CELEX: 62019TJ0257
Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika
Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii
Zmrazenie finančných prostriedkov
Nesprávne posúdenie

)
Okolnosti predchádzajúce sporu a skutkové okolnosti, ktoré nastali po podaní žaloby
[
omissis
]
Vykonávacím rozhodnutím Rady (SZBP) 2019/87 z 21. januára 2019, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2013/255 (
Ú. v. EÚ L 18 I, 2019, s. 13
), a vykonávacím nariadením Rady (EÚ) 2019/85 z 21. januára 2019, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 (
Ú. v. EÚ L 18 I, 2019, s. 4
) (ďalej spoločne len „pôvodné akty“), bolo meno žalobcu zaradené do riadku 268 tabuľky A zoznamov mien osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia, ktoré sú uvedené v prílohe I rozhodnutia 2013/255 a v prílohe II nariadenia č. 36/2012 (ďalej spoločne len „dotknuté zoznamy“) s uvedením týchto dôvodov:
„Popredný podnikateľ pôsobiaci v Sýrii, ktorý má podiely a vykonáva činnosti vo viacerých odvetviach sýrskeho hospodárstva; je napríklad viceprezidentom spoločnosti Aman Holding a majoritným akcionárom leteckej spoločnosti Fly Aman. Z titulu týchto pozícií má prepojenie na Samera Foza. Aman Holding má zastúpenie v správnej rade, ako aj väčšinový podiel v spoločnosti Aman [Dimashq], ktorá je spoločným podnikom podieľajúcim sa na realizácii režimom podporovaného projektu výstavby luxusnej rezidenčnej a obchodnej štvrte s názvom Marota City. [Al Zoubi] získava výhody od režimu a/alebo mu poskytuje podporu prostredníctvom svojej funkcie viceprezidenta spoločnosti Aman Holding.“
[
omissis
]
Dňa 17. mája 2019 prijala Rada rozhodnutie (SZBP) 2019/806, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255 (
Ú. v. EÚ L 132, 2019, s. 36
), ktorým sa predĺžilo uplatňovanie tohto posledného uvedeného rozhodnutia do 1. júna 2020; v ten istý deň Rada tiež prijala vykonávacie nariadenie (EÚ) 2019/798, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 36/2012 (
Ú. v. EÚ L 132, 2019, s. 1
) (ďalej spoločne len „akty o ponechaní na zoznamoch z roku 2019“). Meno žalobcu bolo ponechané v inom riadku, a to v riadku 286 tabuľky A dotknutých zoznamov na základe rovnakých dôvodov, ako sú dôvody uvedené v pôvodných aktoch.
[
omissis
]
Dňa 28. mája 2020 prijala Rada rozhodnutie (SZBP) 2020/719, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255 (
Ú. v. EÚ L 168, 2020, s. 66
), ktorým sa predĺžilo uplatňovanie tohto posledného uvedeného rozhodnutia do 1. júna 2021, a vykonávacie nariadenie (EÚ) 2020/716, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 36/2012 (
Ú. v. EÚ L 168, 2020, s. 1
) (ďalej spoločne len „akty o ponechaní na zoznamoch z roku 2020“). Meno žalobcu bolo ponechané v riadku 286 tabuľky A dotknutých zoznamov z dôvodov, ktoré sa čiastočne líšili od dôvodov uvedených v aktoch o ponechaní na zoznamoch z roku 2019. Rada odôvodnila prijatie reštriktívnych opatrení voči nemu uvedením týchto dôvodov:
„Popredný podnikateľ pôsobiaci v Sýrii, ktorý má záujmy [podiely –
neoficiálny preklad
] a vykonáva činnosti vo viacerých odvetviach sýrskeho hospodárstva; vrátane jeho funkcie viceprezidenta spoločnosti Aman Holding a ako väčšinový akcionár leteckej spoločnosti Fly Aman (do februára 2019). Z titulu týchto pozícií má prepojenie na Samera Foza. Aman Holding má zastúpenie v správnej rade, ako aj väčšinový podiel v spoločnosti Aman [Dimashq], ktorá je spoločným podnikom podieľajúcim sa na realizácii režimom podporovaného projektu výstavby luxusnej rezidenčnej a obchodnej štvrte Marota City. [Al Zoubi] má zo sýrskeho režimu prospech a podporuje ho. Zakladajúci člen spoločnosti Asas Iron company.“
[
omissis
]
Konanie a návrhy účastníkov konania
Žalobca návrhom podaným do kancelárie Všeobecného súdu 15. apríla 2019 podal túto žalobu, v ktorej sa domáhal zrušenia pôvodných aktov v rozsahu, v akom sa ho týkajú.
Samostatným podaním doručeným do kancelárie Všeobecného súdu 30. júla 2019 žalobca na základe článku 86 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu upravil žalobu tak, že znie tiež na zrušenie aktov o ponechaní na zoznamoch z roku 2019 v rozsahu, v akom sa ho tieto akty týkajú. Žalobca tiež zopakoval žalobné návrhy, ktoré boli uvedené v žalobe.
Dňa 8. augusta 2019 Rada doručila do kancelárie Všeobecného súdu vyjadrenie k žalobe a pripomienky k prvému návrhu na úpravu žaloby.
Replika bola podaná 1. októbra 2019.
Rozhodnutím zo 17. októbra 2019 predseda Všeobecného súdu podľa článku 27 ods. 3 rokovacieho poriadku pridelil vec novému sudcovi spravodajcovi pridelenému ku štvrtej komore.
Duplika bola podaná 8. januára 2020.
Písomná časť konania sa skončila 8. januára 2020.
Dňa 23. júla 2020 Všeobecný súd v rámci opatrení na zabezpečenie priebehu konania stanovených v článku 89 ods. 3 písm. d) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu požiadal Radu, aby odpovedala na sériu otázok. Rada odpovedala na otázky v stanovenej lehote.
Samostatným podaním doručeným do kancelárie Všeobecného súdu 13. augusta 2020 žalobca na základe článku 86 rokovacieho poriadku druhýkrát upravil žalobu tak, že znie tiež na zrušenie aktov o ponechaní na zoznamoch z roku 2020 v rozsahu, v akom sa ho tieto akty týkajú. Žalobca tiež zopakoval návrhy, ktoré boli uvedené v žalobe, ako aj v prvom návrhu na úpravu žaloby a uviedol nové argumenty.
Dňa 30. septembra 2020 Všeobecný súd v rámci opatrení na zabezpečenie priebehu konania stanovených v článku 89 ods. 3 písm. d) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu požiadal Radu, aby predložila dokument. Rada tejto žiadosti vyhovela v stanovenej lehote. Na pojednávaní, ktoré sa konalo 21. októbra 2020, žalobca nepredložil pripomienky k odpovediam Rady na rôzne organizačné opatrenia, o ktorých rozhodol Všeobecný súd.
Rada 2. októbra 2020 predložila svoje pripomienky k druhému návrhu na úpravu žaloby.
Prednesy a odpovede účastníkov konania na otázky Všeobecného súdu boli vypočuté na pojednávaní 21. októbra 2020.
Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zrušil pôvodné akty, akty o ponechaní na zoznamoch z roku 2019 a akty o ponechaní na zoznamoch z roku 2020 (ďalej spoločne len „napadnuté akty“) v rozsahu, v akom sa ho týkajú,
–
uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.
Rada navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
žalobu zamietol,
–
uložil žalobcovi povinnosť nahradiť trovy konania,
–
subsidiárne v prípade, že by Všeobecný súd zrušil napadnuté akty v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu, nariadil zachovanie účinkov vykonávacieho rozhodnutia 2019/87, ako aj rozhodnutí 2019/806 a 2020/719 v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu, až do nadobudnutia účinnosti zrušenia vykonávacích nariadení 2019/85, 2019/798 a 2020/716 v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu.
Právne otázky
[
omissis
]
O prvom žalobnom dôvode založenom na nesprávnom posúdení
Žalobca v prvom rade spochybňuje, že je popredným podnikateľom pôsobiacim v Sýrii. V tejto súvislosti spochybňuje dôkazy, z ktorých Rada vychádzala pri zaradení jeho mena na dotknuté zoznamy. Žalobca konkrétne tvrdí, že existuje jasný rozdiel medzi funkciou osoby zodpovednej za výkonných riaditeľov spoločnosti Aman Holding JSC, ktorú zastával, a funkciou viceprezidenta. Okrem toho žalobca tvrdí, že z tejto funkcie odstúpil s okamžitou účinnosťou. Ďalej uznáva, že bol zakladateľom a väčšinovým akcionárom spoločnosti Fly Aman LLC, tvrdí však, že celý svoj podiel previedol. Navyše kvalifikácia žalobcu zo strany Rady ako „riaditeľa podniku pôsobiaceho v rôznych odvetviach v Sýrii a v zahraničí“ nie je podložená, pretože dokument WK 47/2019 INIT odkazuje len na dve spoločnosti so sídlom v Sýrii, v súvislosti s ktorými je Rada schopná preukázať, že v nich pracoval, a jeho údajné postavenie. Žalobca nie je priamo ani nepriamo zapojený do projektu Marota City, takže nemohol využívať vyvlastnené pozemky patriace osobám, ktoré boli v dôsledku konfliktu v Sýrii presídlené, čo im zabránilo v tom, aby sa vrátili do svojich domovov. Okrem toho úlohy zverené žalobcovi ako zamestnancovi spoločnosti Aman Holding, akcionárky spoločnosti Aman Damascus JSC (ďalej len „Aman Dimashq“), ktorá je poverená správou práv týkajúcich sa stavebného zámeru na časti pozemkov Marota City, nikdy nezahŕňali dohľad nad činnosťami poslednej uvedenej spoločnosti, ktorý bol vyhradený inému zamestnancovi, pánovi Basharovi Assimu. Podľa žalobcu sa napokon projekt Marota City v žiadnom prípade netýka využívania vyvlastnených pozemkov, takže projekt Marota City ako celok, ani Aman Dimashq nemožno kvalifikovať ako podniky, ktoré sú podporované štátom.
V druhom rade, pokiaľ ide o akty o ponechaní na zoznamoch z roku 2020, žalobca spochybňuje nový dôvod pre zaradenie jeho mena na zoznam týkajúci sa jeho postavenia zakladajúceho člena spoločnosti Asas Iron Company a v tejto súvislosti tvrdí, že nikdy nebol zakladateľom alebo vlastníkom spoločnosti Asas Iron Company a nikdy nebol inak zapojený do činnosti tejto spoločnosti, ani s ňou nebol spojený.
Po tretie žalobca tvrdí, že Rada neposkytla dostatok informácií preukazujúcich, že má väzbu na sýrsky režim. Okrem toho dôkazy spojené s nadobudnutím libanonskej štátnej príslušnosti žalobcom preukazujú, že nepatrí do úzkeho okruhu podnikateľov blízkych sýrskemu režimu a že s uvedeným režimom nie je žiadnym spôsobom spojený.
Vo štvrtom rade sa viaceré dokumenty týkajú pána Samera Foza alebo iných na neho napojených spoločností, s ktorými však žalobca nie je spojený, ako je napríklad Aman Dimashq. Okrem toho žiadna z písomností v dokumente WK 47/2019 INIT výslovne neodkazuje na údajnú väzbu žalobcu na sýrsky režim. Žalobca naopak uznáva, že iba ako zamestnanec spoločnosti Aman Holding udržiaval predtým pracovné vzťahy s pánom Fozom.
Rada argumenty žalobcu spochybňuje.
Úvodné poznámky
[
omissis
]
Treba pripomenúť, že všeobecné kritériá pre zaradenie na zoznam uvedené v článku 27 ods. 1 a článku 28 ods. 1 rozhodnutia 2013/255, zmeneného rozhodnutím 2015/1836, prevzaté, pokiaľ ide o zmrazenie finančných prostriedkov, v článku 15 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 36/2012, zmeneného nariadením 2015/1828, stanovujú, že na osoby a subjekty, ktorým sýrsky režim poskytuje výhody a ktoré tento režim podporujú, sa vzťahujú reštriktívne opatrenia. Rovnako článok 27 ods. 2 písm. a) a článok 27 ods. 3 a článok 28 ods. 2 písm. a) a článok 28 ods. 3 rozhodnutia 2013/255, zmeneného rozhodnutím 2015/1836, prevzaté, pokiaľ ide o zmrazenie finančných prostriedkov, v článku 15 ods. 1a písm. a) a článku 15 ods. 1b nariadenia č. 36/2012, zmeneného nariadením 2015/1828, stanovujú, že sa na kategóriu „popredných podnikateľov pôsobiacich v Sýrii“ vzťahujú reštriktívne opatrenia, pokiaľ neexistuje dostatok informácií, že nie sú alebo už nie sú spojené s režimom, nemajú naň žiadny vplyv ani nepredstavujú skutočné riziko obchádzania.
Z dôvodov pre zaradenie mena žalobcu na dotknuté zoznamy, uvedených v bodoch 12 a 21 vyššie, treba vyvodiť, že meno žalobcu bolo zaradené a ponechané na dotknutých zoznamoch po prvé z dôvodu jeho postavenia popredného podnikateľa pôsobiaceho v Sýrii a po druhé z dôvodu jeho spojenia so sýrskym režimom. Inak povedané zaradenie mena žalobcu sa zakladá jednak na kritériu definovanom v článku 27 ods. 2 písm. a) a článku 28 ods. 2 písm. a) rozhodnutia 2013/255, zmeneného rozhodnutím 2015/1836, a v článku 15 ods. 1a písm. a) nariadenia č. 36/2012, zmeneného nariadením 2015/1828 (kritérium popredného podnikateľa pôsobiaceho v Sýrii) a jednak na kritériu definovanom v článku 27 ods. 1 a článku 28 ods. 1 uvedeného rozhodnutia a v článku 15 ods. 1 písm. a) uvedeného nariadenia (kritérium spojenia s režimom).
V tejto súvislosti treba poznamenať, že hoci Rada v rámci svojich písomností tvrdila, že žalobca bol zaradený na dotknuté zoznamy len na základe kritéria pre zaradenie uvedeného v článku 27 ods. 2 písm. a) a článku 28 ods. 2 písm. a) rozhodnutia 2013/255, zmeneného rozhodnutím 2015/1836, na pojednávaní naopak vyhlásila, že žalobca bol zaradený na zoznamy na základe troch kritérií pre zaradenie na zoznam. Okrem dvoch kritérií uvedených v bode 52 vyššie totiž Rada uviedla, že žalobca bol zaradený na zoznam z dôvodu jeho väzieb s pánom Fozom. V dôsledku toho je jeho zaradenie na zoznam založené aj na kritériu stanovenom v článku 27 ods. 2 poslednej vete a článku 28 ods. 2 poslednej vete rozhodnutia 2013/255, zmeneného rozhodnutím 2015/1836, a v článku 15 ods. 1a poslednej vete nariadenia č. 36/2012, zmeneného nariadením 2015/1828 (osoby a subjekty spojené s osobami a subjektmi, na ktoré sa vzťahuje jedno z kritérií pre zaradenie na zoznamy Únie). V kontexte dôvodov pre zaradenie na zoznam uvedených Radou v napadnutých aktoch však možno druhú vetu uvedených dôvodov, podľa ktorej žalobca „z titulu týchto pozícií má prepojenie na Samera Foza“, chápať len s odkazom na prvú vetu, ktorá odkazuje na kritérium popredného podnikateľa. Meno žalobcu bolo preto zaradené a ponechané na dotknutých zoznamoch na základe oboch kritérií uvedených v bode 52 vyššie.
[
omissis
]
O postavení popredného podnikateľa pôsobiaceho v Sýrii.
Treba overiť, či Rada predložením súhrnu dôkazov uniesla dôkazné bremeno, ktoré jej prináleží podľa judikatúry pripomenutej v bode 46 vyššie, a tento súhrn tak predstavuje súbor dostatočne konkrétnych, presných a zhodujúcich sa nepriamych dôkazov na podporu prvého dôvodu pre zaradenie na zoznam.
V tejto súvislosti sa Rada domnievala, že žalobca je popredným podnikateľom pôsobiacim v Sýrii z dôvodu, že má podiely a vykonáva činnosti v mnohých odvetviach sýrskeho hospodárstva. Pokiaľ ide o pôvodné akty a akty o ponechaní na zoznamoch z roku 2019, dôkazy pochádzajúce z dokumentu WK 47/2019 INIT sa týkajú dvoch hlavných činností, a to jednak postavenia žalobcu ako väčšinového akcionára leteckej spoločnosti Fly Aman a jednak jeho postavenia viceprezidenta spoločnosti Aman Holding, spoločnosti zastúpenej v správnej rade spoločnosti Aman Dimashq, ktorá je spoločným podnikom podieľajúcim sa na projekte Marota City. Tiež sa zmieňujú väzby, ktoré žalobca udržiava s pánom Fozom. Pokiaľ ide o akty o ponechaní na zoznamoch z roku 2020, okrem vyššie uvedených skutočností doplňujúce dôkazy pochádzajúce z dokumentu WK 3600/2020 REV 1 spomínajú skutočnosť, že žalobca je zakladajúcim spoločníkom spoločnosti Asas Iron Company.
Treba preto preskúmať každú z týchto skutočností.
–
O postavení väčšinového akcionára spoločnosti Fly Aman
[
omissis
]
Z článkov uverejnených na internetových stránkach „meirss.org“, „Aliqtisadi“ a „7al.net“, uvedených v dokumente WK 47/2019 INIT, vyplýva, že žalobca je väčšinovým akcionárom spoločnosti Fly Aman, a z tohto dôvodu vlastní 90 % podiel tejto spoločnosti. Navyše článok uverejnený na sýrskej internetovej stránke „7al.net“ uvádza, že v spolupráci s podnikateľom pánom Assim založil novú leteckú spoločnosť Fly Aman. Podľa tejto internetovej stránky sýrske ministerstvo pre vnútorný obchod a ochranu spotrebiteľov schválilo stanovy tejto spoločnosti. Napokon z článku internetovej stránky „Aliqtisadi“, uvedeného v dokumente WK 3600/2020 REV 1, tiež vyplýva, že žalobca je prezidentom a spoluzakladateľom spoločnosti Fly Aman.
Žalobca spochybňuje túto skutočnosť a tvrdí, že nevlastní žiadny podiel v spoločnosti Fly Aman, pretože celý svoj podiel previedol. V tejto súvislosti predkladá osvedčenie o zápise spoločnosti Fly Aman z 28. mája 2018 a stanovy spoločnosti Fly Aman, schválené 22. februára 2018, z ktorých v podstate vyplýva, že pôvodne bol spolu so spoločnosťou B väčšinovým akcionárom spoločnosti Fly Aman. Predkladá tiež rozhodnutie 2274/169/12/3 sýrskeho ministerstva pre vnútorný obchod a ochranu spotrebiteľov zo 14. februára 2019, ktoré odkazuje na doporučený list zaslaný spoločnosťou Fly Aman. V rozhodnutí 2274/169/12/3 sa uvádza, že podiel žalobcu v spoločnosti Fly Aman bol čiastočne prevedený na spoločnosť B (podiel akcií, ktoré táto spoločnosť vlastní, v súčasnosti predstavuje 20 %) a čiastočne na akcionárov C a D, ktorí oba vlastnia podiel predstavujúci celkovo 80 % základného imania spoločnosti Fly Aman.
Treba pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry musí byť zákonnosť aktu Únie posudzovaná na základe skutkového a právneho stavu existujúceho v čase prijatia aktu (pozri rozsudky z 3. septembra 2015, Inuit Tapiriit Kanatami a i./Komisia,
C‑398/13 P
,
EU:C:2015:535
, bod
a citovanú judikatúru, a zo 4. septembra 2015, NIOC a i./Rada,
T‑577/12
, neuverejnený,
EU:T:2015:596
, bod
a citovanú judikatúru).
Pokiaľ ide v prejednávanej veci o pôvodné akty, treba uviesť, že k prevodu podielov vlastnených žalobcom v spoločnosti Fly Aman, ako bol potvrdený rozhodnutím 2274/169/12/3, došlo po dni, keď boli tieto akty prijaté. Rozhodnutie 2274/169/12/3 tak nemôže spochybniť zákonnosť pôvodných aktov v súlade s judikatúrou pripomenutou v bode 87 vyššie. Okrem toho stanovy spoločnosti Fly Aman z 22. februára 2018 potvrdzujú, že žalobca bol ku dňu prijatia pôvodných aktov väčšinovým akcionárom spoločnosti Fly Aman. Ako správne uvádza Rada, tvrdenie žalobcu, že už nevlastní akcie, v každom prípade potvrdzuje, že ich vlastnil. Táto časť dôvodov pôvodných aktov je preto dôvodná.
Pokiaľ ide o akty o ponechaní na zoznamoch z roku 2019, treba pripomenúť, že v rámci svojho preskúmania zákonnosti zaradenia mena osoby alebo subjektu na zoznamy zostavené Radou prináleží súdu Únie overiť vecnú správnosť uvádzaných skutočností vzhľadom na informácie alebo dôkazy predložené príslušným orgánom Únie a posúdiť ich dôkaznú silu vzhľadom na prípadné pripomienky, ktoré k nim predložila predovšetkým dotknutá osoba alebo subjekt, ako bolo pripomenuté v bode 48 vyššie. Súd Únie tak môže vychádzať zo súhrnu tak usvedčujúcich, ako aj oslobodzujúcich dôkazov, ktoré mu boli oznámené účastníkmi konania v priebehu súdneho konania. V tejto súvislosti z odôvodnenia 15 rozhodnutia 2015/1836 vyplýva, že „všetky rozhodnutia o zaradení do zoznamu by sa mali prijímať pre každý prípad zvlášť a na individuálnom základe, pričom sa zohľadní primeranosť tohto opatrenia“.
Zo skutočností v spise pritom vyplýva, že žalobca preukázal, že previedol podiely v spoločnosti Fly Aman, ktoré vlastnil. Žalobca v tejto súvislosti predložil rozhodnutie 2274/169/12/3, ktoré predchádzalo dňu prijatia aktov o ponechaní na zoznamoch z roku 2019. Treba ešte uviesť, že Rada v aktoch o ponechaní na zoznamoch z roku 2020 pripustila skutočnosť, že žalobca od februára 2019 už nebol väčšinovým akcionárom spoločnosti Fly Aman. Znenie dôvodov aktov o ponechaní na zoznamoch z roku 2020 totiž odráža obsah rozhodnutia 2274/169/12/3, pretože sa v ňom uvádza skutočný dátum prevodu týchto podielov, a to „február 2019“.
Okrem toho okolnosť, že Rada nemohla pri prijímaní aktov o ponechaní na zoznamoch z roku 2019 vedieť o rozhodnutí 2274/169/12/3 vzhľadom na šírenie tohto rozhodnutia obmedzené na niekoľko správnych orgánov, nemôže obmedziť preskúmanie zákonnosti zaradenia mena žalobcu na zoznam súdom Únie. Rovnako posúdenie zákonnosti zaradenia mena žalobcu na dotknuté zoznamy nemožno obmedziť na skutočnosť, že žalobca nezmienil rozhodnutie 2274/169/12/3 v rámci svojej komunikácie s Radou počas konania o preskúmaní, ktoré sa uskutočnilo pred prijatím aktov o ponechaní na zoznamoch z roku 2019 (pozri v tomto zmysle rozsudok z 26. októbra 2012, Oil Turbo Compressor/Rada,
T‑63/12
,
EU:T:2012:579
, body
až
). V dôsledku toho treba dospieť k záveru, že žalobca v rámci tohto konania preukázal, že ku dňu prijatia aktov o ponechaní na zoznamoch z roku 2019 už nebol väčšinovým akcionárom spoločnosti Fly Aman.
Táto časť dôvodov aktov o ponechaní na zoznamoch z roku 2019 preto nie je dôvodná.
Pokiaľ ide o akty o ponechaní na zoznamoch z roku 2020, treba poznamenať, že Rada ponechala meno žalobcu na dotknutých zoznamoch z dôvodu jeho postavenia väčšinového akcionára, pričom však uviedla, že k prevodu podielov vlastnených žalobcom došlo vo februári 2019.
V prejednávanej veci pritom z dokumentu WK 3600/2020 REV 1 nevyplýva, že Rada predložila závažné a zhodujúce sa nepriame dôkazy umožňujúce rozumne sa domnievať, že žalobca udržiaval vzťahy so spoločnosťou Fly Aman, hoci k dátumu prijatia aktov o ponechaní na zoznamoch z roku 2020 v tejto spoločnosti už podiel nemal. Tri články z internetových stránok „Eqtsad News“, „Aliqtisadi“ a „newturkpost.com“ boli totiž konzultované alebo uverejnené po prijatí rozhodnutia 2274/169/12/3, ale neodkazujú na prevod podielu, ani na existenciu iných väzieb medzi spoločnosťou Fly Aman a žalobcom. Dokument WK 3600/2020 REV 1 tak neobsahuje žiadny dôkaz, ktorý by mohol odôvodniť, že aj napriek prevodu podielu vo februári 2019 bolo potrebné zachovať túto zmienku v dôvodoch pre zaradenie na zoznam. Treba ešte uviesť, že Rada síce na pojednávaní tvrdila, že napriek skutočnosti, že sa žalobca vzdal týchto podielov, táto okolnosť predstavuje nepriamy dôkaz o tom, že je stále popredným podnikateľom pôsobiacim v Sýrii, svoje tvrdenie však nepodložila.
Táto časť dôvodov aktov o ponechaní na zoznamoch z roku 2020 preto nie je dôvodná.
Z toho vyplýva, že pokiaľ ide o časť dôvodov týkajúcu sa väčšinového podielu žalobcu v spoločnosti Fly Aman, je dôvodná len časť týkajúca sa dôvodov pôvodných aktov.
–
O postavení viceprezidenta spoločnosti Aman Holding
Z výňatku z blogu „Salon Syria“ zo 7. júna 2018 a z článku internetovej stránky „meirss.org“, ktoré pochádzajú z dokumentu WK 47/2019 INIT, vyplýva, že žalobca je viceprezidentom spoločnosti Aman Holding, čo potvrdzujú články pochádzajúce z internetových stránok „Eqtsad News“, „Alqtisadi“ a „newturkpost.com“, obsiahnuté v dokumente WK 3600/08 REV 1. Okrem toho článok internetovej stránky „7al.net“, obsiahnutý v dokumente WK 47/2019 INIT, opisuje žalobcu ako zamestnanca spoločnosti, ktorú vlastní pán Foza.
Žalobca však popiera, pričom Rada mu v tomto ohľade neodporuje, že zastával funkciu viceprezidenta spoločnosti Aman Holding, a tvrdí, že zastával funkciu osoby zodpovednej za výkonných riaditeľov v spoločnosti Aman Holding. Na účely preukázania tejto skutočnosti predložil svoju pracovnú zmluvu z 18. januára 2017. Na podporu svojho tvrdenia predkladá tiež stanovy spoločnosti Aman Holding, ako aj „staré“ osvedčenie o zápise tejto spoločnosti, ktoré jasne preukazujú, že existuje rozdiel medzi správnou radou, v ktorej nezasadal, a výkonnými riaditeľmi, medzi ktorých patril. Žalobca je v nich označený ako osoba zastávajúca funkciu osoby zodpovednej za výkonných riaditeľov spoločnosti. V dôsledku toho žalobca prostredníctvom svojej pracovnej zmluvy z 18. januára 2017, stanov spoločnosti Aman Holding a osvedčením o zápise tejto spoločnosti pochádzajúceho od sýrskej správy, ktorého dôveryhodnosť napokon Rada nespochybnila, platne preukázal, že nezastával funkciu viceprezidenta spoločnosti Aman Holding.
Z toho vyplýva, že časť dôvodov napadnutých aktov týkajúca sa funkcie viceprezidenta spoločnosti Aman Holding zastávanej žalobcom nie je dôvodná.
–
O účasti spoločnosti Aman Holding, ktorá je zastúpená v správnej rade spoločného podniku Aman Dimashq podieľajúceho sa na realizácii sýrskym režimom podporovaného projektu výstavby luxusnej rezidenčnej a obchodnej štvrte s názvom Marota City
Na úvod treba pochopiť, ako to potvrdila Rada na pojednávaní, že dôvody napadnutých aktov vo francúzštine, podľa ktorých „Aman Holding est représentée au conseil d’administration d’Aman [Dimashq] (dans lequel il détient une participation majoritaire) [Aman Holding má zastúpenie v správnej rade, ako aj väčšinový podiel v spoločnosti Aman [Dimashq]“, obsahujú chybu v preklade. Na rozdiel od toho, čo možno pochopiť, totiž väčšinový podiel v rámci spoločnosti Aman Dimashq vlastní Aman Holding, a nie žalobca. Medzi účastníkmi konania ja tak nesporné, že žalobca nemá žiadny podiel v spoločnosti Aman Dimashq.
Žalobca v prvom rade tvrdí, že jediná súvislosť, ktorá by mohla existovať medzi ním a projektom Marota City, spočíva v skutočnosti, že Aman Holding je akcionárkou spoločného podniku Aman Dimashq. V tejto súvislosti treba spresniť, že z písomností žalobcu vyplýva, že Aman Holding vlastní 40 % podiel v spoločnosti Aman Dimashq a že ďalší akcionár tohto spoločného podniku, Foz for Trading, vlastní 11 % podiel a ďalší akcionár, Damascus Cham Holding, vlastní 49 % podiel v tomto spoločnom podniku. S prihliadnutím na to možno z tohto rozdelenia podielov vyvodiť, že Aman Holding má určitú rozhodovaciu právomoc v rámci správnej rady spoločnosti Aman Dimashq.
Ďalej treba pripomenúť, pričom nie je potrebné podrobne analyzovať projekt Marota City, že v bode 99 vyššie bolo uvedené, že Rada nesprávne uplatnila postavenie žalobcu ako viceprezidenta spoločnosti Aman Holding na preukázanie jeho postavenia popredného podnikateľa pôsobiaceho v Sýrii. Z toho vyplýva, že Rada nemôže uvádzať na účely preukázania uvedeného postavenia
a fortiori
účasť žalobcu ako viceprezidenta spoločnosti Aman Holding na projekte Marota City.
V každom prípade, ako Všeobecný súd uznal v bode 98 vyššie, žalobca platne preukázal, že vykonával funkcie osoby zodpovednej za výkonných riaditeľov v rámci spoločnosti Aman Holding, a nie funkcie viceprezidenta. V tejto súvislosti treba uviesť, že žalobca má v rámci organizačnej štruktúry spoločnosti významné postavenie, môže delegovať určité právomoci a je poverený dohľadom nad výkonnými riaditeľmi, a teda výkonom strategických rozhodnutí spoločnosti Aman Holding, zostáva však zamestnancom spoločnosti Aman Holding, čo Rada nespochybňuje. Okrem toho žalobca právom tvrdí, že úlohy, ktoré sú mu zverené ako zamestnancovi spoločnosti Aman Holding, nikdy nezahŕňali dohľad nad činnosťami spoločnosti Aman Dimashq. Táto úloha je vyhradená inému zamestnancovi, a to pánovi Assimu, ktorý bol z tohto titulu menovaný za predsedu správnej rady spoločnosti Aman Dimashq na účely informovania správnej rady spoločnosti Aman Holding o rozvoji činností spoločnosti Aman Dimashq, čo v podstate potvrdzuje stránka pochádzajúca z internetovej stránky „Damacham.sy“ Damascus Cham Holding. Medzi účastníkmi konania je tak nesporné, že žalobca nezasadá v správnej rade spoločnosti Aman Dimashq. Okrem toho je pravda, že z pracovnej zmluvy pána Assiho zo 4. októbra 2017, ktorú predložil žalobca, vyplýva, že funkcia, ktorú zastával ako správca projektov sa vykonáva v rámci právomoci najmä osoby zodpovednej za výkonných riaditeľov spoločnosti Aman Holding. Dokumenty WK 47/2019 INIT a WK 3600/2020 REV 1 ani písomnosti Rady však nepreukazujú, že ku dňu prijatia napadnutých aktov existoval v rámci realizácie projektu Marota City medzi žalobcom a pánom Assim vzťah dohľadu. Rada teda nepreukázala, že funkcie, ktoré žalobca zastáva v rámci spoločnosti Aman Holding, zahŕňajú výkon rozhodovacích právomocí v rámci väčšinového podielu spoločnosti Aman Holding v správnej rade spoločnosti Aman Dimashq.
Z toho vyplýva, že časť dôvodov napadnutých aktov týkajúca sa účasti žalobcu ako viceprezidenta spoločnosti Aman Holding na projekte Marota City nie je dôvodná.
–
O prepojení žalobcu na pána Foza
Na úvod treba pripomenúť, ako bolo uvedené v bode 53 vyššie, že druhú vetu dôvodov pre zaradenie a ponechanie mena žalobcu na dotknutých zoznamoch, podľa ktorej „z titulu týchto pozícií má prepojenie na Samera Foza“, možno chápať len s odkazom na prvú vetu, ktorá odkazuje na činnosti vykonávané žalobcom, najmä na jeho postavenie väčšinového akcionára spoločnosti Fly Aman a na jeho postavenie viceprezidenta spoločnosti Aman Holding. Z toho treba vyvodiť, že Rada sa domnievala, že prepojenie, ktoré žalobca udržiava s pánom Fozom v rámci jeho profesijných činností, umožňujú preukázať jeho postavenie popredného podnikateľa pôsobiaceho v Sýrii. Okrem toho treba konštatovať, že meno pána Foza bolo vložené a následne ponechané v riadku 278 tabuľky A dotknutých zoznamov jednak z dôvodu jeho postavenia popredného podnikateľa pôsobiaceho v Sýrii a jednak z dôvodu jeho spojenia so sýrskym režimom v súlade s kritériami pripomenutými v bode 52 vyššie.
Ďalej treba v prvom rade uviesť, že blízke vzťahy žalobcu s pánom Fozom sú zmienené v článkoch internetových stránok „aawsat.com“, ktoré ho opisujú ako riaditeľa jeho kabinetu, a „meirs.org“, pochádzajúce z dokumentu WK47/2019 INIT. Okrem toho z článku internetovej stránky „Eqtsad News“ predloženého v rámci dokumentu WK 3600/2020 REV 1 vyplýva, že žalobca je obchodným partnerom pána Foza.
V druhom rade treba pripomenúť, že v bode 99 vyššie bolo uvedené, že žalobca nie je viceprezidentom spoločnosti Aman Holding. Okrem toho predložil osvedčenie o zápise spoločnosti Aman Holding zo septembra 2019 a výmenu korešpondencie medzi ním a uvedenou spoločnosťou, ktoré preukazujú, že od 22. januára 2019 už nezastával funkciu osoby zodpovednej za výkonných riaditeľov spoločnosti Aman Holding.
Z toho vyplýva, že pokiaľ ide o pôvodné akty, prepojenie existujúce medzi žalobcom a pánom Fozom možno zhrnúť na skutočnosť, že žalobca bol väčšinovým spoločníkom v spoločnosti Fly Aman. Na pojednávaní žalobca tvrdil, že Fly Aman bola založená na príkaz pána Foza a že k založeniu tejto spoločnosti došlo v rámci jeho profesijného vzťahu, pretože pán Foz bol vtedy jeho zamestnávateľom. Rada pritom nepredložila v zmysle judikatúry pripomenutej v bode 46 vyššie v rámci dokumentu WK 47/2019 INIT dostatočne konkrétne, presné a zhodujúce sa nepriame dôkazy, ktoré by mohli dostatočným spôsobom podložiť, že prepojenie existujúce medzi žalobcom a pánom Fozom prekračuje samotný profesijný vzťah, ktorý môže existovať medzi zamestnávateľom a jeho zamestnancom, takže môže odôvodniť záver, že žalobca, prepojený s pánom Fozom, je popredným podnikateľom pôsobiacim v Sýrii.
Pokiaľ ide o akty o ponechaní na zoznamoch z roku 2019 a akty o ponechaní na zoznamoch z roku 2020, treba uviesť, že vzhľadom na to, že žalobca od februára 2019 už nebol väčšinovým akcionárom spoločnosti Fly Aman a odstúpil zo svojej funkcie osoby zodpovednej za výkonných riaditeľov spoločnosti Aman Holding, privilegované väzby, ktoré prípadne udržiaval s pánom Fozom z dôvodu takéhoto postavenia, už v každom prípade nie sú preukázané. Rada preto nepreukázala, že žalobca z dôvodu svojich profesijných činností udržiava vzťahy s pánom Fozom.
Rada preto v napadnutých aktoch nemohla vychádzať z väzieb medzi žalobcom a pánom Fozom na účely preukázania postavenia žalobcu ako popredného podnikateľa pôsobiaceho v Sýrii.
–
O založení spoločnosti Asas Iron Company
Pokiaľ ide o nový dôvod obsiahnutý v aktoch o ponechaní na zoznamoch z roku 2020, z článkov internetových stránok „Eqtsad News“ a „Aliqtisadi“ pochádzajúcich z dokumentu WK 3600/2020 REV 1 vyplýva, že žalobca je zakladajúcim členom a členom správnej rady spoločnosti Assas lil‑Hadid. V tejto súvislosti treba uviesť, ako tvrdí žalobca, že v zhrnutí článkov týchto internetových stránok, ktoré vyhotovila Rada, sa uvádza názov „Asas Iron Company“ namiesto „Assas lil‑Hadid“. Ide však o tú istú spoločnosť. Prvý názov je totiž anglický preklad druhého názvu, ktorý zodpovedá arabskému názvu subjektu. Stanovy spoločnosti Asas Iron Company schválené zástupcom jej zakladateľov a sýrskym ministerstvom pre vnútorný obchod a ochranu spotrebiteľov, ako aj osvedčenie o zápise spoločnosti Asas Iron Company zo 6. novembra 2019 predložené žalobcom potvrdzujú, že oba tieto názvy korešpondujú.
Žalobca ďalej spochybňuje, že je zakladajúcim členom spoločnosti Asas Iron Company. Tvrdí, že nikdy nebol zakladateľom, ani vlastníkom tejto spoločnosti a že nikdy nebol inak zapojený do činnosti tejto spoločnosti, a ani s ňou nebol spojený, pretože nie je členom jej riadiacich orgánov a vedenia.
V tejto súvislosti žalobca predložil osvedčenie o zápise a stanovy spoločnosti Asas Iron Company, v ktorých sa jeho meno neobjavuje. Navyše podľa článku 5 uvedených stanov sú vlastníkmi spoločnosti Asas Iron Company páni E a F. Každý z nich vlastní 500 podielov, ktoré predstavujú 50 % celkových podielov podniku, v hodnote 1,5 miliardy SYP (približne 3,03 milióna eur). Okrem toho podľa stanov spoločnosti Asas Iron Company predstavuje základné imanie 3 miliardy SYP (približne 6,06 milióna eur), čo tiež zodpovedá sume uvedenej v osvedčení o zápise uvedenej spoločnosti. Žalobca teda platne preukázal, že nebol zakladateľom spoločnosti Asas Iron Company.
Tento záver nemožno vyvrátiť argumentom Rady, ktorého cieľom je spochybniť relevantnosť stanov spoločnosti Asas Iron Company a osvedčenia o zápise predložených žalobcom, keď v podstate tvrdí, že tieto dôkazy svedčia o tom, že žalobca od 6. novembra 2019 už nebol jedným z vlastníkov spoločnosti. Rada uvádza, že na základe rozhodnutia sýrskeho ministerstva pre vnútorný obchod a ochranu spotrebiteľov č. 832 z 19. marca 2019, ktoré predložil žalobca, sa právna forma spoločnosti zmenila. Asas Iron Company, ktorá bola jednoosobovou spoločnosťou s ručením obmedzeným, sa tak stala spoločnosťou s ručením obmedzeným Asas Iron Company po tom, čo majiteľ základného imania postúpil 50 % svojich podielov. Stanovy spoločnosti Asas Iron Company a osvedčenie o zápise pritom neumožňujú potvrdiť totožnosť zakladajúcich akcionárov spoločnosti Asas Iron Company medzi dňom založenia tejto spoločnosti 30. marcom 2017 a dátumom prijatia rozhodnutia č. 832, t. j. pred zmenou právnej formy spoločnosti. Inými slovami Rada tvrdí, že žalobca mohol byť zapísaný ako jediný zakladajúci spoločník jednoosobovej spoločnosti s ručením obmedzeným pred postúpením svojho podielu, aby už nebol uvedený v úradných dokumentoch týkajúcich sa spoločnosti Asas Iron Company, pričom nepredložila dôkaz podporujúci jej tvrdenie.
V tejto súvislosti treba konštatovať, že aj za predpokladu, že by žalobca skutočne bol zakladateľom spoločnosti Asas Iron Company, z písomností, ktoré predložil, vyplýva, že ku dňu prijatia aktov o ponechaní na zoznamoch z roku 2020 už nebol s uvedenou spoločnosťou spojený.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že žalobca platne preukázal, že ku dňu prijatia aktov o ponechaní na zoznamoch z roku 2020 jednak nevlastnil žiadny podiel v spoločnosti Asas Iron Company a jednak nebol označený ako zakladajúci člen tejto spoločnosti.
Rada preto nemohla vychádzať z postavenia žalobcu ako zakladajúceho člena spoločnosti Asas Iron Company na účely uvedenia, že žalobca je popredným podnikateľom pôsobiacim v Sýrii.
–
Záver o postavení žalobcu ako popredného podnikateľa pôsobiaceho v Sýrii
V prvom rade, pokiaľ ide o pôvodné akty, treba na základe vyššie uvedených úvah dospieť k záveru, že Rada predložila súbor dostatočne konkrétnych, presných a zhodujúcich sa nepriamych dôkazov umožňujúcich preukázať, že žalobca bol väčšinovým akcionárom spoločnosti Fly Aman. Rada sa naopak dopustila vecných pochybení, keď meno žalobcu zaradila na dotknuté zoznamy z dôvodu jeho postavenia viceprezidenta spoločnosti Aman Holding, pretože ako vyplýva z bodu 98 vyššie, žalobca preukázal, že bol osobou zodpovednou za výkonných riaditeľov tejto spoločnosti. Vzhľadom na to, že žalobca teda nie je viceprezidentom spoločnosti Aman Holding, nezúčastňuje sa s ohľadom na takéto funkcie na projekte Marota City a nemá väzby na pána Foza. Okrem toho Rada na základe dostatočne konkrétnych, presných a zhodujúcich sa nepriamych dôkazov nepreukázala prepojenie medzi postavením žalobcu ako väčšinového akcionára v spoločnosti Fly Aman a pánom Fozom.
V druhom rade, pokiaľ ide o akty o ponechaní na zoznamoch z roku 2019, okrem úvah uvedených v bode 118 vyššie sa Rada dopustila vecného pochybenia, pretože žalobca preukázal, že od 14. februára 2019 už nemá podiel na základnom imaní spoločnosti Fly Aman. V dôsledku toho žalobca s ohľadom na to nemal prepojenie s pánom Fozom.
Po tretie, pokiaľ ide o akty o ponechaní na zoznamoch z roku 2020, okrem úvah uvedených v bodoch 118 a 119 vyššie sa Rada dopustila vecného pochybenia v rozsahu, v akom žalobca predložil dôkaz o tom, že v spoločnosti Asas Iron Company jednak nemá žiadny podiel a jednak nie je zakladajúcim členom tejto spoločnosti.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že na rozdiel od dôvodov pre zaradenie mena žalobcu na zoznamy uvedené v pôvodných aktoch žalobca nemá „podiely a [ne]vykonáva činnosti vo viacerých odvetviach sýrskeho hospodárstva“. Ako totiž vyplýva z bodu 118 vyššie, Rada je schopná preukázať len to, že pokiaľ ide o pôvodné akty, má žalobca podiel v spoločnosti Fly Aman, čo nepostačuje na splnenie kritéria popredného podnikateľa pôsobiaceho v Sýrii. Okrem toho, pokiaľ ide o akty o ponechaní na zoznamoch z roku 2019 a akty o ponechaní na zoznamoch z roku 2020, Rade sa nepodarilo preukázať, že žalobca mal ku dňu prijatia uvedených aktov postavenie popredného podnikateľa pôsobiaceho v Sýrii. Prvý dôvod pre zaradenie na zoznam teda nie je dostatočne podložený.
Treba preto preskúmať druhý dôvod pre zaradenie na zoznam.
O spojení so sýrskym režimom
Na úvod treba uviesť, že z pôvodných aktov a aktov o ponechaní na zoznamoch z roku 2019 vyplýva, že žalobca podporuje sýrsky režim a má z neho prospech z dôvodu jeho funkcie viceprezidenta spoločnosti Aman Holding, zatiaľ čo podľa aktov o ponechaní na zoznamoch z roku 2020 to činí z dôvodu všetkých činností, ktoré vykonáva, a podielov, ktoré má, tak ako sú uvedené v dôvodoch pre zaradenie na zoznam.
Okrem toho treba konštatovať, že dôvody, v súvislosti s ktorými sa Rada domnieva, že žalobca podporuje sýrsky režim a má z neho prospech, sú v podstate rovnaké ako dôvody, ktoré ju viedli k tomu, aby ho považovala za popredného podnikateľa pôsobiaceho v Sýrii.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že nemožno vylúčiť, že v prípade určitej osoby sa dôvody zaradenia do zoznamu do určitej miery prelínajú v tom zmysle, že ju možno kvalifikovať ako popredného podnikateľa pôsobiaceho v Sýrii a možno ju považovať za osobu, ktorá má v rámci svojich činností prospech zo sýrskeho režimu alebo ho prostredníctvom tých istých činností podporuje. Vyplýva to práve z toho, ako je uvedené v odôvodnení 6 rozhodnutia 2015/1836, že dobré styky so sýrskym režimom a jeho podpora touto kategóriou osôb sú jedným z dôvodov, pre ktoré sa Rada rozhodla vytvoriť túto kategóriu. Nič to však nemení na tom, že aj za tohto predpokladu ide o odlišné kritériá (rozsudok z 23. septembra 2020, Kaddour/Rada,
T‑510/18
,
EU:C:2020:436
, bod
).
Pokiaľ ide v prejednávanej veci v prvom rade o pôvodné akty a akty o ponechaní na zoznamoch z roku 2019, treba zo záverov v bodoch 99 a 104 vyššie vyvodiť, že vzhľadom na to, že žalobca nebol ku dňu prijatia napadnutých aktov viceprezidentom spoločnosti Aman Dimashq, nemožno sa domnievať, že mal z tohto dôvodu prospech zo sýrskeho režimu, ani že ho podporoval z dôvodu svojej účasti na projekte Marota City.
V druhom rade, pokiaľ ide o akty o ponechaní na zoznamoch z roku 2020, Všeobecný súd po prvé v bode 126 vyššie konštatoval, že sa nemožno domnievať, že žalobca má zo sýrskeho režimu prospech vzhľadom na svoje postavenie viceprezidenta spoločnosti Aman Holding. Po druhé z článku internetovej stránky „7al.net“ vyplýva, že žalobca založil leteckú spoločnosť, hoci odvetvie civilného letectva v Sýrii trpí veľkými ťažkosťami s ohľadom na vojenské operácie, ktorých dôsledkom je prerušenie turistickej dopravy a služieb v rámci niektorých letísk. Všeobecný súd však v bode 96 vyššie konštatoval, že žalobca už nie je väčšinovým akcionárom spoločnosti Fly Aman. Navyše zo žiadneho z dôkazov obsiahnutých v dokumentoch WK 47/2019 INIT a WK 3600/2020 REV 1 nevyplýva, že žalobca má ako väčšinový akcionár uvedenej spoločnosti prospech zo sýrskeho režimu, ani to, že ho podporuje.
Treba tak dospieť k záveru, že Rada nepredložila súbor konkrétnych, presných a zhodujúcich sa dôkazov, ktoré by mohli preukázať, že žalobca podporuje sýrsky režim a/alebo má z neho prospech. Druhý dôvod pre zaradenie mena žalobcu na dotknuté zoznamy z dôvodu jeho spojenia so sýrskym režimom teda nie je dostatočne podložený, takže zaradenie mena žalobcu na zoznam nie je dôvodné, pokiaľ ide o napadnuté akty.
Prvému žalobnému dôvodu tak treba vyhovieť, a preto napadnuté akty zrušiť v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu, pričom nie je potrebné preskúmať druhý, tretí, štvrtý, piaty a šiesty žalobný dôvod uplatnený na podporu žaloby.
[
omissis
]

Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (štvrtá komora)
rozhodol takto:

1.
Vykonávacie rozhodnutie Rady (SZBP) 2019/87 z 21. januára 2019, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2019/85 z 21. januára 2019, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, rozhodnutie Rady (SZBP) 2019/806 zo 17. mája 2019, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2019/798 zo 17. mája 2019, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, rozhodnutie Rady (SZBP) 2020/719 z 28. mája 2020, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2020/716 z 28. mája 2020, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú Khaldouna Al Zoubiho.

2.
Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

Gervasoni
Madise
Martín y Pérez de Nanclares
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 24. novembra 2021.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.
(
)	Uvádzajú sa iba tie body rozsudku, ktorých uverejnenie považuje Všeobecný súd za užitočné.