CELEX: 62019TJ0552
Galimybė susipažinti su dokumentais
ECB sprendimas taikyti Banca Carige SpA laikinąjį administravimą
Atsisakymas leisti susipažinti
Bylos nagrinėjimas nedalyvaujant šaliai

Ginčo aplinkybės
Ieškovė
Malacalza Investimenti Srl
yra pagal Italijos teisę įsteigta bendrovė. Ji yra pagrindinė
Banca Carige SpA
akcininkė, kuriai tiesiogiai priklauso 27,555 % tos bendrovės kapitalo.
2018 m. rugsėjo 20 d. per visuotinį akcininkų susirinkimą buvo atnaujinta
Banca Carige
valdyba. Ieškovė, kaip šios bendrovės akcininkė, paskyrė didžiąją dalį valdybos narių.
Po 2018 m. gruodžio 22 d. įvykusio naujo visuotinio
Banca Carige
akcininkų susirinkimo, per kurį buvo atmestas pasiūlymas padidinti įstatinį kapitalą 400 mln. EUR, kai kurie valdybos nariai atsistatydino.
2019 m. sausio 1 d. Europos Centrinis Bankas (ECB) priėmė sprendimą (toliau – 2019 m. sausio 1 d. sprendimas) taikyti
Banca Carige
laikinąjį administravimą pagal Italijos teisę, kuria perkeliamas 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/59/ES, kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema ir iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 82/891/EEB, [Europos Parlamento ir Tarybos] direktyvos 2001/24/EB, 2002/47/EB, 2004/25/EB, 2005/56/EB, 2007/36/EB, 2011/35/ES, 2012/30/ES bei 2013/36/ES ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1093/2010 bei (ES) Nr. 648/2012 (
OL L 173, 2014, p. 190
), 29 straipsnis. Tam jis nurodė likviduoti šios bendrovės valdymo ir priežiūros organus ir paskyrė tris laikinuosius administratorius bei priežiūros komitetą, sudarytą iš trijų narių.
2019 m. sausio 1 d. sprendimas nebuvo paskelbtas ir ieškovė nežino motyvų, kuriais jis grindžiamas. Vienintelė informavimo priemonė, kurios ėmėsi ECB, buvo 2019 m. sausio 2 d. pranešimas spaudai, kuriame paskelbti
Banca Carige
laikinųjų administratorių ir šios bendrovės priežiūros komiteto narių vardai ir pavardės ir bendrai apibūdinta laikinojo administravimo sąvoka bei laikinųjų administratorių pareigos.
2019 m. sausio 15 d. ieškovė, remdamasi 2004 m. kovo 4 d. ECB Sprendimo 2004/258/EB dėl galimybės visuomenei susipažinti su ECB dokumentais (
OL L 80, 2004, p. 42
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 5 t., p. 51) 6 straipsniu, pateikė ECB paraišką dėl galimybės susipažinti su:
–
2019 m. sausio 1 d. sprendimu ir jo priedais,
–
2018 m. lapkričio 30 d.–2019 m. sausio 2 d. laikotarpio dokumentais, kuriuose įtvirtinti kiti ECB dėl
Banca Carige
priimti sprendimai, įskaitant sprendimo dėl nuosavų lėšų perskaičiavimo plano su lentelėmis ir priedais projektą, ECB ir šios bendrovės valdybos arba vieno ar kelių jos narių susirašinėjimą, taip pat ECB ir šios bendrovės valdybos arba vieno ar kelių jos narių susirinkimų protokolus.
2019 m. vasario 14 d. ECB informavo ieškovę, kad dėl padidėjusio darbo krūvio remiantis Sprendimo 2004/258 7 straipsnio 3 dalimi atsakymo į paraišką dėl galimybės susipažinti su dokumentais terminas pratęstas 20 darbo dienų.
2019 m. vasario 17 d. ieškovė atsakė ECB ir teigė, kad jos paraiškos nagrinėjimo termino pratęsimas yra nesuderinamas su Sprendimo 2004/258 7 straipsnio 3 dalimi.
2019 m. vasario 19 d. ECB atsakė ieškovei, nurodydamas, kad Sprendimo 2004/258 7 straipsnio 3 dalimi remtasi siekiant pratęsti ieškovės paraiškos dėl galimybės susipažinti su dokumentais nagrinėjimo terminą, nes buvo gauta daug paraiškų dėl
Banca Carige
ir tuo pačiu klausimu buvo konsultuojamasi su Italijos banku.
2019 m. kovo 13 d. sprendimu ECB atmetė visą paraišką dėl galimybės susipažinti su dokumentais.
2019 m. balandžio 8 d. ieškovė ECB vykdomajai valdybai pateikė kartotinę paraišką pagal Sprendimo 2004/258 7 straipsnio 2 dalį; ji prašė peržiūrėti 2019 m. kovo 13 d. ECB sprendimą. Tačiau šioje kartotinėje paraiškoje ji neprašė leisti susipažinti su nuosavų lėšų perskaičiavimo planu su lentelėmis ir priedais, nes juos per tą laiką gavo iš
Banca Carige
laikinųjų administratorių.
Ieškovė pažymėjo, kad dokumento, pateikto kaip 2019 m. sausio 1 d. sprendimas, ištraukos buvo paskelbtos (nuotraukų pavidalu) vieno Italijos dienraščio leidėjo interneto svetainėje. Ji nurodė, kad jeigu šiose nuotraukose iš tikrųjų perteiktas minėtas sprendimas, jose esančių ištraukų nebegalima laikyti konfidencialiomis, nes nuo jų paskelbimo jos tapo viešos. Ji teigė, kad bet kuriuo atveju šiose ištraukose nebuvo jokios konfidencialios informacijos, nes visi jose esantys duomenys buvo pateikti informaciniuose dokumentuose, kuriuos
Banca Carige
paskelbė pagal reguliuojamose rinkose kotiruojamoms kredito įstaigoms taikomus teisės aktus.
Ieškovė taip pat pakartojo savo prašymą leisti susipažinti su visa prašomų dokumentų versija arba, nepatenkinus šio prašymo, nekonfidencialia versija, atsižvelgdama į internete jau paskelbtas 2019 m. sausio 1 d. sprendimo ištraukas ir nuo šio prašymo pateikimo praėjusį laiką, dėl kurio gali būti nebereikalaujama tam tikros informacijos konfidencialumo. Kiek tai susiję su ECB ir
Banca Carige
valdybos susirašinėjimu ir šių šalių susirinkimų protokolais, ji paprašė pateikti susirašinėjimų ir susirinkimų sąrašą, dalyvių pavardes ir bendrą šių susirašinėjimų ir susirinkimų turinio aprašymą.
2019 m. gegužės 3 d. ECB pranešė ieškovei, kad pagal Sprendimo 2004/258 8 straipsnio 2 dalį dėl ypač didelio darbo krūvio jis nusprendė pratęsti atsakymo į kartotinę paraišką terminą 20 darbo dienų.
2019 m. gegužės 29 d. raštu ECB pranešė, kad naujo termino, t. y. 2019 m. birželio 4 d., nebus laikomasi.
2019 m. birželio 12 d. ECB nusprendė atmesti visą kartotinę paraišką (toliau – ginčijamas sprendimas). Šiame sprendime iš esmės pakartoti 2019 m. kovo 13 d. ECB sprendime nurodyti motyvai.
Ginčijamas sprendimas
Ginčijamame sprendime ECB, atsižvelgdamas į ieškovės pateiktą paraišką dėl galimybės susipažinti su dokumentais, nustatė aštuonis dokumentus, juos suskirstė į keturias kategorijas:
–
2019 m. sausio 1 d. sprendimas,
–
nuosavų lėšų perskaičiavimo planas ir visi kiti rašytiniai sprendimai dėl
Banca Carige
, priimti nuo 2018 m. lapkričio 30 d. iki 2019 m. sausio 2 d.,
–
to paties laikotarpio ECB ir
Banca Carige
valdybos arba vieno ar kelių jos narių susirašinėjimas,
–
to paties laikotarpio ECB ir
Banca Carige
valdybos arba vieno ar kelių jo narių susirinkimų protokolai.
Atsisakymas leisti susipažinti su dokumentu, priskirtu prie pirmos kategorijos, t. y. 2019 m. sausio 1 d. sprendimu, grindžiamas išimtimi, nurodyta Sprendimo 2004/258 4 straipsnio 1 dalies c punkte; jame numatyta, kad „ECB nesuteikia galimybės susipažinti su dokumentais, dėl kurių atskleidimo nukentėtų <…> informacijos, kuri pagal Sąjungos teisę saugoma kaip tokia, konfidencialumo [apsauga]“.
ECB laikėsi nuomonės, kad Sprendimo 2004/258 4 straipsnio 1 dalies c punkte įtvirtinta bendroji konfidencialumo prezumpcija, taikoma visoms byloms, kurias apima jam patikėta rizikos ribojimu pagrįstos priežiūros užduotis.
Išvadą, kad egzistuoja ši bendroji konfidencialumo prezumpcija, ECB padarė dėl aplinkybės, kad Europos Sąjungos teisės aktų leidėjas nustatė taisykles, pagal kurias, pirma, visiems asmenims, dirbantiems arba dirbusiems rizikos ribojimu pagrįstos priežiūros institucijose, taikoma profesinė paslaptis ir, antra, reikalaujama, kad konfidenciali informacija, kurią šie asmenys gauna atlikdami savo funkcijas, būtų atskleidžiama tik santraukos ar apibendrinta forma, kad kredito įstaigos negalėtų būti identifikuotos. Šiuo klausimu jis nurodė 2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika (
OL L 287, 2013, p. 63
), 27 straipsnį, 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2002/87/EB ir panaikinamos direktyvos 2006/48/EB bei 2006/49/EB (
OL L 176, 2013, p. 338
), 53 ir paskesnius straipsnius bei Direktyvos 2014/59 84 straipsnį.
Remdamasis 2018 m. birželio 19 d. Sprendimu Baumeister (
C‑15/16
,
EU:C:2018:464
,
–
punktai) ECB nurodė, kad rizikos ribojimu pagrįstos priežiūros srityje pareiga saugoti konfidencialią informaciją turi būti suprantama ne kaip bendrojo skaidrumo principo išimtis, bet kaip bendroji taisyklė. Jo teigimu, šios taisyklės ir iš jų išplaukianti bendroji konfidencialumo prezumpcija užtikrina veiksmingą priežiūros veiklos vykdymą, nes tiek prižiūrimos įstaigos, tiek kompetentingos institucijos gali remtis tuo, kad pateikta iš esmės konfidenciali informacija nebus atskleista. Šis pasitikėjimas yra esminis, norint veiksmingai keistis informacija, o tai savo ruožtu yra labai svarbu siekiant užtikrinti, kad rizikos ribojimu pagrįstos priežiūros veikla būtų vykdoma sklandžiai.
Galiausiai ECB pažymėjo, kad šio sprendimo 20 punkte nurodytos taisyklės leidžia atskleisti konfidencialią informaciją tik tam tikrais aiškiai numatytais atvejais; prie jų nagrinėjamo prašymo negalima priskirti.
Atsisakymas leisti susipažinti su kitų trijų kategorijų dokumentais grindžiamas Sprendimo 2004/258 4 straipsnio 1 dalies c punkte numatyta išimtimi, siejama su nurodytąja to paties sprendimo 4 straipsnio 2 dalies pirmoje įtraukoje, kurioje numatyta, kad „ECB nesuteikia galimybės susipažinti su dokumentais, dėl kurių atskleidimo nukentėtų <…> komercinių fizinių arba juridinių asmenų interesų, įskaitant intelektinę nuosavybę, [apsauga]“.
Dėl Sprendimo 2004/258 4 straipsnio 2 dalies pirmos įtraukos ECB nurodė, kad dokumentų, gautų ar parengtų vykdant nuolatinę
Banca Carige
priežiūrą, pateikimas ieškovei galėjo pakenkti komerciniams šios bendrovės interesams, nes juose esanti informacija visuomenei nebuvo žinoma ir atspindėjo iš esmės šios bendrovės dabartinę komercinę padėtį.
Nenustatęs jokio viršesnio viešojo intereso, kuris pateisintų nurodytų dokumentų atskleidimą, ECB nusprendė taip pat atmesti paraišką dėl galimybės susipažinti su šiais dokumentais, konkrečiai ir individualiai neišnagrinėjęs kiekvieno iš jų.
Procedūra
2019 m. rugpjūčio 7 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo šį ieškovės ieškinį.
Tą pačią dieną Bendrojo Teismo kanceliarijai pateiktu atskiru dokumentu ieškovė paprašė, kad šis ieškinys būtų nagrinėjamas taikant pagreitintą procedūrą pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 152 straipsnį. 2019 m. rugpjūčio 20 d. ECB buvo įteiktas ieškinys ir prašymas taikyti pagreitintą procedūrą. 2019 m. rugsėjo 3 d. ECB pateikė savo pastabas dėl šio prašymo.
2019 m. rugsėjo 18 d. sprendimu Bendrasis Teismas (pirmoji kolegija) atmetė prašymą ieškinį nagrinėti taikant pagreitintą procedūrą. ECB buvo informuotas apie tai, kad pagal Procedūros reglamento 154 straipsnio 2 dalį terminas atsiliepimui į ieškinį pateikti, kuris prailginamas dešimties dienų terminu dėl nuotolių, pratęstas dar vienu mėnesiu.
Iš dalies pakeitus kolegijų sudėtį, teisėjas pranešėjas buvo paskirtas į ketvirtąją kolegiją, todėl ši byla buvo paskirta nagrinėti šiai kolegijai.
2019 m. lapkričio 6 d. ECB pateikė atsiliepimą į ieškinį.
2019 m. lapkričio 8 d. laišku, atsižvelgdamas į pavėluotą atsiliepimą į ieškinį, Bendrojo Teismo kancleris paprašė ieškovės pateikti pastabas dėl tolesnės proceso eigos.
2019 m. lapkričio 20 d. ieškovė pateikė savo pastabas dėl tolesnės proceso eigos ir remdamasi Procedūros reglamento 123 straipsnio 1 dalimi prašė Bendrojo Teismo patenkinti jos reikalavimus.
Ieškovės reikalavimai
Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
–
panaikinti ginčijamą sprendimą,
–
priteisti iš ECB bylinėjimosi išlaidas.
Ieškovė Bendrojo Teismo taip pat prašo pagal Procedūros reglamento 88 straipsnį imtis tyrimo priemonės dėl dokumentų, su kuriais ginčijamame sprendime buvo atsisakyta leisti susipažinti, pateikimo.
Dėl teisės
Pagal Procedūros reglamento 123 straipsnio 1 dalį, jeigu Bendrasis Teismas konstatuoja, kad atsakovas, kuris buvo tinkamai informuotas, per nustatytą terminą nepateikė atsiliepimo į ieškinį, ieškovas gali prašyti Bendrojo Teismo patenkinti jo reikalavimus.
Nagrinėjamu atveju ECB atsiliepimą į ieškinį pateikė 2019 m. lapkričio 6 d., t. y. praėjus septynioms dienoms nuo tos dienos, kai baigėsi Procedūros reglamento 154 straipsnio 2 dalyje nustatytas terminas.
Terminas atsiliepimui į ieškinį pateikti, kuris, jeigu Bendrasis Teismas būtų patenkinęs prašymą taikyti pagreitintą procedūrą, būtų suėjęs 2019 m. rugsėjo 30 d., baigėsi 2019 m. spalio 30 d., nes apskaičiuojant terminą atsiliepimui į ieškinį pateikti taikomas tik vienas terminas dėl nuotolių tuo atveju, kai atmetamas prašymas taikyti pagreitintą procedūrą (šiuo klausimu žr. 2017 m. birželio 7 d. Nutarties De Masi / Komisija,
T‑11/16
, nepaskelbta Rink.,
EU:T:2017:385
,
–
ir
punktus).
Taigi ECB nepateikė atsiliepimo į ieškinį per nustatytą terminą.
Kadangi ieškovė, kaip nurodyta šio sprendimo 32 punkte, prašė Bendrojo Teismo patenkinti jos reikalavimus, reikia taikyti Procedūros reglamento 123 straipsnio 3 dalį.
Pagal Procedūros reglamento 123 straipsnio 3 dalį Bendrasis Teismas patenkina ieškovo reikalavimus, nebent ieškinys akivaizdžiai nepriklauso Bendrojo Teismo jurisdikcijai ar yra akivaizdžiai nepriimtinas arba akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas.
Pirma, reikia pažymėti, kad, kaip matyti iš ieškinio, ieškovė Bendrojo Teismo prašo panaikinti jai skirtą ECB vykdomosios valdybos sprendimą, kuriuo patvirtinamas atsisakymas jai leisti susipažinti su prašomais dokumentais.
Pagal SESV 263 straipsnio pirmą pastraipą Europos Sąjungos Teisingumo Teismas prižiūri ECB aktų, galinčių turėti teisinių padarinių trečiosioms šalims, teisėtumą. Pagal to paties straipsnio ketvirtą pastraipą kiekvienas juridinis asmuo gali Teisingumo Teisme pareikšti ieškinį dėl jam skirtų aktų.
Beje, Sprendimo 2004/258 8 straipsnio 1 dalyje patvirtinama, kad visiško ar dalinio atsisakymo suteikti galimybę susipažinti su dokumentais atveju pareiškėjas gali pasinaudoti SESV 263 straipsnyje numatyta teisių gynimo priemone.
Be to, pagal SESV 256 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą Bendrojo Teismo jurisdikcijai priklauso kaip pirmajai instancijai nagrinėti ir spręsti SESV 263 straipsnyje nurodytus ieškinius, išskyrus tuos, kurie pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statutą yra palikti Teisingumo Teismui. Minėto statuto 51 straipsnyje išvardytos ieškinių kategorijos, kurias, nukrypstant nuo SESV 256 straipsnio 1 dalyje nustatytos taisyklės, nagrinėja tik Teisingumo Teismas. Reikia konstatuoti, kad šis ieškinys nepriklauso nė vienai iš šių kategorijų.
Tokiomis aplinkybėmis darytina išvada, kad Bendrasis Teismas nėra akivaizdžiai neturintis jurisdikcijos priimti sprendimą dėl šio ieškinio.
Antra, reikia pažymėti, kad ieškovė yra ginčijamo sprendimo, kuriuo atmesta jos pagal Sprendimo 2004/258 7 straipsnio 2 dalį pateikta kartotinė paraiška, adresatė.
Pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą kiekvienas asmuo gali pareikšti ieškinį dėl jam skirtų aktų. Vadinasi, ieškovė turi tiek
locus standi
, tiek suinteresuotumą pareikšti ieškinį dėl ginčijamo sprendimo (šiuo klausimu žr. 2001 m. balandžio 30 d. Nutarties British American Tobacco International (Holdings) / Komisija,
T‑41/00
,
EU:T:2001:125
,
punktą).
Tokiomis aplinkybėmis per SESV 263 straipsnio šeštoje pastraipoje nustatytą terminą pareikštas ieškinys negali būti laikomas akivaizdžiai nepriimtinu.
Trečia, reikia pažymėti, kad grįsdama ieškinį ieškovė nurodo du pagrindus, kiekvieną iš jų sudaro kelios dalys; jas išnagrinėjęs Bendrasis Teismas negali konstatuoti, kad ieškinys yra akivaizdžiai nepagrįstas.
Ieškinio pirmojo pagrindo pirmoje dalyje ieškovė visų pirma nesutinka su tuo, kad egzistuoja iš Sprendimo 2004/258 4 straipsnio 1 dalies c punkto išplaukianti bendroji prezumpcija, leidžianti ECB išsaugoti sprendimų taikyti kredito įstaigos laikinąjį administravimą konfidencialumą.
Šiuo klausimu ieškovė teisingai tvirtina, kad tokios bendrosios konfidencialumo prezumpcijos, kylančios iš Sprendimo 2004/258 straipsnio 1 dalies c punkto, buvimas iki šiol jurisprudencijoje nėra pripažintas ar patvirtintas.
Ieškinio antrojo pagrindo antroje dalyje ieškovė taip pat ginčija išvadas, kurias ECB padarė ginčijamame sprendime, remdamasis šio sprendimo 20 punkte minėtomis nuostatomis, susijusiomis su profesine paslaptimi ir konfidencialumu.
Remdamasi 2018 m. birželio 19 d. Sprendimu Baumeister (
C‑15/16
,
EU:C:2018:464
,
punktas) ieškovė teigia, kad šio sprendimo 20 punkte minėtų nuostatų negalima aiškinti kaip nustatančių ECB absoliučią konfidencialumo pareigą. Atvirkščiai, remiantis šiomis nuostatomis tam tikrais atvejais informacijos pateikimą galima pateisinti.
Galiausiai ieškinio pirmojo pagrindo antroje dalyje ieškovė nurodo, kad 2019 m. sausio 1 d. sprendimas, kurio turinys, ECB nuomone, jai negalėjo būti atskleistas dėl jo slaptumo, be abejonės, neleistinai paskelbtas (t. y. jo ištraukos) vieno Italijos dienraščio leidėjo interneto svetainėje.
Ieškovė teigia, kad išnagrinėjus paskelbtas 2019 m. sausio 1 d. sprendimo ištraukas galima konstatuoti, kad minėto sprendimo turinys nėra konfidencialus, nes susijęs su informacija, kurią
Banca Carige
, kaip reguliuojamose rinkose kotiruojama bendrovė, privalėjo paskelbti.
Anot ieškovės, ši aplinkybė turi įtakos pagal jurisprudenciją vertinant dėl atskleidimo kylančią riziką (2014 m. liepos 3 d. Sprendimo Taryba / in’t Veld,
C‑350/12 P
,
EU:C:2014:2039
,
punktas).
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, matyti, kad daugelis ieškovės pateiktų prieštaravimų negali būti laikomi akivaizdžiai teisiškai nepagrįstais.
Taigi Bendrasis Teismas, atsižvelgdamas į bylos medžiagą ir į tai, kas išdėstyta, konstatuoja, kad, pirma, jis nėra akivaizdžiai neturintis jurisdikcijos nagrinėti ieškinį ir, antra, ieškinys nėra nei akivaizdžiai nepriimtinas, nei akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas.
Taigi reikia patenkinti ieškovės reikalavimus, ir tam, kad būtų padaryta ši išvada, nereikia taikyti prašomos tyrimo priemonės.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį iš pralaimėjusios šalies priteisiamos bylinėjimosi išlaidos, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi ECB pralaimėjo bylą, iš jo priteisiamos bylinėjimosi išlaidos pagal ieškovės pateiktus reikalavimus.

Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (ketvirtoji kolegija)
nusprendžia:

1.
Panaikinti 2019 m. birželio 12 d. Europos Centrinio Banko (ECB) sprendimą LS/LdG/19/185, kuriuo atsisakyta leisti susipažinti su tam tikrais dokumentais, susijusiais su 2019 m. sausio 1 d. ECB valdančiosios tarybos sprendimu ECB-SSM-2019-ITCAR-11 taikyti
Banca Carige SpA
laikinąjį administravimą
.

2.
Priteisti iš ECB bylinėjimosi išlaidas.

Gervasoni
Nihoul
Martín y Pérez de Nanclares
Paskelbta 2020 m. birželio 25 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: italų.