CELEX: 62020TJ0609
Liittymistä valmisteleva tukiväline
OLAFin tutkimus
Komission päätös, joka koskee hallinnollista seuraamusta
Sulkeminen hankintamenettelyjen ja Euroopan unionin yleisestä talousarviosta rahoitettavien avustusten myöntämisen ulkopuolelle neljäksi vuodeksi
Kirjaaminen varhaishavainta- ja poissulkemisjärjestelmän keskustietokantaan
Varainhoitoasetus
Tuomioistuimen täysi harkintavalta
Seuraamuksen oikeasuhteisuus

)
[– –]
Oikeudellinen arviointi
[– –]
Seuraamuksen asianmukaisuus
Kantaja väittää, että käsiteltävässä asiassa sovellettavaa asianmukaista seuraamusta määrittäessään tutkintaelimen olisi pitänyt ottaa huomioon hyvä yhteistyö, jota kantaja teki OLAFin tutkimuksessa. Kantaja lisää ottaneensa huhtikuussa 2016 käyttöön organisaatio-, johtamis- ja valvontamallin, johon kuuluu eettinen säännöstö siihen liittyvine kurinpitojärjestelmineen. Se väitti myös erottaneensa A:n ja B:n virasta vuonna 2019.
Komissio väittää, että kantaja oli sopimusvelvoitteidensa sekä komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi 11.11.1996 annetun neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 (
EYVL 1996, L 292, s. 2
) 5 artiklan perusteella velvollinen tekemään yhteistyötä ja sallimaan pääsyn toimitiloihinsa helpottaakseen komission lukuun suoritettuja OLAFin tarkastuksia ja todentamisia. Komissio katsoo, että kantajan väite, jonka mukaan sen tekemällä hyvällä yhteistyöllä olisi pitänyt olla vaikutusta tutkintaelimen asianmukaisesta seuraamuksesta tekemään arviointiin, on hylättävä. Komissio täsmentää, että tutkintaelimellä on ollut oikeus tutustua paikalla tehtyjä tarkastuksia koskeviin selvityksiin, joissa mainittiin kantajan ja sen edustajien tehneen yhteistyötä OLAFin kanssa.
Aluksi on muistutettava komission todenneen riidanalaisessa päätöksessä 1.1.2016 edeltäneiden tekojen osalta, että asetuksen N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23.12.2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (
EYVL 2002, L 357, s. 1
), sellaisena kuin se on muutettuna, 133 a artiklan 2 kohdan b alakohdassa ja asetuksen N:o 966/2012 soveltamissäännöistä 29.10.2012 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 (
EUVL 2012, L 362, s. 1
), ennen kuin sitä muutettiin 30.10.2015 annetulla komission delegoidulla asetuksella (EU) 2015/2462 (
EUVL 2015, L 342, s. 7
), 145 artiklan 1 kohdassa säädettiin, että yhteisö voitiin sulkea menettelyjen ulkopuolelle enintään viiden vuoden ajaksi.
Niiden tekojen osalta, jotka tehtiin 1.1.2016 jälkeen, komissio on korostanut, että asetuksen N:o 966/2012, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2015/1929, 106 artiklan 14 kohdan c alakohdassa säädettiin, että poissulkemisen kesto ei saa ylittää kolmea vuotta, kun kyse on mainitun asetuksen 106 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetusta ammatin harjoittamiseen liittyvästä vakavasta virheestä, ja viisi vuotta, kun kyse on saman asetuksen 106 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetusta korruptiosta.
Tässä yhteydessä komissio on sulkenut kantajan menettelyjen ulkopuolelle sen toiminnasta tehdyn alustavan oikeudellisen luonnehdinnan perusteella, kun otetaan huomioon tutkintaelimen suosituksessa todetut tosiseikat ja siinä tehdyt havainnot asetuksen N:o 966/2012, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2015/1929, 106 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Komissio on arvioinut, että virheellisen menettelyn vakavuus, kyseisen menettelyn tahallisuus, sen kesto ja kyseessä olevat suuret rahasummat oikeuttivat kantajan sulkemisen menettelyjen ulkopuolelle neljäksi vuodeksi.
Tältä osin unionin yleinen tuomioistuin korostaa, että asetuksen N:o 2342/2002, sellaisena kuin se on muutettuna 23.4.2007 annetulla komission asetuksella (EY, Euratom) N:o 478/2007 (
EUVL 2007 L 111, s. 13
), 133 a artiklan 1 kohdassa ja asetuksen N:o 966/2012, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2015/1929, 106 artiklan 3 kohdassa edellytetään hankintaviranomaisen noudattavan suhteellisuusperiaatetta, kun se sulkee talouden toimijan menettelyjen ulkopuolelle. Mainitun 106 artiklan 3 kohdassa säädetään erityisesti, että hankintaviranomaisen on päätöksessään otettava huomioon tilanteen vakavuus, mukaan lukien vaikutukset unionin taloudellisiin etuihin ja julkisuuskuvaan, kyseisestä toiminnasta kulunut aika, sen kesto ja toistuminen, sen tahallisuus tai tuottamuksellisuuden aste tai mitkä tahansa muut lieventävät seikat, kuten talouden toimijan tekemä yhteistyö asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen kanssa ja sen tutkintaan antama panos hankintaviranomaisen näkemyksen mukaan.
Asetuksen N:o 966/2012, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2015/1929, 108 artiklan 11 kohdan mukaan unionin yleisellä tuomioistuimella ”on täysi harkintavalta sen päätöksen uudelleentarkastelun osalta, jolla hankintaviranomainen sulkee talouden toimijan menettelyn ulkopuolelle ja/tai määrää sille taloudellisen seuraamuksen, mukaan lukien poissulkemisen keston lyhentäminen tai pidentäminen ja/tai määrätyn taloudellisen seuraamuksen peruuttaminen, lieventäminen tai tiukentaminen”. Siinä missä pelkkä laillisuusvalvonta mahdollistaa vain kumoamiskanteen hylkäämisen tai riidanalaisen toimen kumoamisen, tämä täysi harkintavalta menee pidemmälle ja antaa unionin yleiselle tuomioistuimelle valtuudet muuttaa riidanalaista toimea – jopa kumoamatta sitä – ottamalla huomioon kaikki tosiseikat esimerkiksi poissulkemisen keston muuttamiseksi. Näin ollen unionin yleinen tuomioistuin voi tarvittaessa tehdä arviointeja, jotka poikkeavat arvioinneista, joita komissio on tehnyt riidanalaisessa päätöksessä poissulkemisen kestosta.
Käsiteltävässä asiassa kantajan väitteitä siitä, että hyvällä yhteistyöllä, jota se katsoo tehneensä tutkimuksissa, ja sen toteuttamilla uudelleenorganisointitoimilla olisi pitänyt olla vaikutusta sille määrättävään seuraamukseen, on tulkittava siten, että kantaja pyytää unionin yleistä tuomioistuinta käyttämään täyttä harkintavaltaansa poissulkemisen keston arvioinnissa ja ottamaan siinä huomioon lieventävät seikat, joihin kantaja vetoaa.
Unionin yleinen tuomioistuin toteaa täyttä harkintavaltaansa käyttäen, että kantaja on syyllistynyt edellä 121–123, 126, 127 ja 129–134 kohdassa kuvattuun korruptioon ja ammatin harjoittamiseen liittyviin vakaviin virheisiin. Kyseiset teot ovat luonteensa puolesta erittäin vakavia, koska kantajan toiminnan tarkoituksena on ollut lahjoa Pohjois-Makedonian tasavallan julkishallinnon virkamiehiä saadakseen kilpailuetua muihin tarjoajiin nähden. On todettava, että kantaja on tarkoituksellisesti pyrkinyt lahjomaan Pohjois-Makedonian tasavallan julkishallinnon virkamiehiä. Tämä toiminta jatkui hieman yli neljä vuotta, joiden kuluessa siihen oli sekaantunut useita kantajan palveluksessa olevia ja ulkopuolisia henkilöitä.
On myös otettava huomioon kyseisten tekojen vakava vaikutus unionin taloudellisiin etuihin, koska teot koskevat yli 1,7 miljoonan euron suuruista rahasummaa.
Niistä seikoista, joihin kantaja vetoaa, on seuraavaksi todettava olevan totta, että paikalla tehtyjä tarkastuksia koskevissa selvityksissä mainitaan sen ”erittäin hyvä” ja ”täysi” yhteistyö tarkastusten aikana. Aivan samoin on kuitenkin myös totta, että komission väitteiden mukaisesti kantajalla oli lakisääteinen velvoite tehdä yhteistyötä OLAFin kanssa. On joka tapauksessa todettava, että käsiteltävässä asiassa kantajan toiminta tutkimuksen aikana voi vaikuttaa vain vähän seuraamuksen ankaruuden asteeseen, kun otetaan huomioon kyseessä olevien tekojen vakavuus.
Unionin yleinen tuomioistuin vahvistaa arviot, jotka komissio teki riidanalaisessa päätöksessä kantajan vuonna 2016 käyttöön ottamasta organisaatiomallista. Yhtäältä on nimittäin niin, että kyseinen malli otettiin käyttöön huhtikuussa 2016, mutta kantajan virheellinen toiminta ei kuitenkaan loppunut vaan jatkui tammikuuhun 2017. Toisaalta on niin, että vaikka tämä uusi malli voi mahdollisesti vaikuttaa kantajan toimintaan tulevaisuudessa, sillä ei ollut mitään vaikutusta merkityksellisellä ajanjaksolla. Myös A:n ja B:n virasta erottamisella vuonna 2019 voi olla vaikutusta vain kantajan tulevaan toimintaan. Näin ollen unionin yleinen tuomioistuin katsoo, ettei sitä ole syytä ottaa huomioon.
Lopuksi voidaan korostaa, että lainsäätäjän määräämä poissulkemisen enimmäiskesto oli ennen 1.1.2016 viisi vuotta ammatinharjoittamiseen liittyvien vakavien virheiden osalta ja 1.1.2016 jälkeen kolme vuotta ammatinharjoittamiseen liittyvien vakavien virheiden ja viisi vuotta korruption osalta. Käsiteltävässä asiassa unionin yleinen tuomioistuin on edellä 121–123, 126, 127 ja 129–134 kohdassa todennut, että kantajan toiminnassa on kyse sekä ammatinharjoittamiseen liittyvistä vakavista virheistä että korruptiosta.
Edellä esitettyjen toteamusten ja seikkojen perusteella kantajan sulkemista menettelyjen ulkopuolelle neljän vuoden ajaksi on pidettävä asianmukaisena ja oikeasuhteisena seuraamuksena käsiteltävässä asiassa.
[– –]

Näillä perusteilla
UNIONIN YLEINEN TUOMIOISTUIN (kymmenes jaosto)
on ratkaissut asian seuraavasti:

1)
Kanne hylätään.

2)
LA International Cooperation Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kornezov
Buttigieg
Hesse
Julistettiin Luxemburgissa 29 päivänä kesäkuuta 2022.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: englanti.
(
)	Tuomiosta on otettu tähän vain kohdat, joiden julkaisemista unionin yleinen tuomioistuin pitää aiheellisena.