CELEX: 62018CJ0282
Överklagande
EU-varumärke
Överklagandeförfarande
Tidsfrister
Elektronisk delgivning
Beräkning av tidsfrister

I sitt överklagande har The Green Effort Limited yrkat att det beslut som meddelades av Europeiska unionens tribunal den 23 februari 2018, The Green Effort/EUIPO – Fédération Internationale de l’Automobile (Formula E) (T-794/17, ej publicerat, nedan kallat det överklagade beslutet,
EU:T:2018:115
) ska upphävas. Genom detta beslut ogillade tribunalen klagandens yrkande om ogiltigförklaring av det beslut som meddelats av andra överklagandenämnden vid Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) den 11 september 2017 (ärende R 1827/2016–2) angående ett upphävandeförfarande mellan The Green Effort och Fédération internationale de l’automobile (nedan kallat det omtvistade beslutet).
Tillämpliga bestämmelser
Förordning (EG) nr 207/2009
Rådets förordning (EG) nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om [EU‑varumärken] (
EUT L 78, 2009, s. 1
) har kodifierats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 av den 14 juni 2017 om EU-varumärken (
EUT L 154, 2017, s. 1
), vilken enligt dess artikel 212 är tillämplig från och med den 1 oktober 2017.
Artikel 65 i förordning nr 207/2009 har rubriken ”Överklagande till Europeiska gemenskapernas domstol”. Artikel 65.5, nu artikel 72.5 i förordning 2017/1001, hade följande lydelse:
”Talan ska väckas hos Europeiska gemenskapernas domstol inom två månader från överklagandenämnden meddelat beslutet.”
I artikel 79 i förordning nr 207/2009, med rubriken ”Underrättelse”, nu artikel 98 i förordning 2017/1001, föreskrivs följande:
”Byrån ska till samtliga berörda på eget initiativ underrätta alla beslut och kallelser och om de förelägganden, från vilka en tidsfrist ska räknas, samt om de underrättelser om vilka de berörda ska underrättas enligt andra bestämmelser i denna förordning eller tillämpningsföreskrifterna, eller enligt beslut av byråns direktör.”
Förordning (EG) nr 2868/95
I regel 65.2 i kommissionens förordning (EG) nr 2868/95 av den 13 december 1995 om genomförande av rådets förordning (EG) nr 40/94 om gemenskapsvarumärke (
EGT L 303, 1995, s. 1
) anges följande:
”Byråns ordförande skall fastställa närmare bestämmelser om delgivning med hjälp av andra tekniska kommunikationsmedel.”
Beslutet av den 26 november 2013
Artikel 3 i beslut nr EX-13–2 meddelat av harmoniseringskontorets ordförande den 26 november 2013 om elektroniska meddelanden från och till byrån (nedan kallat beslutet av den 26 november 2013, med rubriken ”
User Area
och andra system med begränsad åtkomst” har följande lydelse:
”1.   Harmoniseringskontoret ska tillhandahålla en plattform för elektronisk kommunikation som gör det möjligt för användarna att erhålla, visa, skriva ut och registrera alla elektroniskt tillgängliga handlingar och underrättelser från harmoniseringskontoret och svaret på underrättelser och ansökningar som rör akten och andra handlingar. Denna elektroniska plattform är ett system med begränsad åtkomst och ska kallas ’
User Area
’ (användarområdet).
…
4.   [På användarområdet] ska det finnas möjlighet att välja att ta emot alla meddelanden till harmoniseringskontoret i elektronisk form. Om användaren gör detta val ska harmoniseringskontoret skicka alla underrättelser elektroniskt via den elektroniska plattformen, förutom när detta är tekniskt omöjligt.
…”
Artikel 4 i detta beslut har rubriken ”Harmoniseringskontorets kommunikation via
User Area
”. Punkterna 1–4 i denna artikel har följande lydelse:
”1.   När användaren har aktiverat valet att kommunicera med harmoniseringskontoret elektroniskt, ska i princip alla harmoniseringskontorets officiella underrättelser som finns tillgängliga i elektronisk form skickas via den elektroniska plattformen.
2.   Användarna kan även välja att få en avisering varje gång en underrättelse har skickats till dem via plattformen. Aviseringen har endast till syfte att informera parterna om att en handling har skickats till deras inkorg. Den utgör inte någon delgivning och har inte heller något annat juridiskt värde.
3.   Det datum då en handling har lämnats i en användares inkorg registreras av harmoniseringskontoret och anges på [användarområdet].
4.   Utan att det påverkar en exakt bestämning av delgivningsdagen, ska delgivning anses ha skett på den femte kalenderdagen efter den dag då harmoniseringskontoret lämnade handlingen i användarens inkorg.”
Enligt artikel 11 i nämnda beslut trädde detta i kraft den 2 december 2013.
Beslutet av den 26 november 2013 har upphävts genom beslut nr EX-17–4 meddelat av EUIPO:s verkställande direktör den 16 augusti 2017 om elektronisk kommunikation, med ändring genom beslut nr EX-18–1 av den 15 maj 2018, vilket trädde i kraft den 1 oktober 2017. Artikel 3.4 i detta beslut återger lydelsen i artikel 4.4 i beslutet av den 26 november 2013.
Bakgrund till tvisten
The Green Effort förvärvade rättigheterna till ordmärket Formula E (nedan kallat det omstridda varumärket), för vilket ansökan om registrering getts in den 17 november 2010 enligt förordning nr 207/2009.
De varor och tjänster som avsågs i registreringsansökan ingår i klasserna 25, 38 och 41 i Niceöverenskommelsen om internationell klassificering av varor och tjänster vid varumärkesregistrering av den 15 juni 1957, med ändringar och tillägg, och motsvarar, för varje klass, följande beskrivning:
–
Klass 25: ”Kläder”
–
Klass 38: ”Utsändning via radio, television och satellit.”
–
Klass 41: ”Anordnande av sportevenemang.”
Ansökan om registrering av EU-varumärke offentliggjordes den 3 december 2010 och det sökta varumärket registrerades den 14 mars 2011.
Den 15 mars 2016 ingav Fédération internationale de l’automobile (nedan kallat FIA) en ansökan om upphävande av det omstridda varumärket för samtliga varor och tjänster enligt artikel 51.1 a i förordning nr 207/2009 (nu artikel 58.1 a i förordning nr 2017/1001), med motiveringen att varumärket inte hade varit i verkligt bruk under en sammanhängande period av fem år.
Annulleringsenheten vid EUIPO anmodade den 21 mars 2016 The Green Effort att senast den 21 juni 2016 lägga fram bevis för att det omstridda varumärket hade varit i verkligt bruk. Detta bevis beaktades inte eftersom det lades fram den 22 juni 2016, det vill säga efter det att den angivna fristen hade löpt ut.
Den 27 juli 2016 lämnade The Green Effort in en ansökan till EUPO om återställande av försutten tid, för att på nytt få rätt att lägga fram nämnda bevisning.
Genom beslut av den 8 september 2016 avslog annulleringsenheten denna ansökan och upphävde registreringen av det omstridda varumärket i sin helhet.
The Green Effort lämnade in ett överklagade av annulleringsenhetens beslut till EUIPO den 5 oktober 2016.
Andra överklagandenämnden vid EUIPO (nedan kallad överklagandenämnden) avslog överklagandet genom det omtvistade beslutet.
Till stöd för sitt beslut fann överklagandenämnden att varken innehavaren av det omstridda varumärket eller dennes ombud hade visat att de agerat med största möjliga aktsamhet för att iaktta den fastställda tidsfristen för att inge handlingar som styrker att det omstridda varumärket varit i verkligt bruk. Överklagandenämnden påpekade att det fanns bevis i akten för att The Green Effort upprepade gånger försökt skicka elektroniska meddelanden och faxmeddelanden till EUIPO, men att alla dessa meddelanden, enligt spansk tid, hade mottagits den 22 juni 2016, det vill säga efter utgången av den fastställda tidsfristen. De förklaringar som lämnats i detta sammanhang kan inte anses utgöra ”exceptionella” omständigheter.
Överklagandenämnden fastställde följaktligen annulleringsenhetens beslut att avslå ansökan om återställande av försutten tid. Överklagandenämnden fann vidare, med avseende på ansökan om upphävande av det omstridda varumärket, att The Green Efforts rättigheter skulle förklaras vara ogiltiga i deras helhet och utan verkan från och med den 15 mars 2016, eftersom det inte fanns något bevis för att varumärket varit i verkligt bruk inom unionen under den relevanta perioden eller någon uppgift om att det fanns en skälig grund för att det inte hade använts.
Förfarandet vid tribunalen och det överklagade beslutet
Genom överklagande som inkom till tribunalens kansli den 4 december 2017 yrkade The Green Effort ogiltigförklaring av det omtvistade beslutet, och gjorde därvid gällande att dess ansökan om återställande av försutten tid felaktigt hade avslagits, eftersom det på grund av tekniska brister i EUIPO:s kommunikationssystem inte hade varit möjligt för The Green Effort att skicka de handlingar som bevisade att det omstridda varumärket hade varit i verkligt bruk. The Green Effort gjorde även gällande att FIA agerat i ond tro när FIA ingav ansökan om upphävande.
Under förfarandet vid tribunalen besvarade The Green Effort en begäran om komplettering från kansliet som avsåg vilken dag det omtvistade beslutet hade delgivits och angav att beslutet hade delgivits The Green Effort den 19 september 2017.
I det överklagade beslutet slog tribunalen därför fast att det omtvistade beslutet hade delgivits The Green Effort den 19 september 2017, vilket enligt artikel 58 i tribunalens rättegångsregler medförde att den frist för att överklaga som fastställs i artikel 65.5 i förordning nr 207/2009 hade löpt ut den 29 november 2017. Eftersom ansökan inkom till tribunalens kansli den 4 december 2017 hade den inkommit för sent.
Tribunalen påpekade vidare att The Green Effort inte hade styrkt eller ens åberopat att det förelåg oförutsebara omständigheter eller force majeure som medförde att tribunalen skulle kunna göra undantag från den berörda fristen med stöd av artikel 45 andra stycket i stadgan för Europeiska unionens domstol, vilken enligt artikel 53 i stadgan är tillämplig på förfarandet vid tribunalen.
Med beaktande av dessa överväganden avvisade tribunalen talan i sin helhet.
Parternas yrkanden vid domstolen
The Green Effort har yrkat att domstolen ska
–
upphäva det överklagade beslutet och ogiltigförklara det omtvistade beslutet,
–
bifalla de yrkanden som The Green Effort framställde i första instans, och
–
förplikta EUIPO och AIF att ersätta rättegångskostnaderna.
EUIPO och FIA har yrkat att domstolen ska
–
ogilla överklagandet, och
–
förplikta The Green Effort att ersätta rättegångskostnaderna.
Prövning av överklagandet
Upptagande till prövning
FIA har gjort gällande att det är uppenbart att överklagandet inte kan tas upp till prövning, eftersom The Green Effort syftar till att undanröja tribunalens konstaterande av en faktisk omständighet i form av datumet för delgivningen av det omtvistade beslutet ska undanröjas. Ett överklagande till domstolen är emellertid begränsat till att avse rättsfrågor. Tribunalen är ensam behörig att fastställa och bedöma de faktiska omständigheterna.
EU-domstolen noterar att The Green Effort inte har invänt mot att delgivningen av det omtvistade beslutet ägde rum det datum som tribunalen fastställt. Däremot har The Green Effort gjort gällande att tribunalens rättstillämpning, när den beräknade tidsfristen för att överklaga detta beslut, var felaktig.
Av detta följer att överklagandet kan tas upp till prövning.
Prövning i sak
The Green Effort har till stöd för sitt överklagande först gjort gällande att tribunalen fastställde fel tidpunkt för när den frist för överklagande som anges i artikel 65 i förordning nr 207/2009, jämförd med artikel 4.4 i beslutet av den 26 november 2013, började löpa. The Green Effort har vidare, med avseende på huruvida det finns fog för ansökan om upphävande, gjort gällande att FIA agerade i ond tro när FIA ingav denna ansökan och att beviset för att varumärket varit i verkligt bruk översändes till EUIPO inom den föreskrivna fristen. Om EUIPO inte tog emot denna bevisning beror det på tekniska brister i EUIPO:s kommunikationssystem, vilket innebär att The Green Efforts ansökan om återställande av försutten tid skulle ha bifallits.
Parternas argument
När det gäller den grund som avser att tribunalen fastställde fel tidpunkt för när fristen börjar löpa har The Green Effort gjort gällande att tribunalen beräknade fristen för att överklaga det omtvistade beslutet på ett felaktigt sätt, eftersom den inte beaktade att delgivning, enligt artikel 4.4 i beslutet av den 26 november 2013, ska anses ha skett på den femte kalenderdagen efter det att handlingen skapades i EUIPO:s system.
Eftersom det omtvistade beslutet lämnades i ombudets elektroniska inkorg den 19 september 2017, ska delgivningen anses ha ägt rum den 25 september 2017, eftersom den 24 september 2017 var en söndag. Tidsfristen på två månader, förlängd med tio dagar med hänsyn till avstånd, för att överklaga det omtvistade beslutet löpte således ut den 5 december 2017. Överklagandet inkom emellertid till tribunalens kansli den 4 december 2017, vilket innebär att det överklagade beslutet bör upphävas.
EUIPO medger att lydelsen av artikel 4.4 i beslutet av den 26 november 2013 inte är helt tydlig. EUIPO har gjort gällande att uttrycket ”utan att det påverkar en exakt bestämning av delgivningsdagen”, enligt den tolkning som fastställts för beräkningen av frister i EUIPO:s egna administrativa förfaranden, ska förstås som ”oberoende av en annan delgivningsdag som kan fastställas med säkerhet” eller ”utan hinder av en annan delgivningsdag som kan fastställas med säkerhet”. När EUIPO delger en handling elektroniskt lägger myndigheten således automatiskt till fem kalenderdagar efter det att handlingen lagts ut på
User Area
(plattform för utbyte av handlingar) när den fastställer tidsfristen för att svara eller för att vidta nästa steg i förfarandet.
Eftersom The Green Effort, i sitt svar för att avhjälpa bristerna i sitt överklagande till tribunalen, angav att det omtvistade beslutet hade delgivits The Green Effort den 19 september 2017, anser EUIPO emellertid, i förevarande fall, att tribunalen inte var skyldig att begära närmare uppgifter om delgivningssättet, vilket innebär att det överklagade beslutet inte är behäftat med något fel.
FIA anser för sin del att tribunalen inte var bunden av beslutet av den 26 november 2013, vilket innebär att en underlåtenhet att tillämpa dess bestämmelser inte motiverar att det överklagade beslutet upphävs.
Domstolens bedömning
Det framgår av artiklarna 65 och 79 i förordning nr 207/2009, vilkas innehåll i huvudsak återges i artiklarna 72 och 98 i förordning nr 2017/1001, att ett överklagande kan ges in till tribunalen inom två månader från delgivningen av överklagandenämndens beslut.
Enligt regel 65.2 i förordning nr 2868/95 ska harmoniseringskontorets ordförande, nu EUIPO:s verkställande direktör, fastställa närmare bestämmelser om delgivning med hjälp av andra tekniska kommunikationsmedel än telefax.
Med beaktande av att beslutet av den 26 november 2013 har fattats av EUIPO:s verkställande direktör och reglerar den elektroniska kommunikationen från och till EUIPO, särskilt underrättelser som skickas elektroniskt, är det tillämpligt i förevarande fall.
Enligt artikel 4.4 i detta beslut ska delgivning, utan att det påverkar en exakt bestämning av delgivningsdagen, anses ha skett på den femte kalenderdagen efter den dag då EUIPO lämnade handlingen i användarens inkorg.
Det kan påpekas att det inte utifrån lydelsen av denna bestämmelse är möjligt att på ett otvetydigt sätt fastställa vilken innebörd som ska ges uttrycket ”utan att det påverkar”, i den mening som avses i denna bestämmelse.
Likväl finns det inte något stöd för den tolkning som EUIPO har föreslagit av uttrycket ”utan att det påverkar en exakt bestämning av delgivningsdag” i artikel 4.4 i beslutet av den 26 november 2013, nämligen betydelsen ”utan hinder av en annan delgivningsdag som kan fastställas med säkerhet” eller ”oberoende” av denna, i de olika språkversionerna av beslutet av den 26 november 2013, vilka inte uppvisar någon skillnad när det gäller uttrycket ”utan att det påverkar”. En sådan tolkning skulle innebära att den hänvisning som görs i denna bestämmelse till en exakt fastställelse av dagen för delgivning saknar all verklig betydelse, om en delgivning, under alla omständigheter, ska anses ha ägt rum den femte kalenderdagen efter den dag då EUIPO lämnade handlingen i användarens inkorg.
Mot bakgrund av detta ska artikel 4.4 i beslutet av den 26 november 2013 tolkas så, att en delgivning ska anses ha skett på den femte kalenderdagen efter den dag då EUIPO lämnade handlingen i användarens inkorg, såvida det inte kan fastställas med säkerhet att den faktiska delgivningsdagen var en annan dag under denna period.
En sådan tolkning är förenlig med de krav som följer av rättssäkerhetsprincipen i och med att man undviker att ett beslut av överklagandenämnden kan överklagas i all framtid genom att fastställa att delgivningen, för det fall ingen begär tillgång till den berörda handlingen efter det att den lämnats i adressatens inkorg, ska anses har ägt rum på den femte kalenderdagen efter det att den lämnats i inkorgen.
Eftersom det är ostridigt att ombudet för The Green Effort begärde tillgång till det omtvistade beslutet den 19 september 2017, att han laddade ned detta och tog del av det samma dag, gjorde tribunalen inte någon felaktig rättstillämpning när den fann att det omtvistade beslutet hade delgivits den 19 september 2017 och att fristen för att överklaga detta sistnämnda beslut hade löpt ut den 29 november 2017. Talan kan således inte vinna bifall på den grunden att det fastställts fel tidpunkt för när fristen börjar löpa.
Med beaktande av de överväganden som det redogjorts för ovan finns det ingen anledning att pröva de grunder som avser huruvida det finns fog för ansökan om upphävande eller de skäl som låg till grund för att avslå ansökan om återställande av försutten tid.
Överklagandet ska därför ogillas i sin helhet.
Rättegångskostnader
Enligt artikel 138.1 i domstolens rättegångsregler, som är tillämplig på mål om överklagande enligt artikel 184.1, ska tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. The Green Effort har tappat målet och ska därför ersätta rättegångskostnaderna, i enlighet med EUIPO:s och AIF:s yrkanden.

Mot denna bakgrund beslutar domstolen (sjätte avdelningen) följande:

1)
Överklagandet ogillas.

2)
The Green Effort Limited ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) och Fédération internationale de l’automobile (FIA).

Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: engelska.