CELEX: 62019TJ0257
Skupna zunanja in varnostna politika
Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Siriji
Zamrznitev sredstev
Napake pri presoji

)
Dejansko stanje in dejstva po vložitvi tožbe
[…]
Z Izvedbenim sklepom Sveta (SZVP) 2019/87 z dne 21. januarja 2019 o izvajanju Sklepa 2013/255 (
UL 2019, L 18
I, str. 13) in z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2019/85 z dne 21. januarja 2019 o izvajanju Uredbe št. 36/2012 (
UL 2019, L 18
I, str. 4) (v nadaljevanju skupaj: prvotna akta) je bilo ime tožeče stranke vpisano v vrstico 268 dela A seznama fizičnih in pravnih oseb, subjektov ali organov, za katere veljajo omejevalni ukrepi, iz Priloge I k Sklepu 2013/255 in Priloge II k Uredbi št. 36/2012 (v nadaljevanju skupaj: zadevna seznama), z navedbo teh razlogov:
„V Siriji delujoč vodilni poslovnež z deleži in dejavnostmi v več sektorjih sirskega gospodarstva; med drugim podpredsednik [družbe] Aman Holding in večinski delničar letalske družbe Fly Aman. V tej funkciji je povezan s Samerjem Fozem. Podjetje Aman Holding je zastopano v [upravnem] odboru in ima večinski delež v družbi Aman [Dimashq], skupnem podjetju za izgradnjo Marota City, luksuznega stanovanjskega in poslovnega projekta ob podpori režima. [Al Zoubi] ima kot podpredsednik podjetja Aman Holding od režima koristi in/ali ga podpira.“
[…]
Svet je 17. maja 2019 sprejel Sklep (SZVP) 2019/806 o spremembi Sklepa 2013/255 (
UL 2019, L 132, str. 36
), s katerim je bila podaljšana uporaba zadnjenavedenega sklepa do 1. junija 2020; istega dne je Svet sprejel tudi Izvedbeno uredbo (EU) 2019/798 o izvajanju Uredbe št. 36/2012 (
UL 2019, L 132, str. 1
) (v nadaljevanju skupaj: akta o ohranitvi iz leta 2019). Ime tožeče stranke je bilo ohranjeno v drugi vrstici, in sicer 268 dela A zadevnih seznamov na podlagi enakih razlogov, kot so bili navedeni v prvotnih aktih.
[…]
Svet je 28. maja 2020 sprejel Sklep (SZVP) 2020/719 o spremembi Sklepa 2013/255 (
UL 2020, L 168, str. 66
), s katerim je bila uporaba zadnjenavedenega sklepa podaljšana do 1. junija 2021, in Izvedbeno uredbo (EU) 2020/716 o izvajanju Uredbe št. 36/2012 (
UL 2020, L 168, str. 1
) (v nadaljevanju skupaj: akta o ohranitvi iz leta 2020). Ime tožeče stranke je bilo ohranjeno v vrstici 286 dela A zadevnih seznamov, na podlagi razlogov, ki se delno razlikujejo od tistih, navedenih v aktih o ohranitvi iz leta 2019. Svet je sprejetje omejevalnih ukrepov zoper njo utemeljil z razlogi, ki se delno razlikujejo od tistih, navedenih v aktih o ohranitvi iz leta 2019, in sicer s temi razlogi:
„V Siriji delujoč vodilni poslovnež z deleži in dejavnostmi v več sektorjih sirskega gospodarstva, med drugim podpredsednik Aman Holding in večinski delničar letalske družbe Fly Aman (do februarja 2019). V tej funkciji je povezan s Samerjem Fozem. Podjetje Aman Holding je zastopano v [upravnem] odboru in ima večinski delež v družbi Aman [Dimashq], skupnem podjetju za izgradnjo Marota City, luksuznega stanovanjskega in poslovnega projekta, ki ga podpira sirski režim. [Al Zoubi] ima koristi od režima in/ali ga podpira. Ustanovni član družbe ,Asas Iron company‘.“
[…]
Postopek in predlogi strank
Tožeča stranka je 15. aprila 2019 v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložila to tožbo za razglasitev ničnosti prvotnih aktov v delu, v katerem se nanašata nanjo.
Tožeča stranka je z ločenim aktom, ki je bil v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložen 30. julija 2019, na podlagi člena 86 Poslovnika Splošnega sodišča prilagodila tožbo tako, da se ta nanaša tudi na razglasitev ničnosti aktov o ohranitvi iz leta 2019 v delu, v katerem se ta akta nanašata nanjo. Tožeča stranka je tudi ponovila predloge iz tožbe.
Svet je 8. avgusta 2019 v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložil odgovor na tožbo in stališče glede prve prilagoditvene vloge.
Replika je bila vložena 1. oktobra 2019.
Predsednik Splošnega sodišča je s sklepom z dne 17. oktobra 2019 na podlagi člena 27(3) Poslovnika zadevo dodelil novemu sodniku poročevalcu, razporejenemu v četrti senat.
Duplika je bila vložena 8. januarja 2020.
Pisni del postopka je bil končan 8. januarja 2020.
Splošno sodišče je 23. julija 2020 v okviru ukrepov procesnega vodstva iz člena 89(3)(a) Poslovnika pozvalo Svet, naj odgovori na več vprašanj. Svet je na vprašanja odgovoril v predpisanem roku.
Tožeča stranka je z ločenim aktom, ki je bil v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložen 13. avgusta 2020, v skladu s členom 86 Poslovnika drugič prilagodila tožbo tako, da se ta nanaša tudi na razglasitev ničnosti aktov o ohranitvi iz leta 2020 v delu, v katerem se ta akta nanašata nanjo. Tožeča stranka je prav tako ponovila predloge iz tožbe in iz prve prilagoditvene vloge ter navedla nove trditve.
Splošno sodišče je v okviru ukrepov procesnega vodstva iz člena 89(3)(d) Poslovnika 30. septembra 2020 pozvalo Svet, naj predloži dokument. Svet je to zahtevo izpolnil v predpisanem roku. Tožeča stranka na obravnavi dne 21. oktobra 2020 ni predložila stališča glede odgovorov Sveta na različne ukrepe procesnega vodstva, ki jih je sprejelo Splošno sodišče.
Svet je 2. oktobra 2020 predložil svoje stališče glede druge prilagoditvene vloge.
Stranki sta na obravnavi dne 21. oktobra 2020 ustno podali navedbe in odgovorili na vprašanja Splošnega sodišča.
Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
–
prvotna akta, akta o ohranitvi iz leta 2019 in akta o ohranitvi iz leta 2020 (v nadaljevanju skupaj: izpodbijani akti) razglasi za nične v delih, v katerih se nanašajo nanjo;
–
Svetu naloži plačilo stroškov.
Svet Splošnemu sodišču predlaga, naj:
–
tožbo zavrne;
–
tožeči stranki naloži plačilo stroškov;
–
podredno, če bi Splošno sodišče izpodbijane akte razglasilo za nične v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko, odredi ohranitev učinkov Izvedbenega sklepa 2019/87 ter sklepov 2019/806 in 2020/719 v delih, v katerih se nanašajo na tožečo stranko, dokler razglasitev ničnosti izvedbenih uredb 2019/85, 2019/798 in 2020/716 v delih, v katerih se nanašajo na tožečo stranko, ne začne učinkovati.
Pravo
[…]
Prvi tožbeni razlog: napake pri presoji
Prvič, tožeča stranka zanika, da je v Siriji delujoč vodilni poslovnež. V zvezi s tem izpodbija elemente, ki jih je Svet navedel pri uvrstitvi njenega imena na zadevna seznama. Tožeča stranka zlasti trdi, da obstaja jasno razlikovanje med funkcijo vodje izvršnih direktorjev družbe Aman Holding JSC, ki jo je opravljala, in funkcijo podpredsednika. Poleg tega tožeča stranka trdi, da je odstopila s te funkcije s takojšnjim učinkom. Nato priznava, da je ustanovitelj in večinski delničar družbe Fly Aman LLC, vendar trdi, da je prenesla svoj delež v celoti. Poleg tega naj to, da je Svet tožečo stranko opredelil kot „direktorja podjetja, ki deluje v različnih sektorjih v Siriji in tujini“, ne bi bilo dokazano, saj naj bi se dokument WK 47/2019 INIT nanašal le na dve družbi s sedežem v Siriji in v zvezi s katerima bi Svet lahko dokazal, da je tam delala, ter njen domnevni status. Tožeča stranka naj ne bi bila neposredno ali posredno vpletena v projekt Marota City, tako da naj ne bi mogla izkoriščati razlaščenih zemljišč, ki pripadajo osebam, ki so bile razseljene zaradi konflikta v Siriji, kar naj bi jim preprečevalo vrnitev domov. Poleg tega naj naloge, ki so bile tožeči stranki zaupane kot zaposlenemu pri družbi Aman Holding, delničarki družbe Aman Damascus JSC (v nadaljevanju: Aman Dimashq), ki ima gradbene pravice za del zemljišč Marota City, nikoli ne bi vključevale nadzora nad dejavnostmi zadnjenavedene družbe, ki je bil pridržan drugemu zaposlenemu, Basharju Assiju. Nazadnje, tožeča stranka meni, da se projekt Marota City nikakor ne nanaša na izkoriščanje razlaščenih zemljišč, tako da naj se niti za projekt Marota City kot celoto niti za družbo Aman Dimashq ne bi moglo šteti, da gre za podjetji, ki sta deležni podpore države.
Drugič, tožeča stranka v zvezi z aktoma o ohranitvi iz leta 2020 izpodbija nov razlog za uvrstitev njenega imena, ki se nanaša na njen status ustanovnega člana družbe Asas Iron Company, in v zvezi s tem trdi, da nikoli ni bila ustanovitelj ali lastnik družbe Asas Iron Company in da nikoli ni bila kako drugače vpletena v to družbo niti ni bila z njo povezana.
Tretjič, tožeča stranka trdi, da Svet ni predložil dovolj informacij, ki bi dokazovale, da je povezana s sirskim režimom. Poleg tega naj bi dokazi, povezani s pridobitvijo libanonskega državljanstva tožeče stranke, dokazovali, da ni del najožjega kroga poslovnežev, ki so blizu sirskemu režimu, in da nikakor ni povezana z navedenim režimom.
Četrtič, številna dokazila naj bi se nanašala na Samerja Foza ali druge z njim povezane družbe, s katerimi pa naj tožeča stranka ne bi bila povezana, kot je na primer družba Aman Dimashq. Poleg tega naj se nobeno dokazilo iz dokumenta WK 47/2019 INIT ne bi izrecno sklicevalo na domnevno povezavo tožeče stranke s sirskim režimom. Tožeča stranka pa priznava, da je kot običajen zaposleni pri družbi Aman Holding pred tem vzdrževala poklicne vezi s S. Fozom.
Svet trditve tožeče stranke izpodbija.
Uvodne ugotovitve
[…]
Spomniti je treba, da splošna merila za uvrstitev iz člena 27(1) in člena 28(1) Sklepa 2013/255, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2015/1836 – ki so v zvezi z zamrznitvijo sredstev povzeta v členu 15(1)(a) Uredbe št. 36/2012, kakor je bila spremenjena z Uredbo 2015/1828 – določajo, da za osebe in subjekte, ki imajo koristi od sirskega režima ali ga podpirajo, veljajo omejevalni ukrepi. Prav tako člen 27(2), točka(a), in (3) ter člen 28(2), točka (a), in (3) Sklepa 2013/255, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2015/1836 – ki sta v zvezi z zamrznitvijo sredstev povzeta v členu 15(1a), točka (a), in (1b) Uredbe št. 36/2012, kakor je bila spremenjena z Uredbo 2015/1828 – določata, da se za kategorije „v Siriji delujočih vodilnih poslovnežev“ uporabijo omejevalni ukrepi, razen če ne obstaja dovolj informacij o tem, da niso ali niso več povezani z režimom ali nimajo vpliva nanj ali ne pomenijo realne nevarnosti za izognitev.
Iz razlogov za uvrstitev imena tožeče stranke na zadevne sezname, navedenih zgoraj v točkah 12 in 21, je treba sklepati, da je bilo njeno ime vključeno in ohranjeno na zadevnih seznamih zaradi, prvič, njenega statusa v Siriji delujočega vodilnega poslovneža, in drugič, njene povezanosti s sirskim režimom. Drugače povedano, uvrstitev imena tožeče stranke temelji, na eni strani, na merilu, opredeljenem v odstavku 2, točka (a), člena 27 in člena 28 Sklepa 2013/255, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2015/1836, in na odstavku 1a, točka (a), člena 15 Uredbe št. 36/2012, kakor je bila spremenjena z Uredbo 2015/1828 (merilo v Siriji delujočega vodilnega poslovneža), in, na drugi strani, na merilu, opredeljenem v členu 27(1) in členu 28(1) tega sklepa, ter v členu 15(1), točka (a), te uredbe (merilo povezanosti z režimom).
V zvezi s tem je treba ugotoviti, da čeprav je Svet v svojih vlogah navedel, da je bila tožeča stranka uvrščena na zadevna seznama zgolj na podlagi merila za uvrstitev iz člena 27(2), točka (a), in člena 28(2), točka (a), Sklepa 2013/255, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2015/1836, pa je na obravnavi navedel, da je bila tožeča stranka uvrščena na podlagi treh meril za vpis. Svet je namreč poleg dveh meril, navedenih v točki 52 zgoraj, navedel, da je bila tožeča stranka uvrščena zaradi njenih povezav s S. Fozom. Zato naj bi njena uvrstitev tako temeljila tudi na merilu, opredeljenem v členu 27(2), zadnji stavek, in na členu 28(2), zadnji stavek, Sklepa 2013/255, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2015/1836, in členu 15(1a), zadnji stavek, Uredbe št. 36/2012, kakor je bila spremenjena z Uredbo 2015/1828 (osebe in subjekti, povezani z osebami in subjekti, za katere velja eno od meril za uvrstitev na sezname Unije). Vendar je v okviru razlogov za uvrstitev, ki jih je Svet navedel v izpodbijanih aktih, drugi stavek navedenih razlogov, v skladu s katerim je tožeča stranka „[v] tej funkciji […] povezana s Samerjem Fozem“, mogoče razumeti le s sklicevanjem na prvi stavek, ki napotuje na merilo vodilnega poslovneža. Zato je bilo ime tožeče stranke uvrščeno in ohranjeno na zadevnih seznamih na podlagi dveh meril, navedenih v točki 52 zgoraj.
[…]
Status v Siriji delujočega vodilnega poslovneža
Preveriti je treba, ali vsi dokazi, ki jih je predložil Svet, zadostijo dokaznemu bremenu, ki ga nosi na podlagi sodne prakse, navedene v točki 46 zgoraj, in tako pomenijo skupek dovolj konkretnih, natančnih in skladnih indicev v podporo prvemu razlogu za uvrstitev.
Svet je v zvezi s tem menil, da je tožeča stranka v Siriji delujoči vodilni poslovnež, zaradi deležev in dejavnosti, ki jih ima v več sektorjih sirskega gospodarstva. V zvezi s prvotnima aktoma in aktoma o ohranitvi iz leta 2019 se dokazi iz dokumenta WK 47/2019 INIT nanašajo na dve glavni dejavnosti, in sicer, na eni strani, na status tožeče stranke kot večinskega delničarja letalske družbe Fly Aman in, na drugi strani, na njen status podpredsednika družbe Aman Holding, ki je zastopana v upravnem odboru družbe Aman Dimashq, skupnega podjetja, dejavnega pri projektu Marota City Prav tako so omenjene povezave, ki jih ima tožeča stranka s S. Fozom. V zvezi z aktoma o ohranitvi iz leta 2020 je poleg zgoraj navedenih elementov, dodatnih dokazov, ki izhajajo iz dokumenta WK 3600/2020 REV 1, še navedeno, da je tožeča stranka ustanovni partner družbe Asas Iron Company.
Zato je treba preučiti vsakega od teh elementov.
–
Status večinskega delničarja družbe Fly Aman
[…]
Iz člankov, objavljenih na spletnih straneh „meirss.org“, „Aliqtisadi“ in „7al.net“, povzetih v dokumentu WK 47/2019 INIT, izhaja, da je tožeča stranka večinski delničar družbe Fly Aman in ima iz tega naslova 90 % deležev te družbe. Poleg tega je v članku, objavljenem na sirski spletni strani „7al.net“, navedeno, da je v sodelovanju s poslovnežem B. Assijem ustanovil novo letalsko družbo Fly Aman. V skladu z navedbami na tej spletni strani je sirsko ministrstvo za notranjo trgovino in varstvo potrošnikov ratificiralo statut te družbe. Nazadnje, iz članka, objavljenega na spletni strani „Aliqtisadi“, ki je bil predstavljen v dokumentu WK 3600/2020 REV 1, prav tako izhaja, da je tožeča stranka predsednik in soustanovitelj družbe Fly Aman.
Tožeča stranka ta element izpodbija in trdi, da nima nobenega deleža v družbi Fly Aman, saj naj bi svoj delež v celoti prenesla. V zvezi s tem je predložila potrdilo o registraciji družbe Fly Aman z dne 28. maja 2018 in statut družbe Fly Aman, ki je bil ratificiran 22. februarja 2018, iz katerih je v bistvu razvidno, da je bila sprva večinski delničar družbe Fly Aman, skupaj z družbo B. Predložila je tudi resolucijo sirskega ministrstva za notranjo trgovino in varstvo potrošnikov 2274/169/12/3 z dne 14. februarja 2019, ki se sklicuje na priporočeno pošiljko, ki jo je poslala družba Fly Aman. V resoluciji 2274/169/12/3 je navedeno, da je bil delež tožeče stranke v družbi Fly Aman delno prenesen na družbo B (katere delež delnic znaša sedaj 20 %), delno pa na delničarja C in D, ki imata skupaj 80 % kapitalskih deležev v družbi Fly Aman.
Spomniti je treba, da je treba v skladu z ustaljeno sodno prakso zakonitost akta Unije presojati glede na dejanske in pravne okoliščine, ki so obstajale ob sprejetju tega akta (glej sodbi z dne 3. septembra 2015, Inuit Tapiriit Kanatami in drugi/Komisija,
C‑398/13 P
,
EU:C:2015:535
, točka
in navedena sodna praksa, in z dne 4. septembra 2015, NIOC in drugi/Svet,
T‑577/12
, neobjavljena,
EU:T:2015:596
, točka
in navedena sodna praksa).
V obravnavanem primeru je treba v zvezi s prvotnima aktoma navesti, da je prenos deležev družbe Fly Aman, ki jih je imela tožeča stranka, kot je potrjeno z resolucijo 2274/169/12/3, nastopil po datumu njunega sprejetja. Zato resolucija 2274/169/12/3 v skladu s sodno prakso, navedeno v točki 87 zgoraj, ne more omajati zakonitosti prvotnih aktov. Poleg tega statut družbe Fly Aman z dne 22. februarja 2018 potrjuje, da je bila tožeča stranka na datum sprejetja prvotnih aktov večinski delničar družbe Fly Aman. Vsekakor, kot pravilno navaja Svet, trditev tožeče stranke, da nima več delnic, potrjuje, da jih je imela v lasti. Zato je ta del razlogov iz prvotnih aktov utemeljen.
V zvezi z aktoma o ohranitvi iz leta 2019 je treba spomniti, da mora sodišče Unije v okviru svojega nadzora zakonitosti uvrstitve imena osebe ali subjekta na sezname, ki jih je sestavil Svet, preveriti vsebinsko pravilnost zatrjevanih dejstev glede na informacije ali elemente, ki jih je predložil pristojni organ Unije, in presoditi njihovo dokazno vrednost ob upoštevanju morebitnih pripomb, ki jih v zvezi z njimi med drugim predloži zadevna oseba ali subjekt, kot je navedeno v točki 48 zgoraj. Tako se lahko sodišče Unije opre na vse obremenilne in razbremenilne dokaze, ki so mu jih stranke predložile v sodnem postopku. V zvezi s tem iz uvodne izjave 15 Sklepa 2015/1836 izhaja, da „[bi bilo treba o] […] vsaki uvrstitvi na seznam […] odločati posamično in od primera do primera ob upoštevanju sorazmernosti ukrepa“.
Iz elementov spisa pa je razvidno, da je tožeča stranka dokazala, da je prenesla deleže družbe Fly Aman, ki jih je imela v lasti. Tožeča stranka je v zvezi s tem predložila resolucijo 2274/169/12/3, ki je bila sprejeta pred datumom sprejetja aktov o ohranitvi iz leta 2019. Poudariti je treba še, da je Svet v aktih o ohranitvi iz leta 2020 priznal, da tožeča stranka od februarja 2019 ni več večinski delničar družbe Fly Aman. Razlogi iz aktov o ohranitvi iz leta 2020 namreč odražajo vsebino resolucije 2274/169/12/3, saj je v njej naveden dejanski datum prenosa tega deleža, in sicer „februar 2019“.
Poleg tega okoliščina, da Svet ob sprejetju aktov o ohranitvi iz leta 2019 – ob upoštevanju omejenega razpošiljanja te resolucije zgolj nekaterim upravnim organom – ni mogel biti seznanjen z resolucijo 2274/169/12/3, ne more omejiti preizkusa zakonitosti vključitve imena tožeče stranke, ki ga opravi sodišče Unije. Prav tako presoje zakonitosti vključitve imena tožeče stranke na zadevne sezname ni mogoče omejiti na dejstvo, da tožeča stranka v okviru svoje izmenjave stališč s Svetom v postopku preveritve pred sprejetjem aktov o ohranitvi iz leta 2019, resolucije 2274/169/12/3 ni navedla (glej v tem smislu sodbo z dne 26. oktobra 2012, Oil Turbo Compressor/Svet,
T‑63/12
,
EU:T:2012:579
, točke od 21 do 24). Zato je treba ugotoviti, da je tožeča stranka v okviru tega postopka dokazala, da na datum sprejetja aktov o ohranitvi iz leta 2019 ni bila več večinski delničar družbe Fly Aman.
Zato ta element razlogov iz aktov o ohranitvi iz leta 2019 ni utemeljen.
V zvezi z aktoma o ohranitvi iz leta 2020 je treba opozoriti, da je Svet ohranil ime tožeče stranke na zadevnih seznamih zaradi njenega statusa večinskega delničarja, pri tem pa je navedel datum prenosa deležev, ki jih je imela tožeča stranka, in sicer februar 2019.
V obravnavanem primeru pa iz dokumenta WK 3600/2020 REV 1 ne izhaja, da je Svet predložil resne in skladne indice, na podlagi katerih bi bilo mogoče razumno sklepati, da je tožeča stranka ohranila povezave z družbo Fly Aman, čeprav na datum sprejetja aktov o ohranitvi iz leta 2020 v tej družbi ni imela več deležev. V zvezi s tremi članki, objavljenimi na spletnih straneh „Eqtsad News“, „Aliqtisadi“ in „newturkpost.com“, je treba navesti, da se je bodisi do njih dostopilo po sprejetju resolucije 2274/169/12/3 bodisi so bili objavljeni po tem sprejetju, vendar se ne sklicujejo na prenos deležev niti na obstoj drugih povezav med družbo Fly Aman in tožečo stranko. Tako dokument WK 3600/2020 REV 1 ne vsebuje nobenega dokaza, ki bi upravičeval, da bi bilo treba to navedbo – kljub prodaji deležev februarja 2019 – ohraniti v razlogih za uvrstitev. Poudariti je še treba, da je Svet na obravnavi sicer trdil, da čeprav se je tožeča stranka odpovedala temu deležu, ta okoliščina kaže na to, da je še vedno v Siriji delujoči vodilni poslovnež, vendar svojega stališča ni utemeljil.
Zato ta element razlogov iz aktov o ohranitvi iz leta 2020 ni utemeljen.
Iz tega sledi, da je v zvezi z elementom razlogov, ki se nanaša na večinski delež tožeče stranke v družbi Fly Aman, utemeljen le tisti, ki se nanaša na razloge iz prvotnih aktov.
–
Status podpredsednika družbe Aman Holding
Iz odlomka bloga „Salon Syria“ z dne 7. junija 2018, in iz članka, objavljenega na spletni strani „meirss.org“, ki izhajata iz dokumenta WK 47/2019 INIT, je razvidno, da je tožeča stranka podpredsednik družbe Aman Holding, kar potrjujejo članki, objavljeni na spletnih straneh „Eqtsad News“, „Alqtisadi“ in „newturkpost.com“, vsebovani v dokumentu WK 3600/2020 REV 1. Poleg tega je tožeča stranka v članku, objavljenem na spletni strani „7al.net“, vsebovanem v dokumentu WK 47/2019 INIT, opisana kot zaposleni v družbi, ki je v lasti S. Foza.
Vendar tožeča stranka, ne da bi ji Svet v zvezi s tem oporekal, zanika, da bi bila zaposlena na delovnem mestu podpredsednika družbe Aman Holding, in trdi, da je imela funkcijo vodje izvršnih direktorjev v družbi Aman Holding. Da bi to dokazala, je predložila svojo pogodbo o zaposlitvi z dne 18. januarja 2017. V utemeljitev svoje trditve je predložila tudi statut družbe Aman Holding in „prejšnje“ potrdilo o registraciji te družbe, ki jasno dokazujeta obstoj razlikovanja med, na eni strani, upravnim odborom, katerega članica ni bila, in na drugi strani, skupino izvršnih direktorjev, v kateri je delovala. Tako je v njih navedeno, da je tožeča stranka imela funkcijo vodje izvršnih direktorjev družbe. Zato je tožeča stranka s svojo pogodbo o zaposlitvi z dne 18. januarja 2017, statutom družbe Aman Holding in potrdilom o registraciji te družbe, ki ga je izdala sirska uprava in katerega zanesljivosti poleg tega Svet ni izpodbijal, veljavno dokazala, da ni bila zaposlena na delovnem mestu podpredsednika družbe Aman Holding.
Iz tega sledi, da element razlogov iz izpodbijanih aktov v zvezi s funkcijo podpredsednika družbe Aman Holding, ki naj bi jo imela tožeča stranka, ni utemeljen.
–
Sodelovanje družbe Aman Holding, ki je zastopana v upravnem odboru družbe Aman Dimashq, skupnem podjetju, dejavnem pri izgradnji Marota City, luksuznem stanovanjskem in poslovnem projektu ob podpori sirskega režima
Najprej je treba razumeti, kot je Svet potrdil na obravnavi, da razlogi iz izpodbijanih aktov v francoskem jeziku, v katerem je navedeno, da je „družba Aman Holding zastopana v upravnem odboru družbe Aman [Dimashq] (v kateri ima večinski delež)“, vsebujejo napako v prevodu. V nasprotju s tem, kar bi bilo mogoče razumeti, je namreč družba Aman Holding tista, ki ima večinski delež v družbi Aman Dimashq, ne pa tožeča stranka. Zato med strankama ni sporno, da tožeča stranka nima nobenega deleža v družbi Aman Dimashq.
Tožeča stranka najprej trdi, da je edina povezava, ki bi lahko obstajala med njo in projektom Marota City, dejstvo, da je družba Aman Holding delničar skupnega podjetja Aman Dimashq. V zvezi s tem je treba pojasniti, da je iz vlog tožeče stranke razvidno, da ima družba Aman Holding 40‑odstotni delež v družbi Aman Dimashq in da imata druga delničarja tega skupnega podjetja, družbi Foz for Trading in Damascus Cham Holding, 11‑odstotni oziroma 49‑odstotni delež v njej. Na podlagi te razdelitve deležev je mogoče sklepati, da ima družba Aman Holding nekatera pooblastila za sprejemanje odločitev v upravnem odboru družbe Aman Dimashq.
Dalje, ne da bi bilo treba podrobno analizirati projekt Marota City, je treba opozoriti, da je bilo v točki 99 zgoraj dokazano, da se je Svet napačno skliceval na status tožeče stranke kot podpredsednika družbe Aman Holding, da bi dokazal njen status v Siriji delujočega vodilnega poslovneža. Iz tega izhaja, da se Svet
a fortiori
ne more sklicevati na sodelovanje tožeče stranke v vlogi podpredsednika družbe Aman Holding pri projektu Marota City, da bi dokazal navedeni status.
Vsekakor, kot je navedlo Splošno sodišče v točki 98 zgoraj, je tožeča stranka veljavno dokazala, da je opravljala naloge vodje izvršnih direktorjev v družbi Aman Holding, ne pa naloge podpredsednika. V zvezi s tem je treba poudariti, da je tožeča stranka dobro uvrščena na organigramu družbe, da ima nekatera pooblastila za sprejemanje odločitev, in da je pristojna za nadzor izvršnih direktorjev in tako za izvajanje strateških odločitev družbe Aman Holding, vendar ostaja zaposlena pri družbi Aman Holding, česar Svet ne izpodbija. Poleg tega tožeča stranka pravilno trdi, da naloge, ki so ji dodeljene kot zaposleni osebi pri družbi Aman Holding, nikoli niso vključevale nadzora nad dejavnostmi družbe Aman Dimashq. Ta naloga je pridržana drugemu zaposlenemu, in sicer B. Assiju, ki je bil zato imenovan na položaj predsednika upravnega odbora družbe Aman Dimashq, da bi upravni odbor družbe Aman Holding obveščal o razvoju družbe Aman Dimashq, kar je v bistvu potrjeno na spletni strani „Damacham.sy“ družbe Damascus Cham Holding. Tako med strankama ni sporno, da tožeča stranka ni član upravnega odbora družbe Aman Dimashq. Poleg tega je iz pogodbe o zaposlitvi B. Assija z dne 4. oktobra 2017, ki jo je predložila tožeča stranka, sicer res razvidno, da se delo na delovnem mestu, ki ga je zasedal kot projektni vodja, opravlja pod odgovornostjo zlasti vodje izvršnih direktorjev v družbi Aman Holding. Vendar niti dokumenta WK 47/2019 INIT in WK 3600/2020 REV 1 niti vloge Sveta ne dokazujejo, da je med tožečo stranko in B. Assijem v okviru vodenja projekta Marota City na datum sprejetja izpodbijanih aktov obstajalo razmerje nadzora. Zato Svet ni dokazal, da naloge, ki jih opravlja tožeča stranka v družbi Aman Holding, zajemajo izvajanje pristojnosti sprejemanja odločitev v upravnem odboru družbe Aman Dimashq v okviru večinskega deleža družbe Aman Holding.
Iz tega izhaja, da element razlogov iz izpodbijanih aktov v delu, ki se nanaša na sodelovanje tožeče stranke v vlogi podpredsednika družbe Aman Holding pri projektu Marota City, ni utemeljen.
–
Povezanost tožeče stranke s S. Fozom
Najprej je treba opozoriti, kot je bilo navedeno v točki 53 zgoraj, da je drugi stavek razlogov za vključitev in ohranitev imena tožeče stranke na zadevnih seznamih, v skladu s katerim je „[v] tej funkciji […] povezana s Samerjem Fozem“, mogoče razumeti le ob sklicevanju na prvi stavek, ki napotuje na dejavnosti, ki jih opravlja tožeča stranka, zlasti na njen status večinskega delničarja družbe Fly Aman in na njen status podpredsednika družbe Aman Holding. Iz tega je treba sklepati, da je Svet povezave, ki jih ima tožeča stranka s S. Fozom v okviru svojih poklicnih dejavnosti, obravnaval kot element, na podlagi katerega je mogoče dokazati njen status v Siriji delujočega vodilnega poslovneža. Poleg tega je treba ugotoviti, da je bilo ime S. Foza vključeno in nato ohranjeno v vrstici 278 dela A zadevnih seznamov zaradi, na eni strani, njegovega statusa v Siriji delujočega vodilnega poslovneža in, na drugi strani, njegove povezanosti s sirskim režimom, v skladu z merili, navedenimi v točki 52 zgoraj.
Dalje, na prvem mestu je treba opozoriti, da je tesna povezanost tožeče stranke s S. Fozom omenjena v člankih, objavljenih na spletnih straneh „aawsat.com“, v katerih je opisan kot njegov vodja kabineta, in „meirss.org“, ki izhaja iz dokumenta WK47/2019 INIT. Poleg tega je iz članka, objavljenega na spletni strani „Eqtsad News“, predloženega v okviru dokumenta WK 3600/2020 REV 1, razvidno, da je tožeča stranka poslovni partner S. Foza.
Na drugem mestu je treba opozoriti, da je bilo v točki 99 zgoraj ugotovljeno, da tožeča stranka ni podpredsednik družbe Aman Holding. Poleg tega je predložila potrdilo o registraciji družbe Aman Holding iz septembra 2019 in dopise, ki jih je izmenjala z navedeno družbo, kar dokazuje, da od 22. januarja 2019 ni več opravljala funkcije vodje izvršnih direktorjev v družbi Aman Holding.
Iz tega izhaja, da so povezave med tožečo stranko in S. Fozom glede prvotnih aktov omejene na to, da je bila tožeča stranka večinski družbenik družbe Fly Aman. Tožeča stranka je na obravnavi trdila, da je bila družba Fly Aman ustanovljena po navodilu S. Foza in da je do ustanovitve te družbe prišlo v okviru njenega delovnega razmerja, saj je bil S. Foz takrat njen delodajalec. Svet pa v smislu sodne prakse, navedene v točki 46 zgoraj, v okviru dokumenta WK 47/2019 INIT ni predložil dovolj konkretnih, natančnih in skladnih indicev, na podlagi katerih bi lahko zadostno utemeljil, da je povezava med tožečo stranko in S. Fozom presegala zgolj delovno razmerje, ki bi lahko obstajalo med delodajalcem in njegovim zaposlenim, tako da bi lahko utemeljil trditev, da je tožeča stranka, ki je povezana s S. Fozom, v Siriji delujoč vodilni poslovnež.
Glede aktov o ohranitvi iz leta 2019 in aktov o ohranitvi iz leta 2020 je treba ugotoviti, da tožeča stranka od februarja 2019 ni bila več večinski delničar družbe Fly Aman in je s svojega delovnega mesta vodje izvršnih direktorjev družbe Aman Holding odstopila, zato privilegirane povezave, ki jih je zaradi takega statusa morebiti imela s S. Fozom, nikakor niso več dokazane. Svetu zato ni uspelo dokazati, da je tožeča stranka zaradi svojih poklicnih dejavnosti povezana s S. Fozom.
Zato se Svet v izpodbijanih aktih ni mogel opreti na povezave med tožečo stranko in S. Fozom, da bi dokazal status tožeče stranke kot v Siriji delujočega vodilnega poslovneža.
–
Ustanovitev družbe Asas Iron Company
Glede novega elementa razlogov iz aktov o ohranitvi iz leta 2020 je iz člankov, objavljenih na spletnih straneh „Eqtsad News“ in „Aliqtisadi“, iz dokumenta WK 3600/2020 REV 1 razvidno, da je tožeča stranka ustanovni član in član upravnega odbora družbe Assas lil‑adid. V zvezi s tem je treba ugotoviti, da je, kot trdi tožeča stranka, v povzetkih člankov s teh spletnih straneh, ki jih je sestavil Svet, navedeno poimenovanje „Asas Iron Company“ namesto „Assas lil‑Hadid“. Vendar gre za isto družbo. Prvo poimenovanje je namreč angleški prevod drugega poimenovanja, ki ustreza arabskemu imenu subjekta. Statut družbe Asas Iron Company, ki ga je ratificiral zastopnik njenih ustanoviteljev in sirsko ministrstvo za notranjo trgovino in varstvo potrošnikov, ter potrdilo o registraciji družbe Asas Iron Company z dne 6. novembra 2019, ki ga je predložila tožeča stranka, potrjujejo ujemanje teh dveh imen.
Dalje, tožeča stranka zanika, da bi bila ustanovni član družbe Asas Iron Company. Trdi, da nikoli ni bila niti ustanovitelj niti lastnik te družbe, in da nikoli ni bila kakorkoli drugače vpletena v to družbo oziroma bila z njo povezana, saj ni del njenih upravnih in vodstvenih organov.
V zvezi s tem je tožeča stranka predložila potrdilo o registraciji in statut družbe Asas Iron Company, v katerih se njeno ime ne pojavi. Poleg tega sta v skladu s členom 5 navedenega statuta lastnika družbe Asas Iron Company g. E in F. Vsak od njiju ima v lasti 500 deležev, ki predstavljajo 50 % vseh deležev podjetja, in sicer v vrednosti 1,5 milijarde SYP (približno 3,03 milijona EUR). Poleg tega v skladu s statutom družbe Asas Iron Company kapital znaša 3 milijarde SYP (približno 6,06 milijona EUR), kar ustreza tudi znesku, vpisanem na potrdilo o registraciji navedene družbe. Zato je tožeča stranka veljavno dokazala, da ni bila ustanovitelj družbe Asas Iron Company.
Te ugotovitve ni mogoče ovreči s trditvijo Sveta, s katero ta izpodbija upoštevnost statuta družbe Asas Iron Company in potrdila o registraciji, ki ju je predložila tožeča stranka, pri čemer v bistvu trdi, da ti dokazi izkazujejo, da tožeča stranka ni bila več eden od lastnikov družbe od 6. novembra 2019. Trdi, da je bila z resolucijo št. 832 z dne 19. marca 2019 sirskega ministrstva za notranjo trgovino in varstvo potrošnikov, ki jo je predložila tožeča stranka, pravna oblika družbe spremenjena. Družba Asas Iron Company, ki je bila enoosebna družba z omejeno odgovornostjo, je tako postala družba z omejeno odgovornostjo Asas Iron Company, potem ko je lastnik kapitala odstopil 50 % svojih deležev. Na podlagi statuta družbe Asas Iron Company in potrdila o registraciji pa naj ne bi bilo mogoče potrditi identitete ustanoviteljev družbe Asas Iron Company med datumom ustanovitve te družbe 30. marca 2017, in datumom resolucije št. 832, to je pred spremembo pravne oblike družbe. Drugače povedano, Svet trdi, da bi bila tožeča stranka lahko vpisana kot edini ustanovni družbenik enoosebne družbe z omejeno odgovornostjo pred odstopom svojih deležev, s tem pa ne bi bila več vpisana v uradnih dokumentih v zvezi z družbo Asas Iron Company, vendar ni predložil dokazov v podporo svoji trditvi.
V zvezi s tem je treba ugotoviti, da tudi ob predpostavki, da je tožeča stranka dejansko bila ustanoviteljica družbe Asas Iron Company, iz dokazil, ki jih je predložila, izhaja, da na datum sprejetja aktov o ohranitvi iz leta 2020 z navedeno družbo ni bila več povezana.
Iz zgoraj navedenega izhaja, da je tožeča stranka veljavno dokazala, da na datum sprejetja aktov o ohranitvi iz leta 2020, na eni strani, ni imela nobenega deleža v družbi Asas Iron Company in, na drugi strani, ni bila imenovana za ustanovnega člana te družbe.
Zato se Svet ni mogel sklicevati na to, da je tožeča stranka ustanovni član družbe Asas Iron Company, da bi jo štel za v Siriji delujočega vodilnega poslovneža.
–
Sklep o statusu tožeče stranke kot v Siriji delujočega vodilnega poslovneža
Prvič, v zvezi s prvotnima aktoma je treba iz vsega navedenega ugotoviti, da je Svet predložil skupek dovolj konkretnih, natančnih in skladnih indicev, na podlagi katerih je mogoče ugotoviti, da je bila tožeča stranka večinski delničar družbe Fly Aman. Svet pa je storil vsebinske napake s tem, da je ime tožeče stranke vključil na zadevna seznama zaradi njenega statusa podpredsednika družbe Aman Holding, saj je tožeča stranka, kot je razvidno iz točke 98 zgoraj, dokazala, da je bila vodja izvršnih direktorjev te družbe. Ker tožeča stranka ni podpredsednik družbe Aman Holding, v tej funkciji ne sodeluje pri projektu Marota City in ni povezana s S. Fozom. Poleg tega Svet ni dokazal povezave med statusom tožeče stranke kot večinskim delničarjem v družbi Fly Aman in S. Fozom z dovolj konkretnimi, natančnimi in skladnimi indici.
Drugič, Svet je v zvezi z aktoma o ohranitvi iz leta 2019 poleg preudarkov, navedenih v točki 118 zgoraj, storil vsebinsko napako, saj je tožeča stranka dokazala, da od 14. februarja 2019 ni imela več kapitalskih deležev v družbi Fly Aman. Zato tožeča stranka iz tega naslova ni bila povezana s S. Fozom.
Tretjič, v zvezi z aktoma o ohranitvi iz leta 2020 je Svet – poleg preudarkov, navedenih v točkah 118 in 119 zgoraj – storil vsebinsko napako, ker je tožeča stranka predložila dokaz, na eni strani, da ni imela v lasti nobenega deleža družbe Asas Iron Company, in na drugi strani, da ni bila ustanovni član te družbe.
Iz vsega navedenega izhaja, da v nasprotju z razlogi za vključitev imena tožeče stranke na seznama iz prvotnih aktov, tožeča stranka nima „deležev in dejavnosti v več sektorjih sirskega gospodarstva“. Kot je namreč razvidno iz točke 118 zgoraj, lahko Svet dokaže le to, da ima tožeča stranka – kar se tiče prvotnih aktov – deleže v družbi Fly Aman, kar ne zadostuje za izpolnitev merila v Siriji delujočega vodilnega poslovneža. Poleg tega Svetu – glede aktov o ohranitvi iz leta 2019 in aktov o ohranitvi iz leta 2020 – ni uspelo dokazati, da je tožeča stranka na datum sprejetja navedenih aktov imela status v Siriji delujočega vodilnega poslovneža. Prvi razlog za uvrstitev zato ni zadostno utemeljen.
Zato je treba preučiti drugi razlog za uvrstitev.
Povezanost s sirskim režimom
Najprej je treba poudariti, da je iz prvotnih aktov in aktov o ohranitvi iz leta 2019 razvidno, da tožeča stranka podpira sirski režim in ima od njega koristi zaradi svoje funkcije podpredsednika družbe Aman Holding, medtem ko je iz aktov o ohranitvi iz leta 2020 razvidno, da to izhaja iz vseh dejavnosti in deležev, ki jih ima, kot je navedeno v razlogih za vključitev.
Poleg tega je treba ugotoviti, da so razlogi, iz katerih Svet šteje, da tožeča stranka podpira sirski režim in ima od njega koristi, v bistvu enaki razlogom, iz katerih jo je štel za v Siriji delujočega vodilnega poslovneža.
V zvezi s tem je treba opozoriti, da ni mogoče izključiti možnosti, da se pri neki osebi razlogi za uvrstitev do neke mere prekrivajo v tem smislu, da je mogoče neko osebo opredeliti kot v Siriji delujočega vodilnega poslovneža in hkrati šteti, da ima v okviru svojih dejavnosti koristi od sirskega režima ali da s temi dejavnostmi ta režim podpira. To je razvidno ravno iz tega, da je, kot je ugotovljeno v uvodni izjavi 6 Sklepa 2015/1836, tesna povezanost s sirskim režimom in podpora, ki jo ta kategorija oseb nudi temu režimu, eden od razlogov, iz katerih se je Svet odločil ustvariti to kategorijo. Vendar gre tudi v tem primeru za različni merili (sodba z dne 23. septembra 2020, Kaddour/Svet,
T 510/18
,
EU:T:2020:436
, točka
).
V obravnavani zadevi je treba, na prvem mestu, v zvezi s prvotnima aktoma in aktoma o ohranitvi iz leta 2019, na podlagi ugotovitev v točkah 99 in 104 zgoraj sklepati, da tožeča stranka na datum sprejetja izpodbijanih aktov ni bila podpredsednik družbe Aman Holding, zato ni mogoče šteti, da ima iz tega naslova koristi od sirskega režima, niti da ga zaradi svojega sodelovanja pri projektu Marota City podpira.
Na drugem mestu, Splošno sodišče je v zvezi z aktoma o ohranitvi iz leta 2020 v točki 126 zgoraj ugotovilo, prvič, da ni mogoče šteti, da ima tožeča stranka koristi od sirskega režima na podlagi svojega statusa podpredsednika družbe Aman Holding. Drugič, iz članka, objavljenega na spletni strani „7al.net“, izhaja, da je tožeča stranka ustanovila letalsko družbo, čeprav ima sektor civilnega letalstva v Siriji velike težave zaradi vojaških dejavnosti, katerih posledica je prenehanje turističnega prometa in storitev na nekaterih letališčih. Vendar je Splošno sodišče v točki 96 zgoraj ugotovilo, da tožeča stranka ni več večinska delničarka družbe Fly Aman. Poleg tega iz nobenega dokaza iz dokumentov WK 47/2019 INIT in WK 3600/2020 REV 1 ni razvidno, da ima tožeča stranka kot večinski delničar, potem pa kot nekdanji večinski delničar navedene družbe, koristi od sirskega režima, niti da ga podpira.
Tako je treba ugotoviti, da Svet ni predložil skupka konkretnih, natančnih in skladnih indicev, na podlagi katerih bi bilo mogoče ugotoviti, da tožeča stranka podpira sirski režim in ima od njega koristi. Zato drugi razlog za vključitev imena tožeče stranke na zadevna seznama zaradi njene povezanosti s sirskim režimom ni dovolj utemeljen, tako da vključitev imena tožeče stranke, kar se tiče izpodbijanih aktov, ni utemeljena.
Zato je treba prvemu tožbenemu razlogu ugoditi in izpodbijane akte razglasiti za nične v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko, ne da bi bilo treba preučiti drugi, tretji, četrti, peti in šesti tožbeni razlog, ki so navedeni v utemeljitev tožbe.
[…]

Iz teh razlogov je
SPLOŠNO SODIŠČE (četrti senat)
razsodilo:

1.
Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2019/87 z dne 21. januarja 2019 o izvajanju Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji, Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2019/85 z dne 21. januarja 2019 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji, Sklep Sveta (SZVP) 2019/806 z dne 17. maja 2019 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji, Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2019/798 z dne 17. maja 2019 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji, Sklep Sveta (SZVP) 2020/719 z dne 28. maja 2020 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2020/716 z dne 28. maja 2020 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji se razglasijo za nične v delih, v katerih se ti akti nanašajo na Khaldouna Al Zoubija.

2.
Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

Gervasoni
Madise
Martín y Pérez de Nanclares
Razglašeno na javni obravnavi v Luxembourgu, 24. novembra 2021.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: angleščina.
(
)	Navedene so le točke te sodbe, za katere Splošno sodišče meni, da je njihova objava koristna.