CELEX: 62019TJ0257
Közös kül‑ és biztonságpolitika
Szíriával szembeni korlátozó intézkedések
A pénzeszközök befagyasztása
Mérlegelési hibák

)
A jogvita előzményei és a kereset benyújtását követő tényállás
[omissis]
A 2013/255 határozat végrehajtásáról szóló, 2019. január 21‑i (KKPB) 2019/87 tanácsi végrehajtási határozattal (
HL 2019. L 18
I., 13. o.), valamint a 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2019. január 21‑i (EU) 2019/85 tanácsi végrehajtási rendelettel (
HL 2019. L 18
I., 4. o.; a továbbiakban együttesen: első jogi aktusok) a felperes nevét a következő indokolással vették fel a 2013/255 határozat I. mellékletében és a 36/2012 rendelet II. mellékletében szereplő, a korlátozó intézkedésekkel érintett személyek, szervezetek és szervek jegyzékeit (a továbbiakban együttesen: a szóban forgó jegyzékek) tartalmazó A. táblázat 268. sorába:
„Szíriában tevékenykedő vezető üzletember, aki a szíriai gazdaság több ágazatában tevékenykedik és ott érdekeltségekkel rendelkezik; egyebek mellett az Aman Holding alelnöke és a Fly Aman légitársaság többségi részvényese. Khaldoun Al‑Zoubi ebben a minőségében kapcsolatban áll Samer Fozzal. Az Aman Holding képviselteti magát az »Aman [Dimashq]« igazgatótanácsában és többségi részesedéssel rendelkezik abban; az »Aman [Dimashq]« egy olyan közös vállalkozás, amely részt vesz a Marota City elnevezésű luxus lakó‑ és kereskedelmi negyednek a rezsim által támogatott fejlesztési projekt keretében történő megépítésében. Al‑Zoubi az Aman Holding alelnökeként betöltött pozícióján keresztül a rezsim haszonélvezője és/vagy támogatója.”
[omissis]
2019. május 17‑én a Tanács elfogadta a 2013/255 határozat módosításáról szóló (KKBP) 2019/806 határozatot (
HL 2019. L 132., 36. o.
), amely 2020. június 1‑jéig meghosszabbította ez utóbbi határozat alkalmazását; a Tanács pedig ugyanezen a napon elfogadta a 36/2012 rendelet végrehajtásáról szóló (EU) 2019/798 végrehajtási rendeletet (
HL 2019. L 132., 1. o.
; a továbbiakban együtt: a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2019. évi jogi aktusok). A felperes nevét az első jogi aktusokban szereplőkkel azonos indokok alapján a szóban forgó listák A. táblázatának egy másik, 286. sorában szerepeltették továbbra is.
[omissis]
2020. május 28‑án a Tanács elfogadta a 2013/255 határozat módosításáról szóló (KKBP) 2020/719 határozatot (
HL 2020. L 168., 66. o.
), amely 2021. június 1‑jéig meghosszabbította a 2013/255határozat alkalmazását, valamint a 36/2012 rendelet végrehajtásáról szóló (EU) 2020/716 végrehajtási rendeletet (
HL 2020. L 168., 1. o.
; a továbbiakban együtt: a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2020. évi jogi aktusok). A felperes nevét a 2019. évi jogi aktusokban szereplőktől részben eltérő indokokkal szerepeltették továbbra is a szóban forgó listák A. táblázatának 286. sorában. A Tanács a B. Assival szembeni korlátozó intézkedések elfogadását a következő indokokkal igazolta:
„Szíriában tevékenykedő prominens üzletember, aki a szíriai gazdaság több ágazatában tevékenykedik és ott érdekeltségekkel rendelkezik; egyebek mellett az Aman Holding alelnöke és a Fly Aman légitársaság többségi részvényese (2019 februárig). Khaldoun Al‑Zoubi ebben a minőségében kapcsolatban áll Samer Fozzal. Az Aman Holding képviselteti magát az »Aman [Dimashq]« igazgatótanácsában és többségi részesedéssel rendelkezik abban; az »Aman [Dimashq]« egy olyan közös vállalkozás, amely részt vesz a Marota City elnevezésű luxus lakó‑ és kereskedelmi negyednek a rezsim által támogatott fejlesztési projekt keretében történő megépítésében. Al‑Zoubi a szíriai rezsim kedvezményezettje és/vagy támogatója. Az »Asas Iron company« alapító tagja.”
[omissis]
Az eljárás és a felek kérelmei
A Törvényszék Hivatalához 2019. április 15‑én benyújtott keresetlevelével a felperes az első jogi aktusok őt érintő részükben történő megsemmisítése iránti keresetet terjesztett elő.
A Törvényszék Hivatalához 2019. július 30‑án benyújtott külön beadványával a felperes a Törvényszék eljárási szabályzatának 86. cikke alapján oly módon igazította ki a keresetlevelet, hogy a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2019. évi jogi aktusoknak az őt érintő részükben történő megsemmisítését is kérte. A felperes megismételte a keresetlevélben szereplő kereseti kérelmeket is.
2019. augusztus 8‑án a Tanács benyújtotta a Törvényszék Hivatalához az ellenkérelmet és az első kiigazítási beadványra vonatkozó észrevételeket.
A választ 2019. október 1‑jén nyújtották be.
A 2019. október 17‑i határozatával a Törvényszék elnöke az eljárási szabályzat 27. cikkének (3) bekezdése alapján az ügyet a negyedik tanácsba beosztott új előadó bírónak osztotta ki.
A viszonválaszt 2020. január 8‑án nyújtották be.
Az eljárás írásbeli szakasza 2020. január 8‑án fejeződött be.
Az eljárási szabályzat 89. cikke (3) bekezdésének a) pontja szerinti pervezető intézkedések keretében a Törvényszék 2020. július 23‑i levelével felhívta a Tanácsot, hogy válaszoljon több kérdésre. A Tanács a kérdésekre a kitűzött határidőn belül válaszolt.
A Törvényszék Hivatalához 2020. augusztus 13‑án benyújtott külön beadványával a felperes az eljárási szabályzat 86. cikke alapján második alkalommal oly módon igazította ki a keresetlevelet, hogy a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2020. évi jogi aktusoknak az őt érintő részükben történő megsemmisítését is kérte. A felperes megismételte a keresetlevélben, valamint az első kiigazítási beadványban szereplő kereseti kérelmeket is, és új érveket terjesztett elő.
Az eljárási szabályzat 89. cikke (3) bekezdésének d) pontja szerinti pervezető intézkedéssel a Törvényszék 2020. szeptember 30‑i levelével dokumentum benyújtására hívta fel a Tanácsot. A Tanács a felhívásnak a kitűzött határidőn belül eleget tett. A 2020. október 21‑i tárgyaláson a felperes nem terjesztett elő észrevételeket a Tanácsnak a Törvényszék által elrendelt pervezető intézkedésekre adott válaszaival kapcsolatban.
A Tanács 2020. október 2‑án benyújtotta a második kiigazítási beadványára vonatkozó észrevételeit.
A felek szóbeli előadásait és a Törvényszék által feltett szóbeli kérdésekre adott válaszait a 2020. október 21‑i tárgyaláson hallgatták meg.
A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:
–
az őt érintő részükben semmisítse meg az első jogi aktusokat, valamint a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2019. és 2020. évi jogi aktusokat (a továbbiakban együtt: megtámadott jogi aktusok);
–
a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.
A Tanács azt kéri, hogy a Törvényszék:
–
utasítsa el a keresetet;
–
a felperest kötelezze a költségek viselésére;
–
másodlagosan, abban az esetben, ha a Törvényszék megsemmisíti a megtámadott jogi aktusokat a felperest érintő részükben, rendelje el a 2019/87 végrehajtási határozat, valamint a 2019/806 és a 2020/719 határozat joghatásainak a felperest érintő részében való fenntartását a 2019/85, a 2019/798 és a 2020/716 végrehajtási rendelet felperest érintő részében történő megsemmisítésének hatálybalépéséig.
A jogkérdésről
[omissis]
Az első, a mérlegelési hibára alapított jogalapról
A felperes először is vitatja, hogy Szíriában tevékenykedő vezető üzletember. E tekintetben vitatja a Tanács által a nevének a szóban forgó jegyzékekbe való felvétele érdekében figyelembe vett bizonyítékokat. A felperes különösen arra hivatkozik, hogy egyértelmű különbség van az Aman Holding JSC‑nél általa betöltött vezérigazgatói tisztség és az alelnöki tisztség között. Ezenkívül a felperes azzal érvel, hogy azonnali hatállyal lemondott e tisztségről. Elismeri továbbá, hogy a Fly Aman LLC alapítója és többségi részvényese, de azt állítja, hogy teljes részesedését átruházta. Ráadásul az, hogy a Tanács a felperest „Szíriában és külföldön a gazdaság több ágazatában tevékenykedő vállalatvezetőnek” minősítette, nincs alátámasztva, mivel a WK 47/2019 INIT. sz. dokumentum csak két, szíriai székhelyű társaságra utal, amelyek tekintetében a Tanács bizonyítani tudja állítólagos minőségét, és azt, hogy ott dolgozott. A felperes közvetlenül és közvetve sem vett részt a Marota City projektben, így nem hasznosíthatott a szíriai konfliktus következtében elmenekült személyektől kisajátított területeket, ami megakadályozta e személyeket otthonuk visszaszerzésében. Ezenkívül a Marota City területei egy részének építési jogaival felruházott Aman Holding – amely az Aman Damascus JSC részvényese (a továbbiakban: Aman Dimashq) – alkalmazottjaként a felperesre bízott feladatok soha nem foglalták magukban a Marota City tevékenységeinek felügyeletét, ez egy másik alkalmazott, Bashar Assi feladata volt. Végül a felperes szerint a Marota City projekt semmiképpen nem a kisajátított földterületek hasznosítására irányul, így sem a Marota City projekt összességében, sem pedig az Aman Dimashq nem minősíthető az állam támogatását élvező vállalkozásnak.
Másodszor, a felperes a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2020. évi jogi aktusokat illetően vitatja nevének új jegyzékbe vételi indokát, amely az Asas Iron Company alapító tagjakénti minőségére vonatkozik, és e tekintetben arra hivatkozik, hogy soha nem volt az Asas Iron Company alapítója vagy tulajdonosa, nem vett részt másként sem e társaságban, és soha nem állt kapcsolatban vele.
Harmadszor a felperes azt állítja, hogy a Tanács nem szolgáltatott elegendő információt annak alátámasztására, hogy kapcsolatban áll a szíriai rezsimmel. Ezenkívül a libanoni állampolgárság felperes általi megszerzésére vonatkozó bizonyítékok azt támasztják alá, hogy nem tartozik a szíriai rezsimhez közeli üzletemberek szűk köréhez, és egyáltalán nem áll kapcsolatban e rezsimmel.
Negyedszer számos bizonyíték vonatkozik Samer Fozra vagy vele kapcsolatban álló más társaságokra, mint például az Aman Dimashq, amelyekkel azonban a felperes nem áll kapcsolatban. Ezenkívül a WK 47/2019 INIT. sz. dokumentumban szereplő információk nem utalnak kifejezetten a felperesnek a szíriai rezsimmel fennálló, feltételezett kapcsolatára. Ezzel szemben a felperes elismeri, hogy az Aman Holding egyszerű alkalmazottjaként korábban szakmai kapcsolatokat tartott fenn S. Fozzal.
A Tanács vitatja a felperes érveit.
Előzetes megfontolások
[omissis]
Emlékeztetni kell arra, hogy a 2015/1836 határozattal módosított 2013/255 határozat 27. cikkének (1) bekezdésében és 28. cikkének (1) bekezdésében foglalt általános jegyzékbe vételi kritériumok, amelyeket a 2015/1828 rendelettel módosított 36/2012 rendelet 15. cikke (1) bekezdésének a) pontja a pénzeszközök befagyasztása tekintetében átvett, előírják, hogy a szíriai rezsimet támogató és abból hasznot húzó személyek és szervezetek korlátozó intézkedések hatálya alatt állnak. Hasonlóképpen, a 2015/1836 határozattal módosított 2013/255 határozat 27. cikke (2) bekezdésének a) pontja és (3) bekezdése, valamint 28. cikke (2) bekezdésének a) pontja és (3) bekezdése, amelyeket a pénzeszközök befagyasztása tekintetében a 2015/1828 rendelettel módosított 36/2012 rendelet 15. cikke (1a) bekezdésének a) pontja és (1b) bekezdése átvett, úgy rendelkezik, hogy a „Szíriában tevékenykedő vezető üzletemberek” csoportja korlátozó intézkedések hatálya alá tartozik, kivéve ha elegendő információ áll rendelkezésre arra vonatkozóan, hogy nem, illetve már nem állnak kapcsolatban a rezsimmel, vagy nem gyakorolnak befolyást arra, vagy nem áll fenn velük kapcsolatban az intézkedések kijátszásának valós veszélye.
A felperes nevének a szóban forgó jegyzékekbe való felvételével kapcsolatos, a fenti 12. és 21. pontban említett indokokból azt a következtetést kell levonni, hogy a felperes nevét először is a Szíriában tevékenykedő vezető üzletemberi minősége, másodszor pedig a szíriai rezsimmel fennálló kapcsolata miatt vették fel a szóban forgó jegyzékekbe, és tartották azokon. Másként fogalmazva, a felperes nevének jegyzékbe vétele egyrészt a 2015/1836 határozattal módosított 2013/255 határozat 27. cikke (2) bekezdésének a) pontjában és 28. cikkében, valamint a 2015/1828 rendelettel módosított 36/2012 rendelet 15. cikkének (1a) bekezdésének a) pontjában meghatározott kritériumon (a Szíriában tevékenykedő vezető üzletember kritériuma), másrészt az e határozat 27. cikkének (1) bekezdésében és 28. cikkében, valamint az említett rendelet 15. cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott kritériumon (a rezsimmel való kapcsolat kritériuma) alapul.
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a Tanács – bár a beadványaiban azt állította, hogy a felperes nevét kizárólag a 2015/1836 határozattal módosított 2013/255 határozat 27. cikke (2) bekezdésének a) pontjában és 28. cikke (2) bekezdésének a) pontjában foglalt jegyzékbe vételi kritérium alapján vették fel a szóban forgó jegyzékekbe – ezzel szemben a tárgyaláson kijelentette, hogy a felperest három kritérium alapján vették fel a jegyzékekbe. A fenti 52. pontban említett két kritériumon kívül ugyanis a Tanács rámutatott arra, hogy a felperes nevét az S. Fozhoz fűződő kapcsolatai miatt vették jegyzékbe. Következésképpen a felvétele a 2015/1836 határozattal módosított 2013/255 határozat 27. cikke (2) bekezdésének utolsó mondatában és 28. cikke (2) bekezdésének utolsó mondatában, valamint a 2015/1828 rendelettel módosított 36/2012 rendelet 15. cikke (1a) bekezdésének utolsó mondatában meghatározott kritériumon (az uniós jegyzékbe vételi kritériumok valamelyike alá tartozó személyekkel és szervezetekkel kapcsolatban álló személyek és szervezetek) is alapul. Mindazonáltal a Tanács által a megtámadott jogi aktusokban ismertetett jegyzékbe vételi indokok összefüggésében az említett indokok második mondatát, amely szerint a felperes „ebben a minőségében kapcsolatban áll Samer Fozzal”, csak az első mondatra való hivatkozással lehet érteni, amely a vezető üzletember kritériumára utal. Következésképpen a felperes nevét valójában a fenti 52. pontban említett két kritérium alapján vették fel a szóban forgó jegyzékekbe és szerepeltették azon.
[omissis]
A Szíriában tevékenykedő vezető üzletemberi minőségről
Meg kell vizsgálni, hogy a Tanács által benyújtott bizonyítékok összessége eleget tesz‑e a fenti 46. pontban felidézett ítélkezési gyakorlat értelmében a Tanácsra háruló bizonyítási tehernek, és így kellően konkrét, pontos és egybevágó valószínűsítő körülmények együttesének minősül‑e ahhoz, hogy alátámassza a jegyzékbe vétel első indokát.
E tekintetben a Tanács azon érdekeltségek és tevékenységek miatt ítélte meg úgy, hogy a felperes Szíriában tevékenykedő vezető üzletember, amelyekkel a felperes a szíriai gazdaság számos ágazatában rendelkezik és amelyeket ott folytat. Ami az első jogi aktusokat és a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2019. évi jogi aktusokat illeti, a WK 47/2019 INIT. sz. dokumentumból származó bizonyítékok két fő tevékenységre vonatkoznak, nevezetesen egyrészt a felperesnek a Fly Aman légitársaság többségi részvényesi minőségére, másrészt pedig az Aman Holdingnál – amely a Marota City projektben részt vevő, az Aman Dimashq igazgatótanácsában képviselt közös vállalkozás – betöltött alelnöki pozíciójára. Azt is megemlítik, hogy a felperes kapcsolatot tartott fenn S. Fozzal. A fent említett bizonyítékokon felül a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2020. évi jogi aktusokat illetően a WK 3600/2020 REV1. sz. dokumentumból származó kiegészítő bizonyítékok megemlítik azt, hogy a felperes az Asas Iron Company alapító tagja.
Ennélfogva e bizonyítékok mindegyikét meg kell vizsgálni.
–
A Fly Amannál fennálló többségi részvényesi minőségről
[omissis]
A „meirs.org”, az „Aliqtisadi” és a „7al.net” internetes oldalakon közzétett, a WK 47/2019 INIT. sz. dokumentumban szereplő cikkekből kitűnik, hogy a felperes a Fly Aman többségi részvényese, e társaság részesedéseinek 90%‑ával rendelkezik. Ezenfelül a „7al.net” szír internetes oldalon közzétett cikk szerint B. Assi üzletemberrel együttműködésben egy új légitársaságot alapított, a Fly Amant. E honlap szerint a szíriai belkereskedelmi és fogyasztóvédelmi minisztérium bejegyezte annak létesítő okiratát. Végül a WK 3600/2020 REV1. sz. dokumentumban ismertetett, „Aliqtisadi” internetes oldal cikkéből az is következik, hogy a felperes a Fly Aman elnöke és alapító partnere.
A felperes vitatja ezt, és arra hivatkozik, hogy nem rendelkezik részesedéssel a Fly Amanban, mivel a teljes részesedését átruházta. Ennek alapján benyújtotta a Fly Aman bejegyzéséről szóló, 2018. május 28‑i igazolást és a Fly Aman 2018. február 22‑én bejegyzett létesítő okiratát, amelyekből lényegében kitűnik, hogy eredetileg a B társasággal együtt a Fly Aman többségi részvényese volt. Benyújtotta a szíriai belkereskedelmi és fogyasztóvédelmi minisztérium 2019. február 14‑i 2274/169/12/3. sz. határozatát is, amely a Fly Aman által küldött ajánlott levélre utal. A 2274/169/12/3. sz. határozat megállapítja, hogy a felperes Fly Amanban fennálló részesedését részben a B társaságra ruházták át (amelynek így a részvények 20%‑val rendelkezik), részben pedig C és D részvényesre, akik összesen 80%‑os részesedéssel rendelkeznek a Fly Aman tőkéjében.
Emlékeztetni kell arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint valamely uniós jogi aktus jogszerűségét az aktus meghozatalának időpontjában fennálló ténybeli és jogi elemek függvényében kell elbírálni (lásd: 2015. szeptember 3‑iInuit Tapiriit Kanatami és társai kontra Bizottság ítélet,
C‑398/13 P
,
EU:C:2015:535
,
22.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat; 2015. szeptember 4‑iNIOC és társai kontra Tanács ítélet,
T‑577/12
, nem tették közzé,
EU:T:2015:596
,
112.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
A jelen ügyben az első jogi aktusokat illetően meg kell állapítani, hogy a felperes Fly Amanban fennálló részesedésének a 2274/169/12/3. sz. határozattal megerősített átruházása az aktusok elfogadásának időpontját követően történt. Következésképpen a 2274/169/12/3. sz. határozat a fenti 87. pontban felidézett ítélkezési gyakorlatnak megfelelően nem kérdőjelezheti meg az első jogi aktusok jogszerűségét. Ezenkívül a Fly Aman 2018. február 22‑i létesítő okirata megerősíti, hogy a felperes az első jogi aktusok elfogadásának időpontjában a Fly Aman többségi részvényese volt. Mindenesetre, amint arra a Tanács helyesen hivatkozik, a felperes azon állítása, amely szerint már nem rendelkezik részvényekkel, megerősíti, hogy azokkal rendelkezett. Következésképpen az első jogi aktusok indokainak e része megalapozott.
A jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2019. évi jogi aktusokat illetően emlékeztetni kell arra, hogy a valamely személy vagy szervezet nevének a Tanács által összeállított jegyzékekbe való felvétele jogszerűségének felülvizsgálata keretében az uniós bíróság feladata, hogy az Unió hatáskörrel rendelkező hatósága által szolgáltatott információk vagy bizonyítékok alapján megvizsgálja a hivatkozott tények tárgyi valószerűségét, és értékelje azok bizonyító erejét a velük kapcsolatban többek között az érintett személy vagy szervezet által előterjesztett esetleges észrevételek fényében, a fenti 48. pontban felidézetteknek megfelelően. Így az uniós bíróság az eljárása során a felek által vele közölt – mind terhelő, mind mentő – bizonyítékok összességére támaszkodhat. E tekintetben a 2015/1836 határozat (15) preambulumbekezdéséből kiderül, hogy „[a] jegyzékbe vételre vonatkozó határozatokat egyéni és eseti alapon kell meghozni, aminek során szem előtt kell tartani az intézkedés arányosságát is.”
Márpedig az ügy irataiból kitűnik, hogy a felperes bizonyította, hogy a Fly Amanban fennálló részesedését átruházta. A felperes e tekintetben benyújtotta a 2274/169/12/3. sz. határozatot, amely korábbi, mint a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2019. évi jogi aktusok elfogadásának időpontja. Rá kell mutatni arra is, hogy a Tanács a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2020. évi jogi aktusokban elismerte, hogy a felperes 2019 februárjától már nem volt a Fly Aman többségi részvényese. A jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2020. évi jogi aktusok indokolása ugyanis a 2274/169/12/3. sz. határozat tartalmát tükrözi, mivel az a részesedések átruházásának tényleges időpontját, azaz „2019 februárját” említi.
Egyébiránt az a körülmény, hogy a Tanácsnak a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2019. évi jogi aktusok elfogadásakor nem lehetett tudomása a 2274/169/12/3. sz. határozatról, mivel azt mindössze néhány közigazgatási szervvel közölték, nem korlátozhatja a felperes neve jegyzékbe vétele jogszerűségének az uniós bíróság általi felülvizsgálatát. Hasonlóképpen, a felperes nevének a szóban forgó jegyzékekbe vétele jogszerűségének értékelése nem korlátozható arra, hogy a felperes a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2019. évi jogi aktusok elfogadását megelőző felülvizsgálati eljárás keretében a Tanáccsal folytatott levélváltása során nem hivatkozott a 2274/169/12/3. sz. határozatra (lásd ebben az értelemben: 2012. október 26‑iOil Turbo Compressor kontra Tanács ítélet,
T‑63/12
,
EU:T:2012:579
,
–
24.
pont). Következésképpen meg kell állapítani, hogy a felperes a jelen eljárás keretében bizonyította, hogy a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2019. évi jogi aktusok elfogadásának időpontjában már nem volt a Fly Aman többségi részvényese.
Ezért a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2019. évi jogi aktusok indokainak ezen eleme nem megalapozott.
A jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2020. évi jogi aktusokat illetően meg kell jegyezni, hogy a Tanács a felperes nevét a többségi részvényesi jogállása miatt tartotta fenn a szóban forgó jegyzékekben, azonban a felperes tulajdonában álló részesedések 2019. februári átruházásának időpontjára hivatkozott.
Márpedig a jelen ügyben a WK 3600/2020 REV1. sz. dokumentumból nem tűnik ki, hogy a Tanács olyan komoly és egybehangzó valószínűsítő körülményeket jelölt volna meg, amelyek alapján észszerűen feltételezhető hogy a felperes kapcsolatokat tartott fenn a Fly Amannal, holott már nem rendelkezett részesedéssel e társaságban a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2020. évi jogi aktusok elfogadásának időpontjában. Az „Eqtsad News”, az „Aliqtisadi” és a „newturkpost.com” internetes oldalak három cikkét ugyan a 2274/169/12/3. sz. határozatot követően tekintették át vagy tették közzé, de azok nem utalnak a részesedések átruházására, sem pedig a Fly Aman és a felperes közötti egyéb kapcsolatok fennállására. Így a WK 3600/2020 REV1. sz. dokumentum nem tartalmaz olyan bizonyítékot, amely igazolná, hogy a részesedések 2019. februári átruházása ellenére e hivatkozást fenn kellene tartani a jegyzékbe vételi indokok között. Meg kell továbbá jegyezni, hogy a Tanács – bár azt állította, hogy annak ellenére, hogy a felperes átruházta e részesedést, e körülmény arra utaló jelnek minősül, hogy továbbra is Szíriában tevékenykedő vezető üzletember – nem támasztotta alá állítását a tárgyaláson.
Ezért a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2020. évi jogi aktusok indokainak ezen eleme nem megalapozott.
Ebből következik, hogy ami az indokolásnak a felperes Fly Amanban való többségi részesedésére vonatkozó elemét illeti, az kizárólag az első jogi aktusok indokolása tekintetében megalapozott.
–
Az Aman Holdingnál betöltött alelnöki minőségről
A 2018. június 7‑i„Salon Syria” blog és a „meirss.org” internetes oldal WK 47/2019 INIT. sz. dokumentumban szereplő kivonatából kitűnik, hogy a felperes az Aman Holding alelnöke, amit megerősítenek az „Eqtsad News”, az „Alqtisadi” és a „newturkpost.com” weboldalakból származó, a WK 3600/2020 REV1. sz. dokumentumban szereplő cikkek. Egyébiránt a WK 47/2019 INIT. sz. dokumentumban található, a „7al.net” internetes oldalon közzétett cikk a felperest az S. Foz tulajdonában álló társaság alkalmazottjaként írja le.
Mindazonáltal, anélkül hogy a Tanács ezt vitatná, a felperes tagadja, hogy az Aman Holding alelnöki pozícióját betöltötte volna, és arra hivatkozik, hogy az Aman Holdingon belül vezérigazgatói pozíciót töltött be. Ennek bizonyítása érdekében benyújtotta a 2017. január 18‑án kelt munkaszerződését. Állításának alátámasztására a felperes benyújtotta az Aman Holding létesítő okiratát, valamint e társaság „régi” cégbejegyzési igazolását is, amelyek egyértelműen bizonyítják, hogy az igazgatótanács (amelyben nem vett részt) és az ügyvezetők (akik között szerepelt) különböznek egymástól. Így a felperest az utóbbi körben jelölték ki a társaság vezérigazgatói tisztségére. Következésképpen a felperes – a 2017. január 18‑i munkaszerződése, az Aman Holding létesítő okirata és e társaság bejegyzéséről szóló, a szíriai hatóságok által kiállított igazolás révén, amelyek megbízhatóságát a Tanács végeredményben nem vitatta – kielégítő módon bizonyította, hogy nem töltött be az Aman Holdingnál alelnöki pozíciót.
Ebből következik, hogy a megtámadott jogi aktusok indokolásának a felperes által az Aman Holdingnál betöltött alelnöki tisztségére vonatkozó eleme nem megalapozott.
–
Az Aman Holdingnak – amely képviselettel rendelkezik az Aman Dimashq, a Marota City ingatlanfejlesztési projektben részt vevő közös vállalkozás igazgatótanácsában – a szíriai rezsim által támogatott luxus lakó‑ és kereskedelmi negyed fejlesztésére irányuló projektben való részvételéről
Előzetesen, amint azt a Tanács is megerősítette a tárgyaláson, úgy kell érteni, hogy a megtámadott jogi aktusok francia indokolása, amely szerint az „Aman Holding est représentée au conseil d’administration d’Aman [Dimashq] (dans lequel il détient une participation majoritaire)” fordítási hibát tartalmaz. Ellentétben ugyanis azzal, ahogyan érteni lehetne, az Aman Holding rendelkezett többségi részesedéssel az Aman Dimashqban, és nem a felperes. Következésképpen a felek között nem vitatott, hogy a felperes semmilyen részesedéssel nem rendelkezik az Aman Dimashqban.
Először is a felperes azt állítja, hogy az egyetlen kapcsolat, amely közte és a Marota City projekt között fennállhat, abban áll, hogy az Aman Holding az Aman Dimashq közös vállalkozás részvényese. E tekintetben pontosítani kell, hogy a felperes beadványaiból kitűnik, hogy az Aman Holding 40%‑os részesedéssel rendelkezik az Aman Dimashqban, és hogy e közös vállalkozás többi részvényese, a Foz for Trading és a Damascus Cham Holding az Aman Dimashq részvényeinek 11%, illetve 49%‑ával rendelkezik. E tekintetben a részesedésekből arra lehet következtetni, hogy az Aman Holding bizonyos döntéshozatali jogkörrel rendelkezik az Aman Dimashq igazgatótanácsában.
Ezt követően, anélkül hogy szükséges lenne részletesen elemezni a Marota City projektet, emlékeztetni kell arra, hogy a fenti 99. pontban megállapítást nyert, hogy a Tanács tévesen állapította meg a Szíriában tevékenykedő vezető üzletemberi minőségének bizonyítása érdekében, hogy a felperes az Aman Holding alelnöke. Ebből következik, hogy a Tanács az említett üzletemberi minőség megállapítása érdekében semmiképp nem hivatkozhat arra, hogy a felperes az Aman Holding alelnökeként részt vett a Marota City projektben.
Mindenesetre, amint azt a Törvényszék a fenti 98. pontban elismerte, a felperes kellően bizonyította, hogy vezérigazgatói pozíciót töltött be az Aman Holdingnál, nem pedig alelnöki pozíciót. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a felperes valóban a vállalati struktúrán belül helyezkedik el, hatáskörének egy részét átruházhatja, és feladata az ügyvezetők vezetése, és így az Aman Holding stratégiai döntéseinek végrehajtása, azonban továbbra is az Aman Holding alkalmazottja, amit a Tanács nem vitat. Ezenkívül a felperes helyesen állítja, hogy az Aman Holding alkalmazottjaként rá bízott feladatok soha nem foglalták magukban az Aman Dimashq tevékenységeinek felügyeletét. E feladat egy másik alkalmazotté, nevezetesen B. Assié volt, akit e minőségében az Aman Dimashq igazgatótanácsának elnökévé neveztek ki annak érdekében, hogy biztosítva legyen az Aman Holding igazgatótanácsának az Aman Dimashq fejlesztéséről való tájékoztatása, amit lényegében megerősít a Damascus Cham Holding „Damacham.sy” internetes oldala. Így a felek között nem vitatott, hogy a felperes nem tagja az Aman Dimashq igazgatótanácsának. Egyébiránt B. Assi 2017. október 4‑én kelt és a felperes által benyújtott munkaszerződéséből kétségtelenül kitűnik, hogy a B. Assi által projektmenedzserként betöltött pozíciót többek között az Aman Holding vezérigazgatójának alárendelve látta el. Mindazonáltal sem a WK 47/2019 INIT. és a WK 3600/2020 REV1. sz. dokumentum, sem pedig a Tanács beadványai nem bizonyítják, hogy a megtámadott jogi aktusok elfogadásának időpontjában a felperes és B. Assi között felügyeleti kapcsolat állt fenn a Marota City projekt keretében. Ennélfogva a Tanács nem bizonyította, hogy a felperes által az Aman Holdingnál betöltött feladatok magukban foglalják az Aman Holdingnak az Aman Dimashq igazgatótanácsában való többségi részesedése keretében fennálló döntéshozatali jogkörök gyakorlását.
Ebből következik, hogy a megtámadott jogi aktusok indokolásának a felperes által az Aman Holdingnál betöltött alelnöki tisztségére vonatkozó eleme nem megalapozott.
–
A felperes S. Fozhoz fűződő kapcsolatáról
Előzetesen emlékeztetni kell arra, amint az a fenti 53. pontban megállapításra került, hogy a felperes nevének a szóban forgó jegyzékekbe való felvételére és az azon való fenntartására vonatkozó indokok második mondatát, amely szerint a felperes „ebben a minőségében kapcsolatban áll Samer Fozzal”, csak az első mondatra hivatkozással lehet érteni, amely a felperes által végzett tevékenységekre utal, különösen a Fly Aman többségi részvényesi minőségére és az Aman Holdingnál betöltött alelnöki minőségére. Ebből azt a következtetést kell levonni, hogy a felperes által S. Fozzal a szakmai tevékenysége keretében fenntartott kapcsolatokat a Tanács olyan elemnek tekintette, amely lehetővé teszi a felperes Szíriában tevékenykedő vezető üzletemberi minőségének megállapítását. Egyébiránt meg kell állapítani, hogy S. Foz nevét a fenti 52. pontban felidézett kritériumok alapján vették fel, majd szerepeltették továbbra is a szóban forgó jegyzék A. táblázatának 278. sorában, egyrészt a Szíriában tevékenykedő vezető üzletemberi minősége, másrészt a szíriai rezsimmel való kapcsolata miatt.
Ezt követően először is meg kell jegyezni, hogy a felperes és S. Foz közötti szoros kapcsolatra hivatkoznak az „aawsat.com” – amely a kabinetfőnökének nevezi őt – és a „meirss.org” internetes oldalak WK 47/2019 INIT. sz. dokumentumban szereplő cikkei. Ezenkívül az „Eqtsad News” internetes oldalnak a WK 3600/2020 REV1. sz. dokumentum keretében benyújtott cikkéből kitűnik, hogy a felperes S. Foz üzleti partnere.
Másodszor emlékeztetni kell arra, hogy a fenti 99. pontban megállapítást nyert, hogy a felperes nem az Aman Holding alelnöke. Egyébiránt a felperes benyújtotta az Aman Holding bejegyzéséről szóló, 2019 szeptemberében kelt igazolást, valamint a közte és az említett társaság közötti levelezést, amely bizonyítja, hogy 2019. január 22‑tól már nem töltötte be az Aman Holding vezérigazgatói tisztségét.
Ebből következik, hogy az első jogi aktusokat illetően a felperes és S. Foz között fennálló kapcsolatok abban állnak, hogy a felperes többségi részesedéssel rendelkezik a Fly Amanban. A tárgyaláson a felperes előadta, hogy a Fly Amant S. Foz utasítására alapították, és hogy e társaság alapítására munkaviszonya keretében került sor, mivel S. Foz ekkor a munkáltatója volt. Márpedig a Tanács a WK 47/2019 INIT. sz. dokumentumban nem terjesztett elő a fenti 46. pontban felidézett ítélkezési gyakorlat értelmében vett, olyan kellően konkrét, pontos és egybevágó valószínűsítő körülményeket, amelyek alkalmasak lennének annak megfelelő alátámasztására, hogy a felperes és S. Foz közötti kapcsolat meghaladja a pusztán olyan szakmai kapcsolatot, amely a munkáltató és a munkavállaló között fennáll, és így igazolhatja annak megállapítását, hogy a felperes – aki S. Fozzal kapcsolatban áll – Szíriában tevékenykedő vezető üzletember.
A jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2019. és 2020. évi jogi aktusokat illetően meg kell állapítani, hogy mivel a felperes 2019 februárjától már nem volt többségi részvényese a Fly Amannak, és lemondott az Aman Holding vezérigazgatói pozíciójáról, az e tisztségek miatt S. Fozzzal esetlegesen fennálló kiváltságos kapcsolatok már semmiképpen nem bizonyítottak. Következésképpen a Tanács nem bizonyította, hogy a felperes szakmai tevékenysége következtében kapcsolatban áll S. Fozzal.
Következésképpen a megtámadott jogi aktusokban a Tanács nem támaszkodhatott a felperes és S. Foz közötti kapcsolatokra a felperes Szíriában tevékenykedő vezető üzletemberi minőségének megállapítása érdekében.
–
Az Asas Iron Company megalapításáról
Ami jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2020. évi jogi aktusokban szereplő új elemet illeti, az „Eqtsad News” és „Aliqtisadi” internetes oldalaknak a WK 3600/2020 REV1. sz. dokumentumban szereplő cikkeiből kitűnik, hogy a felperes az Assas lil‑Hadid társaság alapító tagja, illetve igazgatótanácsának tagja. E tekintetben meg kell állapítani, hogy – amint azt a felperes állítja – ezen internetes oldalak cikkeinek Tanács által készített összefoglalói az „Asas Iron Company” elnevezést használják az „Asas lil‑Hadid” helyett. Ugyanakkor ugyanarról a társaságról van szó. Az első megnevezés ugyanis a második elnevezés angol fordítása, amely a vállalkozás arab nevének felel meg. Az Asas Iron Companynak – az alapítóinak képviselője és a szíriai belkereskedelmi és fogyasztóvédelmi minisztérium által jóváhagyott – létesítő okirata, valamint az Asas Iron Company bejegyzéséről szóló, 2019. november 6‑i igazolás, amely okiratot és igazolást a felperes nyújtott be, megerősíti e két név egyezését.
Ezt követően a felperes vitatja, hogy az Asas Iron Company alapító tagja lenne. Azt állítja, hogy soha nem volt sem alapítója, sem tulajdonosa e társaságnak, és soha nem vett részt másként a társaságban, és nem is kapcsolódott ahhoz, mivel nem vett részt a társaság ügyintéző és irányító szerveiben.
E tekintetben a felperes bemutatja az Asas Iron Company cégbejegyzési igazolását és létesítő okiratát, amelyeken nem szerepel a neve. Ráadásul az említett létesítő okirat 5. cikke szerint az Asas Iron Company tulajdonosa E és F. Mindegyikük a vállalkozás teljes üzletrészének 50%‑át kitevő, 500 részesedéssel rendelkezik, 1,5 milliárd SYP (hozzávetőleg 3,03 millió euró) értékben. Ezenkívül az Asas Iron Company létesítő okirata szerint a társaság tőkeje 3 milliárd SYP (hozzávetőleg 6,06 millió euró), ami szintén megfelel az említett társaság cégbejegyzési igazolásában feltüntetett összegnek. Ennélfogva a felperes megfelelően bizonyította, hogy nem ő az Asas Iron Company alapítója.
E következtetést nem kérdőjelezheti meg a Tanácsnak az Asas Iron Company felperes által benyújtott létesítő okirata és cégbejegyzési igazolása relevanciájának vitatására irányuló érve, amely lényegében arra irányul, hogy ezek a bizonyítékok azt tanúsítják, hogy 2019. november 6‑tól a felperes már nem volt a társaság tulajdonosa. Azt állítja, hogy a felperes által benyújtott, a szíriai belkereskedelmi és fogyasztóvédelmi minisztérium 2019. március 19‑i 832. sz. határozatával módosult a társaság jogi formája. Az Asas Iron Company, amely egyszemélyes korlátolt felelősségű társaság volt, így Asas Iron Company korlátolt felelősségű társaság lett, miután tulajdonosa részesedésének 50%‑át átruházta. Márpedig az Asas Iron Company létesítő okirata és cégbejegyzési igazolása alapján nem erősíthető meg, hogy az Asas Iron Company alapító részvényesei azonosak voltak e társaság 2017. március 30‑i alapításának időpontja és a 832. sz. határozat meghozatalának időpontja között, vagyis a társaság jogi formájának megváltozása előtt. Másként fogalmazva, a Tanács – anélkül, hogy az állítását alátámasztó bizonyítékot szolgáltatott volna – azt állítja, hogy lehetséges, hogy a felperes volt az egyszemélyes korlátolt felelősségű társaság egyetlen alapító tagjaként bejegyezve, mielőtt részesedését átruházta volna, annak érdekében, hogy ne szerepeljen az Asas Iron Company hivatalos dokumentumaiban.
E tekintetben meg kell állapítani, hogy még ha feltételezzük is, hogy a felperes valóban az Asas Iron Company alapítója volt, az általa benyújtott iratokból kitűnik, hogy a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2020. évi jogi aktusok elfogadásának időpontjában már nem állt kapcsolatban az említett társasággal.
A fentiekből az következik, hogy a felperes megfelelően bizonyította, hogy a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2020. évi jogi aktusok elfogadásának időpontjában egyrészt nem rendelkezett részesedéssel az Asas Iron Companyban, másrészt pedig nem jelölték meg e társaság alapító tagjaként.
Következésképpen a Tanács nem támaszkodhatott a felperes Asas Iron Company alapító tagjakénti minőségére annak érdekében, hogy ez utóbbit Szíriában tevékenykedő vezető üzletembernek tekintse.
–
A felperes Szíriában tevékenykedő vezető üzletemberi minőségére vonatkozó következtetés
Először is, az első jogi aktusokat illetően a fentiek összességéből azt a következtetést kell levonni, hogy a Tanács kellően konkrét, pontos és egybevágó valószínűsítő körülmények együttesét terjesztette elő, amelyek lehetővé teszik annak megállapítását, hogy a felperes a Fly Aman többségi részvényese volt. Ezzel szemben a Tanács tárgyi tévedéseket követett el, amikor az Aman Holding alelnöki jogállása miatt felvette a felperes nevét a szóban forgó jegyzékekbe, mivel – amint az a fenti 98. pontból kitűnik – a felperes bizonyította, hogy ő vezérigazgatója volt e társaságnak. Következésképpen a felperes, mivel nem az Aman Holding alelnöke, ilyen minőségében nem vesz részt a Marota City projektben, és nincs kapcsolatban S. Fozzal. Egyébiránt a Tanács nem bizonyította kellően konkrét, pontos és egybevágó valószínűsítő körülményekkel a felperes Fly Amanban fennálló többségi részvényesi jogállása és S. Foz közötti kapcsolatot.
Másodszor, ami a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2019. évi jogi aktusokat illeti, a fenti 118. pontban említett megfontolásokon kívül a Tanács tárgyi hibát követett el, mivel a felperes bizonyította, hogy 2019. február 14‑től már nem rendelkezett részesedéssel a Fly Aman tőkéjében. Következésképpen a felperes e minőségében nem állt kapcsolatban S. Fozzal.
Harmadszor, ami a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2020. évi jogi aktusokat illeti, a fenti 118. és 119. pontban említett megfontolásokon kívül a Tanács tárgyi hibát követett el, mivel a felperes bizonyította egyrészt azt, hogy nem rendelkezett részesedéssel az Asas Iron Companyban, másrészt pedig nem volt e társaság alapító tagja.
A fentiek összességéből az következik, hogy a felperes – nevének az első jogi aktusokban szereplő jegyzékekbe való felvételére vonatkozó indokokkal szemben – nem tevékenykedik „a szíriai gazdaság több ágazatában […] és ott [nem rendelkezik] érdekeltségekkel”. Amint ugyanis a fenti 118. pontból kitűnik, a Tanács kizárólag azt tudta bizonyítani, hogy az elsőjogi aktusokat illetően a felperes érdekeltségekkel rendelkezik a Fly Amanban, ami nem elegendő ahhoz, hogy megfeleljen a Szíriában tevékenykedő vezető üzletember kritériumának. Ezenkívül, ami a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2019. és 2020. évi jogi aktusokat illeti, a Tanácsnak nem sikerült bizonyítania, hogy a felperes az említett jogi aktusok elfogadásának időpontjában Szíriában tevékenykedő vezető üzletember minőséggel rendelkezett. Következésképpen az első jegyzékbe vételi indok nincs kellően alátámasztva.
Ezért meg kell vizsgálni a második jegyzékbe vételi indokot.
A szíriai rezsimmel való kapcsolatról
Elöljáróban meg kell állapítani, hogy az első jogi aktusokból és a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2019. évi jogi aktusokból az következik, hogy a felperes támogatja a szíriai rezsimet, és az Aman Holding alelnöki tisztsége révén annak haszonélvezője, míg a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2020. évi jogi aktusok szerint azt az általa végzett, a jegyzékbe vételi indokokban említett összes tevékenysége és érdekeltsége révén éri el ezt.
Meg kell továbbá állapítani, hogy azok az indokok, amelyek miatt a Tanács úgy ítélte meg, hogy a felperes támogatja a szíriai rezsimet és abból hasznot húz, lényegében megegyeznek azokkal, amelyek miatt a felperest Szíriában tevékenykedő vezető üzletembernek tekintette.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy nem zárható ki, hogy egy meghatározott személy tekintetében a jegyzékbe vételi indokok bizonyos mértékben átfedik egymást abban az értelemben, hogy valamely személy Szíriában tevékenykedő vezető üzletembernek minősülhet, és úgy tekinthető, mint aki tevékenységei keretében hasznot húz a szíriai rezsimből, vagy ugyanezen tevékenységek révén a rezsimet támogatja. Ez pontosan abból következik, hogy – amint az a 2015/1836 határozat (6) preambulumbekezdésében megállapításra került – a szíriai rezsimmel fennálló szoros kapcsolatok és a személyek e kategóriája által a rezsimnek nyújtott támogatás egyike azon okoknak, amelyek miatt a Tanács e kategória létrehozásáról határozott. Ugyanakkor még ebben az esetben is eltérő kritériumokról van szó (2020. szeptember 23‑iKaddour kontra Tanács ítélet,
T‑510/18
,
EU:T:2020:436
,
77.
pont).
A jelen ügyben először is az első jogi aktusokat és a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2019. évi jogi aktusokat illetően a fenti 99. és 104. pontban szereplő következtetésekből azt a következtetést kell levonni, hogy mivel a felperes a megtámadott jogi aktusok elfogadásának időpontjában nem volt az Aman Holding alelnöke, nem tekinthető úgy, hogy e minőségében a szíriai rezsim haszonélvezője, és nem is támogatta azt a Marota City projektben való részvételével.
Másodszor, a jegyzékeken való további szerepeltetésről szóló, 2020. évi jogi aktusokat illetően a Törvényszék először is a fenti 126. pontban megállapította, hogy a felperes nem tekinthető úgy, hogy az Aman Holdingnál betöltött alelnöki minősége miatt a szíriai rezsim haszonélvezője. Másodszor, a „7al.net” internetes oldal cikkéből kitűnik, hogy a felperes létrehozott egy légitársaságot, míg Szíriában a polgári repülési ágazat nagy nehézségekkel küzd a katonai műveletek következtében, aminek következménye az idegenforgalom és a szolgáltatások megszűnése egyes repülőtereken. Mindazonáltal a Törvényszék a fenti 96. pontban megállapította, hogy a felperes már nem többségi részvényese a Fly Amannak. Ráadásul a WK 47/2019 INIT. és a WK 3600/2020 REV1. sz. dokumentumban foglalt bizonyítékokból nem következik, hogy a felperes az említett társaság többségi részvényeseként, majd egykori többségi részvényeseként a szíriai rezsim haszonélvezője, vagy azt támogatja.
Így azt a következtetést kell levonni, hogy a Tanács nem terjesztette elő konkrét, pontos és egybevágó valószínűsítő körülmények olyan együttesét, amely bizonyítaná, hogy a felperes támogatja a szíriai rezsimet és/vagy annak haszonélvezője. Ezért a felperes nevének a szíriai rezsimmel való kapcsolata miatt a szóban forgó jegyzékekbe való felvételének második indoka nincs kellően alátámasztva, így a felperes nevének jegyzékbe vétele a megtámadott jogi aktusokat illetően nem megalapozott.
Ezért a kereset első jogalapjának helyt kell adni, következésképpen azokat a felperest érintő részükben meg kell semmisíteni, anélkül hogy e jogi aktusok tekintetében meg kellene vizsgálni a kereset alátámasztására felhozott második, harmadik, negyedik, ötödik és hatodik jogalapot.
[omissis]

A fenti indokok alapján
A TÖRVÉNYSZÉK (negyedik tanács)
a következőképpen határozott:

1)
A Törvényszék a Khaldoun Al Zoubit érintő részében megsemmisíti a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat végrehajtásáról szóló, 2019. január 21‑i (KKPB) 2019/87 tanácsi végrehajtási határozatot, a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2019. január 21‑i (EU) 2019/85 tanácsi végrehajtási rendeletet, a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat módosításáról szóló, 2019. május 17‑i (KKBP) 2019/806 tanácsi határozatot, a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2019. május 17‑i (EU) 2019/798 tanácsi végrehajtási rendeletet, a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat módosításáról szóló, 2020. május 28‑i (KKBP) 2020/719 tanácsi határozatot, valamint a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2020. május 28‑i (EU) 2020/716 tanácsi végrehajtási rendeletet.

2)
A Törvényszék az Európai Unió Tanácsát kötelezi a költségek viselésére.

Gervasoni
Madise
Martín y Pérez de Nanclares
Kihirdetve Luxembourgban, a 2021. november 24‑i nyilvános ülésen.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: angol.
(
)	A jelen ítéletnek csak azok a pontjai kerülnek ismertetésre, amelyek közzétételét a Törvényszék hasznosnak tartja.