CELEX: 62018CJ0832
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Letecká doprava
Nariadenie (ES) č. 261/2004
Články 5 a 7
Právo na náhradu v prípade meškania alebo zrušenia letu
Právo na opätovnú náhradu v prípade meškania alebo zrušenia týkajúceho sa nielen pôvodnej rezervácie, ale aj nasledujúcej rezervácie v rámci presmerovania
Rozsah
Oslobodenie od povinnosti náhrady
Pojem ‚mimoriadne okolnosti‘
Tzv. súčiastka ‚on condition‘
Technické poruchy súvisiace s údržbou lietadla

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článkov 5 a 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (
Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1
; Mim. vyd. 07/008, s. 10).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi ôsmimi cestujúcimi v leteckej doprave a leteckou spoločnosťou Finnair Oyj vo veci žiadosti o náhradu v nadväznosti na meškanie presmerovaného letu ponúknutého touto spoločnosťou.
Právny rámec
Podľa odôvodnení 1 a 2, ako aj 12 až 15 nariadenia č. 261/2004:
„(1)
konanie spoločenstva v oblasti leteckej dopravy by sa malo, okrem iných vecí, zamerať na zabezpečenie vysokej úrovne ochrany cestujúcich; okrem toho by sa mal vo všeobecnosti brať plný zreteľ na požiadavky ochrany spotrebiteľa;
(2)
odmietnutie nástupu do lietadla a zrušenie alebo veľké meškanie letov spôsobuje cestujúcim vážne problémy a nepohodlie;
…
(12)
rovnako by sa mali zmenšiť ťažkosti a nepohodlie cestujúcich spôsobené zrušením letov; toto by sa malo dosiahnuť tým, že dopravcovia budú nútení informovať cestujúcich o zrušení pred plánovaným časom odletu a navyše im ponúknuť primerané presmerovanie tak, aby sa cestujúci mohli zariadiť inak; ak tak neurobia, mali by leteckí dopravcovia cestujúcim poskytnúť náhradu okrem prípadov, keď zrušenie letu nastane za mimoriadnych okolností, ktorým sa nedalo zabrániť ani vtedy, keď boli prijaté všetky primerané opatrenia;
(13)
cestujúci, ktorých lety boli zrušené, by mali mať možnosť buď získať úhradu ceny letenky alebo presmerovanie letu za uspokojivých podmienok a mala by im byť počas čakania na neskorší let poskytnutá primeraná starostlivosť;
(14)
tak ako je to uvedené v Montrealskom dohovore, záväzky prevádzkujúcich leteckých dopravcov by mali byť obmedzené alebo by mali byť od nich leteckí dopravcovia oslobodení v prípadoch, keď bola udalosť spôsobená mimoriadnymi okolnosťami, ktorým sa nedalo zabrániť ani vtedy, keď boli prijaté všetky primerané opatrenia; také okolnosti môžu nastať najmä v prípadoch politickej nestability, meteorologických podmienok nezlučiteľných s vykonaním príslušného letu, rizík bezpečnostnej ochrany, neočakávaných nedostatkov, ktoré sa týkajú bezpečnosti letu a štrajkov, ktoré ovplyvňujú prevádzku príslušného leteckého dopravcu;
(15)
za mimoriadne okolnosti sa dá považovať skutočnosť, keď rozhodnutie riadenia letovej prevádzky v konkrétnom dni vo vzťahu ku konkrétnemu lietadlu zapríčiní veľké meškanie, meškanie do nasledujúceho dňa alebo zrušenie jedného alebo viacerých letov takého lietadla dokonca aj vtedy, keď príslušný letecký dopravca uskutočnil všetky primerané opatrenia, aby zabránil meškaniu alebo zrušeniu.“
Článok 2 písm. l) tohto nariadenia stanovuje:
„Na účely tohto nariadenia:
…
l.
‚zrušenie‘ znamená neuskutočnenie letu, ktorý bol predtým plánovaný, a na ktorý bolo aspoň jedno miesto rezervované.“
Podľa článku 3 ods. 1 a 2 uvedeného nariadenia:
„1.   Toto nariadenie sa uplatňuje:
a)
pri cestujúcich odlietajúcich z letiska umiestneného na území členského štátu, ktorý podlieha ustanoveniam zmluvy;
b)
pri cestujúcich odlietajúcich z letiska umiestneného v tretej krajine na letisko, ktoré sa nachádza na území členského štátu, ktorý podlieha ustanoveniam zmluvy, pokiaľ im nebola poskytnutá protislužba alebo náhrada a pomoc v tejto tretej krajine, ak prevádzkujúcim leteckým dopravcom je dopravc[a] spoločenstva.
2.   Odsek 1 sa uplatňuje za podmienky, že cestujúci:
a)
majú potvrdenú rezerváciu na príslušný let a s výnimkou prípadu zrušenia uvedeného v článku 5, sa dostavili na odbavenie,
–
ako je určené a v čase, ktorý vopred písomne (vrátane elektronických prostriedkov) stanovil letecký dopravca, cestovná kancelária alebo splnomocnený cestovný agent,
alebo ak nie je stanovený žiadny čas,
–
najneskôr 45 minút pred uverejneným časom odletu; alebo
b)
boli leteckým dopravcom alebo cestovnou kanceláriou prepísaní z letu, na ktorý mali rezerváciu na iný let, bez ohľadu na dôvody.“
Článok 5 nariadenia č. 261/2004, nazvaný „Zrušenie“, stanovuje:
„1.   V prípade zrušenia letu príslušným cestujúcim:
a)
prevádzkujúci letecký dopravca ponúkne pomoc v súlade s článkom 8; a
b)
prevádzkujúci letecký dopravca ponúkne pomoc v súlade s článkom 9 ods. 1 písm. a) a článkom 9 ods. 2, ako aj v prípade presmerovania, keď podľa reálneho odhadu čas odletu pre nový let je aspoň deň po odlete plánovanom pre zrušený let, pomoc špecifikovanú v článku 9 ods. 1 písm. b) a v článku 9 ods. 1 písm. c); a
c)
príslušní cestujúci majú právo na náhradu od prevádzkujúceho leteckého dopravcu v súlade s článkom 7, pokiaľ:
i)
neboli informovaní o zrušení letu aspoň dva týždne pred plánovaným časom odletu; alebo
ii)
neboli informovaní o zrušení v časovom úseku od dvoch týždňov do siedmich dní pred plánovaným časom odletu a nebolo im ponúknuté presmerovanie, ktoré im umožní odletieť maximálne dve hodiny pred plánovaným časom odletu a dosiahnuť konečné cieľové miesto maximálne štyri hodiny po plánovanom čase príletu.
iii)
neboli informovaní o zrušení do siedmich dní pred plánovaným časom odletu a nebolo im ponúknuté presmerovanie, ktoré im umožní odletieť maximálne hodinu pred plánovaným časom odletu a dosiahnuť konečné cieľové miesto maximálne dve hodiny po plánovanom čase príletu.
2.   Keď boli cestujúci informovaní o zrušení, poskytnú sa im informácie o možnej alternatívnej preprave.
3.   Prevádzkujúci letecký dopravca nie je povinný platiť náhradu podľa článku 7, ak môže preukázať, že zrušenie je spôsobené mimoriadnymi okolnosťami, ktorým sa nedalo zabrániť ani vtedy, keď boli prijaté všetky primerané opatrenia.
4.   Dôkazné bremeno pokiaľ ide o to, či a kedy bol cestujúci informovaný o zrušení letu, spočíva na prevádzkujúcom leteckom dopravcovi.“
Podľa článku 7 tohto nariadenia s názvom „Právo na náhradu“:
„1.   Keď sa uvádza odkaz na tento článok, cestujúci dostanú náhradu v nasledovnej výške:
a)
250 EUR v prípade všetkých letov na vzdialenosť 1500 km alebo menej;
b)
400 EUR v prípade všetkých letov v rámci spoločenstva nad 1500 km a všetkých ostatných letov od 1500 km do 3500 km;
c)
600 EUR v prípade všetkých letov, ktoré nespadajú pod písmená a) alebo b).
Pri stanovení vzdialenosti je základom posledné cieľové miesto, do ktorého cestujúci kvôli odmietnutiu nástupu alebo zrušeniu príde neskôr ako je plánovaný čas príletu.
2.   Keď sa cestujúcim ponúkne presmerovanie do ich cieľového miesta náhradným letom podľa článku 8, ktorého čas príletu nepresiahne plánovaný čas príletu pôvodne rezervovaného letu:
a)
o dve hodiny v súvislosti so všetkými letmi na vzdialenosť 1500 km alebo menej; alebo
b)
o tri hodiny alebo viac v súvislosti so všetkými letmi v rámci spoločenstva nad 1500 km a všetkými ostatnými letmi od 1500 km do 3500 km; alebo
c)
o štyri hodiny v súvislosti s letmi, ktoré nespadajú pod písmená a) alebo b),
prevádzkujúci letecký dopravca môže cestujúcim znížiť náhradu podľa odseku 1 o 50 %.
3.   Náhrada uvedená v odseku 1 sa platí v hotovosti, elektronickým bankovým prevodom, bankovým príkazom alebo šekom alebo s písomným súhlasom cestujúceho, v cestovných poukážkach a/alebo inými službami.
4.   Vzdialenosti uvedené v odseku 1 a 2 sa merajú metódou ortodromickej dráhy.“
Článok 8 ods. 1 uvedeného nariadenia stanovuje:
„Keď sa uvádza odkaz na tento článok, cestujúcim sa ponúkne možnosť vybrať si medzi:
a)
–
úhradou úplných nákladov na letenku v cene, za ktorú bola kúpená, za časť alebo časti nevykonanej cesty a za časť alebo časti už vykonanej cesty, ak let už naďalej neslúži účelu vo vzťahu k pôvodnému cestovnému plánu cestujúceho alebo v spojení s ním, do siedmich dní prostriedkami uvedenými v článku 7 ods. 3,
–
spiatočným letom do prvého miesta odletu pri najbližšej príležitosti;
b)
presmerovaním za porovnateľných prepravných podmienok na ich konečné cieľové miesto pri najbližšej príležitosti; alebo
c)
presmerovaním za porovnateľných prepravných podmienok na ich konečné cieľové miesto v neskoršom dátume podľa želania cestujúceho, za predpokladu voľných miest.“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Žalobcovia vo veci samej si v spoločnosti Finnair rezervovali priamy let s odletom z Helsínk (Fínsko) do Singapuru.
Tento let bol rezervovaný na 11. októbra 2013 o 23.55 hod. Bol však zrušený z dôvodu technickej poruchy na lietadle.
Po prijatí ponuky predloženej spoločnosťou Finnair boli žalobcovia vo veci samej presmerovaní na let z Helsínk do Singapuru s prestupom v Čchung‑čching (Čína) s plánovaným odletom v nasledujúci deň, a to 12. októbra 2013 o 17.40 hod., s plánovaným príletom do Singapuru 13. októbra o 17.25 hod.
Prevádzkujúcim leteckým dopravcom pre presmerovaný let na trase Helsinki – Čchung‑čching – Singapur bola Finnair.
Z dôvodu poruchy na posilňovači riadenia kormidla dotknutého lietadla však presmerovaný let meškal. V dôsledku toho prileteli žalobcovia vo veci samej do Singapuru 14. októbra 2013 o 00.15 hod.
Žalobcovia vo veci samej podali proti spoločnosti Finnair žalobu na Helsingin käräjäoikeus (Súd prvého stupňa Helsinki, Fínsko), ktorou sa domáhali, aby bola leteckej spoločnosti uložená povinnosť zaplatiť každému z nich sumu 600 eur, zvýšenú o úroky, z dôvodu zrušenia pôvodného letu z Helsínk do Singapuru. Okrem toho sa domáhali, aby bola spoločnosti Finnair uložená tiež povinnosť zaplatiť každému z nich sumu 600 eur, zvýšenú o úroky, z dôvodu viac ako trojhodinového meškania pri prílete presmerovaného letu na trase Helsinki – Čchung‑čching – Singapur.
Finnair priznala každému žalobcovi vo veci samej náhradu vo výške 600 eur za zrušenie pôvodného letu z Helsínk do Singapuru. Táto spoločnosť však odmietla vyhovieť ich druhej žiadosti o náhradu. Finnair sa domnievala, že táto požiadavka nie je dôvodná, pretože nariadenie č. 261/2004 neukladá leteckému dopravcovi povinnosť zaplatiť cestujúcemu, ktorého let bol zrušený, náhradu v prípade meškania presmerovaného letu, ktorý mu bol následne ponúknutý. Finnair navyše poukázala na skutočnosť, že presmerovaný let, ktorý žalobcovia vo veci samej prijali, meškal z dôvodu mimoriadnych okolností v zmysle článku 5 ods. 3 tohto nariadenia.
Helsingin käräjäoikeus (Súd prvého stupňa Helsinki) rozsudkom z 21. júna 2017 zamietol návrhy žalobcov vo veci samej na náhradu za meškanie presmerovaného letu, keďže sa domnieval, že nariadenie č. 261/2004 nepriznáva právo na náhradu z tohto titulu. Uvedený súd sa teda nevyjadril k otázke, či technická porucha, ktorá bola príčinou meškania presmerovaného letu, predstavuje mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 tohto nariadenia.
Žalobcovia vo veci samej podali proti uvedenému rozsudku odvolanie na Helsingin hovioikeus (Odvolací súd Helsinki, Fínsko) a domáhali sa, aby bola spoločnosti Finnair uložená povinnosť zaplatiť každému z nich náhradu vo výške 600 eur, zvýšenú o úroky, z dôvodu meškania presmerovaného letu na trase Helsinki – Čchung‑čching – Singapur.
Finnair navrhovala, aby bolo odvolanie zamietnuté na jednej strane preto, že sa žalobcovia vo veci samej nemôžu domáhať druhej náhrady na základe nariadenia č. 261/2004, a na druhej strane preto, lebo presmerovaný let meškal z dôvodu „mimoriadnych okolností“ v zmysle tohto nariadenia. Tvrdí, že sa vyskytla porucha na jednom z troch posilňovačov riadenia kormidla umožňujúceho ovládanie lietadla uskutočňujúceho let, a v tejto súvislosti spresňuje, že uvedeným lietadlom bolo lietadlo Airbus A 330, ktorého výrobca oznámil (Technical Follow‑up), že niekoľko strojov tohto typu malo skrytú výrobnú alebo konštrukčnú chybu, ktorá sa týkala posilňovačov riadenia kormidla. Okrem toho je posilňovač riadenia kormidla tzv. súčiastkou „on condition“, ktorá sa nahrádza novou súčiastkou iba z dôvodu poruchy predchádzajúcej súčiastky.
Za týchto podmienok Helsingin hovioikeus (Odvolací súd Helsinki) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Má sa nariadenie č. 261/2004 vykladať v tom zmysle, že cestujúci v leteckej doprave má nárok na ďalšiu náhradu v zmysle článku 7 ods. 1 tohto nariadenia, ak už získal náhradu za zrušený let, letecký dopravca prevádzkujúci presmerovaný let je totožný s leteckým dopravcom prevádzkujúcim zrušený let a aj presmerovaný let sa voči plánovanému času príletu omešká v takom rozsahu, ktorý odôvodňuje nárok na zaplatenie náhrady?
2.
V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, môže sa prevádzkujúci letecký dopravca odvolávať na mimoriadne okolnosti v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004, ak sa podľa priebežnej doplňujúcej technickej správy konštruktéra lietadiel týkajúcej sa lietadiel, ktoré už sú v prevádzke, považuje súčiastka, ktorá je predmetom dotknutého dokumentu, v skutočnosti za tzv. súčiastku „on condition“, t. j. za súčiastku, ktorá sa používa až do okamihu, kým na nej nenastane porucha, a prevádzkujúci letecký dopravca sa na výmenu spornej súčiastky pripravil tak, že má trvale k dispozícii náhradnú súčiastku?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má nariadenie č. 261/2004, a najmä jeho článok 7 ods. 1 vykladať v tom zmysle, že cestujúci v leteckej doprave, ktorému bola poskytnutá náhrada z dôvodu zrušenia letu a ktorý prijal ponúknutý presmerovaný let, má nárok na poskytnutie náhrady z dôvodu meškania presmerovaného letu, ak toto meškanie dosiahne počet hodín, ktorý zakladá právo na náhradu, a ak letecký dopravca presmerovaného letu je ten istý ako letecký dopravca zrušeného letu.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že podľa článku 5 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 261/2004 v spojení s článkom 8 ods. 1 tohto nariadenia v prípade zrušení letu ponúkne prevádzkujúci letecký dopravca príslušným cestujúcim tri rôzne formy pomoci, a to buď úhradu úplných nákladov na letenku v cene, za ktorú bola kúpená, spolu s prípadným spiatočným letom do ich prvého miesta odletu alebo presmerovanie na ich konečné cieľové miesto pri najbližšej príležitosti alebo presmerovanie v neskoršom dátume podľa želania cestujúceho, za predpokladu voľných miest.
Vo veci samej zaplatila Finnair dotknutým cestujúcim v nadväznosti na zrušenie nimi rezervovaného letu náhradu podľa článku 7 nariadenia č. 261/2004 a na základe článku 8 ods. 1 tohto nariadenia im ponúkla presmerovanie, ktoré títo cestujúci prijali. Z dôvodu technickej poruchy na lietadle uskutočňujúcom presmerovaný let však doleteli do svojho cieľového miesta s viac ako šesťhodinovým meškaním oproti plánovanému času príletu uvedenému v ponuke, ktorú prijali.
Súdny dvor rozhodol, že cestujúci letov, ktoré mali meškanie, sa majú považovať za nositeľov práva na náhradu upraveného v článku 5 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 261/2004 v spojení s jeho článkom 7 ods. 1, ak dorazia do svojho cieľového miesta po troch hodinách, alebo neskôr po čase príletu, ktorý pôvodne stanovil letecký dopravca (pozri v tomto zmysle rozsudky z 19. novembra 2009, Sturgeon a i.,
C‑402/07 a C‑432/07
,
EU:C:2009:716
, bod
, ako aj z 23. októbra 2012, Nelson a i.,
C‑581/10 a C‑629/10
,
EU:C:2012:657
, bod
).
Vo veci, ako je vec sama, je preto aktuálnou otázka, či sa práva na náhradu, ktoré patrí cestujúcim na meškajúcich letoch, ktoré je uvedené v predchádzajúcom bode, môžu domáhať aj cestujúci, ktorí v nadväznosti na zrušenie svojho letu, za ktorý im bola vyplatená náhrada, prijali presmerovaný let ponúknutý leteckým dopravcom podľa článku 8 ods. 1 nariadenia č. 261/2004 a doleteli do svojho cieľového miesta o tri alebo viac hodín neskôr, než je čas príletu plánovaný leteckým dopravcom pre tento presmerovaný let.
V tomto ohľade treba uviesť, že článok 3 nariadenia č. 261/2004, ktorý vymedzuje pôsobnosť tohto nariadenia, vo svojom odseku 2 uvádza, že uvedené nariadenie sa uplatní pod podmienkou, že cestujúci majú potvrdenú rezerváciu na príslušný let, alebo boli leteckým dopravcom alebo cestovnou kanceláriou prepísaní z letu, na ktorý mali rezerváciu, na iný let, bez ohľadu na dôvody.
Z tohto ustanovenia vyplýva, že nariadenie č. 261/2004 sa uplatní najmä na situáciu, keď letecký dopravca previedol cestujúceho v dôsledku zrušenia jeho rezervovaného letu na presmerovaný let do jeho cieľového miesta.
Treba však konštatovať, že nariadenie č. 261/2004 neobsahuje nijaké ustanovenie, ktorého cieľom je obmedziť práva cestujúcich, ktorí sú presmerovaní, ako je to vo veci samej, vrátane prípadného obmedzenia ich práva na náhradu.
Z toho vyplýva, že na základe judikatúry citovanej v bode 23 tohto rozsudku má cestujúci v leteckej doprave, ktorý po tom, čo prijal presmerovaný let ponúknutý leteckým dopravcom v nadväznosti na zrušenie jeho letu, doletel do svojho cieľového miesta o tri alebo viac hodín neskôr, než bol čas príletu pôvodne plánovaný týmto leteckým dopravcom pre presmerovaný let, právo na náhradu.
Tento výklad je podporený najmä ďalšími dvoma úvahami.
Na jednej strane z odôvodnenia 2 nariadenia č. 261/2004 vyplýva, že cieľom tohto nariadenia je napraviť vážne problémy a nepohodlie spôsobené odmietnutím nástupu do lietadla, zrušením alebo veľkým meškaním letu.
Cestujúci, ktorých let bol zrušený alebo mal veľké meškanie, ako to bolo vo veci samej, pritom takéto nepohodlie utrpeli tak vo vzťahu k zrušeniu ich pôvodne rezervovaného letu, ako aj neskôr z dôvodu veľkého meškania ich presmerovaného letu. V dôsledku toho je priznanie práva na náhradu za každé z týchto po sebe idúcich nepohodlí cestujúcim v súlade s cieľom spočívajúcim v náprave týchto vážnych nepohodlí.
Na druhej strane, ak by letecký dopravca nemal v takejto situácii povinnosť poskytnúť dotknutým cestujúcim náhradu za stanovených podmienok, zostalo by nesplnenie jeho povinnosti pomoci podľa článku 8 ods. 1 nariadenia č. 261/2004 bez dôsledkov. Keďže povinnosť náhrady má pre uvedeného dopravcu nepochybne motivačné účinky, pokiaľ ide o skutočné poskytnutie tejto pomoci, neexistencia takýchto dôsledkov by mala za následok, že by bolo ohrozené dodržiavanie práva cestujúcich na presmerovanie, čo by bolo v rozpore s cieľom vysokej úrovne ochrany uvedeným v odôvodnení 1 tohto nariadenia.
Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy treba na prvú otázku odpovedať tak, že nariadenie č. 261/2004, a najmä jeho článok 7 ods. 1 sa má vykladať v tom zmysle, že cestujúci v leteckej doprave, ktorému bola poskytnutá náhrada z dôvodu zrušenia letu a ktorý prijal ponúknutý presmerovaný let, má nárok na poskytnutie náhrady z dôvodu meškania presmerovaného letu, ak toto meškanie dosiahne počet hodín, ktorý zakladá právo na náhradu, a ak letecký dopravca presmerovaného letu je ten istý ako letecký dopravca zrušeného letu.
O druhej otázke
Svojou druhou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa článok 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 má vykladať v tom zmysle, že sa letecký dopravca môže na účely oslobodenia sa od svojej povinnosti poskytnúť náhradu odvolávať na „mimoriadne okolnosti“ v zmysle tohto ustanovenia týkajúce sa poruchy na tzv. súčiastke „on condition“, teda súčiastke, ktorá sa nahrádza iba z dôvodu poruchy predchádzajúcej súčiastky, keďže má trvale k dispozícii na sklade náhradnú súčiastku.
Na úvod treba poznamenať, že, ako bolo pripomenuté v bode 11 odporúčaní Súdneho dvora pre vnútroštátne súdy pri podávaní návrhov na začatie prejudiciálneho konania (
Ú. v. EÚ C 257, 2018, s. 1
), hoci Súdny dvor pri vydaní svojich rozhodnutí nevyhnutne zohľadňuje právny a skutkový stav, tak ako ho vymedzil vnútroštátny súd v návrhu na začatie prejudiciálneho konania, neaplikuje však na danú vnútroštátnu vec právo Únie. Súdny dvor sa pri podávaní výkladu alebo rozhodovaní o platnosti práva Únie okrem iného snaží dať odpoveď, ktorá bude užitočná pre riešenie sporu vo veci samej, ale je úlohou vnútroštátneho súdu, aby z tejto odpovede vyvodil konkrétne závery.
Práve s ohľadom na tieto odporúčania sa Súdny dvor bude snažiť poskytnúť vnútroštátnemu súdu informácie užitočné pre riešenie sporu, ktorý mu bol predložený.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že podľa článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 v spojení s jeho odôvodneniami 14 a 15, a odchylne od ustanovení odseku 1 tohto článku, je letecký dopravca oslobodený od svojej povinnosti platiť náhradu cestujúcim podľa článku 7 tohto nariadenia, ak môže preukázať, že zrušenie alebo meškanie letu v trvaní tri hodiny alebo viac na prílete bolo spôsobené „mimoriadnymi okolnosťami“, ktorým sa nedalo zabrániť ani vtedy, keď boli prijaté všetky primerané opatrenia, alebo v prípade, že takáto okolnosť nastala, prijal opatrenia primerané situácii tým, že použil všetky prostriedky, či už ide o zamestnancov alebo materiál, a finančné prostriedky, ktorými disponoval, s cieľom predísť tomu, aby uvedená okolnosť viedla k zrušeniu alebo veľkému meškaniu dotknutého letu (rozsudok z 26. júna 2019, Moens,
C‑159/18
,
EU:C:2019:535
, bod
a citovaná judikatúra).
Podľa ustálenej judikatúry ako „mimoriadne okolnosti“ v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 možno kvalifikovať také udalosti, ktoré sa svojou povahou alebo pôvodom netýkajú bežnej aktivity dotknutého leteckého dopravcu a vymykajú sa jeho účinnej kontrole, pričom tieto dve podmienky sú kumulatívne (rozsudky zo 4. apríla 2019, Germanwings,
C‑501/17
,
EU:C:2019:288
, bod
, a z 26. júna 2019, Moens,
C‑159/18
,
EU:C:2019:535
, bod
).
V tejto súvislosti technické poruchy súvisiace s údržbou lietadiel v zásade nemôžu ako také predstavovať „mimoriadne okolnosti“ uvedené v článku 5 ods. 3 tohto nariadenia (pozri v tomto zmysle rozsudok z 22. decembra 2008, Wallentin‑Hermann,
C‑549/07
,
EU:C:2008:771
, bod
).
Súdny dvor totiž uviedol, že vzhľadom na osobitné podmienky, za ktorých sa uskutočňuje letecká doprava, a stupeň technologickej prepracovanosti lietadiel, sú leteckí dopravcovia bežne konfrontovaní s takýmito poruchami (rozsudok zo 4. apríla 2019, Germanwings,
C‑501/17
,
EU:C:2019:288
, bod
a citovaná judikatúra).
Konkrétnejšie, mimoriadnu okolnosť nepredstavuje predčasné zlyhanie určitých súčiastok lietadla, hoci aj nečakané, keďže je v zásade vnútorne spojené so systémom fungovania lietadla (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 4. apríla 2019, Germanwings,
C‑501/17
,
EU:C:2019:288
, bod
a citovanú judikatúru).
Zdá sa pritom, že porucha na tzv. súčiastke „on condition“, ako je tá vo veci samej, ktorú bol letecký dopravca pripravený vymeniť tým, že mal vždy k dispozícii náhradnú súčiastku na sklade, predstavuje v súlade s judikatúrou Súdneho dvora pripomenutou v bode 38 tohto rozsudku udalosť, ktorá je z dôvodu svojej povahy alebo pôvodu vlastná bežnému výkonu činnosti uvedeného leteckého dopravcu a nevymyká sa jeho účinnej kontrole, pokiaľ takáto porucha nie je vnútorne spojená so systémom fungovania lietadla, čo musí overiť vnútroštátny súd.
Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy treba na druhú otázku odpovedať tak, že článok 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 sa má vykladať v tom zmysle, že letecký dopravca sa nemôže na účely oslobodenia sa od svojej povinnosti poskytnúť náhradu odvolávať na „mimoriadne okolnosti“ v zmysle tohto ustanovenia týkajúce sa poruchy na tzv. súčiastke „on condition“, teda súčiastke, ktorá sa nahrádza iba z dôvodu poruchy predchádzajúcej súčiastky, a to aj keď má trvale k dispozícii na sklade náhradnú súčiastku, s výnimkou prípadu, ktorého existenciu musí overiť vnútroštátny súd, že takáto porucha predstavuje udalosť, ktorá z dôvodu svojej povahy alebo pôvodu nie je vlastná bežnému výkonu činnosti uvedeného leteckého dopravcu a vymyká sa jeho účinnej kontrole, pričom však platí, že v rozsahu, v akom je táto porucha v zásade vnútorne spojená so systémom fungovania lietadla, nemôže byť za takúto udalosť považovaná.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (ôsma komora) rozhodol takto:

1.
Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, a najmä jeho článok 7 ods. 1 sa má vykladať v tom zmysle, že cestujúci v leteckej doprave, ktorému bola poskytnutá náhrada z dôvodu zrušenia letu a ktorý prijal ponúknutý presmerovaný let, má nárok na poskytnutie náhrady z dôvodu meškania presmerovaného letu, ak toto meškanie dosiahne počet hodín, ktorý zakladá právo na náhradu, a ak letecký dopravca presmerovaného letu je ten istý ako letecký dopravca zrušeného letu.

2.
Článok 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 sa má vykladať v tom zmysle, že letecký dopravca sa nemôže na účely oslobodenia sa od svojej povinnosti poskytnúť náhradu odvolávať na „mimoriadne okolnosti“ v zmysle tohto ustanovenia týkajúce sa poruchy na tzv. súčiastke „on condition“, teda súčiastke, ktorá sa nahrádza iba z dôvodu poruchy predchádzajúcej súčiastky, a to aj keď má trvale k dispozícii na sklade náhradnú súčiastku, s výnimkou prípadu, ktorého existenciu musí overiť vnútroštátny súd, že takáto porucha predstavuje udalosť, ktorá z dôvodu svojej povahy alebo pôvodu nie je vlastná bežnému výkonu činnosti uvedeného leteckého dopravcu a vymyká sa jeho účinnej kontrole, pričom však platí, že v rozsahu, v akom je táto porucha v zásade vnútorne spojená so systémom fungovania lietadla, nemôže byť za takúto udalosť považovaná.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: fínčina.