CELEX: 62017CJ0229
Преюдициално запитване
Околна среда
Система за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Европейския съюз
Безплатно разпределяне на квоти
Директива 2003/87/ЕО
Член 10а
Приложение I
Решение 2011/278/ЕС
Приложение I, точка 2
Определяне на продуктовите показатели
Производство на водород
Системни граници на продуктовия показател за водород
Сепарация на водорода в поток от обогатен газ, който вече съдържа водород

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на Директива 2003/87/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (
ОВ L 275, 2003 г., стр. 32
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78), изменена с Директива 2009/29/EО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. (
ОВ L 140, 2009 г., стр. 63
) (наричана по-нататък „Директива 2003/87“), на Решение 2011/278/EС на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87 (
ОВ L 130, 2011 г., стр. 1
) и на Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 година относно националните мерки за изпълнение за преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87 (
ОВ L 240, 2013 г., стр. 27
), изменено с Решение (ЕС) 2017/126 на Комисията от 24 януари 2017 г. (
ОВ L 19, 2017 г., стр. 93
) (наричано по-нататък „Решение 2013/448“).
Запитването е отправено в рамките на спор между Evonik Degussa GmbH и Bundesrepublik Deutschland (Федерална република Германия) по повод отказа на компетентната национална администрация да му предостави безплатни квоти за емисии на парникови газове (наричани по-нататък „квотите“) за дейността му, при която извършва процес на сепарация на водород от поток от обогатен газ, който вече съдържа водород.
Правна уредба
Директива 2003/87
Съображение 8 от Директива 2003/87 гласи:
„При разпределянето на квотите държавите членки трябва да вземат предвид възможностите за намаляване на емисиите чрез дейности, насочени към промишлените процеси“.
Член 1, първа алинея от тази директива предвижда:
„С настоящата директива се въвежда схема за търговия с квоти […], за да се стимулира намаляването на емисии на парникови газове по икономичен и икономически ефективен начин“.
Член 2 от тази директива е озаглавен „Обхват“ и параграф 1 от него гласи:
„Настоящата директива следва да се прилага спрямо емисии от дейностите, изброени в приложение I, и парниковите газове, изброени в приложение II“.
Член 3 от същата директива определя в буква б) понятието „емисии“ като „отделянето на парникови газове в атмосферата от източници в инсталация или отделянето от въздухоплавателни средства, извършващи авиационна дейност, включена в списъка в приложение I, на определените по отношение на тази дейност газове“, а в буква д) определя понятието „инсталация“ като „стационарно техническо съоръжение за осъществяване на една или повече от дейностите, изброени в приложение I, както и всякакви други дейности, пряко отнасящи се до тях, които имат техническа връзка с дейностите, осъществявани на този обект и които биха могли да повлияят върху емисиите и замърсяването“.
Член 10а, параграф 1 от Директива 2003/87 гласи:
„До 31 декември 2010 г. Комисията приема напълно хармонизирани мерки по изпълнението на общностно равнище за разпределението на квоти, посочени в параграфи 4, 5, 7 и 12, включително необходимите разпоредби за хармонизирано прилагане на параграф 19.
Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива, чрез допълването ѝ, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 23, параграф 3.
Доколкото е възможно, посочените в първа алинея мерки определят ex ante параметри, валидни за цялата Общност, за да се осигури провеждането на разпределението по начин, който да насърчи намаляването на емисиите на парникови газове и енергийноефективните техники, като се вземат предвид най-ефективните техники, заместителите, алтернативните производствени процеси, високоефективното комбинирано производство на енергия, ефикасното в енергийно отношение използване на отпадни газове, използването на биомаса и улавянето и съхранението на CO
, когато са налице съответни съоръжения, и не предвижда стимули за повишаване на емисиите.
По принцип за всеки отрасъл и подотрасъл параметрите се изчисляват въз основа на продуктите, а не на суровините, така че да се постигнат максимални икономии от гледна точка на емисиите на парникови газове и енергийната ефективност в рамките на всеки производствен процес в дадения отрасъл или подотрасъл.
[…]“.
Приложение I към тази директива съдържа таблица, в която са изброени категориите дейности, за които тя се прилага. Сред тези дейности е „производството на водород (H
) и синтетичен газ чрез реформинг или частично окисляване, с производствен капацитет, превишаващ 25 тона дневно“.
Директива 2009/29
Съгласно съображение 8 от Директива 2009/29:
„[…] Освен това следва да се гарантира по-добра предвидимост и да се разшири обхватът на схемата с прибавянето на нови отрасли и газове както с цел подобряване на информацията за цената на въглерода, което да доведе до необходимите инвестиции, така и с цел предлагане на нови възможности за намаляване на емисиите, което ще доведе до понижаване на разходите и повишаване на ефикасността на схемата“.
Решение 2011/278
Съображения 1, 2, 4, 5 и 8 от Решение 2011/278 гласят следното:
„(1)
В член 10а от [Директива 2003/87] е формулирано изискване, че чрез обхващащи цялата Общност и напълно хармонизирани приложни мерки по отношение на разпределянето на безплатните квоти за емисии следва, доколкото е възможно, да бъдат определени предварително зададени показатели (ex-ante benchmarks), за да се осигури провеждането на безплатното разпределяне на квотите по начин, който да насърчи намаляването на емисиите на парникови газове и прилагането на енергийно ефективни начини на работа […]. Разпределянето на квотите трябва да бъде направено преди началото на съответния период на търгуване, така че да се даде възможност за добро функциониране на пазара.
(2)
При дефиниране на принципите за определяне на ex-ante показатели за отделните отрасли и подотрасли, отправна точка следва да бъдат средните работни показатели за емисиите на най-ефективните 10 % от инсталациите в даден отрасъл или подотрасъл в ЕС за периода 2007—2008 г. Показателите следва да се изчисляват по-скоро за видове продукти, а не на база на входящите суровини и енергия — с оглед постигането на максимални намаления на емисиите на парникови газове и подобрения на енергийната ефективност в рамките на всеки производствен процес в дадения отрасъл или подотрасъл.
[…]
(4)
Доколкото това бе възможно, Комисията разработи показатели за продуктите, както и за търгуваните между инсталациите междинни продукти, които се произвеждат при дейностите по приложение I към Директива [2003/87]. […]
(5)
Комисията прецени, че определянето на показател за даден продукт е възможно в тези случаи, при които — имайки предвид сложността на производствените процеси — съществуват определения и класификации, даващи възможност за верификация на производствените данни и за еднакво прилагане на продуктовия показател в целия Европейски съюз за целите на разпределянето на квоти за емисии. Не е правено каквото и да е разграничаване на база на географското разположение или на използваните технологии, суровини или горива, за да не се изкривява картината на „въглеродната“ ефективност в икономиката на Европейския съюз като цяло, както и за да се засили хармонизацията при преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии.
[…]
(8)
[…] Също така, в съответствие с член 10а, параграф 1 от Директива [2003/87], за всички отрасли, за които има посочен показател в приложение I, Комисията проведе анализи — въз основа на получена от различни източници допълнителна информация, както и въз основа на специализирано проучване за най-ефективните техники и за потенциала за намаление на емисиите на европейско и международно ниво […]“.
Член 1 от това решение предвижда:
„В настоящото решение са формулирани валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно Директива [2003/87] в периода от 2013 г. нататък“.
Член 3 от посоченото решение предвижда:
„За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
[…]
б)
„подинсталация с продуктов показател“ („product benchmark sub-installation“) се определя от входящите и изходящите потоци и съответните емисии, свързани с производството на даден продукт, за който е формулиран показател в приложение I;
в)
„подинсталация с топлинен показател“ („heat benchmark subinstallation“) се определя от входящите и изходящите потоци и съответните емисии, които не са обхванати от подинсталация с продуктов показател и са свързани с производство или получаване от друга инсталация или обект, попадаща/попадащ в обхвата на Европейската схема за търговия с емисии (или и производство, и получаване) на измерима топлинна енергия в границите на инсталацията, ако тази измерима топлинна енергия:
–
се използва за производството на продукти, за получаване на механична енергия (но не и механична енергия, използвана за електропроизводство), за отопление или охлаждане (но не и за електропроизводство), или
–
се подава на друга инсталация или обект, която/който е извън рамките на Европейската схема за търговия с емисии, но не и ако топлинната енергия се подава за производство на електроенергия.
[…]“.
Съгласно член 10 от Решението:
„1.   Въз основа на данните, събрани съгласно член 7, държавите членки трябва да изчисляват за всяка година броя на квотите за емисии, разпределяни безплатно в периода от 2013 г. нататък на всяка работеща инсталация на тяхна територия, в съответствие с посоченото в параграфи 2—8.
2.   За целите на това изчисляване държавите членки трябва първо да определят предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии поотделно за всяка подинсталация, както следва:
а)
за всяка подинсталация с продуктов показател — предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година се определя от стойността на този продуктов показател, посочена в приложение I, умножена по съответното историческо равнище на активност, отнасящо се за продукта;
[…]“.
Точка 2 от приложение I към Решение 2011/278 е озаглавена „Определения на продуктовите показатели и дефиниране на границите на съответните системи, с отчитане на заменяемост между ползването на гориво и на електроенергия“. Продуктовият показател за водорода е определен, както следва:
Tочка 3 от приложение I към Решението определя топлинните и горивните показатели, както следва:
Решение 2013/448
Съгласно съображение 13 от Решение 2013/448:
„Комисията отбелязва, че в Решение [2011/278], са предвидени продуктови показатели за целите на разпределянето на квоти за емисии, като се вземат предвид определенията за продуктите и сложността на производствените процеси, което дава възможност за проверка на производствените данни и за еднакво прилагане на продуктовите показатели в целия Съюз. Във връзка с прилагането на продуктовите показатели инсталациите се разделят на подинсталации: подинсталацията с продуктов показател се определя като съвкупност от входящите потоци, изходящите потоци и съответните емисии, свързани с производството на даден продукт, за който е формулиран показател в приложение I към Решение [2011/278]. По този начин са въведени показатели за продукти, а не за процеси. […]“.
Спорът в главното производство и преюдициалните въпроси
Жалбоподателят експлоатира инсталация за производство на водород в промишлен парк в Марл (Германия), където се намират предприятия на химическата промишленост и техните инсталации. За производството на чист водород Evonik Degussa използва различни промишлени процеси. Един от тези процеси се захранва с поток от „обогатен газ“, който е съставен от отпадни газове, отделяни от различни инсталация в промишления парк. Обогатеният газ съдържа около 85 % до 95 % водород, но и въглероден оксид, въглероден диоксид и газообразни въглеводороди.
Evonik Degussa извършва хидрогениране на обогатения газ и след това процедура на адсорбция при променливо налягане. По този начин отделя водорода от другите вещества, съдържащи се в обогатения газ, за да получи накрая газ с обемен дял водород от най-малко 99,95 %.
С решение от 17 февруари 2014 г. германските органи предоставят на Evonik Degussa квоти за периода на разпределяне 2013—2020 г. В решението се уточнява, че при разпределянето дейността по извличането на водород от обогатен газ не е взета предвид.
С решение от 25 август 2015 г. германските органи потвърждават първоначалното решение по-специално с мотива, че тъй като водородът вече присъства в потоците обогатен газ, той не е в резултат от производство на Evonik Degussa. Системните граници на продуктовия показател за водород, съдържащ се в точка 2 от приложение I към Решение 2011/278, които позволяват да се определят квотите, подлежащи на разпределяне, се отнасят само до водород, произведен чрез реформинг, частично окисляване, конверсия на въглероден оксид или други процеси на конверсия във водород.
В жалбата, подадена срещу това решение пред запитващата юрисдикция — Verwaltungsgericht Berlin (Административен съд Берлин, Германия), Evonik Degussa по същество поддържа, че производството на водород чрез пречистване на обогатени газове следва да се вземе предвид при разпределянето на квоти. В това отношение дружеството се позовава по-конкретно на текста за продуктовия показател за водорода и на определението на този продукт, съдържащи се в точка 2 от приложение I към Решение 2011/278. Всъщност от това определение не следвало, че за да може да се вземе предвид като „водород“ по смисъла на този показател, е необходимо съответният газ да не възниква в резултат от процес на адсорбция или пречистване, а да бъде непосредствен резултат от химична реакция.
Това тълкуване се подкрепяло от съображение 13 от Решение 2013/448 и съображение 5 от Решение 2011/278, от които следвало, че продуктовите показатели се определят за определен продукт, а не в зависимост от процесите, използвани за получаването му. Също така в документ, издаден от службите на Европейската комисия, се посочвало, че процесите на адсорбция и пречистване на газове са в системните граници, определени за продуктовия показател за водород по точка 2 от приложение I към Решение 2011/278. Поради това технологията на адсорбция с промяна в налягането, използвана от Evonik Degussa за извличане на водорода, съдържащ се в смес от обогатен газ, би следвало да се квалифицира като процес, подобен на химичния синтез на водорода.
Освен това през целия процес на производство на водород, този елемент вече присъствал в изходните химични вещества. Това обаче не изключвало разпределянето на квоти за производство на водород, тъй като за прилагането на съответния продуктов показател от значение бил само чистия продукт, така че не било възможно дублирано разпределяне за входящия продукт, по-конкретно обогатения газ, и за изходящия продукт, а именно водорода.
Според запитващата юрисдикция подадената от Evonik Degussa жалба повдига по същество въпроса дали дейността „производство на водород“, посочена в приложение I към Директива 2003/87 обхваща увеличаването на относителния дял на водород в газова смес, за да се получи продаваем продукт. При положителен отговор жалбата на Evonik Degussa би следвало да бъде уважена и на предприятието да бъдат разпределени допълнителни квоти.
По-голям дял при разпределението се дължи, ако са изпълнени и други две условия, а именно, от една страна, ако използването на технологичния елемент „сепарация на водорода и въглеродния оксид“ по смисъла на приложение I към Решение 2011/278 само по себе си се включва в определението на процесите, посочени в продуктовия показател за водорода, а от друга страна, ако този процес включва пречистването на обогатен газ чрез адсорбция при променливо налягане.
Ако продуктовият показател за водород следва да се приложи при производството на водород чрез пречистване на обогатени газове, трябва да се определи количеството квоти, които да се разпределят допълнително на Evonik Degussa. В този контекст се поставят и въпросите за прилагането на единния коефициент за междусекторна корекция, предвиден в член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87 (наричан по-нататък „коефициентът за корекция“).
При тези условия Verwaltungsgericht Berlin (Административен съд Берлин) решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Налице ли е „производство на водород“ по смисъла на точка 2 от приложение I към Решение [2011/278] само когато от два водородни атома H чрез химичен синтез бъде произведена една водородна молекула […], или понятието за производство обхваща и случаите, когато в газова смес, съдържаща водород, относителният дял на водород H
в сместа се увеличава — без синтез — чрез отстраняване на останалите елементи на газа — било то по физичен или химичен път — с цел — както е посочено в точка 2 от приложение I към Решение [2011/278] — да бъде получен „продукт, изразен като нетна продукция за продан, при 100 % чистота на съответното вещество“?
2)
Ако отговорът на първия въпрос е в смисъл, че понятието за производство не обхваща увеличаването на относителния дял на водород […] в дадена газова смес, трябва да се постави и въпросът:
Трябва ли формулировката „технологични елементи, пряко или косвено свързани с производството на водород и сепарацията на водорода и въглеродния оксид“, да се тълкува в смисъл, че описаните в точка 2 от приложение I към Решение [2011/278] системни граници на продуктовия показател за водород обхващат само двата елемента заедно („и“), или технологичният елемент „сепарация на водорода и въглеродния оксид“ може да съществува изолирано като самостоятелен технологичен елемент в рамките на системните граници?
3)
Ако отговорът на втория въпрос е в смисъл, че технологичният елемент „сепарация на водорода и въглеродния оксид“ може да съществува изолирано като самостоятелен технологичен елемент в рамките на системните граници, трябва да се постави и следният въпрос:
Налице ли е технологичен елемент „сепарация на водорода и въглеродния оксид“ само когато водород […] се отделя изключително от въглеродния оксид […], или технологичен елемент „сепарация на водорода и въглеродния оксид“ е налице и когато в този случай водородът се отделя не само от въглеродния оксид, а допълнително и от други вещества, например въглероден диоксид […]?
4)
Ако на [Evonik Degussa] по съдебен ред бъде признато право на по-голям дял при разпределянето на безплатните квоти за емисии, възниква въпросът дали точка 3 от диспозитива на решение на Съда на Европейския съюз от 28 април 2016 г., Borealis Polyolefine и др. (
C‑191/14, C‑192/14, C‑295/14, C‑389/14 и C‑391/14—C‑393/14
,
EU:C:2016:311
), трябва да се тълкува в смисъл, че:
а)
коефициентът за междусекторна корекция в член 4 и приложение II към Решение [2013/448], в първоначалната редакция, се прилага за разпределяне на квоти за периода 2013—2020 г., които са определени от компетентния орган преди 1 март 2017 г.; и
б)
коефициентът за междусекторна корекция в член 4 и приложение II към Решение [2013/448], в първоначалната редакция, следва да се прилага за признати по съдебен ред след 1 март 2017 г. по-големи дялове при разпределяне на квоти за периода 2013—2017 г.; и
в)
коефициентът за междусекторна корекция в член 4 и приложение II към Решение 2013/448/ЕС, изменено на 1 март 2017 г. с Решение 2017/126/ЕС, се прилага за признати по съдебен ред след 1 март 2017 г. по-големи дялове при разпределяне на квоти за периода 2018—2020 г.?“.
По преюдициалните въпроси
По първия и втория въпрос
С първия и втория въпрос запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали точка 2 от приложение I към Решение 2011/278 трябва да се тълкува в смисъл, че в системните граници на продуктовия показател за водород се включва процес, който не позволява да се произвежда водород чрез химичен синтез, а единствено да се изолира това вещество, което вече се съдържа в дадена газова смес.
Следва да се отбележи, че както по-специално следва от член 1 от Решение 2011/278, то е прието от Комисията, за да се определят валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти съгласно член 10а, параграф 1 от Директива 2003/87. Ако така приетите мерки целят, както това се посочва в последната разпоредба, да изменят несъществени елементи от Директива 2003/87, като я допълнят, Комисията все пак е длъжна в този контекст да спази правната рамка, така както е определена от тази директива (вж. в този смисъл решение от 26 юли 2017 г., Чешка република/Комисия,
C‑696/15 P
,
EU:C:2017:595
, т.
), и по-специално приложното ѝ поле. От това следва също така, че разпоредбите на Решение 2011/278 трябва да се тълкуват с оглед на изискванията, произтичащи от Директива 2003/87.
Член 10а, параграф 1 от тази директива предвижда, че по принцип за всеки отрасъл и подотрасъл параметрите се изчисляват въз основа на продуктите, а не на суровините, така че да се постигнат максимални икономии от гледна точка на емисиите на парникови газове и енергийната ефективност в рамките на всеки производствен процес в дадения отрасъл или подотрасъл.
Следователно, както следва от съображение 4 на Решение 2011/278, Комисията разработва, доколкото това е възможно, показатели за продуктите. Както се уточнява в същото съображение, продуктите, обхванати от тези показатели, са тези, „които се произвеждат при дейностите по приложение I към Директива 2003/87“.
Този подход отговаря на изискванията на Директива 2003/87. Всъщност съгласно член 2, параграф 1 от Директивата, тя се прилага спрямо емисии от дейностите, изброени в приложение I към нея. Както следва от член 3, букви б) и д) от Директивата, в приложното ѝ поле са включени и емисиите от дейности, които се отнасят пряко до дейност, посочена в приложение I, и имат техническа връзка с нея.
Що се отнася до производството на водород, приложение I към Директива 2003/87 определя тази дейност като „производство на водород (H
) […] чрез реформинг или частично окисляване“. Следователно в приложното ѝ поле попада само производството на водород чрез тези процеси и в съответствие с член 3, букви б) и д) от посочената директива, дейностите, които се отнасят пряко до тази форма на производство на водород, при условие че имат техническа връзка с това производство.
Както следва по-специално от точка 29 от настоящото решение, продуктовият показател за водород, както е определен в точка 2 от приложение I към Решение 2011/278, не може да включва други процеси освен тези, които попадат в приложното поле на Директива 2003/87.
В това отношение следва да се припомни, че този показател се отнася до „всички съответни технологични елементи, пряко или косвено свързани с производството на водород и сепарацията на водорода и въглеродния оксид“.
Що се отнася, от една страна, до понятието „производство на водород“, то следва да се тълкува с оглед на понятията в приложение I към Директива 2003/87 като включващо производството на водород чрез реформинг или частично окисляване.
От друга страна, що се отнася до „сепарацията на водорода и въглеродния оксид“, този процес не се състои в производство на водород чрез химичен синтез, а единствено в екстракция на вече съдържащ се в дадена газова смес водород.
Поради това сам по себе си този процес не се обхваща от продуктовия показател за водород, както той е определен в точка 2 от приложение I към Решение 2011/278. Този процес обаче се обхваща от продуктовия показател за водорода, при условие че е свързан с „производството на водород“ по смисъла на приложение I към Директива 2003/87 и на точка 2 от приложение I към Решение 2011/278 и има техническа връзка с това производство.
От това по-конкретно следва, че дейност като тази на жалбоподателя в главното производство, доколкото тя се състои единствено от сепарация на водород от смес от обогатен газ, който съдържа около 85 % до 95 % водород, не може да се квалифицира като „производство на водород“ по смисъла на приложение I към Директива 2003/87 и на точка 2 от приложение I към Решение 2011/278.
Освен това такава дейност, при която смес от обогатен газ, който не е получен в резултат на процес на „производство на водород“ по смисъла на тези разпоредби, се пречиства, за да се извлече водород, не е свързана с „производството на водород“, а представлява различна дейност, която поради това не се обхваща от продуктовия показател за водород, съдържащ се в точка 2 от приложение I от Решение 2011/278.
Това тълкуване на точка 2 от приложение I към Решение 2011/278 се потвърждава от целта на схемата за търговия с емисии, посочена в член 1 от Директива 2003/87, да се стимулира намаляването на емисии на парникови газове по икономичен и икономически ефективен начин.
Всъщност, както следва от съображение 8 на Директива 2003/87, съображение 8 на Директива 2009/09 и съображение 8 на Решение 2011/278, осъществяването на тази цел изисква включването в тази схема на дейности, които разкриват определен потенциал за намаляване на емисиите на парникови газове. Както потвърждават всички становища, представени на Съда, „производството на водород“ по смисъла на приложение I към Директива 2003/87 разкрива такъв потенциал поради интензитета на емисиите на парникови газове, генерирани от тази дейност. Обратното, случаят не е такъв при процес на сепарация на водород, съдържащ се в смес от обогатен газ, като разглеждания в главното производство, който цели единствено да се достигне по-висок дял на водорода, съдържащ се в газовата смес.
Освен това поради тази причина прилагането на продуктовия показател за водород към процес на сепарация на водород от поток на обогатен газ, който вече съдържа водород, като разглеждания в главното производство, би довело до прекомерно предоставяне на квоти. Всъщност този показател е определен, както следва по-специално от точки 31—34 от настоящото решение, в зависимост от емисиите, свързани с производството на водород чрез реформинг или частично окисляване. Ако Комисията е искала да приеме, че такъв процес на сепарация сам по себе си представлява процес за производство на водород, който влиза в границите на тази схема, би трябвало, както посочва Федерална република Германия в писменото си становище, да определи стойността на продуктовия показател на значително по-ниско равнище.
Освен това, доколкото в писменото си становище Evonik Degussa твърди, че следва да получи квоти за дейността си, при която използва разглеждания в главното производство процес сепарация на водорода, тъй като веществата, отделени от водорода, съдържащ се в обогатения газ, се изгарят в пещ, следва да се посочи, че е възможно така генерираните емисии вече да са обхванати от даден показател. Такъв би бил по-специално случаят, ако пещта доставя необходимата за „производството на водород“ топлина или ако следва да се приложи топлинен показател по смисъла на член 3, буква в) и точка 3 от приложение I към Решение 2011/278. В този случай предоставянето на квоти за процеса на сепарация на водорода би довело до дублирано разпределяне.
Съдът вече е постановил, че при разпределянето на квоти трябва да се избягва повторното вземане предвид на емисиите на дадена инсталация, тъй като Директива 2003/87 и Решение 2011/278 не допускат както двойното отчитане на емисиите, така и дублираното разпределяне на квоти (вж. в този смисъл решение от 8 септември 2016 г., Borealis и др.,
C‑180/15
,
EU:C:2016:647
, т.
—
).
При всички положения предоставянето на това основание на квоти на емисии за инсталация като разглежданата в главното производство би било в противоречие с намерението на законодателя на Съюза при определянето на продуктовия показател да вземе предвид само някои форми на ефективно оползотворяване на енергията чрез използване на отпадни газове.
От всички изложени по-горе съображения следва, че точка 2 от приложение I към Решение 2011/278 трябва да се тълкува в смисъл, че процес като разглеждания в главното производство, който не позволява да се произвежда водород чрез химичен синтез, а единствено да се изолира това вещество, което вече се съдържа в дадена газова смес, не се включва в системните граници на продуктовия показател за водород. Друго би било положението само ако този процес, от една страна, е свързан с „производството на водород“ по смисъла на приложение I към Директива 2003/87, а от друга страна, има техническа връзка с него.
По третия въпрос
Предвид отговора, даден на първия и втория въпрос, не следва да се отговаря на третия въпрос.
По четвъртия въпрос
С четвъртия си въпрос запитваща юрисдикция иска от Съда да тълкува решение от 28 април 2016 г.Borealis Polyolefine и др. (
C‑191/14, C‑192/14, C‑295/14, C‑389/14 и C‑391/14—C‑393/14
,
EU:C:2016:311
), в случай че следва да признае на жалбоподателя в главното производство правото на допълнителни квоти.
В това отношение от акта за преюдициално запитване е видно, че на Evonik Degussa следва да се предоставят допълнителни квоти само ако процесът като разглеждания в главното производство, който се състои единствено в сепарация на водорода, съдържащ се в смес на обогатен газ, се включва в системните граници на продуктовия показател за водород.
С оглед на отговора, даден на първия и втория въпрос, не следва да се отговаря на четвъртия въпрос.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (шести състав) реши:

Точка 2 от приложение I към Решение 2011/278/EС на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че процес като разглеждания в главното производство, който не позволява да се произвежда водород чрез химичен синтез, а единствено да се изолира това вещество, което вече се съдържа в дадена газова смес, не се включва в системните граници на продуктовия показател за водород. Друго би било положението само ако този процес, от една страна, е свързан с „производството на водород“ по смисъла на приложение I към Директива 2003/87/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета, изменена с Директива 2009/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г., а от друга страна, има техническа връзка с него.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.