CELEX: 62015TJ0772
Konkurenca
Omejevalni sporazumi
Trg pogonov za optične diske
Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP
Tajni sporazumi glede razpisov za pogone za optične diske za prenosne računalnike in namizne računalnike
Pravica do obrambe
Obveznost obrazložitve
Načelo dobrega upravljanja
Globe
Enotna in trajajoča kršitev
Smernice iz leta 2006 o načinu določanja glob

)
Dejansko stanje
Iz Sklepa Komisije C(2015) 7135 final v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva AT.39639 – Pogoni za optične diske) (v nadaljevanju: izpodbijani sklep) v zvezi s tajnimi sporazumi glede razpisov za pogone za optične diske za prenosne računalnike in namizne računalnike, ki sta jih organizirala proizvajalca računalnikov, je razvidno, da je tožeča stranka, družba Quanta Storage, Inc., subjekt sektorja računalniških naprav za shranjevanje in opravlja dejavnosti raziskav in razvoja, zasnove, proizvodnje in dobave pogonov za optične diske (v nadaljevanju: POD). Ustanovljena je bila februarja 1999. Gre za delniško družbo, ki kotira na tajpejski borzi v Tajvanu (Republika Kitajska) (izpodbijani sklep, točka 23 obrazložitve).
Zadevna kršitev se nanaša na POD, ki se uporabljajo v osebnih računalnikih (namizni računalniki in prenosni računalniki) (v nadaljevanju: PC), ki sta jih proizvajali družbi Dell in Hewlett Packard (v nadaljevanju: HP). POD se uporabljajo tudi v mnogih drugih potrošniških napravah, kot so predvajalniki zgoščenk (v nadaljevanju: CD) ali digitalni videodiski (v nadaljevanju: DVD), igralne konzole in druge zunanje naprave (izpodbijani sklep, točka 28 obrazložitve).
POD, ki se uporabljajo v PC, se razlikujejo glede na velikost, mehanizme napajanja (reža ali pladenj) in vrste diskov, ki jih lahko predvajajo ali posnamejo. POD, ki se uporabljajo v PC, se lahko razdelijo na dve skupini: pogone polovične višine („half-height“, v nadaljevanju: HH) za namizne računalnike in tanke pogone za prenosne računalnike. V podskupino tankih pogonov so vključeni pogoni različnih mer. Glede na tehnično funkcijo obstajajo različne vrste pogonov HH in tankih pogonov (izpodbijani sklep, točka 29 obrazložitve).
Družbi Dell in HP sta najpomembnejši proizvajalki originalne opreme na svetovnem trgu PC. Družbi Dell in HP uporabljata običajne razpisne postopke, ki se izvajajo na svetovni ravni in med drugim vključujejo četrtletna pogajanja o ceni na svetovni ravni in globalnem obsegu nakupov z majhnim številom vnaprej izbranih dobaviteljev POD. Pri razpisih za POD, ki se niso nanašali na pričakovano povpraševanje za regije, ki vplivajo na globalni obseg nakupov, regionalna vprašanja praviloma niso igrala nobene vloge (izpodbijani sklep, točka 32 obrazložitve).
Razpisni postopki so vključevali zahteve za ponudbo, elektronske zahteve za ponudbo, spletna pogajanja, elektronske dražbe in dvostranska pogajanja (zunaj spleta). Po koncu razpisa sta stranki udeleženim dobaviteljem POD (vsem ali vsaj večini, razen če je bil vzpostavljen mehanizem za izključitev) dodelili količine glede na cene, ki so jih ti ponudili. Na primer, zmagovalna ponudba je prejela od 35 do 45 % skupne oddaje naročila za zadevno četrtletje, druga najboljša ponudba od 25 do 30 %, tretja 20 % itd. Te klasične razpisne postopke so skupine strank, odgovorne za razpise, uporabljale, da bi izvedle učinkovit razpis po konkurenčnih cenah. Za to so uporabljale vse mogoče prakse za spodbujanje cenovne konkurence med dobavitelji POD (izpodbijani sklep, točka 33 obrazložitve).
Družba Dell je razpise izvajala predvsem s spletnimi pogajanji. To pogajanje je lahko trajalo določen čas ali pa se je končalo po določenem obdobju, na primer 10 minut po zadnji ponudbi, če noben dobavitelj POD ni oddal nove ponudbe. V nekaterih primerih je lahko spletno pogajanje trajalo več ur, če je bilo oddajanje ponudb aktivnejše ali če je bilo trajanje spletnega pogajanja podaljšano, da bi dobavitelji POD še naprej oddajali ponudbe. Nasprotno, tudi če je bilo spletno pogajanje razpisano za nedoločen čas in je bilo odvisno od končne ponudbe, je lahko družba Dell v danem trenutku razglasila konec spletnega pogajanja. Družba Dell se je lahko odločila, da postopek „le uvrstitev“ spremeni v „slepi“ postopek. Družba Dell je lahko preklicala spletno pogajanje, če je razpis ali njegov rezultat štela za nezadovoljivega, in ga nadomestila z dvostranskimi pogajanji. Postopek spletnega pogajanja so nadzorovale odgovorne osebe družbe Dell, zadolžene za svetovne nakupe (izpodbijani sklep, točka 37 obrazložitve).
Glavna razpisna postopka, ki sta se uporabljala pri družbi HP, sta bila zahteve za ponudbo in elektronske zahteve za ponudbo. Oba postopka sta bila izvedena prek spleta z uporabo iste platforme. Prvič, zahteve za ponudbo so bile četrtletne. Združevale so spletna pogajanja in dvostranska pogajanja zunaj spleta, ki so bila razporejena skozi določeno obdobje, običajno dva tedna. Dobavitelji POD so bili povabljeni v odprt razpisni krog, da bi na spletni platformi ali po elektronski pošti oddali svojo ponudbo. Po poteku prvega kroga oddajanja ponudb se je družba HP sestala z vsakim udeležencem in začela pogajanja na podlagi ponudbe dobavitelja POD, da bi od vsakega dobavitelja dobila najboljšo ponudbo, ne da bi razkrila istovetnost ali ponudbo drugih dobaviteljev POD. Drugič, elektronske zahteve za ponudbo so bile ponavadi organizirane v obliki obrnjene dražbe. Pri teh so se ponudniki ob določenem času povezali s spletno platformo, prodaja na dražbi pa se je začela po ceni, ki jo je določila družba HP. Ponudniki, ki so oddajali postopoma znižane ponudbe, so bili o svoji uvrstitvi obveščeni vsakič, ko je bila predložena nova ponudba. Ob izteku dodeljenega časa je na dražbi zmagal dobavitelj POD, ki je vnesel najnižjo ponudbo, druga dobavitelja pa sta bila glede na svojo ponudbo uvrščena na drugo in tretje mesto (izpodbijani sklep, točke od 41 do 44 obrazložitve).
Upravni postopek
Komisija je 14. januarja 2009 prejela prošnjo za imuniteto na podlagi Obvestila o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah (
UL 2006, C 298, str. 17
, v nadaljevanju: obvestilo o prizanesljivosti), ki jo je vložila družba Philips. Ta prošnja je bila 29. januarja in 2. marca 2009 dopolnjena, da bi bili poleg družbe Philips vanjo vključeni tudi družba Lite-On in njuno skupno podjetje Philips & Lite-On Digital Solutions Corporation (v nadaljevanju: PLDS) (izpodbijani sklep, točka 54 obrazložitve).
Komisija je 29. junija 2009 podjetjem, ki delujejo v sektorju POD, poslala zahtevo po informacijah (izpodbijani sklep, točka 55 obrazložitve).
Komisija je 30. junija 2009 družbam Philips, Lite-On in PLDS odobrila pogojno imuniteto (izpodbijani sklep, točka 56 obrazložitve).
Komisija je 18. julija 2012 na trinajst dobaviteljev POD, med njimi tudi na tožečo stranko, naslovila obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah (v nadaljevanju: obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah). Navedla je, da so te družbe kršile člen 101 PDEU in člen 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (Sporazum EGP), ker so bile udeležene v kartelu v zvezi s POD, ki je trajal od 5. februarja 2004 do 29. junija 2009 in je zajemal uskladitev ravnanja glede razpisov, ki sta jih organizirali proizvajalki računalnikov, družbi Dell in HP.
Tožeča stranka je 26. oktobra 2012 v odgovor na obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah predložila pisne pripombe.
Družba Dell je 23. novembra 2012 odgovorila na zahtevo po informacijah, ki ji jo je poslala Komisija (izpodbijani sklep, točka 61 obrazložitve).
Dne 29. in 30. novembra 2012 je potekalo ustno zaslišanje, na katerem so sodelovali vsi naslovniki obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah (izpodbijani sklep, točka 60 obrazložitve).
Komisija je 14. decembra 2012 od vseh naslovnikov obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah zahtevala, naj predložijo upoštevne dokumente, ki so jih prejeli od družb Dell in HP. Ti naslovniki so ugodili tej zahtevi in vsak od njih je imel dostop do odgovorov, ki so jih predložili drugi dobavitelji POD (izpodbijani sklep, točka 62 obrazložitve).
Komisija je tožeči stranki 13. marca 2015 posredovala nekatere dokumente, ki jih je prejela od družb Dell in HP, in jo pozvala, naj predloži svoje pripombe, kar je tožeča stranka storila z dopisom z dne 27. marca 2015.
Tožeča stranka je 9. junija 2015 pooblaščencu Komisije za zaslišanje pisala, naj potrdi, da je Komisija od družb Dell in HP zahtevala dokaze o tem, da sta ti podjetji svojim dobaviteljem predložili informacije glede njihovih konkurentov. Pooblaščenec Komisije za zaslišanja je v odgovoru z dne 23. junija navedel, da Komisija zadevnima podjetjema ni poslala tovrstne zahteve.
Komisija je 3. junija 2015 tožeči stranki poslala dopis o ugotovljenih dejstvih in pojasnila, kako namerava uporabiti te dokumente.
Komisija je 21. oktobra 2015 sprejela izpodbijani sklep.
Izpodbijani sklep
Komisija je v izpodbijanem sklepu ugotovila, da so udeleženci kartela vsaj od 23. junija 2004 do 25. novembra 2008 usklajevali svoje konkurenčno ravnanje. Pojasnila je, da je to usklajevanje potekalo prek omrežja vzporednih dvostranskih stikov. Navedla je, da so udeleženci kartela skušali prilagoditi svoje količine na trgu in zagotoviti, da cene ostanejo na višji ravni, kot bi bile brez teh dvostranskih stikov (izpodbijani sklep, točka 67 obrazložitve).
Komisija je v izpodbijanem sklepu pojasnila, da se je usklajevanje med udeleženci kartela nanašalo na račune strank družb Dell in HP, ki sta najpomembnejši proizvajalki originalne opreme na svetovnem trgu PC. Po ugotovitvah Komisije sta družbi Dell in HP poleg dvostranskih pogajanj s svojimi dobavitelji POD uporabljali tudi standardizirane razpisne postopke, ki so potekali vsaj na vsake tri mesece. Poudarila je, da so člani kartela svojo mrežo dvostranskih stikov uporabljali za manipulacijo teh razpisnih postopkov, s čimer so ovirali poskuse svojih strank, da spodbujajo cenovno konkurenco (izpodbijani sklep, točka 68 obrazložitve).
Po navedbah Komisije je redna izmenjava informacij članom kartela med drugim omogočila zelo natančno poznavanje namer svojih konkurentov, še preden bi se ti vključili v razpisni postopek, in zato predvidevanje njihove konkurenčne strategije (izpodbijani sklep, točka 69 obrazložitve).
Komisija je dodala, da so si člani kartela v rednih časovnih presledkih izmenjavali informacije o cenah glede konkretnih računov strank in s ceno nepovezane informacije, kot so obstoječa proizvodnja in dobavne zmogljivosti, stanje zalog, položaj glede kvalifikacije, datum uvedbe novih proizvodov ali izboljšav. Poudarila je, da so dobavitelji POD poleg tega spremljali končne rezultate končanih razpisnih postopkov, to je doseženo uvrstitev, ceno in količino (izpodbijani sklep, točka 70 obrazložitve).
Komisija je tudi navedla, da so dobavitelji, čeprav so vedeli, da morajo svoje stike ohraniti tajne pred strankami, za medsebojne stike uporabljali sredstva, za katera so šteli, da so dovolj primerna za dosego želenega rezultata. Poleg tega je pojasnila, da je leta 2003, potem ko je bil razkrit kupcu, spodletel poskus, da bi sklicali sestanek za organizacijo rednih večstranskih sestankov med dobavitelji POD. Po navedbah Komisije je namesto tega prihajalo do dvostranskih stikov, predvsem v obliki telefonskih klicev in včasih tudi prek elektronskih sporočil, vključno z zasebnimi naslovi elektronske pošte (hotmail) in storitvami takojšnjega sporočanja, ali na sestankih, predvsem na ravni globalnih upraviteljev računov (izpodbijani sklep, točka 71 obrazložitve).
Komisija je ugotovila, da so imeli udeleženci kartela redne stike in da so stiki, predvsem prek telefona, postali pogostejši v času razpisnih postopkov, med katerimi je med nekaterimi dvojicami udeležencev kartela prihajalo do več klicev dnevno. Pojasnila je, da so bili običajno stiki med nekaterimi dvojicami udeležencev kartela znatno pogostejši kot med nekaterimi drugimi (izpodbijani sklep, točka 72 obrazložitve).
Komisija je za določitev zneska globe, naložene tožeči stranki, uporabila Smernice o načinu določanja glob v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe (ES) št. 1/2003 (
UL 2006, C 210, str. 2
, v nadaljevanju: Smernice o načinu določanja glob).
Najprej, Komisija je za določitev osnovnega zneska globe štela, da je ob upoštevanju precejšnjih razlik v trajanju udeležbe dobaviteljev in da bi se bolje odražal dejanski vpliv kartela, ustrezno uporabiti letno povprečje, izračunano na podlagi dejanske vrednosti prodaje podjetij v celotnih koledarskih mesecih njihove udeležbe pri kršitvi (izpodbijani sklep, točka 527 obrazložitve).
Komisija je tako pojasnila, da je bila vrednost prodaje izračunana na podlagi prodaje POD za prenosne in namizne računalnike, ki je bila zaračunana subjektom družb HP in Dell z območja EGP. Komisija je pojasnila, da je upoštevana letna prodaja glede tožeče stranke vključevala tudi prodajo POD družbi Sony Optiarc, ki so bili namenjeni za prenosne in namizne računalnike družb HP in Dell (izpodbijani sklep, točki 528 in 529 obrazložitve).
Komisija je poleg tega štela, da bo, ker se je protikonkurenčno ravnanje glede družbe HP začelo pozneje in da bi se upošteval razvoj kartela, upoštevno vrednost prodaje izračunala ločeno za družbo HP in za družbo Dell ter da bo glede na trajanje uporabila množilna količnika (izpodbijani sklep, točka 530 obrazložitve).
Dalje, Komisija je odločila, da – ker spadajo sporazumi o usklajevanju cen že po svoji naravi med najhujše kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP ter ker je bil s kartelom zajet vsaj EGP – bo odstotek, uporabljen iz naslova teže kršitve, v obravnavani zadevi znašal 16 % za vse naslovnike izpodbijanega sklepa (izpodbijani sklep, točka 544 obrazložitve).
Nazadnje je Komisija navedla, da se je ob upoštevanju okoliščin primera odločila, da bo za odvračanje dodala dodatni znesek v višini 16 % (izpodbijani sklep, točki 554 in 555 obrazložitve).
V izreku izpodbijanega sklepa je v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, navedeno:
„Člen 1
Naslednja podjetja so kršila člen 101 PDEU in člen 53 Sporazuma EGP, ker so v navedenih obdobjih sodelovala pri enotni in trajajoči kršitvi, sestavljeni iz več ločenih kršitev, v sektorju pogonov za optične diske, ki zajema celoten EGP, in ki je zajemala dogovore o usklajevanju cen:
[…]
(h)
[tožeča stranka] od 14. februarja 2008 do 28. oktobra 2008, za usklajevanje glede družb Dell in HP.
Člen 2
Zaradi kršitve iz člena 1 se naložijo te globe:
[…]
(h)
[tožeči stranki]: 7.146.000 EUR“.
Postopek in predlogi strank
Tožeča stranka je v sodnem tajništvu Splošnega sodišča 29. decembra 2015 vložila to tožbo.
Komisija je 29. aprila 2016 vložila odgovor na tožbo.
Splošno sodišče (peti senat) je na predlog sodnika poročevalca odločilo, da začne ustni del postopka.
Stranki sta na obravnavi 2. maja 2018 ustno podali navedbe in odgovorili na vprašanja Splošnega sodišča.
Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
–
izpodbijani sklep razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša nanjo;
–
podredno, zniža znesek globe, ki ji je bila naložena;
–
Komisiji naloži plačilo stroškov;
Komisija Splošnemu sodišču predlaga, naj:
–
tožbo zavrne;
–
znesek globe, naložene tožeči stranki, določi na 7.186.000 EUR;
–
tožeči stranki naloži plačilo stroškov.
Pravo
Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov. Prvi se nanaša na kršitev pravice do obrambe, obveznosti obrazložitve in pravice do dobrega upravljanja, drugi na očitno napačno uporabo prava in kršitev obveznosti obrazložitve zaradi razhajanja med izrekom izpodbijanega sklepa in razlogovanjem Komisije glede trajanja kršitve v zvezi z družbo HP, tretji na neobstoj dokaza in nezadostno obrazložitev glede sodelovanja tožeče stranke pri enotni in trajajoči kršitvi, četrti na nepristojnost Komisije za uporabo člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP ter peti na napačno ugotovljeno dejansko stanje in napačno uporabo prava pri izračunu zneska globe in kršitev obveznosti obrazložitve.
Najprej je treba preučiti četrti tožbeni razlog, ki se nanaša na nepristojnost Komisije za uporabo člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP, nato pa druge tožbene razloge po vrstnem redu, kakor so bili navedeni.
[…]
Peti tožbeni razlog: napačna ugotovitev dejanskega stanja in napačna uporaba prava glede določitve zneska globe ter kršitev obveznosti obrazložitve
[…]
Predlog Komisije za zvišanje zneska globe
Komisija v odgovoru na tožbo pojasnjuje, da se je odločila, da za izračun zneska globe, ki naj se naloži tožeči stranki, izključi celotno prodajo POD, vgrajenih v strežnike, družbama Dell in HP. Komisija naj bi ta odbitek utemeljila na ocenah, ki ji jih je predložila tožeča stranka in po katerih je vsaj pri 10 % njene prodaje POD šlo za POD, ki jih je družba Dell vgradila v strežnike. Takoj po sprejetju izpodbijanega sklepa pa naj bi družba Dell Komisiji predložila natančne podatke, po katerih naj bi do take vgradnje prišlo pri manj kot 1 % POD. Nazadnje, globa, naložena tožeči stranki v izpodbijanem sklepu, naj bi bila za 40.000 EUR nižja od globe, ki bi ji morala biti naložena na podlagi pravilne vrednosti prodaje. Komisija zato Splošnemu sodišču predlaga, naj zaradi ustreznega sankcioniranja tožeče stranke za njeno kršitev in zagotovitve enakega obravnavanja naslovnikov izpodbijanega sklepa uporabi svojo neomejeno sodno pristojnost in globo, naloženo tožeči stranki, določi v znesku 7.186.000 EUR.
Tožeča stranka prereka trditve Komisije.
Opozoriti je treba, da je Splošno sodišče v okviru neomejene sodne pristojnosti, ki jo ima na podlagi člena 261 PDEU in člena 31 Uredbe št. 1/2003, pristojno za presojo primernosti višine glob. V okviru svoje neomejene sodne pristojnosti sodišče Unije namreč ni omejeno, kot je določeno s členom 264 PDEU, na razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa, ampak lahko tudi spremeni sankcijo, naloženo s tem sklepom (glej sodbo z dne 8. oktobra 2008, Schunk in Schunk Kohlenstoff-Technik/Komisija,
T‑69/04
,
EU:T:2008:415
, točka
in navedena sodna praksa).
Kot poudarja Komisija, lahko sodišče Unije poleg nadzora zakonitosti sankcije presojo Komisije nadomesti s svojo in zato razveljavi, zniža ali zviša naloženo globo ali periodično denarno kazen (glej sodbo z dne 8. oktobra 2008, Schunk in Schunk Kohlenstoff-Technik/Komisija,
T‑69/04
,
EU:T:2008:415
, točka
in navedena sodna praksa).
V teh okoliščinah so sicer tožeče stranke tiste, ki najpogosteje predlagajo, naj sodišče uporabi svojo neomejeno sodno pristojnost, tako da zmanjša globo, vendar pa nič ne nasprotuje temu, da lahko tudi Komisija sodišču Unije predloži vprašanje višine globe in predlaga njeno povečanje (sodba z dne 8. oktobra 2008, Schunk in Schunk Kohlenstoff-Technik/Komisija,
T‑69/04
,
EU:T:2008:415
, točka
).
Zato mora Splošno sodišče ob sprejetju odločitve v okviru svoje neomejene sodne pristojnosti presoditi, ali je bila tožeči stranki naložena globa, katere višina pravilno izraža težo zadevne kršitve (glej sodbo z dne 27. septembra 2012, Shell Petroleum in drugi/Komisija,
T‑343/06
,
EU:T:2012:478
, točka
in navedena sodna praksa).
Nazadnje, kot v odgovoru na tožbo opozarja Komisija, zneska globe ni mogoče ohraniti, če je bil ta določen ob upoštevanju vsebinsko napačnega dejstva (glej sodbo z dne 7. junija 2011, Arkema France in drugi/Komisija,
T‑217/06
,
EU:T:2011:251
, točka
in navedena sodna praksa).
V obravnavani zadevi je tožeča stranka svojo oceno Komisiji predložila zlasti z elektronskim sporočilom z dne 28. septembra 2015. Družba Dell pa je svojo oceno predložila v elektronskem sporočilu z dne 21. oktobra 2015, to je dan, na katerega je Komisija sprejela izpodbijani sklep.
V zvezi s tem je treba opozoriti, da je glede na splošna pravila v zvezi z dokazi verodostojnost oziroma dokazna vrednost dokumenta odvisna od njegovega izvora, okoliščin njegovega nastanka, njegovega naslovnika in njegove vsebine (sodba z dne 12. decembra 2014, Eni/Komisija,
T‑558/08
,
EU:T:2014:1080
, točka
in navedena sodna praksa).
Najprej je treba ugotoviti, da je bila tako ocena tožeče stranke kot ocena družbe Dell predložena v navadnem elektronskem sporočilu brez podpisa in brez navedbe imena oseb, odgovornih za ocene, ki je bilo poslano v odgovor na elektronska sporočila Komisije.
Dalje je treba poudariti, da čeprav je bilo v elektronskem sporočilu družbe Dell v utemeljitev ugotovitve, da je ta družba v strežnike vgradila manj kot 1 % POD, navedeno, da je ta odstotek znašal 0,4 % na podlagi prihodkov, 0,5 % na podlagi stroškov in 0,7 % na podlagi količine, v njem ni bilo podano nobeno pojasnilo glede metode izračuna, po kateri je prišla do tega odstotka.
V elektronskem sporočilu tožeče stranke pa je bilo navedeno le, da je družba Dell v strežnike vgradila vsaj 10 % njenih POD, vendar tudi to ni vsebovalo pojasnila glede uporabljene metode.
Zato, čeprav se lahko zdi ocena, ki jo je predložila družba Dell, bolj utemeljena, ni dovolj zanesljiva, da bi se z gotovostjo dokazalo, da je ocena, ki jo je prvotno podala tožeča stranka, vsebinsko napačno dejstvo v smislu sodbe z dne 7. junija 2011, Arkema France in drugi/Komisija (
T‑217/06
,
EU:T:2011:251
, točka
). Dvom mora zato biti v korist tožeče stranke.
Zato je treba predlog Komisije za zvišanje zneska globe zavrniti.
[…]

Iz teh razlogov je
SPLOŠNO SODIŠČE (peti senat)
razsodilo:

1.
Tožba se zavrne.

2.
Predlog Evropske komisije za zvišanje globe, naložene družbi Quanta Storage, Inc., se zavrne.

3.
Družba Quanta Storage nosi svoje stroške in štiri petine stroškov Komisije.

Gratsias
Labucka
Ulloa Rubio
Razglašeno na javni obravnavi v Luxembourgu, 12. julija 2019.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: angleščina.
(
)	Navedene so le točke zadevne sodbe, za katere Splošno sodišče meni, da je njihova objava koristna.