CELEX: 62018CJ0282
Apellatsioonkaebus
Euroopa Liidu kaubamärk
Apellatsioonimenetlus
Tähtajad
Teatamine elektroonilisel teel
Tähtaegade arvutamine

The Green Effort Limited palub oma apellatsioonkaebuses tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 23. veebruari 2018. aasta määruse The Green Effort
vs
. EUIPO – Fédération Internationale de l’Automobile (Formula E) (T‑794/17, ei avaldata, edaspidi „vaidlustatud kohtumäärus“,
EU:T:2018:115
), millega viimane jättis läbi vaatamata tema hagi nõudega tühistada Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) teise apellatsioonikoja 11. septembri 2017. aasta otsus (asi R 1827/2016‑2), mis käsitleb The Green Efforti ja Fédération internationale de l’automobile’i vahelist tühistamismenetlust (edaspidi „vaidlusalune otsus“).
Õiguslik raamistik
Määrus (EÜ) nr 207/2009
Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrus (EÜ) nr 207/2009 [Euroopa Liidu] kaubamärgi kohta (
ELT 2009, L 78, lk 1
) kodifitseeriti hiljem Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2017. aasta määrusega (EL) 2017/1001 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta (
ELT 2017, L 154, lk 1
), mis on selle määruse artikli 212 alusel kohaldatav alates 1. oktoobrist 2017.
Määruse nr 207/2009 artikli 65 „Euroopa Kohtusse kaebamine“ lõikes 5, nüüd määruse 2017/1001 artikli 72 lõige 5, on sätestatud:
„Kaebus esitatakse Euroopa Kohtule kahe kuu jooksul pärast apellatsioonikoja otsuse väljakuulutamist.“
Määruse nr 207/2009 artiklis 79 „Teatamine“, nüüd määruse 2017/1001 artikkel 98, on sätestatud:
„Amet teavitab menetluse käigus huvitatud isikuid otsustest ja kutsetest ning mis tahes teatistest või muudest teadetest, millest peale hakkab tähtaeg kulgema või millest tuleb asjaomaseid isikuid teavitada käesoleva määruse või rakendusmääruse teiste sätete kohaselt või mille on käskinud teatavaks teha ameti juhataja.“
Määrus (EÜ) nr 2868/95
Komisjoni 13. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ) nr 2868/95, millega rakendatakse nõukogu määrus (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (
EÜT 1995, L 303, lk 1
; ELT eriväljaanne 17/01, lk 189) eeskirja 65 lõikes 2 on sätestatud:
„Üksikasjad teadete edastamiseks muude tehniliste sidevahendite abil määrab kindlaks ameti juhataja.“
26. novembri 2013. aasta otsus
Ameti juhataja 26. novembri 2013. aasta otsuse nr EX‑13‑2, mis käsitleb teadete edastamist ameti poolt ja ametile elektrooniliste sidevahendite kaudu (edaspidi „26. novembri 2013. aasta otsus“) artikkel 3 „
User Area
ja muud piiratud ligipääsuga süsteemid“ on sõnastatud järgmiselt:
„(1)   Amet teeb kättesaadavaks elektroonilise side platvormi, mis võimaldab kasutajatel kätte saada, kuvada, trükkida ja salvestada kõik elektroonilisel kujul olemasolevad dokumendid ja teatised, mille amet on edastanud ning vastused toimiku teatistele ja taotlustele ning muud dokumendid. See elektrooniline platvorm on piiratud ligipääsuga süsteem ja seda nimetatakse „
User Area
“ (kasutaja keskkond).
[…]
(4)   [Kasutaja keskkond] pakub valikut saada kõik ameti teated kätte elektroonilisel teel. Kui kasutaja otsustab selle valiku kasuks, saadab amet kõik teatised elektrooniliselt selle elektroonilise platvormi kaudu, välja arvatud juhul, kui see ei ole tehniliselt võimalik.
[…]“.
[Siin ja edaspidi on osundatud otsust tsiteeritud mitteametlikus tõlkes.]
Kõnealuse otsuse artikkel 4 „Teadete edastamine ameti poolt
User Area
kaudu“ näeb lõigetes 1–4 ette:
„(1)   Niipea kui kasutaja on aktiveerinud ametiga elektroonilise side pidamise valiku, edastatakse kõik ameti elektroonilisel kujul olemasolevad ametlikud teatised põhimõtteliselt elektroonilise platvormi kaudu.
(2)   Kasutajatel on võimalik valida ka hoiatusteate saamine platvormi kaudu edastatava iga teatise korral. Hoiatusteate eesmärk on üksnes teatada asjaomastele isikutele, et nende elektroonilisse postkasti on saadetud dokument; see hoiatusteade ei ole teatamine ning sellel ei ole mingit õiguslikku väärtust.
(3)   Kuupäev, mil dokument tehakse kasutaja elektroonilises postkastis kättesaadavaks, registreeritakse ameti poolt ning selle kohta tehakse märge [kasutaja keskkonnas].
(4)   Ilma et see piiraks teatamise täpse kuupäeva kindlaksmääramist, loetakse teatamine toimunuks viiendal kalendripäeva pärast seda päeva, mil amet on teinud dokumendi kasutaja elektroonilises postkastis kättesaadavaks.“
Otsuse artikli 11 kohaselt jõustus see 2. detsembril 2013.
26. novembri 2013. aasta otsus tunnistati kehtetuks ameti tegevdirektori 16. augusti 2017. aasta otsusega nr EX‑17‑4, mis käsitleb elektroonilist sidet ning mida on muudetud 15. mai 2018. aasta otsusega nr EX‑18‑1 ja mis jõustus 1. oktoobril 2017; selle artikli 3 lõige 4 kordab 26. novembri 2013. aasta otsuse artikli 4 lõike 4 teksti.
Vaidluste taust
The Green Effort omandas õigused sõnamärgile Formula E (edaspidi „vaidlusalune kaubamärk“), mille registreerimistaotlus esitati määruse nr 207/2009 alusel 17. novembril 2010.
Kaubad ja teenused, mille jaoks kaubamärgi registreerimist taotleti, kuuluvad 15. juuni 1957. aasta märkide registreerimisel kasutatava kaupade ja teenuste rahvusvahelise klassifikatsiooni Nizza kokkuleppe (uuesti läbi vaadatud ja parandatud kujul) klassidesse 25, 38 ja 41 ning vastavad nendes klassides järgmisele kirjeldusele:
–
klass 25: „rõivad“;
–
klass 38: „edastamine raadio, televisiooni ja satelliidi teel“;
–
klass 41: „spordiürituste korraldamine“.
ELi kaubamärgi taotlus avaldati 3. detsembril 2010 ja taotletud kaubamärk registreeriti 14. märtsil 2011.
Fédération internationale de l’automobile (FIA) esitas 15. märtsil 2016 vaidlusaluse kaubamärgi tühistamise taotluse seoses kõigi kaupade ja teenustega määruse nr 207/2009 artikli 51 lõike 1 punkti a (nüüd määruse 2017/1001 artikli 58 lõike 1 punkt a) alusel, kuna seda ei olnud viie järjestikuse aasta jooksul tegelikult kasutatud.
EUIPO tühistamisosakond palus 21. märtsil 2016 The Green Effortil esitada kuni 21. juunini 2016 tõendid vaidlusaluse kaubamärgi tegeliku kasutamise kohta. Kuna tõendid esitati ettenähtud tähtaega ületades 22. juunil 2016, ei võtnud tühistamisosakond neid arvesse.
The Green Effort esitas 27. juulil 2016 EUIPO tühistamisosakonnale tähtaja ennistamise taotluse, et ennistataks tema õigused esitada vastavad tõendid.
Tühistamisosakond jättis 8. septembri 2016. aasta otsusega selle taotluse rahuldamata ning tühistas vaidlusaluse kaubamärgi tervikuna.
The Green Effort esitas 5. oktoobril 2016 EUIPO-le tühistamisosakonna otsuse peale kaebuse.
EUIPO teine apellatsioonikoda (edaspidi „apellatsioonikoda“) jättis kaebuse vaidlusaluse otsusega rahuldamata.
Oma otsuse põhjenduseks märkis apellatsioonikoda, et vaidlusaluse kaubamärgi omanik ja tema esindaja ei ole tõendanud, et nad olid tõepoolest võtnud hoolsusega meetmed, et järgida vaidlusaluse kaubamärgi tegeliku kasutamise tõendamiseks dokumentide esitamiseks ettenähtud tähtaega. Ta leidis, et kuigi toimik sisaldab tõendeid The Green Efforti korduvate katsete kohta edastada EUIPO-le elektroonilisi teateid ja fakse, saadi kõik need teated Hispaania aja järgi kätte 22. juunil 2016, st pärast ettenähtud tähtaja möödumist, ning selle kohta esitatud selgitusi ei saa pidada „erakorralisteks“.
Seetõttu jättis apellatsioonikoda jõusse tühistamisosakonna otsuse tähtaja ennistamise taotluse rahuldamata jätmise kohta ja leidis seoses vaidlusaluse kaubamärgi tühistamise taotlusega, et kuna puuduvad tõendid selle tegeliku kasutamise kohta Euroopa Liidus asjaomasel ajavahemikul või kasutamata jätmise mõistlike põhjenduste kohta, siis tuleb The Green Efforti õigused tervikuna tunnistada kehtetuks ja neid tuleb käsitada nii, et neil puudub alates 15. märtsist 2016 õiguslik toime.
Menetlus Üldkohtus ja vaidlustatud kohtumäärus
The Green Effort esitas 4. detsembril 2017 Üldkohtu kantseleisse saabunud hagiavalduse, milles ta palus vaidlusalune otsus tühistada, väites, et tema tähtaja ennistamise taotlus jäeti ekslikult rahuldamata, kuna tal ei olnud EUIPO sidesüsteemi tehniliste rikete tõttu võimalik vaidlusaluse kaubamärgi tegelikku kasutamist tõendavaid dokumente edastada. The Green Effort väitis ka, et FIA tegutses tühistamistaotluse esitamisel pahauskselt.
The Green Effort märkis Üldkohtu menetluses vaidlusalusest otsusest teatamise kuupäeva teadasaamise eesmärgil kohtusekretäri esitatud puuduste kõrvaldamise nõudele vastates, et vaidlusalusest otsusest teatati talle 19. septembril 2017.
Vaidlustatud kohtumääruses tõdes Üldkohus seega, et vaidlusalusest otsusest teatati The Green Effortile 19. septembril 2017, mistõttu Üldkohtu kodukorra artikli 58 kohaselt oli määruse nr 207/2009 artikli 65 lõikes 5 ette nähtud hagi esitamise tähtaeg möödunud 29. novembril 2017. Hagi, mis esitati Üldkohtu kantseleisse 4. detsembril 2017, oli seega esitatud hilinenult.
Peale selle märkis Üldkohus, et The Green Effort ei ole tõendanud ega isegi mitte väitnud, et tegemist oli ettenägematute asjaolude või vääramatu jõuga, mis võimaldaks Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 45 teisele lõigule tuginedes, mida Üldkohtu menetluses kohaldatakse selle põhikirja artikli 53 alusel, asjaomasest tähtajast erandi teha.
Neid kaalutlusi arvesse võttes jättis Üldkohus hagi ilmselge vastuvõetamatuse tõttu tervikuna läbi vaatamata.
Poolte nõuded Euroopa Kohtus
The Green Effort palub Euroopa Kohtul:
–
tühistada vaidlustatud kohtumäärus ja vaidlusalune otsus;
–
rahuldada nõuded, mille ta esitas esimeses kohtuastmes, ja
–
mõista kohtukulud välja EUIPO-lt ja FIA-lt.
EUIPO ja FIA paluvad Euroopa Kohtul:
–
jätta apellatsioonkaebus rahuldamata, ja
–
mõista kohtukulud välja The Green Effortilt.
Apellatsioonkaebus
Vastuvõetavus
FIA väidab, et apellatsioonkaebus on ilmselgelt vastuvõetamatu, kuna The Green Efforti eesmärk on vaidlustada Üldkohtu tuvastatud faktiline asjaolu, mis on vaidlusalusest otsusest teatamise kuupäev. Kuna aga Euroopa Kohtusse saab edasi kaevata ainult õigusküsimustes, on Üldkohus ainupädev tuvastama ja hindama faktilisi asjaolusid.
Sellega seoses tuleb märkida, et The Green Effort ei vaidlusta vaidlusalusest otsusest teatamise kuupäeva, mille Üldkohus tuvastas, vaid heidab talle ette, et ta rikkus selle otsuse peale hagi esitamise tähtaja arvutamisel õigusnormi.
Eelnevast järeldub, et apellatsioonkaebus on vastuvõetav.
Sisulised küsimused
The Green Effort põhjendab oma apellatsioonkaebust esiteks väitega, et Üldkohus tegi ekslikult kindlaks määruse nr 207/2009 artiklis 65 koostoimes 26. novembri 2013. aasta otsuse artikli 4 lõikega 4 ette nähtud hagi esitamise tähtaja kulgema hakkamise hetke. Teiseks väidab ta seoses tühistamistaotluse põhjendatusega, et FIA tegutses selle taotluse esitamisel pahauskselt ning tõendid vaidlusaluse kaubamärgi tegeliku kasutamise kohta edastati EUIPO-le ettenähtud tähtaja jooksul. Kui EUIPO ei saanud neid tõendeid kätte, siis olid selle põhjuseks EUIPO sidesüsteemi tehnilised tõrked, mistõttu tema tähtaja ennistamise taotlus oleks tulnud rahuldada.
Poolte argumendid
Mis puutub väitesse, mille kohaselt on hagi esitamise tähtaja kulgema hakkamise hetk vääralt kindlaks tehtud, siis märgib The Green Effort, et Üldkohus eksis vaidlusaluse otsuse peale hagi esitamise tähtaja arvutamisel, kuna ta ei võtnud arvesse asjaolu, et vastavalt 26. novembri 2013. aasta otsuse artikli 4 lõikele 4 loetakse teatamine toimunuks viiendal kalendripäeval pärast päeva, mil EUIPO süsteem lõi dokumendi.
Kuna vaidlusalune otsus tehti tema esindaja elektroonilises postkastis kättesaadavaks 19. septembril 2017, siis tuleb teatamine tema sõnul lugeda toimunuks 25. septembril 2017, kuna 24. september 2017 oli pühapäev. Seetõttu möödus vaidlusaluse otsuse peale hagi esitamise kahekuuline tähtaeg, mida tuleb pikendada seoses suurte vahemaadega kümne päeva võrra, 5. detsembril 2017. Kuna hagiavaldus saabus Üldkohtu kantseleisse 4. detsembril 2017, tuleb vaidlustatud kohtumäärus tühistada.
EUIPO möönab, et 26. novembri 2013. aasta otsuse artikli 4 lõike 4 sõnastus on teataval määral mitmeti mõistetav. Ta väidab, et tõlgenduse kohaselt, mida kasutatakse tähtaegade arvutamisel tema oma haldusmenetlustes, mõistetakse väljendit „[i]lma et see piiraks teatamise täpse kuupäeva kindlaksmääramist“ kui „sõltumata mis tahes muust kuupäevast, mil teatamist saab kindlusega tõendada“ või „olenemata mis tahes muust kuupäevast, mil teatamist saab kindlusega tõendada“. Seega lisab EUIPO siis, kui ta teatab teatavast dokumendist elektrooniliselt, kõigi vastuste ja järgmiste menetlusetappide jaoks tähtaega kindlaks määrates automaatselt ajapikenduse viis kalendripäeva
User Area
’s (dokumentide vahetamist võimaldav platvorm) pärast dokumendi kättesaadavaks tegemise päeva.
Käesoleval juhul aga leiab EUIPO, et kuna The Green Effort vastas Üldkohtu menetluses hagi puuduste kõrvaldamise raames, et vaidlusalusest otsusest teatati talle 19. septembril 2017, siis ei olnud Üldkohus kohustatud küsima lisateavet teatamise vahendite kohta ning seetõttu ei esine vaidlustatud kohtumääruses ühtegi rikkumist.
FIA leiab omalt poolt, et 26. novembri 2013. aasta otsus ei olnud Üldkohtule siduv, mistõttu selle sätete kohaldamata jätmine ei saa põhjendada vaidlustatud kohtumääruse tühistamist.
Euroopa Kohtu hinnang
Määruse nr 207/2009 artiklist 65 koosmõjus artikliga 79 (mille sõnastus on sisuliselt sama määruse 2017/1001 artiklite 72 ja 98 sõnastusega) tuleneb, et hagi võib Üldkohtule esitada kahe kuu jooksul pärast apellatsioonikoja otsusest teatamist.
Vastavalt määruse nr 2868/95 eeskirja 65 punktile 2 määrab üksikasjad teadete edastamiseks muude tehniliste sidevahendite kui faksi abil kindlaks EUIPO juhataja, nüüd EUIPO tegevdirektor.
Kuna 26. novembri 2013. aasta otsuse võttis vastu EUIPO tegevdirektor ja see reguleerib elektroonilist sidet EUIPOga ning eelkõige teatiste edastamist elektroonilisel teel, siis on see käesolevas asjas kohaldatav.
Nimetatud otsuse artikli 4 lõike 4 alusel, ilma et see piiraks teatamise täpse kuupäeva kindlaksmääramist, loetakse teatamine toimunuks viiendal kalendripäeval pärast päeva, mil EUIPO on teinud dokumendi kasutaja elektroonilises postkastis kättesaadavaks.
Siinkohal olgu märgitud, et nimetatud sätte sõnastus ei võimalda teha ühemõtteliselt kindlaks, mis tähendus tuleks omistada sõnadele „ilma et see piiraks“ nimetatud sätte tähenduses.
Tõlgendust, mille EUIPO pakub 26. novembri 2013. aasta otsuse artikli 4 lõikes 4 esinevale väljendile „ilma et see piiraks teatamise täpse kuupäeva kindlaksmääramist“ ja mille kohaselt see tähendab „sõltumata teatamise täpse kuupäeva kindlaksmääramisest“ või sellest „olenemata“, ei toeta kuidagi 26. novembri 2013. aasta otsuse eri keeleversioonid, millest ei nähtu ühtki erinevust väljendist „ilma et see piiraks“. Niisugune tõlgendus muudaks selles sättes sisalduva viite täpse teatamise kuupäeva kindlakstegemisele täiesti asjakohatuks, kuivõrd teatamine loetakse igal juhul toimunuks viiendal kalendripäeval pärast päeva, mil EUIPO tegi dokumendi kasutaja postkastis kättesaadavaks.
Neid kaalutlusi silmas pidades tuleb 26. novembri 2013. aasta otsuse artikli 4 lõiget 4 tõlgendada nii, et teatamine loetakse toimunuks viiendal kalendripäeval pärast seda päeva, mil EUIPO tegi dokumendi kasutaja postkastis kättesaadavaks, välja arvatud juhul, kui on võimalik täpselt kindlaks teha erinev teatamise tegelik kuupäev selle ajavahemiku jooksul.
Selline tõlgendus on kooskõlas õiguskindluse põhimõttest tulenevate nõuetega, vältides apellatsioonikoja otsuse lõputut vaidlustamist, kuna juhul, kui pärast dokumendi saaja elektroonilises postkastis kättesaadavaks tegemist ei ole sellega tutvumist taotletud, loetakse teatamine toimunuks viiendal kalendripäeval pärast kättesaadavaks tegemist.
Järelikult, kuna vaidlust ei ole selles, et The Green Efforti esindaja taotles 19. septembril 2017 vaidlusaluse otsusega tutvumist, laadis selle alla ja tutvus sellega, siis ei rikkunud Üldkohus õigusnorme, kui ta leidis, et kuivõrd vaidlusalusest otsusest teatati 19. septembril 2017, siis möödus selle peale hagi esitamise tähtaeg 29. novembril 2017. Seega tuleb väide, mille kohaselt on hagi esitamise tähtaja kulgema hakkamise hetke kindlakstegemisel eksitud, põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.
Kõiki eespool esitatud kaalutlusi arvestades ei ole vaja uurida väidet tühistamistaotluse põhjendatuse ega põhjuste kohta, mille alusel jäeti tähtaja ennistamise taotlus rahuldamata.
Seetõttu tuleb apellatsioonkaebus tervikuna rahuldamata jätta.
Kohtukulud
Euroopa Kohtu kodukorra artikli 138 lõikes 1, mida kodukorra artikli 184 lõike 1 alusel kohaldatakse apellatsioonkaebuste lahendamisel, on sätestatud, et kohtuvaidluse kaotanud pool on kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Kuna The Green Effort on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb kohtukulud vastavalt EUIPO ja FIA nõuetele välja mõista temalt.

Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kuues koda) otsustab:

1.
Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2.
Jätta The Green Effort Limitedi kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) ja Fédération internationale de l’automobile’i (FIA) kohtukulud.

Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: inglise.