš sutarčių kylantiems reikalavimams, kai ginčo dalyko vertė neviršija 20000 Lenkijos zlotų (PLN) (apie 4487 EUR), ir reikalavimams, kylantiems iš užstato, kokybės garantijos arba vartotojams parduotų prekių neatitikimo sutarties sąlygų, kai sutarties dalyko vertė neviršija minėtos sumos.
Minėto kodekso 505
straipsnio 1 dalies pirmas sakinys suformuluotas taip:
„Bet koks reikalavimo pakeitimas yra nepriimtinas.“
Civilinis kodeksas
Pagrindinėje byloje taikytinos redakcijos 1964 m. balandžio 23 d.
ustawa Kodeks cywilny
(Įstatymas, kuriuo patvirtinamas Civilinis kodeksas, toliau – Civilinis kodeksas;
Dz. U
., 2018, 1025 pozicija) 358 straipsnyje numatyta:
„1.   Jei prievolės, kurią reikia įvykdyti Lenkijos Respublikos teritorijoje, dalykas yra užsienio valiuta išreikšta suma, skolininkas gali įvykdyti prievolę Lenkijos valiuta, nebent pagal įstatymą, teismo sprendimą, kuriuo remiantis atsiranda prievolė, arba sandorį numatyta, kad prievolė gali būti įvykdyta tik užsienio valiuta.
2.   Užsienio valiutos vertė nustatoma pagal tos dienos, kai reikalavimas tampa vykdytinas,
Narodowy Bank Polski
paskelbtą vidutinį valiutų keitimo kursą, jeigu įstatyme, teismo sprendime arba sandoryje nenustatyta kitaip.
3.   Jei skolininkas vėluoja įvykdyti prievolę, kreditorius gali reikalauti ją įvykdyti Lenkijos valiuta pagal Lenkijos centrinio banko mokėjimo dieną paskelbtą vidutinį valiutų keitimo kursą.“
Ginčas pagrindinėje byloje ir prejudiciniai klausimai
X buvo patvirtinta Varšuvoje (Lenkija) įsteigtos oro transporto bendrovės
Smartwings Poland sp. z o.o
., buvusios
Travel Service
, skrydžio iš trečiojoje šalyje esančio A miesto į Lenkijoje esantį B miestą rezervacija. 2017 m. liepos 23 d. ji laiku atvyko į registraciją į šį skrydį. Skrydis buvo atidėtas daugiau kaip trims valandoms. Nenustatyta, kad X trečiojoje valstybėje būtų gavusi lengvatų, kompensaciją ar pagalbą, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 3 straipsnio 1 dalies b punktą.
X, kuri pagal nurodyto reglamento 7 straipsnio 1 dalį galėjo reikalauti 400 EUR kompensacijos, perleido savo skolinį reikalavimą Varšuvoje įsteigtai bendrovei
Delfly
.
Delfly
kreipėsi į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusį teismą, kad šis nurodytų
Smartwings Poland sp. z o o
., buvusiai
Travel Service
, pervesti jai 1698,64 PLN sumą, kuri pagal Lenkijos centrinio banko nustatytą keitimo kursą prašymo sumokėti kompensaciją pateikimo dieną sudarė 400 EUR. Iš to teismo pateiktų paaiškinimų matyti, kad pagal Civilinio proceso kodekso 505
straipsnį ginčai dėl sutartinių prievolių turi būti nagrinėjami taikant vadinamąją „supaprastintą“ procedūrą, kai nagrinėjama suma neviršija 20000 PLN (apie 4487 EUR).
Smartwings Poland sp. z o.o
., buvusi
Travel Service
, prašė atmesti reikalavimą dėl kompensacijos, motyvuodama, be kita ko, tuo, kad, priešingai, nei reikalaujama pagal nacionalinę teisę, jis buvo išreikštas neteisinga valiuta, t. y. Lenkijos zlotais (PLN), o ne eurais. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad vykstant vadinamajai „supaprastintai“ procedūrai Civilinio proceso kodekso 505
straipsnio 1 dalies pirmame sakinyje nenumatyta jokios galimybės pakeisti reikalavimą. Šis teismas mano, jog valiutos, kuria išreiškiamas reikalavimas, pakeitimas turi būti laikomas reikalavimo pakeitimu.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad
Sąd Najwyższy
(Aukščiausiasis Teismas, Lenkija) išaiškino pagrindinėje byloje taikytinos redakcijos Įstatymo, kuriuo patvirtinamas Civilinis kodeksas, 358 straipsnį 2012 m. gegužės 16 d. sprendime, priimtame byloje III CSK 273/11. Jis nurodo, kad toje byloje nagrinėtas skolinis reikalavimas buvo išreikštas užsienio valiuta ir šalys nesutarė dėl jo konvertavimo į Lenkijos zlotus (PLN) leistinumo. Kadangi skolininkas nepasirinko mokėti mokėtinos sumos Lenkijos valiuta ir šalys šiuo klausimu nesutarė,
Sąd Najwyższy
(Aukščiausiasis Teismas) nusprendė, kad kreditorius gali reikalauti sumokėti mokėtiną sumą tik užsienio valiuta. Aukščiausiojo Teismo nuomone, tik skolininkas turi teisę pasirinkti valiutą, kuria įvykdys savo prievolę, ir įvykdo prievolę per nustatytą terminą, nežymiai vėluodamas arba delsdamas ją įvykdyti. Tuo atveju, kai skolininkas delsia įvykdyti prievolę užsienio valiuta išreikšta pinigų suma, kreditorius turi tik teisę pasirinkti taikytiną valiutos keitimo kursą. Be to, kreditorius turi teisę pasirinkti valiutos keitimo kursą, tik jeigu skolininkas pasirinko Lenkijos valiutą.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas taip pat pažymi, kad atsižvelgiant į nurodytą
Sąd Najwyższy
(Aukščiausiasis Teismas) sprendimą susiformavo jurisprudencija, pagal kurią nacionaliniai teismai atmeta reikalavimus dėl kompensacijos už atidėtą skrydį, kai reikalavimas išreikštas nacionaline valiuta, nors skolinis reikalavimas buvo išreikštas užsienio valiuta. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas teigia, kad tokiu atveju teismas dėl jam pagal Civilinio proceso kodekso 321 straipsnio 1 dalį nustatyto draudimo negali priimti sprendimo dėl jam nepateikto reikalavimo.
Kaip matyti iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą, klausimų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla dėl to, kad Lenkijos teismai nevienodai aiškina Reglamento Nr. 261/2004 nuostatas, kiek tai susiję su sprendimais, kuriuos reikia priimti bylose, kuriose už žalą, patirtą dėl skrydžio atidėjimo, ieškovas reikalauja kompensacijos nacionaline valiuta.
Šiomis aplinkybėmis
Sąd Rejonowy dla m. st. Warszawy XV Wydział Gospodarczy
(Varšuvos miesto apylinkės teismas, XV komercinių bylų skyrius, Lenkija) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar [Reglamento Nr. 261/2004] 7 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad šia nuostata reglamentuojama ne tik pareigos išmokėti kompensaciją apimtis, bet ir jos įvykdymo būdas?
2.
Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar keleivis arba jo teisių perėmėjas gali pagrįstai reikalauti sumokėti 400 EUR sumą, išreikštą kita valiuta, konkrečiai – nacionaline valiuta, kuri atšaukto ar atidėto skrydžio keleivio gyvenamojoje vietoje yra teisėta atsiskaitymo priemonė?
3.
Jeigu į antrąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, kokiais kriterijais remiantis reikėtų nustatyti valiutą, kuria keleivis arba jo teisių perėmėjas gali reikalauti mokėjimo, ir koks valiutų kursas turėtų būti taikomas?
4.
Ar pagal [Reglamento Nr. 261/2004] 7 straipsnio 1 dalį arba kitas nuostatas draudžiama taikyti nacionalinės teisės normas, kuriose numatyta, kad keleivio arba jo teisių perėmėjo pareikštas reikalavimas turi būti atmestas tik todėl, kad jis buvo klaidingai išreikštas nacionaline valiuta, kuri keleivio gyvenamojoje vietoje yra teisėta atsiskaitymo priemonė, o ne eurais, kaip to reikalaujama pagal reglamento 7 straipsnio 1 dalį?“
Dėl prejudicinių klausimų
Savo klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Reglamentas Nr. 261/2004, visų pirma jo 7 straipsnio 1 dalis, turi būti aiškinamas taip, kad keleivis, kurio skrydis buvo atšauktas arba atidėtas ilgam laikui, ar jo teisių perėmėjas gali reikalauti sumokėti šioje nuostatoje nurodytą kompensaciją nacionaline valiuta, kuri jo gyvenamojoje vietoje yra teisėta atsiskaitymo priemonė, todėl pagal šią nuostatą draudžiami valstybės narės teisės aktai arba jurisprudencija, kuriuose numatyta, kad tokio keleivio arba jo teisių perėmėjo pareikštas reikalavimas bus atmestas vien dėl to, kad buvo išreikštas nacionaline valiuta.
Reglamento Nr. 261/2004 7 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad kai daroma nuoroda į šį straipsnį, keleiviai gauna nuo 250 iki 600 EUR kompensaciją; jos dydis priklauso nuo atitinkamų skrydžių atstumo.
Pagal Reglamento Nr. 261/2004 7 straipsnio 3 dalį šio reglamento 1 dalyje numatyta kompensacija išmokama grynaisiais pinigais, elektroniniu banko pervedimu, banko pavedimu ar banko čekiu arba, keleiviui savo parašu patvirtinus, kad jis su tuo sutinka, kelionės čekiais ir (arba) jam suteikiamos kitos paslaugos.
Palyginus šio 7 straipsnio 1 dalies ir 3 dalies formuluotes matyti, kad nors tam tikru konkrečiu atveju minėta kompensacija gali būti mokama vienu iš tame straipsnyje nurodytų būdų, panašus pasirinkimas nėra aiškiai numatytas, kiek tai susiję su kita nacionaline valiuta nei euras, kuria ši kompensacija bus sumokėta.
Vis dėlto iš tokio palyginimo, remiantis argumentu
a contrario
, negalima daryti išvados, kad nacionalinės valiutos, kitokios nei euras, pasirinkimo galimybė
a priori
atmetama.
Pirma, reikia priminti, kad pagrindinis Reglamento Nr. 261/2004 tikslas, kaip matyti iš jo 1 konstatuojamosios dalies, yra užtikrinti aukštą keleivių apsaugos lygį (šiuo klausimu žr., be kita ko, 2015 m. rugsėjo 17 d. Sprendimo van der Lans,
C‑257/14
,
EU:C:2015:618
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Be to, Teisingumo Teismas yra nusprendęs, kad, atsižvelgiant į šį tikslą, oro transporto keleiviams teises suteikiančias nuostatas reikia aiškinti plačiai (šiuo klausimu žr., be kita ko, 2009 m. lapkričio 19 d. Sprendimo Sturgeon ir kt.,
C‑402/07 ir C‑432/07
,
EU:C:2009:716
,
punktą ir 2012 m. spalio 4 d. Sprendimo Finnair,
C‑22/11
,
EU:C:2012:604
,
punktą).
Darytina išvada, kad Reglamento Nr. 261/2004 7 straipsnyje numatyta teisė į kompensaciją turi būti aiškinama plačiai.
Kaip Teisingumo Teismas pažymėjo šiuo klausimu, Reglamentu Nr. 261/2004 siekiama standartizuotai ir nedelsiant atlyginti įvairią žalą, kurią sudaro rimti nepatogumai vežant keleivius oru (šiuo klausimu žr. 2006 m. sausio 10 d. Sprendimo IATA ir ELFAA,
C‑344/04
,
EU:C:2006:10
,
ir
punktus), ir, be kita ko, sumokėti nukentėjusiems keleiviams kompensaciją.
Nustačius teisės į kompensaciją už tokią žalą sąlygą, kad mokėtina kompensacija nukentėjusiam keleiviui turi būti sumokėta eurais, o ne bet kuria kita nacionaline valiuta, būtų apribotas naudojimasis šia teise, taigi prieštaraujama šio sprendimo 24 punkte primintam plataus aiškinimo reikalavimui.
Antra, reikia pažymėti, kad Reglamentas Nr. 261/2004 taikomas keleiviams nedarant skirtumo tarp jų dėl pilietybės ar gyvenamosios vietos, nes svarbus yra kriterijus, nurodytas šio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose, t. y. vieta, kurioje yra šių keleivių išvykimo oro uostas.
Dėl šios priežasties turi būti laikoma, kad keleivių, turinčių teisę į kompensaciją pagal Reglamento Nr. 261/2004 7 straipsnį, situacijos yra panašios tiek, kiek jiems visiems standartizuotai ir nedelsiant atlyginama remiantis juo kompensuotina žala.
Šiuo atžvilgiu, remiantis Teisingumo Teismo jurisprudencija, bet kuris Sąjungos aktas, pavyzdžiui, Reglamentas Nr. 261/2004, turi būti aiškinamas laikantis visos pirminės teisės, įskaitant vienodo požiūrio principą, pagal kurį reikalaujama, kad panašios situacijos nebūtų vertinamos skirtingai, o skirtingos situacijos – vienodai, nebent toks vertinimas būtų objektyviai pagrįstas (žr., be kita ko, 2009 m. lapkričio 19 d. Sprendimo Sturgeon ir kt.,
C‑402/07 ir C‑432/07
,
EU:C:2009:716
,
punktą).
Vis dėlto nustačius sąlygą, pagal kurią Reglamento Nr. 261/2004 7 straipsnio 1 dalyje numatytos kompensacijos suma, kurios reikalauja nukentėjęs keleivis ar jo teisių perėmėjas, gali būti sumokėta tik eurais, o ne, kaip pagrindinėje byloje, valiuta, kuri yra teisėta atsiskaitymo priemonė euro zonai nepriklausančioje valstybėje narėje, nukentėję keleiviai ar jų teisių perėmėjai gali būti skirtingai vertinami nesant jokio objektyvaus tokio skirtingo vertinimo pagrindo.
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad su reikalavimu plačiai aiškinti Reglamente Nr. 261/2004 numatytas oro transporto keleivių teises ir vienodo požiūrio į nukentėjusius keleivius ir jų teisių perėmėjus principu būtų nesuderinama neleisti keleiviui, turinčiam teisę į kompensaciją pagal šio reglamento 7 straipsnio 1 dalį, reikalauti sumokėti šią kompensaciją nacionaline valiuta, kuri jo gyvenamojoje vietoje yra teisėta atsiskaitymo priemonė.
Trečia, reikia pažymėti, kad, atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, mokėtinos kompensacijos sumos sumokėjimas nacionaline valiuta, kuri atitinkamų keleivių gyvenamojoje vietoje yra teisėta atsiskaitymo priemonė, neišvengiamai suponuoja euro konvertavimą į šią valiutą.
Kadangi Reglamente Nr. 261/2004 nieko nenurodyta, konvertavimo operacijos tvarka, įskaitant tokiai operacijai taikytino keitimo kurso nustatymą, nustatoma pagal valstybių narių vidaus teisę laikantis lygiavertiškumo ir veiksmingumo principų.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į pateiktus klausimus reikia atsakyti, kad Reglamentas Nr. 261/2004, visų pirma jo 7 straipsnio 1 dalis, turi būti aiškinamas taip, kad keleivis, kurio skrydis buvo atšauktas ar atidėtas ilgam laikui, ar jo teisių perėmėjas gali reikalauti sumokėti šioje nuostatoje nurodytą kompensaciją nacionaline valiuta, kuri jo gyvenamojoje vietoje yra teisėta atsiskaitymo priemonė, todėl pagal šią nuostatą draudžiami valstybės narės teisės aktai arba jurisprudencija, kuriuose numatyta, kad tokio keleivio ar jo teisių perėmėjo pareikštas reikalavimas bus atmestas vien dėl to, jog nėra išreikštas šia nacionaline valiuta.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (aštuntoji kolegija) nusprendžia:

2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91, visų pirma jo 7 straipsnio 1 dalis, turi būti aiškinamas taip, kad keleivis, kurio skrydis buvo atšauktas ar atidėtas ilgam laikui, ar jo teisių perėmėjas gali reikalauti sumokėti šioje nuostatoje nurodytą kompensaciją nacionaline valiuta, kuri jo gyvenamojoje vietoje yra teisėta atsiskaitymo priemonė, todėl pagal šią nuostatą draudžiami valstybės narės teisės aktai arba jurisprudencija, kuriuose numatyta, kad tokio keleivio ar jo teisių perėmėjo pareikštas reikalavimas bus atmestas vien dėl to, jog nėra išreikštas šia nacionaline valiuta.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: lenkų.