CELEX: 62019CJ0543
Преюдициално запитване
Митнически съюз
Регламент (ЕИО) № 2913/92
Член 78
Член 236, параграф 1
Процедура за внос
Проверка на митническата декларация
Търговска политика
Антидъмпинг
Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/82
Окончателно антидъмпингово мито
Ценови ангажименти
Освобождаване
Член 2, параграф 1
Условие за представяне на фактура във връзка с ценовия ангажимент
Непосочване на информация, изложена в приложението към Регламент за изпълнение 2015/82

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 2, параграф 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/82 на Комисията от 21 януари 2015 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на лимонена киселина с произход от Китайската народна република, след провеждане на преразглеждане с оглед на изтичане на срока на действие на мерките съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета и частични междинни преразглеждания съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 (
ОВ L 15, 2015 г., стр. 8
).
Запитването е отправено в рамките на правен спор между Jebsen & Jessen (GmbH & Co.) KG и Hauptzollamt Hamburg (Главна митническа служба Хамбург, Германия) (наричана по-нататък „главната митническа служба“) по повод искане за пълно освобождаване от антидъмпинговото мито, наложено поради непредставяне на фактури във връзка с ценовия ангажимент по смисъла на член 2, параграф 1 от Регламент за изпълнение 2015/82.
Правна уредба
Правото на Съюза
Митническият кодекс
Член 62 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (
ОВ L 302, 1992 г., стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58), изменен с Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 9 октомври 2013 г. (
ОВ L 269, 2013 г., стр. 1
) (наричан по-нататък „Митническият кодекс“), предвижда:
„1.   Писмените декларации се изготвят върху формуляр, съответстващ на официалния образец, предвиден за целта. Те трябва да бъдат подписани и да съдържат всички данни, необходими за прилагане на разпоредбите, отнасящи се до митническия режим, за който стоките са декларирани.
2.   Към митническата декларация трябва да бъдат приложени всички документи, изисквани за прилагане на разпоредбите, отнасящи се до митническия режим, за който стоките са декларирани“.
Член 68 от този кодекс гласи:
„За проверката на декларации, които митническите органи са приели, те имат право да извършват:
а)
проверка на документите, като се обхващат декларацията и придружаващите я документи. Митническите органи имат право да изискват от декларатора да представи други документи с цел проверка на истинността на данните в декларацията;
[…]“.
Съгласно член 77 от посочения кодекс:
„1.   Когато декларирането пред митническите органи е извършено по електронен път по смисъла на член 61, буква б), устно или чрез друго действие по смисъла на член 61, буква в), разпоредбите на членове 62 — 76 се прилагат mutatis mutandis и без да се нарушават принципите, уредени в тях.
2.   Когато митническата декларация е изготвена по компютърен път, митническите власти могат да разрешат заедно с декларацията да не бъдат представяни придружаващите документи, визирани в член 62, параграф 2. В такъв случай тези документи се запазват на разположение на митническите власти“.
Член 78 от същия кодекс има следното съдържание:
„1.   След вдигането на стоките митническите органи имат право по своя инициатива или по искане на декларатора да поправят декларацията.
[…]
3.   Когато последващата проверка на декларацията или последващият контрол установят, че разпоредбите, отнасящи се до съответния митнически режим, са били приложени на основата на неверни или непълни данни, митническите органи вземат необходимите мерки, при спазване на приетите разпоредби, да уредят ситуацията, като отчитат новите данни, с които разполагат“.
Член 201, параграф 1 от Митническия кодекс предвижда:
„Вносно митническо задължение възниква при:
а)
допускане за свободно обращение на стока, подлежаща на облагане с вносни сборове;
[…]“.
Член 236, параграф 1 от този кодекс предвижда:
„Възстановяване на вносните или износните сборове се извършва, когато се установи, че в момента на плащането размерът на сборовете не е бил дължим или размерът е бил взет под отчет в противоречие с член 220, параграф 2.
Опрощаване на вносните и износните сборове се извършва, когато се установи, че в момента на вземането им под отчет техният размер не е бил дължим или размерът е бил взет под отчет в противоречие с член 220, параграф 2.
[…]“.
Правна уредба в областта на антидъмпинга
–
Регламент за изпълнение 2015/82
Регламент за изпълнение 2015/82 заменя Регламент (ЕО) № 1193/2008 на Съвета от 1 декември 2008 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временните мита върху вноса на лимонена киселина с произход от Китайската народна република (
ОВ L 323, 2008 г., стр. 1
).
Съгласно съображения 183, 184 и 186 от Регламент за изпълнение 2015/82:
„(183)
С Решение за изпълнение (ЕС) 2015/87 [на Комисията от 21 януари 2015 година за приемане на предложените гаранции във връзка с антидъмпинговата процедура относно вноса на лимонена киселина с произход от Китайската народна република (
ОВ L 15, 2015 г., стр. 75
)], Комисията прие тези нови предложения за поемане на ангажимент, заместващи ангажиментите в сила понастоящем. С новите предложения за поемане на ангажимент се премахват причиняващите вреда последици от дъмпинга и се ограничава в достатъчна степен рискът от заобикаляне на мерките.
(184)
С цел да се позволи на Комисията и на митническите органи да контролират ефективно спазването на ценовите ангажименти от страна на дружествата, когато искането за пускане в свободно обращение се представя на съответните митнически органи, освобождаване от антидъмпингово мито ще се предоставя при следните условия:
i)
да бъде представена фактура във връзка с ценовия ангажимент, представляваща търговска фактура, която съдържа поне информацията и декларацията, посочени в приложението;
[…]
(186)
Вносителите следва да имат предвид, че митническо задължение може да възникне като обикновен търговски риск в момента на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение, както е описано в съображения 184 и 185 по-горе, дори ако Комисията е приела ценови ангажимент, предложен от производителя, от когото те закупуват пряко или косвено“.
Съгласно член 1, параграф 2 от този регламент за изпълнение ставката на окончателното антидъмпингово мито, приложимо към нетната цена франко границата на Европейския съюз преди обмитяване, по отношение на лимонената киселина и тринатриев цитрат дихидрат, произведени от установеното в Китай Weifang Ensign Industry Co. Ltd (наричано по-нататък „Weifang“), е 33,8 %.
Член 1, параграф 4 от Регламента за изпълнение има следното съдържание:
„Освен ако е предвидено друго, се прилагат съответните действащи разпоредби в областта на митническото облагане“.
Член 2 от същия регламент за изпълнение предвижда:
„1.   Вносът, деклариран за допускане за свободно обращение, който е фактуриран от дружествата, чиито ценови ангажименти Комисията е приела и чиито имена са изброени в Решение за изпълнение [2015/87], се освобождава от антидъмпинговото мито, наложено с член 1, при условие че:
а)
стоките са произведени, транспортирани и фактурирани пряко от упоменатите дружества на първия независим клиент в Съюза; и
б)
вносът се придружава от фактура във връзка с ценовия ангажимент, представляваща търговска фактура, която съдържа поне информацията и декларацията, посочени в приложението към настоящия регламент; и
в)
декларираните и представени на митницата стоки съответстват точно на описанието във фактурата във връзка с ценовия ангажимент..
2.   Митническо задължение възниква от момента на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение:
а)
всеки път, когато се установи, че по отношение на вноса, описан в параграф 1, не са изпълнени едно или повече от условията в същия параграф […]“.
В приложението към Регламент за изпълнение 2015/82 се изброяват данните, които трябва да съдържа търговската фактура, придружаваща стоките, които дружеството продава в Европейския съюз и които са предмет на ценовия ангажимент. Сред тези данни в точка 9 от списъка е посочено по-специално името на длъжностното лице от дружеството, издало търговската фактура, и подписало следната декларация:
„Аз, долуподписаният(ата), удостоверявам, че продажбата за директен износ за Европейския съюз на стоките, обхванати от настоящата фактура, се извършва в обхвата и съгласно условията на ценовия ангажимент, предложен от [ДРУЖЕСТВО] и приет от Европейската комисия с Решение за изпълнение [2015/87]. Декларирам, че предоставената в настоящата фактура информация е пълна и вярна“.
Съгласно член 3 от Регламент за изпълнение 2015/82 той влиза в сила на 23 януари 2015 г.
–
Решение за изпълнение 2015/87
Съображение 11 от Решение за изпълнение 2015/87 гласи:
„С цел да се даде възможност на Комисията да наблюдава ефективно спазването на гаранциите от страна на дружествата, когато искането за допускане за свободно обращение съгласно гаранциите е представено на съответните митнически органи, освобождаването от антидъмпингово мито ще се извърши, при условие че се представи фактура, съдържаща поне данните, изброени в приложението към Регламент за изпълнение [2015/82]. Тези данни са необходими също така, за да могат митническите органи да се уверят с достатъчна точност, че пратката съответства на търговските документи. Когато такава фактура не е представена или когато не са спазени останалите условия, предвидени в горепосочения регламент за изпълнение, следва съответно да се заплати приложимата ставка на антидъмпингово мито“.
Съгласно член 1 от това решение за изпълнение е приет ангажиментът на Weifang, китайското дружество — износител на разглежданите в главното производство стоки.
В член 2 от посоченото решение за изпълнение се указва, че се отменя Решение 2008/899/ЕО на Комисията от 2 декември 2008 година за приемане на предложените гаранции във връзка с антидъмпинговата процедура относно вноса на лимонена киселина с произход от Китайската народна република (
ОВ L 323, 3.12.2008 г., стр. 62
).
Съгласно член 3 от Регламент за изпълнение 2015/87 той влиза в сила на 23 януари 2015 г.
Германското право
Член 8 от Zollverordnung (Наредба за митниците) в редакцията, приложима към спора в главното производство, е озаглавен „Участие в предаването на данни по електронен път“ и гласи следното:
„Федералният министър на финансите определя с практическо указание условията […], при които формалностите, които следва да се извършат писмено, се извършват по електронен път […] Участникът е длъжен да спазва условията и реда, установени в практическото указание“.
Точка 3.1.2 от Verfahrensanweisung zum IT-Verfahren ATLAS (практическо указание относно електронния метод ATLAS) в редакцията, приложима към спора в главното производство, е озаглавена „Представяне на документи във връзка с въвеждането на данни от участника“ и предвижда:
„(1) Съгласно член 77, параграф 2 от Митническия кодекс при въвеждането на данни участникът може да не представи посочените в параграф 2 документи към митническите декларации. Участникът обаче е длъжен да запази тези документи на разположение и да ги представи, ако отговорният за митническото оформяне на стоки служител ги поиска в конкретния случай.
(2) По принцип може да не се представят следните документи:
–
всички търговски документи (търговски фактури, фактури за превоз и др.) […]“.
Спорът в главното производство и преюдициалните въпроси
Жалбоподателят и Weifang се споразумяват с три договора от 9, 13 и 15/16 януари 2015 г. за доставката на общо 360 тона лимонена киселина в Съюза на цена 884,70 EUR на тон.
Със съобщение, изпратено по електронна поща на 22 януари 2015 г., Комисията уведомява адвокатите на Weifang за публикуването на Регламент за изпълнение 2015/82 и на Решение за изпълнение 2015/87 в
Официален вестник на Европейския съюз
на същата дата.
На 30 януари 2015 г. Weifang изпраща 360 тона лимонена киселина.
С дванадесет митнически декларации от 10 и 11 март 2015 г., подадени по електронен път, жалбоподателят в главното производство декларира вноса на тези стоки с оглед на допускането им за свободно обращение, като посочва три фактури на Weifang от 29 януари 2015 г.
Преди да разреши вдигането на стоките, митническата служба иска представянето на тези фактури, във всяка от които се съдържа декларация, която макар да е аналогична на предвидената в точка 9 от списъка в приложението към Регламент за изпълнение 2015/82, се позовава не на Решение за изпълнение 2015/87, а на Регламент № 1193/2008 и на Решение 2008/899.
В удостоверенията за поет ангажимент при износ, представени в подкрепа на посочените фактури, също се споменава последното посочено решение.
Тъй като в представените фактури не се посочва Решение за изпълнение 2015/87, митническата служба отказва да предостави освобождаване от антидъмпинговото мито и облага вноса с общо антидъмпингово мито в размер на 42,7 %.
Жалбоподателят в главното производство оспорва решенията, с които се отхвърля искането му за възстановяване на антидъмпингови мита, като представя три коригирани фактури във връзка с ценови ангажимент от 29 януари 2015 г., в които се прави позоваване на Регламент за изпълнение 2015/82 и на Решение за изпълнение 2015/87.
С решение от 7 юни 2016 г. митническата служба уважава направеното при условията на евентуалност искане на жалбоподателя в главното производство спрямо него да се приложи индивидуалната ставка на антидъмпинговото мито.
С решение от 13 юни 2016 г. митническата служба отхвърля искането за освобождаване от антидъмпингово мито на основание, че фактурите, представени с декларацията за допускане за свободно обращение на внесените стоки, не отговарят на формалните условия, предвидени в член 2, параграф 1, буква б) от Регламент за изпълнение 2015/82, тъй като в тях се посочва Решение 2008/899, а не Решение за изпълнение 2015/87.
Митническата служба посочва, че към датата на приемане на митническата декларация Регламент за изпълнение 2015/82 е бил в сила и че посочването на правилното правно основание било от решаващо значение, за да се получи освобождаване от антидъмпингово мито.
На 18 юли 2016 г. жалбоподателят подава жалба срещу това решение пред Finanzgericht Hamburg (Финансов съд Хамбург) като иска възстановяване на наложените му антидъмпингови мита в съответствие с член 236 от Митническия кодекс.
За тази цел, като се позовава на решение от 12 октомври 2017 г., Tigers (
C‑156/16
,
EU:C:2017:754
), той поддържа, че е било възможно да се извърши проверка на митническата декларация в съответствие с член 78 от този кодекс. Той счита, че посоченият член допуска последващото представяне на документи и че наличието на погрешни данни в митническата декларация е без значение, когато фактическите обстоятелства могат да се установят при извършена в съответствие с този член проверка на декларацията. Той отбелязва, че самата митническа служба признава, че проверката на документите се извършва едва след приемането на тази декларация.
Жалбоподателят в главното производство счита, че за да се установи дали са изпълнени условията за освобождаване от антидъмпинговото мито, следва да се вземе предвид моментът на сключване на договора за покупка на стоките, което в случая било извършено през януари 2015 г. в зависимост от минималните вносни цени, съобщени от Комисията през декември 2014 г.
Митническата служба обаче счита, че делото в главното производство се различава от делото, по което е постановено решение от 12 октомври 2017 г., Tigers (
C‑156/16
,
EU:C:2017:754
), което се отнасяло до специфично за съответното предприятие антидъмпингово мито. Той подчертава, че член 2, параграф 2 от Регламент за изпълнение 2015/82 изрично изисква фактурата във връзка с ценовия ангажимент да бъде представена на датата на приемане на митническата декларация. Той отбелязва, че макар съгласно член 77, параграф 2 от Митническия кодекс релевантните за такава декларация документи да могат да не бъдат представени с нея, те все пак трябва да се запазят на разположение на митническите органи, както е предвидено в практическото указание относно електронния метод ATLAS. Въз основа на това тя прави извода, че контролът върху освобождаването от антидъмпингово мито трябва да се извърши въз основа на фактурата, посочена в митническата декларация.
Запитващата юрисдикция отбелязва, че поетият от Weifang нов ангажимент, който е конкретно посочен в Решение за изпълнение 2015/87, е бил валиден в момента на вноса на разглежданите в главното производство стоки.
Тя иска да се установи дали представените в рамките на проверката на митническата декларация фактури отговарят на условията по член 2, параграф 1, буква б) от Регламент за изпълнение 2015/82, така че да се считат за фактури във връзка с ценовия ангажимент, при все че формалните изисквания по точка 9 от списъка в приложението към този регламент за изпълнение явно не са изпълнени.
Тя обаче си задава въпроса за действието на принципа на пропорционалност, съгласно на който дадена норма в областта на антидъмпинговото мито трябва да се тълкува, като се отчитат нейният контекст и целите на правната уредба, от която тя е част, като едно изключение трябва да се тълкува стриктно само доколкото това е необходимо за постигането на целите му.
Ето защо в случая било непропорционално да се откаже освобождаване от антидъмпинговото мито.
Освен това запитващата юрисдикция счита, че в член 2, параграф 1 от Регламент за изпълнение 2015/82 не е посочен изрично моментът за представяне на фактурите във връзка с ценовия ангажимент.
Тя счита, че подаването на митническа декларация по електронен път означава, че моментът на приемане на тази декларация не може да бъде последният момент за представянето на тези документи, тъй като действащите разпоредби относно тези процедури предвиждат само че документите се запазват на разположение на митническите органи.
Поради това запитващата юрисдикция счита, че член 2, параграф 2 от Регламент за изпълнение 2015/82 може да се разбира в смисъл, че определя само момента на възникване на митническото задължение.
Тя уточнява, че от принципа на пропорционалност може да се направи извод, че определени данни от фактура във връзка с ценови ангажимент, като разглежданите в главното производство, могат да бъдат добавени или коригирани впоследствие, доколкото преследваната с антидъмпинговата правна уредба цел все още може да бъде постигната.
Тя прави аналогия с тълкуването на член 78 от Митническия кодекс, направено от Съда в решение от 12 октомври 2017 г., Tigers (
C‑156/16
,
EU:C:2017:754
), съгласно което структурата на този член се състои в съобразяването на митническата процедура с действителното положение.
В този контекст Finanzgericht Hamburg (Финансов съд Хамбург) решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Недопустимо ли е при разглежданите в главното производство условия освобождаването от въведеното с член 1 от Регламент за изпълнение […] 2015/82 антидъмпингово мито съгласно член 2, параграф 1 от посочения регламент, ако във фактурата по член 2, параграф 1, буква б) от този регламент се посочва не предвиденото в точка 9 от приложението към цитирания регламент Решение за изпълнение […] 2015/87, а Решение 2008/899 […]?
2)
При утвърдителен отговор на първия въпрос: може ли фактура, която отговаря на изискванията на приложението към Регламент за изпълнение […] 2015/82, да бъде представена в рамките на процедура за възстановяване на антидъмпингови мита, с цел да се получи освобождаване от въведеното с член 1 от този регламент антидъмпингово мито съгласно член 2, параграф 1 от посочения регламент?“.
Производството пред Съда
Поради пандемията от Covid-19 насроченото за 6 май 2020 г. съдебно заседание е отменено.
Ето защо с решение от 20 април 2020 г. изпратените въпроси, на които страните бяха помолени да предоставят устен отговор в съдебното заседание, бяха преобразувани във въпроси, на които да се отговори писмено.
Така на жалбоподателя, италианското правителство и Комисията е предоставена възможност да изразят становището си по всички въпроси, поставени в преюдициалното запитване.
По преюдициалните въпроси
По първия въпрос
С първия си въпрос запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали член 2, параграф 1 от Регламент за изпълнение 2015/82 трябва да се тълкува в смисъл, че вносът на стоки може да бъде освободен от антидъмпинговото мито, въведено с член 1 от този регламент за изпълнение, когато в необходимата за получаването на такова освобождаване фактура във връзка с ценовия ангажимент, в декларацията по точка 9 от списъка в приложението към този регламент за изпълнение, се посочва не Решение за изпълнение 2015/87, а Решение 2008/899.
Съгласно практиката на Съда освобождаване от антидъмпингови и изравнителни мита може да бъде предоставено само при определени условия, в специално предвидени случаи, представлявайки по този начин изключение от общия режим на антидъмпинговите и изравнителните мита. Следователно разпоредбите, които предвиждат това освобождаване, подлежат на стриктно тълкуване (решение от 22 май 2019 г., Krohn & Schröder,
C‑226/18
,
EU:C:2019:440
, т.
и цитираната съдебна практика).
Следва също така да се припомни, че посочването на Решението за изпълнение, с което е приет ценовия ангажимент от Комисията, има особено значение в контекста на установения от регламент за изпълнение режим, който позволява освобождаване от антидъмпингово мито поради такъв ценови ангажимент, доколкото позволява на митническите органи да проверят към момента на настъпване на фактите дали са изпълнени всички изисквания, свързани с освобождаването от съответните антидъмпингови и изравнителни мита (решение от 22 май 2019 г., Krohn & Schröder,
C‑226/18
,
EU:C:2019:440
, т.
и цитираната съдебна практика).
Член 2, параграф 1, буква б) от Регламент за изпълнение 2015/82 обаче предвижда, че декларираният за допускане за свободно обращение внос, фактуриран от дружества, чиито ангажименти са приети от Комисията и които са посочени в Решение за изпълнение 2015/87, се освобождава от антидъмпинговото мито, наложено с член 1 от този регламент за изпълнение, ако е придружен от фактура във връзка с ценовия ангажимент, т.е. търговска фактура, съдържаща поне данните и декларацията, посочени в приложението към посочения регламент.
В това отношение в точка 9 от списъка в приложението към Регламент за изпълнение 2015/82 се посочва, че търговската фактура, съставена от дружеството, поело такива ангажименти, трябва да съдържа декларация, подписана от издалото я длъжностно лице, съгласно която „продажбата за директен износ за [Съюза] на стоките, обхванати от настоящата фактура, се извършва в обхвата и съгласно условията на ценовия ангажимент, предложен от [ДРУЖЕСТВО] и приет от [Комисията] с Решение за изпълнение (ЕС) 2015/87 на Комисията“.
Така от текста на тези разпоредби следва, че освобождаването от антидъмпингово мито на вноса, фактуриран от дружества, чиито ангажименти са приети от Комисията, зависи по-специално от формалното условие в декларацията, която трябва да се съдържа в търговската фактура, придружаваща декларираните за допускане за свободно обращение стоки, да се посочва фактът, че тази фактура отговаря на условията на предложения от дружеството износител ангажимент, приет с Решение за изпълнение 2015/87.
Що се отнася до контекста, в член 2, параграф 1, буква б) от Регламент за изпълнение 2015/82 се посочва едно от условията, с оглед на които се предоставя освобождаване от антидъмпинговото мито, въведено с член 1 от този регламент за изпълнение, когато вносът е от едно от дружествата, чиито ангажименти за минимални вносни цени са приети от Комисията.
В член 2, параграф 2, буква а) от посочения регламент за изпълнение са изложени последиците от липсата на едно от условията, изброени в член 2, параграф 1 от същия регламент за изпълнение, като се уточнява, че митническо задължение възниква от момента на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение, когато се установи, че по отношение на вноса, описан в параграф 1, не са изпълнени едно или повече от тези условия.
Що се отнася до неговата цел, както е видно от съображения 183 и 184 от Регламент за изпълнение 2015/82 и както отбелязва генералният адвокат в точка 36 от заключението си, режимът на освобождаване, предвиден в член 2, параграф 1 от Регламент за изпълнение 2015/82, и установените с него условия имат за цел от една страна, да се премахнат вредоносните последици от дъмпинга, като се освободят от предвиденото в този регламент за изпълнение антидъмпингово мито някои дружества износители, задължили се да продават продукта, който обикновено се облага с такова антидъмпингово мито, на минимална цена в Съюза, а от друга страна, да се ограничи рискът от заобикаляне на посочения регламент за изпълнение, като на посочените дружества се наложат определени задължения, така че както вносителят на този продукт, така и митническите органи на държавите членки да могат да установят, че определен внос действително е свързан с ангажимент на едно от тези дружества, посочено в Решение за изпълнение 2015/87.
Следователно този режим на освобождаване и условията му имат за цел не да защитят интересите на даден вносител, а да осигурят защита срещу дъмпинговия внос, който уврежда интересите на предприятията в Съюза, за да се води борба с произтичащата от това нелоялна конкуренция.
Ето защо, както от буквалното, така и от систематичното и телеологичното тълкуване на Регламент за изпълнение 2015/82 следва, че непосочването на Решение за изпълнение 2015/87 във фактурата по член 2, параграф 1, буква б) от този регламент за изпълнение, е пречка за вносителя на продукта, за който се отнася Регламентът за изпълнение, да се ползва от освобождаването от антидъмпингово мито, предвидено в член 2, параграф 1 от същия регламент за изпълнение, тъй като такава фактура не е фактура „във връзка с ценовия ангажимент“ по смисъла на първата от тези разпоредби.
В случая от материалите по преписката, с която разполага Съдът, е видно, че във фактурите, представени в момента на подаване на митническите декларации за разглежданите в главното производство стоки с оглед на допускането им за свободно обращение, т.е. на 10 и 11 март 2015 г., не се споменава Решение за изпълнение 2015/87 за приемане на ангажиментите, предложени от някои китайски производители износители, сред които е и износителят на посочените стоки, което решение съгласно член 3 от него влиза в сила на 23 януари 2015 г. С оглед на гореизложеното тези фактури не са фактури „във връзка с ценовия ангажимент“ по смисъла на член 2, параграф 1, буква б) от Регламент за изпълнение 2015/82.
Освен това фактът, че Регламент за изпълнение 2015/82 и Решение за изпълнение 2015/87 са влезли в сила една или две седмици след подписването на договорите за продажба, но една седмица преди изпращането на съответния продукт от трета страна за Съюза, не може да окаже влияние върху изложеното в предходната точка съображение. Всъщност от датата на влизане в сила на тези правни инструменти дружествата износители са длъжни да спазват условията, определени в новата правна уредба, за да могат да се ползват от режима на освобождаване на основание на приетите от Комисията ангажименти, като това важи на по-силно основание в хипотеза, в която Комисията е уведомила съответното дружество износител за приемането на новата правна уредба дори преди влизането ѝ в сила.
Ето защо на първия въпрос следва да се отговори, че член 2, параграф 1 от Регламент за изпълнение 2015/82 трябва да се тълкува в смисъл, че вносът на стоки не може да бъде освободен от антидъмпинговото мито, въведено с член 1 от този регламент за изпълнение, когато в необходимата за получаването на такова освобождаване фактура в декларацията по точка 9 от списъка в приложението към този регламент за изпълнение се посочва не Решение за изпълнение 2015/87, а Решение 2008/899.
По втория въпрос
С втория си въпрос запитващата юрисдикция иска по същество да се установи дали в рамките на процедурата, въведена с член 236 от Митническия кодекс, която е образувана с цел възстановяване на антидъмпингови мита, може да се представи фактура във връзка с ценови ангажимент, съдържаща всички елементи, изброени в приложението към Регламент за изпълнение 2015/82, за да се получи освобождаването, предвидено в член 2, параграф 1 от този регламент за изпълнение.
В това отношение следва да се отбележи, че съгласно член 236, параграф 1 от Митническия кодекс възстановяване на вносните или износните сборове се извършва, когато се установи, че в момента на плащането размерът им не е бил дължим.
Освен това член 78 от Митническия кодекс въвежда процедура, която позволява на митническите органи служебно или по искане на декларатора да поправят митническата декларация след вдигането на посочените в нея стоки, т.е. след подаването ѝ.
От практиката на Съда обаче следва, че митническото законодателство като цяло, както е конкретизирано по-специално в Митническия кодекс, се прилага по отношение на антидъмпингови или изравнителни мита само ако регламентите, с които се налагат подобни мита, го предвиждат (решение от 22 май 2019 г., Krohn & Schröder,
C‑226/18
,
EU:C:2019:440
, т.
).
Ето защо следва да се установи дали разпоредбите на Регламент за изпълнение 2015/82 предвиждат дерогация от митническото законодателство, или напротив, по силата на тези разпоредби вносителят може след митническото деклариране на внесени продукти и допускането им за свободно обращение да представи търговска фактура във връзка с ценови ангажимент, която дава възможност да се ползва от освобождаване от антидъмпингово мито на основание на приетите от Комисията ангажименти, поети от дружеството — износител на тези продукти.
Член 2, параграф 1, буква б) от Регламент за изпълнение 2015/82 предвижда, че „[в]носът, деклариран за допускане за свободно обращение, който е фактуриран от дружествата, чиито ценови ангажименти Комисията е приела и чиито имена са изброени в Решение за изпълнение [2015/87], се освобождава от антидъмпинговото мито, наложено с член 1, при условие че […] вносът се придружава от фактура във връзка с ценовия ангажимент, представляваща търговска фактура, която съдържа поне информацията и декларацията, посочени в приложението към настоящия регламент“.
Структурата на член 2, параграф 1, буква б) обаче предполага, че както изрично се посочва в него, предвиденото в него освобождаване от антидъмпингово мито може да се предостави само когато декларираният за допускане за свободно обращение внос е придружен от такава фактура във връзка с ценовия ангажимент. Както поддържа Комисията в писменото си становище, от това следва да се направи изводът, че съгласно тази разпоредба фактурата трябва да бъде представена в момента на декларирането на стоките пред митническите органи с оглед на допускането им за свободно обращение.
В това отношение в съображение 184 от Регламент за изпълнение 2015/82 се уточнява, че „[с] цел да се позволи на Комисията и на митническите органи да контролират ефективно спазването на ценовите ангажименти от страна на дружествата, когато искането за пускане в свободно обращение се представя на съответните митнически органи, освобождаване от антидъмпингово мито ще се предоставя при следните условия […] да бъде представена фактура във връзка с ценовия ангажимент, представляваща търговска фактура, която съдържа поне информацията и декларацията, посочени в приложението“.
Освен това съображение 11 от Решение за изпълнение 2015/87 гласи, че с цел да се даде възможност на Комисията да наблюдава ефективно спазването на гаранциите от страна на дружествата, когато искането за допускане за свободно обращение съгласно гаранциите е представено на съответните митнически органи, освобождаването от антидъмпингово мито ще се извърши, при условие че се представи фактура, съдържаща поне данните, изброени в приложението към Регламент за изпълнение 2015/82. В посоченото съображение се допълва по-специално че тези данни са необходими също така за да могат митническите органи да се уверят с достатъчна точност, че пратката съответства на търговските документи.
Следователно член 2, параграф 1, буква б) от Регламент за изпълнение 2015/82 изисква посочената в него търговска фактура във връзка с ценовия ангажимент да бъде представена в момента на митническото деклариране на стоките, за които се отнася, а не впоследствие.
Впрочем, както следва от точка 57 от настоящото решение, член 2, параграф 2 от Регламента за изпълнение изрично предвижда последиците от липсата на едно от условията, изброени в член 2, параграф 1 от него, като уточнява, че митническо задължение възниква от момента на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение, когато по отношение на вноса, описан в параграф 1 от този член, се установи, че едно или повече от тези условия не са изпълнени.
По този въпрос в съображение 186 от същия регламент за изпълнение се посочва, че при такива условия възниква митническо задължение в тежест на вносителите, „дори ако Комисията е приела ценови ангажимент, предложен от производителя, от когото [посочените вносители] закупуват пряко или косвено“.
Що се отнася до целта на условието, установено в член 2, параграф 1, буква б) от Регламент за изпълнение 2015/82, от точка 72 от настоящото решение следва, че по същество то има за цел да позволи както на Комисията, така и на митническите органи на държавите членки, от една страна, да се уверят, че към момента на подаване на искането за допускане за свободно обращение дружествата износители спазват ангажиментите си, а от друга страна, да се провери с достатъчна точност дали вносът съответства на търговските документи.
Ето защо следва да се приеме, че разглежданата в главното производство антидъмпингова правна уредба има обхват, различен от разглеждания в решение от 12 октомври 2017 г., Tigers (
C‑156/16
,
EU:C:2017:754
), в което се приема, че член 1, параграф 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 412/2013 на Съвета от 13 май 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на керамични съдове и прибори за сервиране или за кухня с произход от Китайската народна република (
ОВ L 131, 2013 г., стр. 1
), трябва да се тълкува в смисъл, че не забранява на съответните вносители да представят търговска фактура след митническото деклариране.
Всъщност член 1, параграф 3 от Регламент за изпълнение № 412/2013 не предвижда момента, в който търговската фактура трябва да бъде представена на митническите органи, а само предвижда, че „[и]ндивидуалните антидъмпингови митнически ставки, определени за дружествата, посочени в параграф 2, се прилагат, ако пред митническите органи на държавите членки се представи валидна търговска фактура, която отговаря на изискванията в приложение II. […]“.
От изложеното по-горе следва, че Регламент за изпълнение 2015/82 съдържа разпоредба, а именно член 2, параграф 1, която съгласно член 1, параграф 4 от него изрично дерогира действащите разпоредби относно митата, сред които по-специално са членове 78 и 236 от Митническия кодекс.
Ето защо на втория въпрос следва да се отговори, че в рамките на процедурата, въведена с член 236 от Митническия кодекс, която е образувана с цел възстановяване на антидъмпингови мита, не може да се представи фактура във връзка с ценови ангажимент, съдържаща всички елементи, изброени в приложението към Регламент за изпълнение 2015/82, за да се получи освобождаването, предвидено в член 2, параграф 1 от този регламент за изпълнение.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (четвърти състав) реши:

1)
Член 2, параграф 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/82 на Комисията от 21 януари 2015 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на лимонена киселина с произход от Китайската народна република, след провеждане на преразглеждане с оглед на изтичане на срока на действие на мерките съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета и частични междинни преразглеждания съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 трябва да се тълкува в смисъл, че вносът на стоки не може да бъде освободен от антидъмпинговото мито, въведено с член 1 от този регламент за изпълнение, когато в необходимата за получаването на такова освобождаване фактура в декларацията по точка 9 от списъка в приложението към този регламент за изпълнение се посочва не Решение за изпълнение (EС) 2015/87 на Комисията от 21 януари 2015 година за приемане на предложените гаранции във връзка с антидъмпинговата процедура относно вноса на лимонена киселина с произход от Китайската народна република, а Решение 2008/899/ЕО на Комисията от 2 декември 2008 година за приемане на предложените гаранции във връзка с антидъмпинговата процедура относно вноса на лимонена киселина с произход от Китайската народна република.

2)
В рамките на процедурата, въведена с член 236 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 9 октомври 2013 г., която е образувана с цел възстановяване на антидъмпингови мита, не може да се представи фактура във връзка с ценови ангажимент, съдържаща всички елементи, изброени в приложението към Регламент за изпълнение 2015/82, за да се получи освобождаването, предвидено в член 2, параграф 1 от този регламент за изпълнение.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.