CELEX: 62020CJ0315
Predhodno odločanje
Okolje
Uredba (ES) št. 1013/2006
Pošiljke odpadkov
Člen 3(5) in člen 11(1)(i)
Direktiva 2008/98/ES
Ravnanje z odpadki
Člen 16
Načeli samozadostnosti in bližine
Odločba 2000/532/ES
Evropski katalog odpadkov (EKO)
Mešani komunalni odpadki, ki so bili predmet mehanske obdelave, s katero se njihova narava ni spremenila

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago Uredbe (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov (
UL 2006, L 190, str. 1
) in Direktive 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv (
UL 2008, L 312, str. 3
).
Ta predlog je bil predložen v okviru spora med Regione Veneto (dežela Benečija, Italija) in družbo Plan Eco Srl glede pošiljke odpadkov med državama članicama.
Pravni okvir
Pravo Unije
Uredba št. 1013/2006
Člen 2 Uredbe št. 1013/2006, naslovljen „Opredelitev pojmov“, določa:
„Za namene te uredbe:
[…]
19.
,pristojni organ države odpreme‘ pomeni pristojni organ za območje, s katerega je predvidena odprema pošiljke ali je pošiljka odpremljena;
20.
,pristojni organ ciljne države‘ pomeni pristojni organ za območje, na katerega je predvideno pošiljanje pošiljke ali je bila pošiljka poslana ali na katerem se odpadki naložijo, preden se odstranijo ali predelajo na območju, ki ni pod nacionalno pristojnostjo nobene države
[…]“.
Člen 3(5) te uredbe določa:
„Za pošiljke mešanih komunalnih odpadkov (klasifikacijska številka odpadkov 20 03 01), zbranih iz zasebnih gospodinjstev, vključno s takimi zbranimi odpadki drugih povzročiteljev, do objektov za predelavo ali odstranjevanje, veljajo v skladu s to uredbo iste določbe kot za pošiljke odpadkov, ki so namenjeni odstranjevanju.“
Člen 11 navedene uredbe, naslovljen „Ugovori pošiljkam odpadkov, namenjenim odstranjevanju“, določa:
„1.   „Kadar se predloži prijava za predvideno pošiljko odpadkov, namenjeno odstranjevanju, lahko pristojni organi ciljne države in države odpreme v 30 dneh po datumu, ko je bila poslana potrditev pristojnega organa ciljne države v skladu s členom 8, utemeljeno ugovarjajo v skladu s pogodbo in na podlagi enega ali več naslednjih razlogov:
(a)
da predvidena pošiljka ali odstranjevanje ne bi bilo v skladu z ukrepi, sprejetimi za izvajanje načel bližine, prednosti predelave in samozadostnosti na ravni Skupnosti in na nacionalni ravni v skladu z Direktivo 2006/12/ES [Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2006 o odpadkih (
UL 2006, L 114, str. 9
)] za popolno ali delno prepoved ali sistematično ugovarjanje pošiljkam odpadkov; ali
[…]
(i)
da so odpadki mešani komunalni odpadki iz [zasebnih] gospodinjstev (klasifikacijska številka odpadka 20 03 01); ali
[…]
6.   Države članice o ukrepih, ki jih sprejmejo v skladu z odstavkom 1(a), s katerimi popolnoma ali delno prepovedo ali sistematično ugovarjajo pošiljkam odpadkov, namenjenim odstranjevanju, […] nemudoma uradno obvestijo Komisijo, ki obvesti druge države članice.“
Člen 12 iste uredbe, naslovljen „Ugovori pošiljkam odpadkov, namenjenim predelavi“, določa:
„1.   Kadar se predloži prijava za predvideno pošiljko odpadkov, namenjeno predelavi, lahko pristojni organi ciljne države in države odpreme v 30 dneh po datumu, ko je bila poslana potrditev pristojnega organa ciljne države v skladu s členom 8, utemeljeno ugovarjajo v skladu s Pogodbo in na podlagi enega ali več naslednjih razlogov:
[…]
(b)
da predvidena pošiljka ali predelava ne bi bila v skladu z nacionalno zakonodajo, ki se nanaša na varstvo okolja, javni red, javno varnost ali zdravstveno varstvo glede na ukrepe, ki se izvajajo v državi, ki ugovarja; ali
[…]
(g)
da razmerje med odpadki, ki jih je mogoče predelati, in tistimi, ki jih ni mogoče predelati, ocenjena vrednost materialov, ki bodo dokončno predelani, ali strošek predelave in strošek odstranjevanja frakcije, ki je ni mogoče predelati, z gospodarskega in/ali okoljskega vidika ne upravičujejo predelave; […]
[…]“.
Direktiva 2008/98
Z Direktivo 2008/98 je bila razveljavljena Direktiva 2006/12 z učinkom od 12. decembra 2010, v njenem členu 41 pa je določeno, da se sklicevanja na zadnjenavedeno direktivo štejejo za sklicevanja na prvonavedeno direktivo.
V uvodni izjavi 33 Direktive 2008/98 je navedeno:
„Za namene uporabe Uredbe (ES) št. 1013/2006 […] so mešani komunalni odpadki iz člena 3(5) navedene uredbe še vedno mešani komunalni odpadki tudi po postopku obdelave odpadkov, ki njihovih lastnosti ni bistveno spremenil.“
Člen 16 Direktive 2008/98, naslovljen „Načeli samozadostnosti in bližine“, določa:
„1.   Države članice sprejmejo, v sodelovanju z drugimi državami članicami kadar je to potrebno ali priporočljivo, ustrezne ukrepe za vzpostavitev integriranega in ustreznega omrežja naprav za odstranjevanje odpadkov in naprav za predelavo mešanih komunalnih odpadkov, zbranih iz zasebnih gospodinjstev, vključno tudi kadar takšno zbiranje vključuje mešane odpadke drugih povzročiteljev, ob upoštevanju najboljših razpoložljivih tehnik.
Z odstopanjem od Uredbe (ES) št. 1013/2006 lahko države članice zaradi zaščite svojega omrežja omejijo prihajajoče pošiljke odpadkov, namenjene v sežigalnice, ki so klasificirane kot predelava, če je bilo ugotovljeno, da bi bilo zaradi teh pošiljk treba odstraniti v državi nastale odpadke ali da bi se ti odpadki obdelali na način, ki ni skladen z njihovimi načrti ravnanja z odpadki. Države članice o taki odločitvi uradno obvestijo Komisijo. Države članice prav tako lahko omejijo odhajajoče pošiljke odpadkov iz okoljskih razlogov, kakor je določeno v Uredbi (ES) št. 1013/2006.
2.   Omrežje se oblikuje tako, da celotni Skupnosti omogoči samozadostnost pri odstranjevanju in predelavi odpadkov iz odstavka 1, državam članicam pa vsaki posamezno dosego tega cilja, pri čemer se upoštevajo geografske okoliščine ali potreba po napravah, specializiranih za nekatere vrste odpadkov.
3.   Omrežje omogoča odstranjevanje odpadkov ali predelavo odpadkov iz odstavka 1 v eni od najbližjih primernih naprav s pomočjo najustreznejših metod in tehnologij, da bi se zagotovila visoka raven varstva okolja in zdravja ljudi.
4.   Načeli bližine in samozadostnosti ne pomenita, da mora biti v vsaki državi članici celoten sklop naprav za dokončno predelavo.“
Odločba 2000/532/ES
Odločba Komisije z dne 3. maja 2000 o nadomestitvi Odločbe 94/3/ES o oblikovanju seznama odpadkov skladno s členom 1(a) Direktive Sveta 75/442/EGS o odpadkih in Odločbe Sveta 94/904/ES o oblikovanju seznama nevarnih odpadkov skladno s členom 1(4) Direktive Sveta 91/689/EGS o nevarnih odpadkih (2000/532/ES) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 5, str. 151), kakor je bila spremenjena s Sklepom Komisije z dne 18. decembra 2014 (2014/955/EU), v prilogi vsebuje seznam odpadkov iz člena 7 direktive 2008/98, imenovan „Evropski katalog odpadkov (v nadaljevanju: EKO).
V poglavju 19 EKO, naslovljenem „Odpadki iz naprav za ravnanje z odpadki […]“, so v oddelku 19 12, naslovljenem „Odpadki iz mehanske obdelave odpadkov (kot so npr. sortiranje, drobljenje, stiskanje, peletiranje), ki niso navedeni drugje“, ti razdelki:
19 12 11*
Drugi odpadki (vključno z mešanicami materialov), ki vsebujejo nevarne snovi, iz mehanske obdelave odpadkov
19 12 12
Drugi odpadki (vključno z mešanicami materialov) iz mehanske obdelave odpadkov, ki niso navedeni v 19 12 11
V poglavju 20 EKO, naslovljenem „Komunalni odpadki (odpadki iz gospodinjstev in podobni odpadki iz trgovine, industrije in ustanov), vključno z ločeno zbranimi frakcijami“ je v oddelku 20 03, naslovljenem „Drugi komunalni odpadki“, razdelek 20 03 01: „Mešani komunalni odpadki“.
Italijansko pravo
Člen 182a decreto legislativo n. 152 – Norme in materia ambientale (zakonska uredba št. 152 o okoljskih pravilih) z dne 3. aprila 2006 (redni dodatek h GURI št. 88 z dne 14. aprila 2006, v nadaljevanju: zakonska uredba št. 152/2006), v odstavku 1 določa:
„Odstranjevanje odpadkov in predelava mešanih komunalnih odpadkov se izvedeta v integriranem in primernem omrežju naprav ob upoštevanju najboljših razpoložljivih tehnik in razmerja med celostnimi stroški in koristmi, da bi se:
(a)
omogočila samozadostnost pri odstranjevanju nenevarnih komunalnih odpadkov in odpadkov, ki izvirajo iz njihove obdelave, v okviru optimalnih geografskih območij;
(b)
zaradi zmanjšanja premeščanja odpadkov omogočila odstranjevanje odpadkov in predelava mešanih komunalnih odpadkov v eni od primernih naprav, ki je najbližje kraju nastajanja ali zbiranja, ob upoštevanju geografskih razmer ali potrebe po specializiranih napravah za nekatere vrste odpadkov;
[…]“.
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
Prevozno podjetje Plan Eco je pri Regione Veneto vložilo zahtevo za pridobitev predhodnega soglasja, da bi družba Futura Srl poslala 2000 ton mešanih komunalnih odpadkov, ki so nastali v Italiji, v cementarno v Slovenijo. Družba Futura je te odpadke mehansko obdelala za sežig in jih po obdelavi razvrstila pod klasifikacijsko številko EKO 19 12 12.
Regione Veneto je z odločbo z dne 22. aprila 2016 pošiljki nasprotovala na podlagi prava Unije, zlasti na podlagi člena 12(1)(b) in (g) Uredbe št. 1013/2006, in nacionalnega prava. Prvič, menila je, da so zadevni odpadki po postopkih predhodne obdelave, ki jih je izvedla družba Futura, ohranili svojo prvotno naravo, to je naravo mešanih komunalnih odpadkov, ki ustreza klasifikacijski številki EKO 20 03 01, ter da njihova uvrstitev, ki jo je opravila ta družba, v oddelek EKO 19 12, naslovljen „Odpadki iz mehanske obdelave odpadkov (kot so npr. sortiranje, drobljenje, stiskanje, peletiranje), ki niso navedeni drugje“, in dodelitev pod klasifikacijsko številko EKO 19 12 12 pri tem nista bili odločilni. Drugič, menila je, da se s členom 182a(1)(b) zakonske uredbe št. 152/2006 – uvedenim v okviru prenosa Direktive 2008/98 ter načel samozadostnosti in bližine, določenih v njenem členu 16 – zahteva, da se mešani komunalni odpadki predelajo v eni od primernih naprav, ki je najbližje kraju nastajanja ali zbiranja. Tretjič, nazadnje je menila, da na njenem ozemlju obstaja omrežje naprav, ki lahko zadovolji potrebe družbe Plan Eco, in da je bilo v obravnavanem primeru v obratu v deželi Benečija potrjeno, da lahko ta obrat sprejme 2000 ton odpadkov, na katere se nanaša prijava pošiljke.
Družba Plan Eco je zoper to odločbo vložila tožbo pri Tribunale amministrativo regionale per il Veneto (deželno upravno sodišče za Benečijo, Italija), ki je s sodbo z dne 15. novembra 2016 navedeno odločbo odpravilo, med drugim ker je pri pošiljanju v tujino šlo za posebne odpadke, ki bi jih bilo treba razvrstiti v klasifikacijsko številko EKO 19 12 12, in ker se zato niso uporabljala načela samozadostnosti, bližine in teritorialne omejitve, določena za obdelavo komunalnih odpadkov.
Regione Veneto je zoper to sodbo vložila pritožbo pri Consiglio di Stato (državni svet, Italija), ki je – potem ko je med drugim preveril, da so bili zadevni odpadki obdelani, pri čemer se njihove prvotne lastnosti komunalnih odpadkov niso bistveno spremenile – prekinil odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložil ta vprašanja za predhodno odločanje:
„Ali: v primeru, v katerem so bili mešani komunalni odpadki, ki ne vsebujejo nevarnih odpadkov, mehansko obdelani v obratu za energetsko predelavo (postopek R1/R12 v skladu s Prilogo C k [zakonski uredbi št. 152/2006]) in v katerem se po tem postopku obdelave izkaže, da obdelava ni bistveno spremenila prvotnih lastnosti mešanih komunalnih odpadkov, vendar jim je bila v okviru EKO dodeljena klasifikacijska številka 19 12 12, česar stranke v postopku niso izpodbijale;
zaradi presoje zakonitosti ugovorov zoper zahtevo za predhodno soglasje za pošiljanje obdelanih odpadkov v evropsko državo v proizvodno napravo za uporabo kot sredstvo pri sosežigu ali kot sredstvo za proizvodnjo energije, ki so jih podali pristojni organi v izvorni državi na podlagi načel Direktive 2008/98, zlasti ugovorov, kot so ti v obravnavani zadevi, ki temeljijo na: načelu varstva zdravja ljudi in okolja (člen 13 Direktive 2008/98); načelih samozadostnosti in bližine, določenih v členu 16(1) Direktive 2008/98, […]; načelu, določenem v členu 16(1), drugi pododstavek, zadnji stavek, […]; uvodni izjavi 33 Direktive 2008/98 […]
1.
[EKO] (v zadevnem primeru klasifikacijska številka 19 12 12 [tega kataloga], ki zajema druge odpadke, ki jih ustvarijo naprave za mehansko obdelavo odpadkov za postopke predelave R1/R12) in ustrezne razvrstitve posegajo v ureditev [prava Unije] o pošiljanju odpadkov, ki so bili pred mehansko obdelavo mešani komunalni odpadki, in če je odgovor pritrdilen, v kolikšni meri in kako?
2.
Natančneje, ali v zvezi s pošiljko odpadkov, ki so nastali z obdelavo mešanih komunalnih odpadkov, določbe člena 16 in uvodne izjave 33 Direktive 2008/98, ki se izrecno nanašajo na pošiljke odpadkov, prevladajo nad razvrstitvijo iz [EKO]?
3.
Sodišče naj, če meni, da je to primerno in koristno, presodi, ali ima navedeni katalog normativno naravo ali pa gre zgolj za tehnično certifikacijo, ki omogoča homogeno sledljivost vseh odpadkov.“
Vprašanja za predhodno odločanje
Predložitveno sodišče z vprašanji, ki jih je treba preučiti skupaj, v bistvu sprašuje, ali lahko pristojni organ države odpreme na podlagi Uredbe št. 1013/2006 in Direktive 2008/98 nasprotuje pošiljki mešanih komunalnih odpadkov, ki so namenjeni predelavi in ki so bili po mehanski obdelavi za njihovo energetsko predelavo, s katero pa njihove prvotne lastnosti niso bile bistveno spremenjene, razvrščeni pod klasifikacijsko številko EKO 19 12 12.
Na prvem mestu je treba navesti, da je z Uredbo št. 1013/2006 in Direktivo 2008/98, katerih cilj je zmanjšanje škodljivih vplivov nastajanja odpadkov in ravnanja z njimi na zdravje ljudi in okolje, namenjena posebna pozornost mešanim komunalnim odpadkom.
Tako člen 3(5) Uredbe št. 1013/2006 določa, da za pošiljke „mešanih komunalnih odpadkov (klasifikacijska številka odpadkov 20 03 01), zbranih iz zasebnih gospodinjstev, vključno s takimi zbranimi odpadki drugih povzročiteljev, do objektov za predelavo ali odstranjevanje“, veljajo v skladu s to uredbo iste določbe kot za pošiljke odpadkov, ki so namenjeni odstranjevanju.
Člen 11 Uredbe št. 1013/2006 se zato uporablja, tudi če se predloži prijava za predvideno pošiljko odpadkov, namenjeno predelavi, čeprav se glede na svoj naslov in besedilo načeloma uporablja le za odpadke, namenjene odstranjevanju (glej v tem smislu sodbo z dne 12. decembra 2013, Ragn-Sells,
C‑292/12
,
EU:C:2013:820
, točki
in
).
Poleg tega lahko pristojni organi ciljne države ali države odpreme v skladu s členom 11(1)(i) te uredbe taki pošiljki nasprotujejo samo, če so zadevni odpadki „mešani komunalni odpadki iz [zasebnih] gospodinjstev (klasifikacijska številka odpadka 20 03 01)“.
V zvezi s tem je iz pripravljalnega gradiva za Uredbo št. 1013/2006 razvidno, da je bil cilj zakonodajalca Unije v teh določbah, da se pošiljke odpadkov iz zasebnih gospodinjstev omejijo samo na tiste, ki so nujne, ter da se določi, da bi morale države članice poskrbeti za te nehomogene odpadke in da se jih s tem, da se ne izključi vsakršno sodelovanje s sosednjimi državami, spodbuja, da samostojno rešijo svoje težave z gospodinjskimi odpadki.
V enakem smislu člen 16 Direktive 2008/98 državam članicam nalaga, da vzpostavijo integrirano in ustrezno omrežje naprav za obdelavo odpadkov, namenjenih odstranjevanju, in „mešanih komunalnih odpadkov, zbranih iz zasebnih gospodinjstev, vključno tudi kadar takšno zbiranje vključuje mešane odpadke drugih povzročiteljev“, ob upoštevanju najboljših razpoložljivih tehnik. Ta člen določa tudi, da morajo države članice to omrežje oblikovati tako, da jim med drugim individualno omogoči doseganje samozadostnosti pri obdelavi teh odpadkov in da se lahko ta obdelava izvede v eni izmed primernih naprav, ki so najbližje kraju njihovega nastanka.
Sodišče je v zvezi s tem presodilo, da imajo države članice pri vzpostavitvi takega integriranega omrežja diskrecijsko pravico glede izbire ozemeljske osnove, za katero menijo, da je primerna za dosego nacionalne samozadostnosti glede odstranjevanja zadevnih odpadkov. Vendar je poudarilo, da gre v teh okoliščinah, zlasti v okviru primernih ukrepov spodbujanja racionalizacije zbiranja, razvrščanja in obdelave odpadkov, za enega izmed najpomembnejših ukrepov, ki jih morajo sprejeti države članice, zlasti predstavniki pristojnih lokalnih oblasti, ki je zagotoviti obdelavo navedenih odpadkov v napravi kar najbližje kraju njihovega nastanka, zlasti mešanih komunalnih odpadkov, da bi se kar najbolj omejil prevoz teh odpadkov (glej sodbo z dne 12. decembra 2013, Ragn-Sells,
C‑292/12
,
EU:C:2013:820
, točki
in
ter navedena sodna praksa).
Iz tega sledi, da lahko pristojni organ države odpreme v skladu s členom 3(5) in členom 11(1)(i) Uredbe št. 1013/2006 ter zaradi zagotovitve spoštovanja načel samozadostnosti in bližine, ki sta določeni v členu 16 Direktive 2008/98 in ki se izvajata z zgoraj navedenima določbama Uredbe št. 1013/2006, pri čemer gre za načeli, na kateri se zadnjenavedeni organ sklicuje v postopku v glavni stvari, nasprotuje pošiljki mešanih komunalnih odpadkov, zbranih iz zasebnih gospodinjstev in namenjenih predelavi ali odstranjevanju.
Na drugem mestu je treba navesti, da so v skladu z uvodno izjavo 33 Direktive 2008/98 za namene uporabe Uredbe št. 1013/2006 mešani komunalni odpadki iz člena 3(5) navedene uredbe še vedno mešani komunalni odpadki tudi po postopku obdelave odpadkov, ki njihovih lastnosti ni bistveno spremenil.
V skladu z ustaljeno sodno prakso pa je v uvodnih izjavah akta Unije, čeprav te nimajo pravno zavezujoče veljave in se nanje ni mogoče sklicevati niti zato, da bi se odstopilo od določb zadevnega akta, niti zato, da bi se te določbe razlagale v smislu, ki je v nasprotju z njihovim besedilom, lahko pojasnjena vsebina določb tega akta in so z njimi podani elementi razlage, ki lahko razjasnijo voljo avtorja navedenega akta (glej v tem smislu sodbo z dne 25. marca 2021, Balgarska Narodna Banka,
C‑501/18
,
EU:C:2021:249
, točka
in navedena sodna praksa).
V obravnavanem primeru člen 3(5) in člen 11(1)(i) Uredbe št. 1013/2006, razlagana glede na uvodno izjavo 33 Direktive 2008/98, določata, da je treba za mešane komunalne odpadke, ki so bili po mehanski obdelavi za njihovo energetsko predelavo, s katero pa prvotne lastnosti teh odpadkov niso bile bistveno spremenjene, razvrščeni pod klasifikacijsko številko EKO 19 12 12, šteti, da spadajo med mešane komunalne odpadke, zbrane iz zasebnih gospodinjstev, ne glede na to, da je v okviru teh navedena klasifikacijska številka EKO 20 03 01.
Kot je namreč generalni pravobranilec navedel v točki 56 sklepnih predlogov, je pravna ureditev, ki se uporabi za pošiljke odpadkov, odvisna od njihove bistvene narave in ne od njihove formalne razvrstitve v skladu z EKO.
Poleg tega bi vsaka drugačna razlaga omogočila, da se člen 3(5) in člen 11(1)(i) Uredbe št. 1013/2006 ter
in fine
načeli samozadostnosti in bližine, katerih spoštovanje naj bi, kot je bilo navedeno v točki 23 te sodbe, zagotavljali ti določbi, ne bi uporabili za mešane komunalne odpadke, ki bi bili po postopku obdelave razvrščeni pod klasifikacijsko številko EKO, ki ni tista, namenjena mešanim komunalnim odpadkom, ne da bi se s tem postopkom spremenila njihova bistvena narava.
V postopku v glavni stvari ni sporno, da z mehansko obdelavo, ki je bila uporabljena za zadevne odpadke, prvotne lastnosti teh odpadkov niso bile bistveno spremenjene, zaradi česar tudi ni bila spremenjena njihova narava.
Iz tega sledi, da je treba za uporabo Uredbe št. 1013/2006 za mešane komunalne odpadke, namenjene predelavi, ki so bili po mehanski obdelavi za njihovo energetsko predelavo, s katero pa njihove prvotne lastnosti niso bile bistveno spremenjene, razvrščeni pod klasifikacijsko številko EKO 19 12 12, šteti, da spadajo med mešane komunalne odpadke iz zasebnih gospodinjstev.
Iz vseh zgoraj navedenih preudarkov je treba na postavljena vprašanja odgovoriti, da je treba člen 3(5) in člen 11 Uredbe št. 1013/2006 razlagati tako, da pristojni organ države odpreme ob upoštevanju načel samozadostnosti in bližine zlasti na podlagi razloga iz člena 11(1)(i) te uredbe lahko nasprotuje pošiljki mešanih komunalnih odpadkov, ki so bili po mehanski obdelavi za njihovo energetsko predelavo, s katero pa njihove prvotne lastnosti niso bile bistveno spremenjene, razvrščeni pod klasifikacijsko številko EKO 19 12 12.
Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (osmi senat) razsodilo:

Člen 3(5) in člen 11 Uredbe (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov je treba razlagati tako, da pristojni organ države odpreme ob upoštevanju načel samozadostnosti in bližine zlasti na podlagi razloga iz člena 11(1)(i) te uredbe lahko nasprotuje pošiljki mešanih komunalnih odpadkov, ki so bili po mehanski obdelavi za njihovo energetsko predelavo, s katero pa njihove prvotne lastnosti niso bile bistveno spremenjene, razvrščeni pod klasifikacijsko številko 19 12 12 seznama odpadkov, ki je določen v Prilogi k Odločbi Komisije z dne 3. maja 2000 o nadomestitvi Odločbe 94/3/ES o oblikovanju seznama odpadkov skladno s členom 1(a) Direktive Sveta 75/442/EGS o odpadkih in Odločbe Sveta 94/904/ES o oblikovanju seznama nevarnih odpadkov skladno s členom 1(4) Direktive Sveta 91/689/EGS o nevarnih odpadkih (2000/532/ES), kakor je bila spremenjena s Sklepom Komisije z dne 18. decembra 2014 (2014/955/EU).

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: italijanščina.