CELEX: 62020CJ0283
Predhodno odločanje
Skupna zunanja in varnostna politika (SZVP)
Misija Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovem (EULEX KOSOVO)
Skupni ukrep 2008/124/PESC
Člen 8(3) in (5), člen 9(3) in člen 10(3)
Status delodajalca osebja misije
Člen 16(5)
Učinek subrogacije

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 8(3) in (5), člena 9(3) in člena 10(3) Skupnega ukrepa Sveta 2008/124/SZVP z dne 4. februarja 2008 o misiji Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovem (EULEX KOSOVO) (
UL 2008, L 42, str. 92
).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med osebo CO in drugimi, to je 45 člani ali nekdanjimi člani mednarodnega civilnega osebja misije za krepitev pravne države na Kosovu, imenovane „EULEX KOSOVO“, iz člena 1 Skupnega ukrepa 2008/124 (v nadaljevanju: EULEX KOSOVO), ter osebo MJ kot vodjo misije, Evropsko komisijo, Evropsko službo za zunanje delovanje (ESZD) in Svetom Evropske unije glede spremembe njihovih delovnih pogojev in za nekatere zaradi nepodaljšanja njihovih pogodb o zaposlitvi.
Pravni okvir
Skupni ukrep 2008/124
Člen 1 skupnega ukrepa 2008/124, naslovljen „Misija“, v odstavku 1 določa:
„EU ustanavlja misijo Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovem, ,EULEX KOSOVO‘.“
Člen 2 tega skupnega ukrepa, naslovljen „Cilji“, določa:
„EULEX KOSOVO pomaga institucijam, pravosodnim organom in organom pregona na Kosovu pri doseganju trajnosti in odgovornosti ter pri nadaljnjem razvoju in krepitvi neodvisnega večnarodnega pravosodnega sistema ter večnarodne policije in carine ter zagotavlja, da so te institucije neodvisne od političnih vplivov in upoštevajo mednarodno priznane standarde in evropske najboljše prakse.
EULEX KOSOVO izvaja svoj mandat s spremljanjem, usmerjanjem in svetovanjem, pri tem v celoti sodeluje s programi pomoči Evropske komisije in hkrati ohranja določene izvršilne pristojnosti.“
Člen 8 navedenega skupnega ukrepa, naslovljen „Vodja misije“, določa:
„1.   Vodja misije prevzame odgovornost za EULEX KOSOVO na območju operacije, ter je odgovoren za poveljevanje in nadzor.
[…]
3.   Vodja misije izdaja navodila celotnemu osebju EULEX KOSOVO, kar v tem primeru zajema tudi podporno enoto v Bruslju, za učinkovito izvajanje EULEX KOSOVO na območju operacije, pri čemer prevzame usklajevanje in vsakodnevno upravljanje misije ter sledi navodilom poveljnika civilne operacije.
[…]
5.   Vodja misije je odgovoren za izvrševanje proračuna EULEX KOSOVO. V ta namen podpiše pogodbo s Komisijo.
[…]
7.   Vodja misije predstavlja EULEX KOSOVO na območju operacij in zagotavlja ustrezno prepoznavnost EULEX KOSOVO.
[…]“
Člen 9 istega skupnega ukrepa, naslovljen „Osebje“, določa:
„1.   Število in pristojnost osebja EULEX KOSOVO bosta v skladu s cilji iz člena 2, nalogami iz člena 3 in strukturo EULEX KOSOVO iz člena 6.
2.   EULEX KOSOVO sestoji predvsem iz osebja, ki ga dodelijo države članice ali institucije [Unije]. Vsaka država članica ali institucija [Unije] krije stroške osebja, ki ga je začasno dodelila, tudi stroške povratnega potovanja do kraja razmestitve, plače, zdravstveno zavarovanje ter nadomestila, razen dnevnih nadomestil, nadomestil za težke razmere in tveganje.
3.   EULEX KOSOVO lahko po potrebi pogodbeno zaposluje tudi mednarodno in lokalno osebje.
[…]“
Člen 10 Skupnega ukrepa 2008/124, naslovljen „Status EULEX KOSOVO in osebja“, v odstavku 3 določa:
„Pogoji zaposlitve ter pravice in obveznosti za mednarodno in lokalno civilno osebje so opredeljeni v pogodbi med vodjo misije in članom osebja.“
Skupni ukrep 2008/124, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2014/349/SZVP
Skupni ukrep 2008/124 je bil med drugim spremenjen s Sklepom Sveta 2014/349/SZVP z dne 12. junija 2014 (
UL 2014, L 174, str. 42
, v nadaljevanju: Skupni ukrep 2008/124, kakor je bil spremenjen) in z njim podaljšan do 14. junija 2016.
V uvodni izjavi 6 Sklepa 2014/349 je navedeno:
„(6)
EULEX KOSOVO bo potekala v razmerah, ki se lahko poslabšajo in bi lahko ovirale doseganje ciljev zunanjega delovanja Unije iz člena 21 Pogodbe [EU].“
Člen 15a Skupnega ukrepa 2008/124, kakor je bil spremenjen, določa:
„EULEX KOSOVO lahko naroča storitve ali blago, sklepa pogodbe in upravne dogovore, zaposluje osebje, vodi bančne račune, pridobiva sredstva in razpolaga z njimi ter poravnava obveznosti in je lahko stranka v sodnem postopku, kot je potrebno za izvajanje tega skupnega ukrepa.“
Člen 16(5) Skupnega ukrepa 2008/124, kakor je bil spremenjen, določa:
„EULEX KOSOVO je odgovorna za vse terjatve in obveznosti, ki nastanejo pri opravljanju mandata od 15. junija 2014, z izjemo vseh terjatev, ki se nanašajo na hujše kršitve vodje misije, za katere je odgovoren/odgovorna vodja misije.“
Člen 20 skupnega ukrepa 2008/124, kakor je bil spremenjen, določa:
„Ta skupni ukrep začne veljati na dan sprejetja.
Veljati preneha 14. junija 2016. […]“
V skladu s členom 2 Sklepa 2014/349 je ta začel veljati na dan njegovega sprejetja, to je 12. junija 2014.
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
Iz predložitvene odločbe je razvidno, da so tožeče stranke iz postopka v glavni stvari bile oziroma so še vedno zaposlene v službi EULEX KOSOVO kot mednarodno civilno osebje na podlagi pogodb o zaposlitvi za določen čas, ki so se zaporedoma podaljševale. V teh pogodbah je klavzula, ki določa pristojnost sodišč v Bruslju (Belgija). Za nekatere od zadevnih pogodb je bila ta klavzula pozneje nadomeščena s klavzulo, s katero je ta pristojnost od oktobra 2014 dodeljena Sodišču Evropske unije.
Oseba MJ je od 1. februarja 2013 do 14. oktobra 2014 opravljala nalogo vodje misije v skladu s pogoji, določenimi zlasti v pogodbah, ki ju je sklenila s Komisijo 1. februarja in 7. junija 2013.
Spomladi leta 2012 je bila opravljena prerazvrstitev različnih delovnih nalog, obstoječih v okviru EULEX KOSOVO, kar je po navedbah tožečih strank iz postopka v glavni stvari povzročilo spremembo opisa njihovega delovnega mesta in znatno znižanje njihove plače. Tej prerazvrstitvi so sledili trije „valovi“ nepodaljšanja pogodb o zaposlitvi, in sicer spomladi in poleti 2013, jeseni 2014 in jeseni 2016.
Nekatere tožeče stranke iz postopka v glavni stvari so 6. avgusta 2013 pri Splošnem sodišču Evropske unije na podlagi člena 263 PDEU vložile tožbo proti Komisiji, ESZD in EULEX KOSOVO za razglasitev ničnosti odločb, ki jih je oseba MJ sprejela kot vodja misije, da po določenem datumu ne podaljša pogodb teh tožečih strank o zaposlitvi.
Splošno sodišče je s sklepom z dne 30. septembra 2014, Bitiqi in drugi/Komisija in drugi (
T‑410/13
, neobjavljen,
EU:T:2014:871
), to tožbo zavrglo zaradi nepristojnosti, ker je pravno razmerje, ki je bilo predmet spora, spadalo v pogodbeno razmerje in je torej spadalo na področje uporabe klavzule iz pogodb o zaposlitvi, s katero je bila sodiščem v Bruslju podeljena pristojnost za odločanje o sporih, ki izhajajo iz teh pogodb ali se nanje nanašajo.
Tožeče stranke v postopku v glavni stvari so s tožbami, vloženimi 11. julija, 14. julija in 21. oktobra 2014 pri predložitvenem sodišču, tribunal du travail francophone de Bruxelles (delovno sodišče za postopke v francoščini v Bruslju, Belgija), izpodbijale prerazvrstitev svojih nalog in/ali nepodaljšanje svojih pogodb o zaposlitvi, pa tudi status, ki jim je bil dodeljen, zlasti na področju socialne varnosti, ter zahtevale odškodnino.
Na začetku so bile te tožbe vložene proti osebi MJ kot vodji misije, Svetu, Komisiji in ESZD. Vendar so te štiri tožene stranke v postopku v glavni stvari trdile, da bi morala na podlagi Skupnega ukrepa 2008/124, kakor je bil spremenjen, v skladu s členom 16(5) tega skupnega ukrepa, kakor je bil spremenjen, za vse terjatve in obveznosti, ki nastanejo pri opravljanju mandata, tako v prihodnje kot v preteklosti, odgovarjati samo EULEX KOSOVO.
Zato so tožeče stranke v postopku v glavni stvari vložile zahtevke za obvezno sosporništvo, da bi se EULEX KOSOVO pozvala k vstopu v pravdo pred predložitvenim sodiščem. Vendar to sodišče zahtevkov za obvezno sosporništvo ni obravnavalo skupaj s predhodnimi vprašanji dopustnosti in postopka iz glavnih tožb, ki so jih tožeče stranke iz postopka v glavni stvari vložile zoper prve štiri tožene stranke iz postopka v glavni stvari.
Predložitveno sodišče je z vmesno sodbo z dne 1. junija 2018 ugotovilo, da je treba osebo MJ izločiti iz postopka za obdobje po 12. juniju 2014, ker je bil na ta dan sprejet Sklep 2014/349, in da je zato treba šteti, da ta od tega datuma ni več delovala v svojem imenu, temveč zgolj kot „predstavnik“ EULEX KOSOVO. Predložitveno sodišče je ugotovilo tudi, da je treba Svet, Komisijo in ESZD izločiti iz postopka za to obdobje, saj je bila EULEX KOSOVO na ta datum podeljena lastna pravna osebnost, zadevna dejanja pa so bila izvršena v imenu te misije. Za obdobje pred 12. junijem 2014 pa je predložitveno sodišče odredilo ponovno odprtje postopka, da bi imele stranke možnost izraziti stališča glede obstoja mandata, ki naj bi bil med tem obdobjem podeljen osebi MJ in njenim predhodnikom v funkciji vodje misije.
Predložitveno sodišče navaja, da po seznanitvi s stališči strank še naprej dvomi o tem, ali je oseba MJ delovala v svojem imenu ali za račun ene oziroma več institucij.
V navedenih okoliščinah je tribunal du travail francophone de Bruxelles (delovno sodišče za postopke v francoščini v Bruslju) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo naslednje vprašanje:
„Ali je treba [člen 8(3)] in [člen 10(3)] [Skupnega ukrepa 2008/124], po potrebi v povezavi z vsemi drugimi morebiti upoštevnimi določbami, razlagati tako, da je z njima vodji misije v njegovem lastnem imenu in za njegov lastni račun podeljen status delodajalca mednarodnega civilnega osebja, zaposlenega v službi EULEX KOSOVO v obdobju pred 12. junijem 2014, ali, ob upoštevanju zlasti [člena 8(5)] in [člena 9(3)] Skupnega ukrepa [2008/124], tako, da je z njima status delodajalca podeljen [Uniji] in/ali instituciji [Unije], kot so [Komisija], [ESZD], [Svet] ali katera koli druga morebitna institucija, za račun katere bi vodja misije deloval na ta datum na podlagi pooblastila, prenosa pooblastil ali katere koli druge oblike zastopanja, ki jo je treba po potrebi določiti?“
Vprašanje za predhodno odločanje
Dopustnost
Komisija trdi, da je ta predlog za sprejetje predhodne odločbe nedopusten, ker ni upošteven za rešitev spora o glavni stvari.
Prvič, ta predlog naj bi se nanašal na določbe prava Unije, ki ob vložitvi tožb pri tem sodišču niso več veljale. Iz člena 16(5) Skupnega ukrepa 2008/124, kakor je bil spremenjen in ki je začel veljati 12. junija 2014, naj bi namreč izhajalo, da je EULEX KOSOVO, ki ima pravno sposobnost, od 15. junija 2014 odgovorna za vse terjatve in obveznosti, ki nastanejo pri opravljanju mandata misije. Poleg tega naj bi iz tega razloga tožeče stranke iz postopka v glavni stvari začele vzporeden postopek pred istim nacionalnim sodiščem, ki temelji na istih dejstvih, proti EULEX KOSOVO.
Drugič, Komisija na podlagi točk od 34 do 51 sodbe z dne 5. julija 2018, Jenkinson/Svet in drugi (
C‑43/17 P
,
EU:C:2018:531
), izpodbija razlikovanje med obdobji pred 12. junijem 2014 in po tem datumu, ki ga je opravilo predložitveno sodišče.
Vendar je treba v zvezi s tem opozoriti, da je v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča le nacionalno sodišče, ki odloča o sporu in ki mora prevzeti odgovornost za sodno odločitev, pristojno, da ob upoštevanju posebnosti zadeve presodi potrebo po izdaji predhodne odločbe, da bi lahko izdalo sodbo, in tudi upoštevnost vprašanj, ki jih predloži Sodišču. Zato je Sodišče, kadar se predložena vprašanja nanašajo na razlago prava Unije, načeloma dolžno odločiti (sodba z dne 15. julija 2021, The Department for Communities in Northern Ireland,
C‑709/20
,
EU:C:2021:602
, točka
in navedena sodna praksa).
Iz tega sledi, da za vprašanja, ki se nanašajo na pravo Unije, velja domneva upoštevnosti. Sodišče lahko zavrne odločanje o vprašanju nacionalnega sodišča za predhodno odločanje samo, če je očitno, da zahtevana razlaga prava Unije nima nobene zveze z dejanskim stanjem ali predmetom spora o glavni stvari, če je problem hipotetičen ali če Sodišče nima na voljo dejanskih in pravnih elementov, ki so potrebni, da bi lahko na postavljena vprašanja dalo koristne odgovore (sodba z dne 15. julija 2021, The Department for Communities in Northern Ireland,
C‑709/20
,
EU:C:2021:602
, točka
in navedena sodna praksa)
V obravnavanem primeru je treba ugotoviti, da domnevna neuporaba določb, za razlago katerih se naproša, za spor o glavni stvari ni očitno razvidna iz spisa, ki je na voljo Sodišču. Natančneje, zdi se, da z obstojem ločenega procesnega akta proti EULEX KOSOVO ni mogoče dokazati, da pomisleki predložitvenega sodišča glede navedenih določb ne bi bili resnični ali da njihova razlaga ne bi imela nobene zveze z dejanskim stanjem ali predmetom postopka v glavni stvari.
Res je, da je Sodišče v točkah od 34 do 51 sodbe z dne 5. julija 2018, Jenkinson/Svet in drugi (
C‑43/17 P
,
EU:C:2018:531
), razsodilo, da pristojnost Splošnega sodišča za odločanje o predlogu za preoblikovanje zadnje pogodbe o zaposlitvi, ki jo je sklenil član osebja, ki je bil zaposlen v EULEX KOSOVO, pomeni, da to sodišče upošteva pogodbe, ki jih je ta član osebja sklenil v preteklosti, čeprav to sodišče ni bilo pristojno
ratione temporis
za odločanje o teh pogodbah. Vendar zaradi te rešitve vprašanje, ki ga je postavilo predložitveno sodišče, ne postane hipotetično. Navedeno vprašanje se namreč ne nanaša na pristojnost
ratione temporis
tega sodišča za odločanje o sporu o glavni stvari, temveč na opredelitev subjekta, ki je odgovoren za opravljanje misije EULEX KOSOVO in ki ima torej status tožene stranke v postopku v glavni stvari.
Glede na zgoraj navedeno je treba ugotoviti, da postavljenega vprašanja ni mogoče šteti za neupoštevnega za izid postopka v glavni stvari in da je torej dopustno.
Vsebinska presoja
Najprej je treba opozoriti, da mora Sodišče v skladu z ustaljeno sodno prakso v okviru postopka sodelovanja med nacionalnimi sodišči in Sodiščem iz člena 267 PDEU nacionalnemu sodišču podati koristen odgovor, ki mu omogoča rešitev spora, o katerem odloča. S tega vidika mora Sodišče po potrebi preoblikovati vprašanja, ki so mu bila predložena. Poleg tega lahko Sodišče upošteva določbe prava Unije, na katere se nacionalno sodišče v navedenih vprašanjih ni sklicevalo (sodba z dne 5. decembra 2019, Centraal Justitieel Incassobureau (Priznavanje in izvrševanje denarnih kazni),
C‑671/18
,
EU:C:2019:1054
, točka
in navedena sodna praksa).
V obravnavanem primeru je po eni strani iz spisa, ki je na voljo Sodišču, razvidno, da želi predložitveno sodišče z vprašanjem opredeliti subjekt, ki je odgovoren za opravljanje misije EULEX KOSOVO pred 12. junijem 2014 in ki mu je zato treba podeliti status tožene stranke v postopku v glavni stvari.
Po drugi strani je treba poudariti, da predložitveno sodišče s formalnega vidika Sodišču predlaga, naj se ne izreče le o razlagi člena 8(3) in (5), člena 9(3) in člena 10(3) Skupnega ukrepa 2008/124, ampak tudi o razlagi „katere koli druge upoštevne določbe“ v povezavi s temi členi. Člen 16(5) Skupnega ukrepa 2008/124, kakor je bil spremenjen, pa določa, da je EULEX KOSOVO od 15. junija 2014 odgovorna za vse terjatve in obveznosti, ki nastanejo pri opravljanju mandata misije, ki ji je bil podeljen, z izjemo vseh terjatev, ki se nanašajo na hujše kršitve vodje misije.
Zato je treba za koristen odgovor na postavljeno vprašanje šteti, da predložitveno sodišče v bistvu sprašuje, ali je treba člen 8(3) in (5), člen 9(3) in člen 10(3) Skupnega ukrepa 2008/124 ter člen 16(5) Skupnega ukrepa 2008/124, kakor je bil spremenjen, razlagati tako, da je z njimi status delodajalca osebja EULEX KOSOVO za obdobje pred 12. junijem 2014 podeljen vodji misije, ki deluje v lastnem imenu in za svoj račun, in/ali Komisiji, ESZD, Svetu ali kateri koli drugi instituciji.
V obravnavanem primeru predložitveno sodišče v zvezi z obsegom člena 16(5) Skupnega ukrepa 2008/124, kakor je bil spremenjen, meni, da obstaja dvoumnost glede časovnega področja uporabe te določbe, ker bi bilo v bistvu izraz „od 15. junija 2014“ mogoče razumeti tako, da se nanaša na datum, ko je EULEX KOSOVO postala odgovorna za terjatve in obveznosti, ki izhajajo iz opravljanja njenega mandata, vključno s terjatvami in obveznostmi, ki izhajajo iz prej storjenih dejanj, ali pa tako, da je EULEX KOSOVO postala odgovorna le za pravne položaje, nastale po tem datumu.
V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča je treba pri razlagi določbe prava Unije upoštevati njeno besedilo, sobesedilo in cilje ureditve, katere del je (glej v tem smislu sodbo z dne 29. aprila 2021, X (Evropski nalog za prijetje – Ne bis in idem),
C‑665/20 PPU
,
EU:C:2021:339
, točka
in navedena sodna praksa).
Besedilo člena 16(5) Skupnega ukrepa 2008/124, kakor je bil spremenjen, določa, da je EULEX KOSOVO odgovorna za vse terjatve in obveznosti, ki nastanejo pri opravljanju mandata od 15. junija 2014, z izjemo vseh terjatev, ki se nanašajo na hujše kršitve vodje misije, za katere je ta odgovoren.
Iz tega izhaja, da je namen te določbe natančneje določiti, kdo je odgovoren za terjatve in obveznosti v zvezi z opravljanjem misije, podeljene EULEX KOSOVO, kar pomeni, da se z njo ne želi določiti, koga je treba od 15. junija 2014 šteti za avtorja dejanj, ki spadajo pod to misijo, temveč kdo mora od tega datuma za ta dejanja odgovarjati.
Zato je treba besedno zvezo „od 15. junija 2014“ razumeti tako, da ne določa datuma, na katerega morajo morebitni akti, obveznosti ali terjatve nastati ali biti oblikovani, da bi spadali pod odgovornost EULEX KOSOVO, temveč da določa datum, od katerega je treba šteti, da ta misija prevzema odgovornost za vso škodo in obveznosti, ki so ali bodo nastale pri opravljanju misije, ki ji je bila podeljena, in da torej v tem smislu od tega datuma prevzema pravice in obveznosti osebe ali oseb, ki so bile prej odgovorne za opravljanje te misije, z izjemo obveznosti, ki se nanašajo na hujše kršitve vodje misije, za katere je ta odgovoren.
To razlago potrjujeta sobesedilo, v katero je umeščen člen 16(5) Skupnega ukrepa 2008/124, kakor je bil spremenjen, in cilji, ki jim sledi ta ureditev.
V zvezi s sobesedilom, v katero je umeščena ta določba, je treba poudariti, da je bila po tem, ko je 12. junija 2014 začel veljati člen 15a Skupnega ukrepa 2008/124, kakor je bil spremenjen, EULEX KOSOVO podeljena sposobnost za naročanje storitev ali blaga, sklepanje pogodb in upravnih dogovorov, zaposlovanje osebja, vodenje bančnih računov, pridobivanje sredstev in razpolaganje z njimi ter poravnavo obveznosti in biti stranka v sodnem postopku, kot je potrebno za izvajanje tega skupnega ukrepa.
Iz te pravne sposobnosti, ki je bila EULEX KOSOVO podeljena s členom 15a Skupnega ukrepa 2008/124, kakor je bil spremenjen, in ki vključuje sposobnost biti stranka v sodnem postopku, izhaja, da je bil ta subjekt že pred 15. junijem 2014 odgovoren za opravljanje misije, ki mu je bila zaupana. V teh okoliščinah člena 16(5) tega skupnega ukrepa, kakor je bil spremenjen, ni mogoče razlagati tako, da se odgovornost, ki je z navedenim skupnim ukrepom pripisana EULEX KOSOVO, nanaša le na dejanja, obveznosti ali terjatve, ki so nastala ali bila oblikovana v obdobju po 15. juniju 2014.
Glede ciljev, ki se uresničujejo s Skupnim ukrepom 2008/124, kakor je bil spremenjen, je iz uvodne izjave 6 Sklepa 2014/349 razvidno, da je bil ta sklep sprejet za spopadanje z razmerami, ki se lahko poslabšajo in bi lahko ovirale doseganje ciljev zunanjega delovanja Unije iz člena 21 Pogodbe EU. Razlaga, podana v tej sodbi, da so bile s členom 16(5) Skupnega ukrepa 2008/124, kakor je bil spremenjen, na EULEX KOSOVO prenesene vse pravice in obveznosti osebe ali oseb, ki so bile prej odgovorne za opravljanje te misije, je v skladu s ciljem Sklepa 2014/349, ki je okrepiti misijo, podeljeno EULEX KOSOVO.
Glede na zgoraj navedeno je treba člen 16(5) Skupnega ukrepa 2008/124, kakor je bil spremenjen, razlagati tako, da je z njim od 15. junija 2014 dalje na EULEX KOSOVO prenesena odgovornost za vse terjatve in obveznosti, ki so že nastale ali ki bodo nastale, iz naslova opravljanja mandata, podeljenega EULEX KOSOVO, in torej tako, da od tega istega datuma EULEX KOSOVO prevzema pravice in obveznosti osebe ali oseb ali institucij, ki so bile prej odgovorne za opravljanje te misije, in to vključno v pravdah v teku.
Zato je treba na postavljeno vprašanje odgovoriti, da je treba člen 16(5) Skupnega ukrepa 2008/124, kakor je bil spremenjen, razlagati tako, da EULEX KOSOVO od 15. junija 2014 določa kot odgovorno in torej kot toženo stranko za vse tožbe, ki so posledica opravljanja misije, ki ji je bila podeljena, in to ne glede na okoliščino, da so dejstva, ki so podlaga za tako tožbo, nastala pred 12. junijem 2014, ki je datum začetka veljavnosti Sklepa 2014/349.
Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (peti senat) razsodilo:

Člen 16(5) Skupnega ukrepa Sveta 2008/124/SZVP z dne 4. februarja 2008 o misiji Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovem (EULEX KOSOVO), kakor je bil spremenjen s Sklepom Sveta 2014/349/SZVP z dne 12. junija 2014, je treba razlagati tako, da misijo Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovu, imenovano EULEX KOSOVO, iz člena 1 Skupnega ukrepa 2008/124, od 15. junija 2014 določa kot odgovorno in torej kot toženo stranko za vse tožbe, ki so posledica opravljanja misije, ki ji je bila podeljena, in to ne glede na okoliščino, da so dejstva, ki so podlaga za tako tožbo, nastala pred 12. junijem 2014, ki je datum začetka veljavnosti Sklepa 2014/349.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: francoščina.