CELEX: 62021TJ0222
Európai uniós védjegy
Törlési eljárás
Shoppi európai uniós ábrás védjegy
SHOPIFY korábbi európai uniós szóvédjegy
Viszonylagos kizáró ok
Az összetéveszthetőség hiánya
A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja és 53. cikke (1) bekezdésének a) pontja (jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja és 60. cikke (1) bekezdésének a) pontja)
A korábbi védjegy fokozott megkülönböztető képességének hiánya
Az Egyesült Királyságnak az Unióból és az Euratomból való kilépéséről (Brexit) szóló megállapodás

)
[omissis]
A jogkérdésről
[omissis]
A korábbi védjegy fokozott megkülönböztető képességéről
[omissis]
Először is, ami az Egyesült Királyság területére vonatkozó bizonyítékokat illeti, a megtámadott határozat 71–74. pontjában a fellebbezési tanács megállapította, hogy 2020. február 1‑jén az Egyesült Királyság az EUSZ 50. cikk értelmében kilépett az Unióból, és harmadik országgá vált. Bár az uniós jog az átmeneti időszakban továbbra is alkalmazandó az Egyesült Királyságban és annak területén, ez az átmeneti időszak 2020. december 31‑én lejárt, a Nagy‑Britannia és Észak‑Írország Egyesült Királyságának az Európai Unióból és az Európai Atomenergia‑közösségből való kilépéséről szóló megállapodás (
HL 2020. L 29., 7. o.
; a továbbiakban: kilépési megállapodás) 126. és 127. cikkének megfelelően. 2021. január 1‑jétől a védjegyekre vonatkozó uniós szabályozás már nem volt alkalmazandó az Egyesült Királyságra és annak területére, kivéve ha – és csak annyiban, amennyiben – a kilépési megállapodás kifejezetten előírta annak további alkalmazását. A fellebbezési tanács az EUIPO főigazgatójának az Egyesült Királyság Unióból való kilépésének az EUIPO gyakorlatának bizonyos vonatkozásaira gyakorolt hatásáról szóló, 2020. szeptember 10‑i 2/20. sz. közleményének 2. pontjára is hivatkozott.
A fellebbezési tanács ebből azt a következtetést vonta le, hogy az Egyesült Királyság tekintetében a jóhírnévre vagy fokozott megkülönböztető képességre vonatkozó bizonyítékok 2021. január 1‑jétől már nem voltak felhasználhatók valamely európai uniós védjegy oltalmának alátámasztására, és nem is járulhattak hozzá ahhoz, még akkor sem, ha e bizonyítékok 2021. január 1‑jénél korábban keletkeztek. Az ilyen védjegynek ugyanis az „Unióban” kellett a határozat meghozatalának időpontjában jóhírnévvel vagy fokozott megkülönböztető képességgel rendelkeznie (lásd még, a jóhírnevet illetően: 2/20. sz. közlemény 15. pontja). Ennélfogva, mivel a felperes ragaszkodott a korábbi védjegynek az Egyesült Királyságban fennálló fokozott megkülönböztető képességének elismeréséhez, a fellebbezési tanács úgy ítélte meg, hogy ez az elem nem releváns az előtte folyamatban lévő eljárás szempontjából.
A felperes azt állítja, hogy ha az az időpont, amikor a használat révén szerzett fokozott megkülönböztető képességet értékelni kell, a vitatott védjegy bejelentésének időpontja, azaz 2017. május 8‑a, az Egyesült Királyság ebben az időpontban még az Unió tagja volt, és az e területre vonatkozó bizonyítékokat tehát figyelembe kell venni. A tárgyaláson a felperes ezenfelül hivatkozott a 2022. március 16‑iNowhere kontra EUIPO – Ye (APE TEES) ítéletre (
T‑281/21
, fellebbezés alatt,
EU:T:2022:139
) is.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a 2019. október 17‑én elfogadott és 2020. február 1‑jén hatályba lépett kilépési megállapodás egy 2020. február 1‑jétől 2020. december 31‑ig terjedő átmeneti időszakot (a továbbiakban: átmeneti időszak) írt elő. Ezen átmeneti időszak lejárta óta az Egyesült Királyságnak az Unióból való kilépése, amelyet a köznyelvben „Brexitnek” neveznek, teljes joghatással bír.
A kilépési megállapodás 127. cikke úgy rendelkezik, hogy eltérő rendelkezés hiányában az átmeneti időszakban az uniós jogot továbbra is alkalmazni kell az Egyesült Királyság területén (2020. szeptember 23‑iBauer Radio kontra EUIPO – Weinstein [MUSIKISS] ítélet,
T‑421/18
,
EU:T:2020:433
,
32.
pont). Ezzel szemben, amint arra a fellebbezési tanács rámutatott, 2021. január 1‑jétől a védjegyekre vonatkozó uniós szabályozás már nem alkalmazandó az Egyesült Királyságra és annak területére, kivéve ha – és csak annyiban, amennyiben – a kilépésről rendelkező megállapodás kifejezetten előírja annak további alkalmazását.
A jelen ügyben nem vitatott, hogy a vitatott védjegy bejelentésének időpontja 2017. május 8‑a, vagyis az átmeneti időszak lejárta előtti időpont, a megtámadott határozat meghozatalának időpontja pedig 2021. február 18‑a, azaz az átmeneti időszak lejárta utáni időpont. Az ilyen ténybeli háttér egyértelműen eltér attól az esettől, amikor a megtámadott határozat meghozatalának időpontja megelőzi az említett lejáratot (lásd ebben az értelemben: 2021. október 6‑iIndo European Foods kontra EUIPO – Chakari [Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice] ítélet,
T‑342/20
, fellebbezés alatt,
EU:T:2021:651
,
22.
pont).
A Törvényszék ítélkezési gyakorlatából az következik, hogy törlési eljárás keretében a korábbi ipari tulajdonjog – többek között a védjegy – jogosultjának bizonyítania kell, hogy nem csupán a vitatott európai uniós védjegy bejelentésének vagy elsőbbsége igénylésének időpontjában áll fenn az a jogosultsága, hogy megtilthatja annak használatát, hanem abban az időpontban is, amikor az EUIPO a törlési kérelemről határoz (lásd ebben az értelemben: 2021. június 2‑iStyle & Taste kontra EUIPO – The Polo/Lauren Company [Pólójátékos ábrázolása] ítélet,
T‑169/19
,
EU:T:2021:318
,
29.
és
30.
pont). Ugyanez még inkább igaz a felszólalási eljárás keretében (2019. február 14‑iBeko kontra EUIPO – Acer [ALTUS] ítélet,
T‑162/18
, nem tették közzé,
EU:T:2019:87
,
–
43.
pont).
Ebből lényegében az következik, hogy ahhoz, hogy a korábbi védjegy Egyesült Királyságban történő használat révén szerzett fokozott megkülönböztető képességére vonatkozó bizonyítékok relevánsak legyenek a vitatott védjegy törlése iránti kérelem szempontjából, az szükséges, hogy az említett használatra még hivatkozni lehessen abban az időpontban, amikor az EUIPO a törlési kérelemről határoz.
Márpedig a jelen ügyben a megtámadott határozat meghozatalának időpontja, vagyis 2021. február 18‑a, későbbi, mint az átmeneti időszak lejárta.
Ennélfogva a fellebbezési tanács nem vehette figyelembe a korábbi védjegy Egyesült Királyságban történő használatát, amire a megtámadott határozat meghozatalának időpontjában már nem lehetett hivatkozni a beavatkozó felekkel szemben, és figyelmen kívül kellett hagynia a vonatkozó bizonyítékokat.
Ezenkívül az EUIPO‑hoz hasonlóan hangsúlyozni kell, hogy tekintettel a szellemi tulajdonjogok területiségének a 2017/1001 rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében kimondott alapelvére, az átmeneti időszak lejártát követően az Egyesült Királyságban nem merülhet fel ütközés a vitatott védjegy és a korábbi védjegy között, amelyek e területen már nem állnak oltalom alatt. A megtámadott határozat meghozatalának időpontjában az Egyesült Királyság közönsége már nem képezte részét az Unió érintett közönségének.
Végül, bár kétségtelen, hogy a korábbi védjegy fokozott megkülönböztető képességének értékelésénél figyelembe veendő időpont a vitatott védjegy bejelentésének napja (lásd: 2020. október 15‑iathlon custom sportswear ítélet,
T‑349/19
, nem tették közzé,
EU:T:2020:488
,
74.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat), ettől még a korábbi jog azon időpontban való tartós vagy további fennállására vonatkozó követelmény, amikor az EUIPO a törlési kérelemről határoz, olyan kérdést képez, amelyet az ilyen érdemi értékelést megelőzően lehet felvetni.
[omissis]

A fenti indokok alapján
A TÖRVÉNYSZÉK (kilencedik tanács)
a következőképpen határozott:

1)
A Törvényszék a keresetet elutasítja.

2)
A Törvényszék a Shopify Inc.‑et kötelezi a költségek viselésére.

Costeira
Kancheva
Zilgalvis
Kihirdetve Luxembourgban, a 2022. október 12‑i nyilvános ülésen.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: angol.
(
)	A jelen ítéletnek csak azok a pontjai kerülnek ismertetésre, amelyek közzétételét a Törvényszék hasznosnak tartja.