CELEX: 62019CJ0543
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Colná únia
Nariadenie (EHS) č. 2913/92
Článok 78
Článok 236 ods. 1
Dovozný postup
Oprava colného vyhlásenia
Obchodná politika
Antidumping
Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2015/82
Konečné antidumpingové clo
Cenové záväzky
Oslobodenie
Článok 2 ods. 1
Podmienka predloženia faktúry súvisiacej so záväzkom
Neuvedenie prvku stanoveného v prílohe vykonávacieho nariadenia 2015/82

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 2 ods. 1 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2015/82 z 21. januára 2015, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz kyseliny citrónovej s pôvodom v Čínskej ľudovej republike po preskúmaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 a čiastočných priebežných preskúmaniach podľa článku 11 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1225/2009 (
Ú. v. EÚ L 15, 2015, s. 8
).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou Jebsen & Jessen (GmbH & Co.) KG na jednej strane a Hauptzollamt Hamburg (Hlavný colný úrad v Hamburgu, Nemecko) (ďalej len „colný úrad“) na druhej strane v súvislosti so žiadosťou o úplné oslobodenie od antidumpingového cla, ktoré bolo uložené z dôvodu nepredloženia faktúr súvisiacich so záväzkom v zmysle článku 2 ods. 1 vykonávacieho nariadenia 2015/82.
Právny rámec
Právo Únie
Colný kódex
Článok 62 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (
Ú. v. ES L 302, 1992, s. 1
; Mim. vyd. 02/004, s. 307), zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 z 9. októbra 2013 (
Ú. v. EÚ L 269, 2013, s. 1
) (ďalej len „colný kódex“), stanovuje:
„1.   Písomné colné vyhlásenie musí byť podané na tlačive, ktoré zodpovedá úradnému vzoru stanovenému pre tento účel. Musí byť podpísané a musí obsahovať všetky náležitosti nevyhnutné pre uplatňovanie predpisov upravujúcich colný režim, do ktorého je tovar navrhovaný v colnom vyhlásení.
2.   K písomnému colnému vyhláseniu musia byť pripojené všetky doklady, ktorých predloženie je nevyhnutné pre uplatňovanie predpisov upravujúcich colný režim, do ktorého je tovar navrhovaný v colnom vyhlásení.“
Článok 68 tohto kódexu stanovuje:
„Colné orgány môžu s cieľom overenia prijatých colných vyhlásení:
a)
kontrolovať colné vyhlásenie a doklady k nemu priložené. Colné orgány môžu požadovať, aby im deklarant predložil ďalšie doklady potvrdzujúce správnosť údajov uvedených v colnom vyhlásení;
…“
Podľa článku 77 uvedeného kódexu:
„1.   Ak je colné vyhlásenie podávané prostredníctvom zariadení na spracovanie údajov v zmysle článku 61 písmeno b) alebo ústnym colným vyhlásením alebo iným úkonom v zmysle článku 61 písmeno c), použijú sa články 62 až 76 primerane bez toho, aby tým boli dotknuté zásady v nich ustanovené.
2.   Ak sa colná deklarácia [colné vyhlásenie –
neoficiálny preklad
] robí metódou spracovania údajov, colné orgány môžu povoliť, aby sa sprievodné dokumenty uvádzané v článku 62 (2) nepredkladali spolu s deklaráciou [vyhlásením –
neoficiálny preklad
]. V tomto prípade sa dokumenty uchovajú k dispozícii colným orgánom.“
Článok 78 toho istého kódexu znie:
„1.   Po prepustení tovaru môžu colné orgány z vlastného podnetu alebo na žiadosť deklaranta colné vyhlásenia opraviť.
…
3.   Ak výsledky preskúmania colného vyhlásenia alebo následnej kontroly nasvedčujú tomu, že predpisy upravujúce príslušný colný režim boli uplatnené na základe nesprávnych alebo neúplných údajov, colné orgány v súlade s vydanými predpismi môžu prijať opatrenia nevyhnutné na nápravu, pričom zoberú do úvahy nové informácie, ktoré majú k dispozícii.“
Článok 201 ods. 1 colného kódexu stanovuje:
„Colný dlh pri dovoze vzniká:
a)
prepustením tovaru, ktorý podlieha dovoznému clu do voľného obehu, alebo
…“
Článok 236 ods. 1 tohto kódexu stanovuje:
„Dovozné alebo vývozné clo bude vrátené, ak sa zistí, že v čase, kedy bolo zaplatené, nebola suma tohto cla dlžná na základe právnych predpisov alebo že bola zapísaná do účtovnej evidencie v rozpore s článkom 220 (2).
Dovozné alebo vývozné clo bude odpustené, ak sa zistí, že v čase, keď toto bolo zapísané do účtovnej evidencie, nebolo dlžné na základe právnych predpisov alebo že bolo zapísané do účtovnej evidencie v rozpore s článkom 220 (2).
…“
Antidumpingová právna úprava
–
Vykonávacie nariadenie 2015/82
Vykonávacie nariadenie 2015/82 nahradilo nariadenie Rady (ES) č. 1193/2008 z 1. decembra 2008, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz kyseliny citrónovej s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (
Ú. v. EÚ L 323, 2008, s. 1
).
Podľa odôvodnení 183, 184 a 186 vykonávacieho nariadenia 2015/82:
„(183)
Komisia vykonávacím rozhodnutím [Komisie] (EÚ) 2015/87 [z 21. januára 2015, ktorým sa prijímajú záväzky ponúknuté v súvislosti s antidumpingovým konaním týkajúcim sa dovozu kyseliny citrónovej s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (
Ú. v. EÚ L 15, 2015, s. 75
),] prijala tieto ponuky nových záväzkov, ktoré nahrádzajú platné záväzky. Ponuky nových záväzkov odstraňujú poškodzujúci účinok dumpingu a v dostatočnej miere obmedzujú riziko obchádzania.
(184)
Na to, aby Komisia a colné orgány naďalej mohli účinne sledovať dodržiavanie záväzkov zo strany spoločností, pri predložení žiadosti o prepustenie do voľného obehu príslušnému colnému orgánu sa oslobodenie od antidumpingového cla udelí pod podmienkou, že:
i)
sa predloží faktúra súvisiaca so záväzkom, ktorá je obchodnou faktúrou a obsahuje prinajmenšom prvky uvedené a vyhlásenie stanovené v prílohe;
…
(186)
Dovozcovia by si mali byť vedomí toho, že colný dlh môže vzniknúť ako bežné obchodné riziko v čase prijatia vyhlásenia o prepustení do voľného obehu, ako je opísané v odôvodneniach 184 a 185, a to dokonca aj v prípade, že Komisia predtým prijala záväzok ponúknutý výrobcom, od ktorého priamo alebo nepriamo nakupovali.“
Podľa článku 1 ods. 2 tohto vykonávacieho nariadenia sa na kyselinu citrónovú a trinátrium‑citrát dihydrát vyrobené spoločnosťou Weifang Ensign Industry Co. Ltd (ďalej len „Weifang“) so sídlom v Číne uplatňuje sadzba konečného antidumpingového cla uplatniteľná na čistú frankocenu na hranici Únie pred preclením, a to vo výške 33,8 %.
Článok 1 ods. 4 uvedeného vykonávacieho nariadenia znie:
„Ak nie je stanovené inak, uplatňujú sa príslušné platné ustanovenia týkajúce sa cla.“
Článok 2 toho istého vykonávacieho nariadenia stanovuje:
„1.   Dovoz deklarovaný na prepustenie do voľného obehu, ktorý je fakturovaný spoločnosťami, od ktorých Komisia prijala záväzok a ktorých názvy sú uvedené vo vykonávacom rozhodnutí [2015/87], je oslobodený od antidumpingového cla uloženého článkom 1 pod podmienkou, že:
a)
výrobky sú vyrobené, odoslané a fakturované priamo uvedenými spoločnosťami prvému nezávislému zákazníkovi v Únii; a
b)
k tomuto dovozu je priložená faktúra súvisiaca so záväzkom, ktorá je obchodnou faktúrou obsahujúcou aspoň prvky a vyhlásenie uvedené v prílohe k tomuto nariadeniu; a
c)
tovar deklarovaný a predložený colným orgánom presne zodpovedá opisu vo faktúre súvisiacej so záväzkom.
2.   Colný dlh vzniká v čase prijatia vyhlásenia o prepustení do voľného obehu:
a)
ak sa vo vzťahu k dovozu uvedenému v odseku 1 stanoví, že jedna alebo viacero podmienok uvedených v danom odseku nie je splnených [jedna alebo viaceré podmienky uvedené v danom odseku neboli splnené –
neoficiálny preklad
]…“
Príloha vykonávacieho nariadenia 2015/82 stanovuje prvky, ktoré musí obsahovať obchodná faktúra priložená k tovaru, ktorý predáva spoločnosť v Únii a na ktorý sa vzťahuje záväzok. Medzi týmito prvkami sa v bode 9 tohto zoznamu uvádza najmä meno zamestnanca spoločnosti, ktorý vystavil obchodnú faktúru a podpísal toto vyhlásenie:
„Ja, podpísaný (‑á), potvrdzujem, že predaj tovaru určeného na priamy vývoz do Európskej únie, na ktorý sa vzťahuje táto faktúra, sa uskutočňuje v rozsahu a za podmienok záväzku, ktorý ponúkla [SPOLOČNOSŤ] a prijala Európska komisia vykonávacím rozhodnutím [2015/87]. Vyhlasujem, že informácie uvedené v tejto faktúre sú úplné a správne.“
V súlade s článkom 3 nadobudlo vykonávacie nariadenie 2015/82 účinnosť 23. januára 2015.
–
Vykonávacie rozhodnutie 2015/87
Odôvodnenie 11 vykonávacieho rozhodnutia 2015/87 stanovuje:
„Aby Komisia mohla účinne sledovať dodržiavanie záväzkov spoločnosťami, tak pri predložení žiadosti o prepustenie do voľného obehu na základe týchto záväzkov príslušnému colnému úradu bude oslobodenie od antidumpingového cla podmienené predložením faktúry obsahujúcej minimálne informácie uvedené v prílohe k vykonávaciemu nariadeniu [2015/82]. Tento rozsah informácií je takisto potrebný na to, aby colné orgány mohli s dostatočnou presnosťou zistiť, či zásielka zodpovedá obchodným dokladom. Ak takáto faktúra nebude predložená, alebo ak nebudú splnené iné podmienky stanovené v uvedenom vykonávacom nariadení, bude namiesto toho splatná príslušná sadzba antidumpingového cla.“
V súlade s článkom 1 tohto vykonávacieho rozhodnutia boli záväzky spoločnosti Weifang, ktorá je čínskou spoločnosťou vyvážajúcou tovar, o ktorý ide vo veci samej, prijaté.
Článok 2 uvedeného vykonávacieho rozhodnutia stanovuje, že rozhodnutie Komisie 2008/899/ES z 2. decembra 2008, ktorým sa prijímajú záväzky ponúknuté v súvislosti s antidumpingovým konaním týkajúcim sa dovozu kyseliny citrónovej s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (
Ú. v. EÚ L 323, 2008, s. 62
), sa zrušuje.
Vykonávacie rozhodnutie 2015/87 nadobudlo v súlade so svojím článkom 3 účinnosť 23. januára 2015.
Nemecké právo
§ 8a Zollverordnung (colné nariadenie) v znení uplatniteľnom na spor vo veci samej, nazvaný „Účasť na elektronickom prenose údajov“, znie:
„Spolkové ministerstvo financií prostredníctvom procesného pokynu stanoví podmienky…, za ktorých sa formálne náležitosti, ktoré musia byť splnené písomne, vykonajú prostredníctvom zariadení na spracovanie údajov… Účastník je povinný dodržiavať podmienky a pravidlá stanovené v procesnom pokyne.“
Bod 3.1.2 Verfahrensanweisung zum IT‑Verfahren ATLAS (procesný pokyn týkajúci sa elektronického zariadenia na spracovanie údajov ATLAS) v znení uplatniteľnom na spor vo veci samej, nazvaný „Predloženie dokumentov v rámci poskytovania údajov zo strany účastníka“, stanovuje:
„(1) Podľa článku 77 ods. 2 colného kódexu môže účastník pri predložení svojich údajov upustiť od predloženia dokumentov týkajúcich sa colných vyhlásení, ktoré sú uvedené v odseku 2. Účastník však musí mať tieto dokumenty k dispozícii a predložiť ich podľa prípadu na žiadosť úradníka povereného colným konaním.
(2) V zásade možno upustiť od predloženia nasledujúcich dokumentov:
–
všetky obchodné dokumenty (obchodné faktúry, faktúry týkajúce sa nákladnej dopravy atď. …)…“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Zmluvami z 9., 13. a 15./16. januára 2015 sa žalobkyňa vo veci samej a Weifang dohodli na dodaní 360 ton kyseliny citrónovej do Únie v cene 884,70 eura za tonu.
E‑mailom z 22. januára 2015 informovala Komisia právnych zástupcov spoločnosti Weifang o tom, že v ten istý deň boli v
Úradnom vestníku Európskej únie
uverejnené vykonávacie nariadenie 2015/82 a vykonávacie rozhodnutie 2015/87.
Dňa 30. januára 2015 odoslala Weifang 360 ton kyseliny citrónovej.
Dvanástimi colnými vyhláseniami z 10. a 11. marca 2015, ktoré boli vykonané prostredníctvom zariadenia na spracovanie údajov, žalobkyňa vo veci samej deklarovala dovoz tohto tovaru na účely jeho prepustenia do voľného obehu, pričom uviedla tri faktúry spoločnosti Weifang z 29. januára 2015.
Pred prepustením tovaru colný úrad požiadal o predloženie týchto faktúr, ktoré všetky obsahovali vyhlásenie, ktoré napriek tomu, že bolo analogické s vyhlásením uvedeným v bode 9 zoznamu nachádzajúceho sa v prílohe vykonávacieho nariadenia 2015/82, neodkazovalo na vykonávacie rozhodnutie 2015/87, ale na nariadenie č. 1193/2008 a rozhodnutie 2008/899.
Osvedčenia o súvisiacich vývozných záväzkoch predložené na podporu uvedených faktúr tiež obsahovali zmienku o tomto poslednom uvedenom rozhodnutí.
Vzhľadom na to, že predložené faktúry neodkazovali na vykonávacie rozhodnutie 2015/87, colný úrad odmietol priznať oslobodenie od antidumpingového cla a na dovozy uplatnil všeobecné antidumpingové clo vo výške 42,7 %.
Žalobkyňa vo veci samej podala proti rozhodnutiam o zamietnutí jej žiadosti o vrátenie antidumpingového cla námietku, pričom predložila tri opravené faktúry súvisiace so záväzkom z 29. januára 2015 a uvádzajúce vykonávacie nariadenie 2015/82 a vykonávacie rozhodnutie 2015/87.
Rozhodnutím zo 7. júna 2016 colný úrad vyhovel žiadosti žalobkyne vo veci samej, ktorou subsidiárne žiadala, aby sa na ňu uplatnila individuálna antidumpingová colná sadzba.
Colný úrad rozhodnutím z 13. júna 2016 zamietol žiadosť o oslobodenie od antidumpingového cla, pričom vychádzal zo skutočnosti, že faktúry predložené spolu s vyhlásením na účely prepustenia dovezeného tovaru do voľného obehu nespĺňali formálne podmienky stanovené v článku 2 ods. 1 písm. b) vykonávacieho nariadenia 2015/82, keďže namiesto vykonávacieho rozhodnutia 2015/87 uvádzali rozhodnutie 2008/899.
Colný úrad tvrdil, že ku dňu prijatia colného vyhlásenia bolo účinné vykonávacie nariadenie 2015/82 a že na získanie oslobodenia od antidumpingového cla bolo rozhodujúce, aby bol na faktúrach uvedený správny právny základ.
Dňa 18. júla 2016 podala žalobkyňa vo veci samej žalobu na Finanzgericht Hamburg (Finančný súd Hamburg, Nemecko), ktorou sa domáhala vrátenia antidumpingového cla, ktoré jej bolo uložené, v súlade s článkom 236 colného kódexu.
Na tento účel tvrdí – pričom sa opiera o rozsudok z 12. októbra 2017, Tigers (
C‑156/16
,
EU:C:2017:754
) –, že bolo možné vykonať kontrolu colného vyhlásenia v súlade s článkom 78 tohto kódexu. Domnieva sa, že tento článok povoľuje dodatočné predloženie dokumentov a že uvedenie nesprávnych údajov v colnom vyhlásení nie je relevantné, pokiaľ je možné určiť skutkové okolnosti v rámci kontroly tohto vyhlásenia vykonanej v súlade s týmto článkom. Uvádza, že samotný colný úrad pripúšťa, že kontrola dokumentov sa vykoná až po prijatí takéhoto vyhlásenia.
Žalobkyňa vo veci samej sa domnieva, že na určenie, či sú splnené podmienky na oslobodenie od antidumpingového cla, je potrebné odkázať na okamih uzavretia kúpnej zmluvy na tovar, ku ktorému v prejednávanej veci došlo v januári 2015, a to v závislosti od minimálnych dovozných cien, ktoré Komisia oznámila v decembri 2014.
Colný úrad sa naopak domnieva, že vec sama sa odlišuje od veci, v ktorej bol vydaný rozsudok z 12. októbra 2017, Tigers (
C‑156/16
,
EU:C:2017:754
), ktorá sa týkala osobitného antidumpingového cla v prípade dotknutého podniku. Zdôrazňuje, že článok 2 ods. 2 vykonávacieho nariadenia 2015/82 výslovne vyžaduje, aby faktúra súvisiaca so záväzkom bola predložená ku dňu prijatia colného vyhlásenia. Uvádza, že hoci podľa článku 77 ods. 2 colného kódexu nemusia byť dokumenty, ktoré sú relevantné pre takéto vyhlásenie, predložené spolu s ním, musia však byť k dispozícii colným orgánom, ako to stanovuje procesný pokyn týkajúci sa elektronického zariadenia na spracovanie údajov ATLAS. Z toho vyvodzuje, že kontrola oslobodenia od antidumpingového cla sa musí vykonať na základe faktúry uvedenej v colnom vyhlásení.
Vnútroštátny súd uvádza, že nový záväzok zo strany spoločnosti Weifang, ktorý bol konkrétne vyjadrený vo vykonávacom rozhodnutí 2015/87, bol platný v čase dovozu tovaru, o ktorý ide vo veci samej.
Vnútroštátny súd sa pýta, či faktúry predložené v rámci kontroly colného vyhlásenia spĺňajú podmienky podľa článku 2 ods. 1 písm. b) vykonávacieho nariadenia 2015/82, aby sa považovali za faktúry súvisiace so záväzkom, hoci formálne podmienky uvedené v bode 9 zoznamu nachádzajúceho sa v prílohe tohto vykonávacieho nariadenia zjavne neboli splnené.
Pýta sa však na vplyv zásady proporcionality, z hľadiska ktorej by sa norma v oblasti antidumpingového cla mala vykladať s prihliadnutím na jej kontext a ciele právnej úpravy, ktorej je súčasťou, pričom výnimku treba vykladať reštriktívne len vtedy, ak je to potrebné na dosiahnutie jej cieľov.
V prejednávanej veci by teda bolo neprimerané odmietnuť oslobodenie od antidumpingového cla.
Navyše usudzuje, že článok 2 ods. 1 vykonávacieho nariadenia 2015/82 výslovne nestanovuje lehotu, v rámci ktorej musia byť predložené faktúry súvisiace so záväzkom.
Domnieva sa, že podanie colného vyhlásenia prostredníctvom zariadení na spracovanie údajov znamená, že okamih prijatia tohto colného vyhlásenia nemôže byť posledným okamihom na predloženie týchto dokumentov, keďže platné ustanovenia týkajúce sa týchto postupov iba stanovujú, že tieto dokumenty musia byť k dispozícii colným orgánom.
Vnútroštátny súd preto usudzuje, že článok 2 ods. 2 vykonávacieho nariadenia 2015/82 možno chápať v tom zmysle, že stanovuje len okamih vzniku colného dlhu.
Spresňuje, že zo zásady proporcionality možno vyvodiť, že niektoré údaje na faktúre súvisiacej so záväzkom, o ktorú ide vo veci samej, možno pridať alebo opraviť
a posteriori
, pokiaľ cieľ sledovaný antidumpingovou právnou úpravou možno ešte dosiahnuť.
Konštatuje analógiu s výkladom článku 78 colného kódexu, ktorý podal Súdny dvor v rozsudku z 12. októbra 2017, Tigers (
C‑156/16
,
EU:C:2017:754
), podľa ktorého systematika tohto článku spočíva v prispôsobení colného konania skutočnej situácii.
Za týchto okolností Finanzgericht Hamburg (Finančný súd Hamburg) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Je potrebné prijať záver, že za podmienok sporu vo veci samej je oslobodenie od antidumpingového cla, uloženého v článku 1 vykonávacieho nariadenia… 2015/82, podľa článku 2 ods. 1 tohto nariadenia vylúčené z dôvodu, že na faktúre súvisiacej so záväzkom podľa článku 2 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia nie je uvedené vykonávacie rozhodnutie… 2015/87 podľa bodu 9 prílohy toho istého nariadenia, ale rozhodnutie 2008/899…?
2.
V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, možno v rámci konania o vrátení antidumpingových ciel predložiť faktúru súvisiacu so záväzkom, ktorá spĺňa podmienky uvedené v prílohe vykonávacieho nariadenia… 2015/82, a to s cieľom dosiahnuť podľa článku 2 ods. 1 tohto nariadenia oslobodenie od antidumpingového cla uloženého v článku 1 toho istého nariadenia?“
Konanie na Súdnom dvore
Pojednávanie na Súdnom dvore naplánované na 6. mája 2020 bolo z dôvodu vypuknutia epidémie COVID‑19 zrušené.
V dôsledku toho boli rozhodnutím z 20. apríla 2020 otázky, na ktoré boli účastníci konania vyzvaní odpovedať na pojednávaní, zmenené na písomné otázky.
Žalobkyňa vo veci samej, talianska vláda a Komisia teda mohli zaujať stanovisko ku všetkým otázkam nastoleným v návrhu na začatie prejudiciálneho konania.
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 2 ods. 1 vykonávacieho nariadenia 2015/82 vykladať v tom zmysle, že dovoz tovaru môže byť oslobodený od antidumpingového cla uloženého podľa článku 1 tohto vykonávacieho nariadenia v prípade, že faktúra súvisiaca so záväzkom, ktorá je potrebná na získanie takéhoto oslobodenia, neodkazuje v rámci vyhlásenia uvedeného v bode 9 zoznamu nachádzajúceho sa v prílohe uvedeného vykonávacieho nariadenia na vykonávacie rozhodnutie 2015/87, ale na rozhodnutie 2008/899.
Z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že oslobodenia od antidumpingových a vyrovnávacích ciel možno priznať len za určitých podmienok, v špecificky stanovených prípadoch, a predstavujú tak výnimku z obvyklého režimu antidumpingových a vyrovnávacích ciel. Ustanovenia upravujúce takéto oslobodenia sa preto majú vykladať reštriktívne (rozsudok z 22. mája 2019, Krohn & Schröder,
C‑226/18
,
EU:C:2019:440
, bod
a citovaná judikatúra).
Treba tiež pripomenúť, že odkaz na vykonávacie rozhodnutie, prostredníctvom ktorého Komisia prijala záväzok, je mimoriadne dôležitý v kontexte vykonávacieho nariadenia, ktoré umožňuje oslobodenie od antidumpingového cla z dôvodu takéhoto záväzku, keďže v okamihu skutkových okolností umožňuje colným orgánom overiť, či boli splnené všetky podmienky na oslobodenie od predmetného antidumpingového a vyrovnávacieho cla (rozsudok z 22. mája 2019, Krohn & Schröder,
C‑226/18
,
EU:C:2019:440
, bod
).
Článok 2 ods. 1 písm. b) vykonávacieho nariadenia 2015/82 pritom stanovuje, že dovoz deklarovaný na prepustenie do voľného obehu, ktorý je fakturovaný spoločnosťami, od ktorých Komisia prijala záväzok a ktorých názvy sú uvedené vo vykonávacom rozhodnutí 2015/87, je oslobodený od antidumpingového cla uloženého podľa článku 1 tohto vykonávacieho nariadenia pod podmienkou, že k tomuto dovozu je priložená faktúra súvisiaca so záväzkom, ktorá je obchodnou faktúrou obsahujúcou aspoň prvky a vyhlásenie podľa prílohy uvedeného nariadenia.
V tejto súvislosti bod 9 zoznamu uvedeného v prílohe vykonávacieho nariadenia 2015/82 uvádza, že na tejto obchodnej faktúre vystavenej spoločnosťou, ktorá takéto záväzky prevzala, musí byť uvedené vyhlásenie podpísané zamestnancom tejto spoločnosti, podľa ktorého „predaj tovaru určeného na priamy vývoz do… [Únie], na ktorý sa vzťahuje táto faktúra, sa uskutočňuje v rozsahu a za podmienok záväzku, ktorý ponúkla [SPOLOČNOSŤ] a prijala… [Komisia] vykonávacím rozhodnutím (EÚ) 2015/87“.
Zo znenia týchto ustanovení teda vyplýva, že oslobodenie od antidumpingového cla v prospech dovozov fakturovaných spoločnosťami, ktorých záväzky Komisia prijala, podlieha najmä formálnej podmienke, aby vyhlásenie, ktoré musí byť uvedené na obchodnej faktúre sprevádzajúcej tovar deklarovaný na prepustenie do voľného obehu, obsahovalo zmienku o tom, že táto faktúra zodpovedá podmienkam záväzku ponúknutého vyvážajúcou spoločnosťou, ktorý bol prijatý vykonávacím rozhodnutím 2015/87.
Pokiaľ ide o jeho kontext, článok 2 ods. 1 písm. b) vykonávacieho nariadenia 2015/82 uvádza jednu z podmienok, vzhľadom na ktoré sa oslobodenie od antidumpingového cla uloženého v článku 1 tohto vykonávacieho nariadenia udelí v prípade, že dovozy pochádzajú od jednej zo spoločností, ktorých záväzky minimálnych dovozných cien Komisia prijala.
Článok 2 ods. 2 písm. a) uvedeného vykonávacieho nariadenia upravuje dôsledky absencie jednej z podmienok uvedených v článku 2 ods. 1 toho istého nariadenia, pričom spresňuje, že colný dlh vzniká v okamihu prijatia vyhlásenia o prepustení do voľného obehu, ak sa vo vzťahu k dovozom opísaným v odseku 1 zistí, že jedna alebo viaceré z týchto podmienok neboli splnené.
Pokiaľ ide o jeho účel, cieľom režimu oslobodenia stanoveného v článku 2 ods. 1 vykonávacieho nariadenia 2015/82 a podmienok, ktoré stanovuje, je – ako vyplýva z jeho odôvodnení 183 a 184 a ako uviedol generálny advokát v bode 36 svojich návrhov – jednak odstrániť škodlivé účinky dumpingu tým, že sa niektoré vyvážajúce spoločnosti oslobodia od antidumpingového cla stanoveného v tomto vykonávacom nariadení, pokiaľ sa zaviazali predávať výrobok, ktorý za normálnych okolností podlieha takémuto antidumpingovému clu, za minimálnu cenu v Únii, a jednak obmedziť riziko obchádzania uvedeného vykonávacieho nariadenia tým, že sa týmto spoločnostiam uložia určité povinnosti, aby tak dovozca tohto výrobku, ako aj colné orgány členského štátu mohli určiť, že určitý dovoz sa viaže na záväzok jednej z týchto spoločností, ktoré boli identifikované vo vykonávacom rozhodnutí 2015/87.
Cieľom tohto režimu oslobodenia a jeho podmienok preto nie je chrániť záujmy daného dovozcu, ale zabezpečiť ochranu proti dumpingovým dovozom poškodzujúcim záujmy podnikov Únie, a to s cieľom bojovať proti nekalej hospodárskej súťaži, ktorá z toho vyplýva.
Z doslovného, ako aj systematického a teleologického výkladu vykonávacieho nariadenia 2015/82 teda vyplýva, že neuvedenie vykonávacieho rozhodnutia 2015/87 na faktúre podľa článku 2 ods. 1 písm. b) tohto vykonávacieho nariadenia bráni dovozcovi výrobku, na ktorý sa vzťahuje uvedené nariadenie, využiť oslobodenie od antidumpingového cla stanovené v článku 2 ods. 1 toho istého vykonávacieho nariadenia, keďže takáto faktúra nesúvisí „so záväzkom“ v zmysle prvého z týchto ustanovení.
V prejednávanej veci zo spisového materiálu, ktorý má k dispozícii Súdny dvor, vyplýva, že na faktúrach predložených v čase podania colných vyhlásení týkajúcich sa tovaru, o ktorý ide vo veci samej, na účely jeho prepustenia do voľného obehu, t. j. 10. a 11. marca 2015, nebolo uvedené vykonávacie rozhodnutie 2015/87 v súvislosti s prijatím záväzkov ponúknutých niektorými čínskymi vyvážajúcimi výrobcami, medzi ktorými bol aj výrobca vyvážajúci tento tovar, pričom toto rozhodnutie nadobudlo v súlade s článkom 3 účinnosť 23. januára 2015. Vzhľadom na vyššie uvedené takéto faktúry nie sú faktúrami „súvisiacimi so záväzkom“ v zmysle článku 2 ods. 1 písm. b) vykonávacieho nariadenia 2015/82.
Okrem toho skutočnosť, že vykonávacie nariadenie 2015/82 a vykonávacie rozhodnutie 2015/87 nadobudli účinnosť jeden alebo dva týždne po podpísaní kúpnych zmlúv, avšak jeden týždeň pred odoslaním dotknutého výrobku z tretej krajiny do Únie, nemôže mať vplyv na úvahu uvedenú v predchádzajúcom bode. Od nadobudnutia účinnosti týchto právnych nástrojov sú totiž vyvážajúce spoločnosti povinné dodržiavať podmienky stanovené novou právnou úpravou, aby mohli využívať režim oslobodenia z dôvodu záväzkov prijatých Komisiou, a to tým viac v situácii, keď Komisia informovala dotknutú vyvážajúcu spoločnosť o prijatí tejto novej právnej úpravy ešte pred nadobudnutím jej účinnosti.
V dôsledku toho treba na prvú otázku odpovedať tak, že článok 2 ods. 1 vykonávacieho nariadenia 2015/82 sa má vykladať v tom zmysle, že dovoz tovaru nemôže byť oslobodený od antidumpingového cla uloženého podľa článku 1 tohto vykonávacieho nariadenia v prípade, že faktúra potrebná na získanie takéhoto oslobodenia neodkazuje v rámci vyhlásenia uvedeného v bode 9 zoznamu nachádzajúceho sa v prílohe uvedeného vykonávacieho nariadenia na vykonávacie rozhodnutie 2015/87, ale na rozhodnutie 2008/899.
O druhej otázke
Svojou druhou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či faktúra súvisiaca so záväzkom, ktorá obsahuje všetky prvky uvedené v prílohe vykonávacieho nariadenia 2015/82, môže byť predložená na účely získania oslobodenia podľa článku 2 ods. 1 tohto vykonávacieho nariadenia, a to v rámci postupu zavedeného v článku 236 colného kódexu, ktorý sa začal na účely vrátenia antidumpingového cla.
V tejto súvislosti treba uviesť, že v súlade s článkom 236 ods. 1 colného kódexu bude dovozné alebo vývozné clo vrátené, ak sa zistí, že v čase, keď bolo zaplatené, nebola suma tohto cla dlžná na základe právnych predpisov.
Okrem toho článok 78 tohto kódexu zavádza postup, ktorý colným orgánom umožňuje vykonať z vlastného podnetu alebo na žiadosť deklaranta opravu colného vyhlásenia po prepustení tovaru uvedeného v tomto colnom vyhlásení, teda následne po jeho podaní.
Z judikatúry Súdneho dvora však vyplýva, že colné právne predpisy ako celok, ako sú stanovené najmä v colnom kódexe, sú uplatniteľné na antidumpingové alebo vyrovnávacie clá len vtedy, ak sa tak ustanovuje v nariadeniach, ktorými sa takéto clá ukladajú (rozsudok z 22. mája 2019, Krohn & Schröder,
C‑226/18
,
EU:C:2019:440
, bod
).
Treba teda určiť, či ustanovenia vykonávacieho nariadenia 2015/82 stanovujú výnimku z colnej právnej úpravy, alebo naopak, či podľa týchto ustanovení môže dovozca po colnom vyhlásení dovezených výrobkov a po ich prepustení do voľného obehu predložiť overenú obchodnú faktúru súvisiacu so záväzkom umožňujúcu využiť oslobodenie od antidumpingového cla z dôvodu záväzkov, ktoré prevzala spoločnosť vyvážajúca tieto výrobky a ktoré prijala Komisia.
Článok 2 ods. 1 písm. b) vykonávacieho nariadenia 2015/82 stanovuje, že „dovoz deklarovaný na prepustenie do voľného obehu, ktorý je fakturovaný spoločnosťami, od ktorých Komisia prijala záväzok a ktorých názvy sú uvedené vo vykonávacom rozhodnutí [2015/87], je oslobodený od antidumpingového cla uloženého článkom 1 pod podmienkou, že… k tomuto dovozu je priložená faktúra súvisiaca so záväzkom, ktorá je obchodnou faktúrou obsahujúcou aspoň prvky a vyhlásenie uvedené v prílohe k tomuto nariadeniu“.
Zo štruktúry tohto článku 2 ods. 1 písm. b) vyplýva, že oslobodenie od antidumpingového cla, ktoré stanovuje, možno priznať – ako je to výslovne uvedené – len vtedy, ak dovoz deklarovaný na prepustenie do voľného obehu je sprevádzaný takouto faktúrou súvisiacou so záväzkom. Ako tvrdí Komisia vo svojich písomných pripomienkach, treba z toho vyvodiť, že v zmysle tohto ustanovenia musí byť táto faktúra predložená v okamihu nahlásenia tovaru colným orgánom na účely jeho prepustenia do voľného obehu.
V tejto súvislosti odôvodnenie 184 vykonávacieho nariadenia 2015/82 spresňuje, že „na to, aby Komisia a colné orgány naďalej mohli účinne sledovať dodržiavanie záväzkov zo strany spoločností, pri predložení žiadosti o prepustenie do voľného obehu príslušnému colnému orgánu sa oslobodenie od antidumpingového cla udelí pod podmienkou, že… sa predloží faktúra súvisiaca so záväzkom, ktorá je obchodnou faktúrou a obsahuje prinajmenšom prvky uvedené a vyhlásenie stanovené v prílohe“.
Okrem toho odôvodnenie 11 vykonávacieho rozhodnutia 2015/87 stanovuje, že aby Komisia mohla účinne sledovať dodržiavanie záväzkov vyvážajúcimi spoločnosťami, tak pri predložení žiadosti o prepustenie do voľného obehu na základe týchto záväzkov príslušnému colnému orgánu bude oslobodenie od antidumpingového cla podmienené predložením faktúry obsahujúcej minimálne informácie uvedené v prílohe vykonávacieho nariadenia 2015/82. Toto odôvodnenie ďalej uvádza, že tento rozsah informácií je takisto potrebný na to, aby colné orgány mohli s dostatočnou presnosťou zistiť, či zásielka zodpovedá obchodným dokladom.
Článok 2 ods. 1 písm. b) vykonávacieho nariadenia 2015/82 preto vyžaduje, aby v ňom uvedená obchodná faktúra súvisiaca so záväzkom bola predložená v okamihu colného vyhlásenia na tovar, ktorého sa týka, a nie neskôr.
Navyše, ako vyplýva z bodu 57 tohto rozsudku, článok 2 ods. 2 tohto vykonávacieho nariadenia výslovne vyvodzuje dôsledky z absencie jednej z podmienok stanovených v článku 2 ods. 1 uvedeného vykonávacieho nariadenia, pričom spresňuje, že colný dlh vzniká v okamihu prijatia vyhlásenia o prepustení do voľného obehu, ak sa vo vzťahu k dovozom opísaným v odseku 1 tohto článku zistí, že jedna alebo viaceré z týchto podmienok neboli splnené.
V tejto súvislosti odôvodnenie 186 toho istého vykonávacieho nariadenia uvádza, že colný dlh za takýchto podmienok vzniká na ťarchu dovozcov „aj v prípade, že Komisia predtým prijala záväzok ponúknutý výrobcom, od ktorého [títo dovozcovia] priamo alebo nepriamo nakupovali“.
Pokiaľ ide o účel podmienky stanovenej v článku 2 ods. 1 písm. b) vykonávacieho nariadenia 2015/82, z bodu 72 tohto rozsudku vyplýva, že jej cieľom je v podstate umožniť tak Komisii, ako aj colným orgánom členských štátov jednak to, aby sa ubezpečili, že v čase podania žiadosti o prepustenie do voľného obehu vyvážajúce spoločnosti dodržiavali svoje záväzky, a jednak to, aby dostatočne presne overili, že dovoz zodpovedá obchodným dokumentom.
Treba teda konštatovať, že pôsobnosť antidumpingovej právnej úpravy, o ktorú ide vo veci samej, je odlišná od tej, ktorá bola preskúmaná v rozsudku z 12. októbra 2017, Tigers (
C‑156/16
,
EU:C:2017:754
), v ktorom bolo rozhodnuté, že článok 1 ods. 3 vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 412/2013 z 13. mája 2013, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz keramického stolového a kuchynského riadu s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (
Ú. v. EÚ L 131, 2013, s. 1
), sa má vykladať v tom zmysle, že dotknutým dovozcom nebráni v tom, aby predložili obchodnú faktúru po tom, čo bolo vykonané colné vyhlásenie.
Článok 1 ods. 3 vykonávacieho nariadenia č. 412/2013 totiž neupravoval okamih, keď mala byť obchodná faktúra predložená colným orgánom, pričom iba stanovoval, že „uplatňovanie individuálnych antidumpingových colných sadzieb stanovených pre spoločnosti uvedené v odseku 2 je podmienené predložením platnej obchodnej faktúry colným orgánom členských štátov, ktorá spĺňa požiadavky stanovené v prílohe II“.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že vykonávacie nariadenie 2015/82 obsahuje ustanovenie, a to konkrétne článok 2 ods. 1 tohto vykonávacieho nariadenia, ktoré sa v súlade s jeho článkom 1 ods. 4 výslovne odchyľuje od platných ustanovení v oblasti ciel, medzi ktoré patria najmä články 78 a 236 colného kódexu.
V dôsledku toho treba na druhú otázku odpovedať tak, že faktúra súvisiaca so záväzkom, ktorá obsahuje všetky prvky uvedené v prílohe vykonávacieho nariadenia 2015/82, nemôže byť predložená na účely získania oslobodenia podľa článku 2 ods. 1 tohto vykonávacieho nariadenia v rámci postupu zavedeného článkom 236 colného kódexu, ktorý sa začal na účely vrátenia antidumpingového cla.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (štvrtá komora) rozhodol takto:

1.
Článok 2 ods. 1 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2015/82 z 21. januára 2015, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz kyseliny citrónovej s pôvodom v Čínskej ľudovej republike po preskúmaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 a čiastočných priebežných preskúmaniach podľa článku 11 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1225/2009, sa má vykladať v tom zmysle, že dovoz tovaru nemôže byť oslobodený od antidumpingového cla uloženého podľa článku 1 tohto vykonávacieho nariadenia v prípade, že faktúra potrebná na získanie takéhoto oslobodenia neodkazuje v rámci vyhlásenia uvedeného v bode 9 zoznamu nachádzajúceho sa v prílohe uvedeného vykonávacieho nariadenia na vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2015/87 z 21. januára 2015, ktorým sa prijímajú záväzky ponúknuté v súvislosti s antidumpingovým konaním týkajúcim sa dovozu kyseliny citrónovej s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, ale na rozhodnutie Komisie 2008/899/ES z 2. decembra 2008, ktorým sa prijímajú záväzky ponúknuté v súvislosti s antidumpingovým konaním týkajúcim sa dovozu kyseliny citrónovej s pôvodom v Čínskej ľudovej republike.

2.
Faktúra súvisiaca so záväzkom, ktorá obsahuje všetky prvky uvedené v prílohe vykonávacieho nariadenia 2015/82, nemôže byť predložená na účely získania oslobodenia podľa článku 2 ods. 1 tohto vykonávacieho nariadenia v rámci postupu zavedeného v článku 236 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 z 9. októbra 2013, ktorý sa začal na účely vrátenia antidumpingového cla.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.