CELEX: 62021TJ0222
Europos Sąjungos prekių ženklas
Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra
Vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „Shoppi“
Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas SHOPIFY
Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas
Galimybės supainioti nebuvimas
Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 53 straipsnio 1 dalies a punktas (dabar
Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 60 straipsnio 1 dalies a punktas)
Sustiprėjusio ankstesnio prekių ženklo skiriamojo požymio nebuvimas
Susitarimas dėl Jungtinės Karalystės išstojimo iš Sąjungos ir Euratomo („Brexit“)

)
[Praleista]
Dėl teisės
[Praleista]
Dėl ankstesnio prekių ženklo skiriamojo požymio, sustiprėjusio dėl naudojimo
[Praleista]
Pirma, dėl įrodymų, susijusių su Jungtinės Karalystės teritorija, ginčijamo sprendimo 71–74 punktuose Apeliacinė taryba nustatė, kad 2020 m. vasario 1 d. Jungtinė Karalystė išstojo iš Sąjungos pagal ESS 50 straipsnį ir tapo trečiąja šalimi. Nors Sąjungos teisė toliau taikoma Jungtinei Karalystei ir jos teritorijai pereinamuoju laikotarpiu, šis pereinamasis laikotarpis pasibaigė 2020 m. gruodžio 31 d. pagal Susitarimo dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos (
OL L 29, 2020, p. 7
, toliau – Susitarimas dėl išstojimo) 126 ir 127 straipsnius. Nuo 2021 m. sausio 1 d. Sąjungos teisės aktai prekių ženklų srityje nebetaikomi Jungtinei Karalystei ir jos teritorijai, išskyrus atvejus ir tiek, kiek jų taikymas aiškiai numatytas Susitarime dėl išstojimo. Apeliacinė taryba taip pat rėmėsi 2020 m. rugsėjo 10 d. EUIPO vykdomojo direktoriaus pranešimo Nr. 2/20 dėl Jungtinės Karalystės išstojimo iš Sąjungos poveikio tam tikriems EUIPO praktikos aspektams 2 punktu.
Tuo remdamasi Apeliacinė taryba padarė išvadą, kad nuo 2021 m. sausio 1 d. Europos Sąjungos prekių ženklo apsauga nebegali būti užtikrinama ar grindžiama įrodymais dėl prekių ženklo reputacijos ar sustiprėjusio skiriamojo požymio Jungtinėje Karalystėje, net jei šie įrodymai buvo ankstesni nei 2021 m. sausio 1 d. Iš tiesų toks prekių ženklas turėjo turėti reputaciją arba sustiprėjusį skiriamąjį požymį „Sąjungoje“ tuo metu, kai buvo priimtas sprendimas (dėl reputacijos taip pat žr. Pranešimo Nr. 2/20 15 punktą). Taigi kadangi ieškovė rėmėsi sustiprėjusiu ankstesnio prekių ženklo skiriamuoju požymiu Jungtinėje Karalystėje, Apeliacinė taryba nusprendė, kad šis elementas neturi reikšmės nagrinėjant šią bylą.
Ieškovė tvirtina, kad jeigu momentas, kada reikia vertinti dėl naudojimo sustiprėjusį skiriamąjį požymį, yra ginčijamo prekių ženklo paraiškos pateikimo momentas, t. y. 2017 m. gegužės 8 d., tuo metu Jungtinė Karalystė dar buvo Sąjungos narė, todėl reikėjo atsižvelgti į su šia teritorija susijusius įrodymus. Per posėdį ji taip pat rėmėsi 2022 m. kovo 16 d. Sprendimu Nowhere / EUIPO – Ye (APE TEES) (
T‑281/21
, pateiktas apeliacinis skundas,
EU:T:2022:139
).
Šiuo klausimu reikia priminti, kad 2019 m. spalio 17 d. priimtame ir 2020 m. vasario 1 d. įsigaliojusiame Susitarime dėl išstojimo numatytas pereinamasis laikotarpis nuo 2020 m. vasario 1 d. iki gruodžio 31 d. (toliau – pereinamasis laikotarpis). Pasibaigus šiam pereinamajam laikotarpiui Jungtinės Karalystės išstojimas iš Sąjungos, bendrai vadinamas „Brexit’u“, tapo visiškai veiksmingas.
Susitarimo dėl išstojimo 127 straipsnyje nustatyta, kad pereinamuoju laikotarpiu Jungtinės Karalystės teritorijoje toliau taikoma Sąjungos teisė, jei nėra nustatyta kitaip (2020 m. rugsėjo 23 d. Sprendimo Bauer Radio / EUIPO – Weinstein (MUSIKISS),
T‑421/18
,
EU:T:2020:433
,
punktas). Ir priešingai, kaip nurodė Apeliacinė taryba, nuo 2021 m. sausio 1 d. Sąjungos teisės aktai prekių ženklų srityje nebetaikomi Jungtinei Karalystei ir jos teritorijai, išskyrus atvejus ir tiek, kiek jų taikymas aiškiai numatytas Susitarime dėl išstojimo.
Nagrinėjamu atveju neginčijama, kad ginčijamo prekių ženklo paraiškos pateikimo data yra 2017 m. gegužės 8 d., t. y. prieš pasibaigiant pereinamajam laikotarpiui, ir kad ginčijamo sprendimo priėmimo data yra 2021 m. vasario 18 d., t. y. pasibaigus pereinamajam laikotarpiui. Tokios faktinės aplinkybės aiškiai skiriasi nuo atvejo, kai ginčijamo sprendimo priėmimo data yra ankstesnė nei pereinamo laikotarpio pabaiga (šiuo klausimu žr. 2021 m. spalio 6 d. Sprendimo Indo European Foods / EUIPO – Chakari (Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice),
T‑342/20
, pateiktas apeliacinis skundas,
EU:T:2021:651
,
punktą).
Iš Bendrojo Teismo jurisprudencijos matyti, kad vykstant prekių ženklo registracijos pripažinimo negaliojančia procedūrai ankstesnės pramoninės nuosavybės, be kita ko, prekių ženklo, teisės savininkas turi įrodyti, kad gali uždrausti naudoti ginčijamą Europos Sąjungos prekių ženklą ne tik šio prekių ženklo paraiškos padavimo ar prioriteto dieną, bet ir tą dieną, kai EUIPO priima sprendimą dėl prašymo pripažinti registraciją negaliojančia (šiuo klausimu žr. 2021 m. birželio 2 d. Sprendimo Style & Taste / EUIPO – The Polo / Lauren Company (Polo žaidėjo atvaizdas),
T‑169/19
,
EU:T:2021:318
,
ir
punktus). Tas pats
a fortiori
pasakytina ir apie protesto procedūrą (2019 m. vasario 14 d. Sprendimas Beko / EUIPO – Acer (ALTUS),
T‑162/18
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2019:87
,
–
punktai).
Iš esmės darytina išvada, jog tam, kad įrodymai, grindžiantys dėl naudojimo Jungtinėje Karalystėje sustiprėjusį ankstesnio prekių ženklo skiriamąjį požymį, būtų svarbūs pateikiant prašymą pripažinti ginčijamo prekių ženklo registraciją negaliojančia, reikia, kad minėtu naudojimu būtų galima remtis dar iki datos, kai EUIPO priima sprendimą dėl prašymo pripažinti registraciją negaliojančia.
Nagrinėjamu atveju ginčijamo sprendimo data, t. y. 2021 m. vasario 18 d., yra vėlesnė nei pereinamojo laikotarpio pabaiga.
Taigi Apeliacinė taryba privalėjo neatsižvelgti į ankstesnio prekių ženklo naudojimą Jungtinėje Karalystėje (ginčijamo sprendimo priėmimo metu nebebuvo galima remtis tokiu naudojimu prieš įstojusias į bylą šalis) ir atmesti su tuo susijusius įrodymus.
Be to, reikia pažymėti, kaip tai daro EUIPO, kad, atsižvelgiant į pagrindinį intelektinės nuosavybės teisių teritorialumo principą, įtvirtintą Reglamento 2017/1001 1 straipsnio 2 dalyje, pasibaigus pereinamajam laikotarpiui Jungtinėje Karalystėje negali kilti jokio prieštaravimo tarp ginčijamo prekių ženklo ir ankstesnio prekių ženklo, kurie šioje teritorijoje nebėra saugomi. Ginčijamo sprendimo priėmimo dieną Jungtinės Karalystės visuomenė nebebuvo atitinkamos Sąjungos visuomenės dalis.
Galiausiai, nors neabejotinai tiesa, kad data, į kurią reikia atsižvelgti vertinant ankstesnio prekių ženklo sustiprėjusį skiriamąjį požymį, yra paraiškos dėl ginčijamo prekių ženklo padavimo data (žr. 2020 m. spalio 15 d. Sprendimo athlon custom sportswear,
T‑349/19
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2020:488
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją), faktas yra tas, kad reikalavimas, kad ankstesnė teisė galiotų ar būtų išlikusi iki tos dienos, kai EUIPO priima sprendimą dėl prašymo pripažinti registraciją negaliojančia, yra su protestu susijęs klausimas, nagrinėtinas prieš atliekant tokį vertinimą iš esmės.
[Praleista]

Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (devintoji kolegija)
nusprendžia:

1.
Atmesti ieškinį.

2.
Priteisti iš
Shopify Inc
.
bylinėjimosi išlaidas
.

Costeira
Kancheva
Zilgalvis
Paskelbta 2022 m. spalio 12 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: anglų.
(
)	Pateikiami tik tie šio sprendimo punktai, kuriuos Bendrasis Teismas mano esant tikslinga paskelbti.