CELEX: 62021CJ0403
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Článok 267 ZFEÚ
Pojem ‚vnútroštátny súdny orgán‘
Kritériá
Nezávislosť a záväzný charakter právomoci dotknutého vnútroštátneho orgánu
Stabilita členov tohto orgánu
Smernica 2014/24/EÚ
Postupy zadávania verejných zákaziek
Článok 58
Podmienky účasti
Možnosť zahrnúť do týchto podmienok povinnosti vyplývajúce z osobitných právnych predpisov uplatňujúcich sa na činnosti súvisiace s dotknutou zákazkou, ktoré nie sú stanovené ako podmienka účasti v súťažných podkladoch
Článok 63 ods. 1
Uchádzač využívajúci kapacity iného subjektu na splnenie požiadaviek verejného obstarávateľa
Nemožnosť uložiť povinnosť využívať subdodávateľov

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článkov 58 a 63 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (
Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65
), ako aj zásad proporcionality, prevzatia zodpovednosti a transparentnosti.
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou SC NV Construct SRL a Judeţul Timiş (kraj Temeš, Rumunsko) vo veci zadania verejnej zákazky na posúdenie uskutočniteľnosti výstavby cesty.
Právny rámec
Právo Únie
Smernica 89/665/EHS
Článok 2 smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác (
Ú. v. ES L 395, 1989, s. 33
; Mim. vyd. 06/001, s. 246), zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/66/ES z 11. decembra 2007 (
Ú. v. EÚ L 335, 2007, s. 31
) (ďalej len „smernica 89/665“), s názvom „Požiadavky na postupy preskúmania“ v odseku 9 stanovuje:
„Ak orgány zodpovedné za postupy preskúmania nemajú súdnu povahu, ich rozhodnutia musia byť vždy písomne odôvodnené. V takomto prípade je tiež potrebné ustanoviť postupy, ktoré zabezpečia, aby každé údajné nezákonné opatrenie prijaté orgánom zodpovedným za preskúmanie alebo každý údajný nedostatok pri výkone na neho prenesených právomocí mohli byť predmetom súdneho preskúmania alebo preskúmania iným orgánom, ktorý je súdnym orgánom v zmysle článku [267 ZFEÚ] a ktorý je nezávislý od verejného obstarávateľa, ako aj orgánu zodpovedného za preskúmanie. [267 ZFEÚ].
Členovia takého nezávislého orgánu sú vymenúvaní do funkcie a končia svoje pôsobenie vo funkcii za tých istých podmienok ako sudcovia, pokiaľ ide o orgán príslušný pre ich vymenovanie, ich funkčné obdobie a ich odvolanie. Aspoň predseda tohto nezávislého orgánu má rovnakú právnu a odbornú kvalifikáciu ako sudcovia. Nezávislý orgán prijíma rozhodnutia na základe postupu, v ktorom sa vypočujú obidve strany, pričom tieto rozhodnutia sú právne záväzné spôsobom, ktorý určí každý členský štát.“
Smernica 2014/24
Článok 18 smernice 2014/24, nazvaný „Zásady obstarávania“, v odseku 1 stanovuje:
„Verejní obstarávatelia zaobchádzajú s hospodárskymi subjektmi rovnako a nediskriminačne a konajú transparentným a primeraným spôsobom.
Obstarávanie sa nesmie robiť so zámerom vylúčiť ho z rozsahu pôsobnosti tejto smernice ani umelo zúžiť hospodársku súťaž. Hospodárska súťaž sa považuje za umelo zúženú, ak je návrh obstarávania vypracovaný so zámerom neprimerane zvýhodniť či znevýhodniť niektoré hospodárske subjekty.“
Článok 42 tejto smernice sa vzťahuje na „technické špecifikácie“.
Článok 58 uvedenej smernice, nazvaný „Podmienky účasti“, znie takto:
„1.   Podmienky účasti sa môžu týkať:
a)
spôsobilosti vykonávať odbornú činnosť;
b)
ekonomického a finančného postavenia;
c)
technickej a odbornej spôsobilosti.
Verejní obstarávatelia môžu ako požiadavky na účasť stanoviť pre hospodárske subjekty len podmienky uvedené v odsekoch 2, 3 a 4. Akékoľvek požiadavky sa obmedzia na požiadavky primerané na zabezpečenie toho, aby mal záujemca alebo uchádzač právne a finančné kapacity a technickú a odbornú spôsobilosť na plnenie zadávanej zákazky. Všetky požiadavky musia súvisieť s predmetom zákazky a musia mu byť primerané.
2.   Vzhľadom na spôsobilosť vykonávať odbornú činnosť verejní obstarávatelia môžu od hospodárskych subjektov požadovať, aby boli zapísané v jednom z profesijných alebo obchodných registrov vedených v členskom štáte usadenia v súlade s prílohou XI alebo aby spĺňali akúkoľvek inú požiadavku, ktorá je v nej stanovená.
Pri postupoch obstarávania na poskytovanie služieb môže verejný obstarávateľ od hospodárskych subjektov vyžadovať, aby v prípadoch, ak musia mať určité povolenie alebo musia byť členmi určitej organizácie na to, aby mohli vo svojej krajine pôvodu poskytovať príslušné služby, preukázali, že takéto povolenie majú, alebo aby preukázali členstvo v takejto organizácii.
…
4.   Pokiaľ ide o technickú a odbornú spôsobilosť, verejní obstarávatelia môžu stanoviť požiadavky, ktorými sa zabezpečí, aby hospodárske subjekty mali k dispozícii ľudské a technické zdroje a skúsenosti potrebné na plnenie zákazky na primeranej kvalitatívnej úrovni.
Verejní obstarávatelia môžu vyžadovať, aby hospodárske subjekty mali dostatočnú úroveň skúseností z plnenia zákaziek v minulosti, preukázanú vhodnými referenciami. …
…
5.   Verejní obstarávatelia uvedú požadované podmienky účasti, ktoré sa môžu vyjadriť ako minimálne úrovne schopností, spolu s primeranými dôkazovými prostriedkami v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania alebo vo výzve na potvrdenie záujmu.“
Článok 63 tej istej smernice, nazvaný „Spoliehanie sa na kapacity iných subjektov“, v odseku 1 stanovuje:
„Hospodársky subjekt sa môže vzhľadom na kritériá týkajúce sa ekonomického a finančného postavenia stanovené podľa článku 58 ods. 3 a kritériá týkajúce sa technickej a odbornej spôsobilosti stanovené podľa článku 58 ods. 4, keď to prichádza do úvahy a pokiaľ ide o konkrétnu zákazku, spoliehať na kapacity iných subjektov nezávisle od právnej povahy prepojení, ktoré s nimi má. Pokiaľ však ide o kritériá súvisiace so vzdelaním a odbornou kvalifikáciou, ako sa stanovuje v prílohe XII časti II písm. f), alebo relevantnými odbornými skúsenosťami, hospodárske subjekty sa môžu spoliehať na kapacity iných subjektov len v prípade, keď tieto iné subjekty budú vykonávať práce alebo poskytovať služby, pre ktoré sa tieto kapacity vyžadujú. Ak sa chce hospodársky subjekt spoliehať na kapacity iných subjektov, verejnému obstarávateľovi preukáže, že bude mať k dispozícii potrebné zdroje, napríklad predložením záväzku týchto subjektov v uvedenom zmysle.
Verejný obstarávateľ v súlade s článkami 59, 60 a 61 overí, či subjekty, na ktorých kapacitu sa má hospodársky subjekt v úmysle spoliehať, spĺňajú príslušné podmienky účasti a či existujú dôvody na vylúčenie podľa článku 57. Verejný obstarávateľ požaduje, aby hospodársky subjekt nahradil subjekt, ktorý nespĺňa relevantnú podmienku účasti, alebo v súvislosti s ktorým existujú dôvody na povinné vylúčenie. Verejný obstarávateľ môže požadovať, alebo členský štát môže od verejného obstarávateľa požadovať, aby hospodársky subjekt nahradil subjekt, v súvislosti s ktorým existujú dôvody na nepovinné vylúčenie.
Ak sa hospodársky subjekt spolieha na kapacity iných subjektov, pokiaľ ide o kritériá týkajúce sa ekonomického a finančného postavenia, verejný obstarávateľ môže požadovať, aby hospodársky subjekt a dané subjekty spoločne zodpovedali za plnenie zákazky.
Skupiny hospodárskych subjektov podľa článku 19 ods. 2 sa môžu spoliehať na využitie kapacít účastníkov skupiny alebo iných subjektov za rovnakých podmienok.“
Článok 67 smernice 2014/24 s názvom „Kritériá na vyhodnotenie ponúk“ v odseku 3 stanovuje:
„Kritériá na vyhodnotenie ponúk sa považujú za súvisiace s predmetom verejnej zákazky, ak sa z akéhokoľvek hľadiska v každej fáze ich životného cyklu týkajú uskutočnenia stavebných prác, dodania tovaru alebo poskytnutia služieb, ktoré sa má vykonať v rámci danej zákazky, a to vrátane faktorov súvisiacich s:
a)
konkrétnym procesom výroby, poskytovania uvedených prác, tovaru alebo služieb či obchodovania s nimi, alebo
b)
konkrétnym procesom pre inú fázu ich životného cyklu,
a to aj vtedy, keď takéto faktory netvoria súčasť ich materiálnej podstaty.“
Článok 70 tejto smernice, nazvaný „Podmienky plnenia zákaziek“, stanovuje:
„Verejní obstarávatelia môžu stanoviť osobitné podmienky týkajúce sa plnenia zákazky za predpokladu, že súvisia s predmetom zákazky v zmysle článku 67 ods. 3 a sú uvedené vo výzve na súťaž alebo v súťažných podkladoch. „Verejní obstarávatelia môžu stanoviť osobitné podmienky týkajúce sa plnenia zákazky za predpokladu, že súvisia s predmetom zákazky v zmysle článku 67 ods. 3 a sú uvedené vo výzve na súťaž alebo v súťažných podkladoch.“
Rumunské právo
Zákon č. 101/2016
Legea nr. 101/2016 privind remediile și căile de atac în materie de atribuire a contractelor de achiziție publică, a contractelor sectoriale și a contractelor de concesiune de lucrări și concesiune de servicii, precum și pentru organizarea și funcționarea Consiliului Național de Soluționare a Contestațiilor (zákon č. 101/2016 o opravných prostriedkoch a prostriedkoch nápravy vo verejnom obstarávaní, pri odvetvových zákazkách a zákazkách na koncesie na stavebné práce a koncesie na služby, ako aj o zriadení a činnosti Národnej rady pre rozhodovanie o námietkach) z 19. mája 2016 (
Monitorul Oficial al României
, časť I, č. 393 z 23. mája 2016), v znení uplatňujúcom sa na spor vo veci samej (ďalej len „zákon č. 101/2016“), v článku 2 ods. 1 stanovuje:
„Každý, kto sa domnieva, že bol poškodený na svojich právach alebo oprávnených záujmoch aktom verejného obstarávateľa alebo tým, že v lehote stanovenej zákonom sa nerozhodlo o jeho návrhu, sa môže domáhať zrušenia aktu, uloženia povinnosti verejnému obstarávateľovi vydať akt alebo prijať nápravné opatrenia, alebo tiež uznať uplatnené právo alebo oprávnený záujem, a to na správnom alebo súdnom orgáne.“
Podľa znenia článku 4 ods. 1 tohto zákona:
„Na účely rozhodnutia o námietke sa môže osoba, ktorá sa cíti poškodená, obrátiť na tieto orgány:
a)
buď správnou a súdnou cestou na Národnú radu pre rozhodovanie o námietkach;
b)
alebo súdnou cestou na súd.“
Článok 15 ods. 1 uvedeného zákona stanovuje:
„V konaniach, v ktorých sa rozhoduje o námietkach, sa dodržiavajú zásady zákonnosti, rýchlosti, kontradiktórnosti, záruky práva na obhajobu, nestrannosti a nezávislosti správnej a súdnej činnosti.“
Podľa článku 28 ods. 1 toho istého zákona:
„Rozhodnutie Rady je pre účastníkov konania záväzné.“
Článok 37 zákona č. 101/2016 stanovuje:
„1.   Národná rada pre rozhodovanie o námietkach… je nezávislým orgánom, ktorý vykonáva správnu a súdnu činnosť.
…
3.   V rámci svojej činnosti sa Rada riadi iba zákonom, pričom na zasadnutia plenárneho zloženia Rady je z právneho hľadiska potrebná prítomnosť väčšiny jej členov.
4.   Rada je pri svojom rozhodovaní nezávislá a nepodlieha žiadnemu orgánu verejnej moci ani žiadnej verejnej inštitúcii.“
Podľa znenia článku 44 ods. 4 tohto zákona:
„Rada pri výkone svojich právomocí dodržiava zásady nezávislosti a stability svojich členov.“
Podľa článku 45 uvedeného zákona:
„1.   Členovia Rady sa vyberajú vo výberovom konaní a sú vymenovaní do funkcie rozhodnutím predsedu vlády za podmienok stanovených zákonom.
2.   Členovia Rady sa vyberajú na základe svojej odbornej spôsobilosti a cti. Kandidáti musia mať [ukončené] vysokoškolské vzdelanie, desaťročnú odbornú prax v právnej, ekonomickej alebo technickej oblasti a minimálne trojročnú prax v oblasti verejného obstarávania.
…
4.   Predseda Rady predkladá predsedovi vlády návrhy na vymenovanie členov Rady spomedzi kandidátov, ktorých účasť vo výberovom konaní bola vyhlásená za prípustnú.“
Článok 47 toho istého zákona v odsekoch 1 a 3 stanovuje:
„1.   Členom Rady sa zakazuje:
a)
podnikať, priamo alebo prostredníctvom sprostredkovateľov;
b)
byť spoločníkmi alebo členmi štatutárnych, správnych alebo kontrolných orgánov spoločností podľa občianskeho práva, obchodných spoločností, ktoré upravuje Legea societăților nr. 31/1990 [zákon č. 31/1990 o obchodných spoločnostiach], v znení zmien a doplnení, vrátane bánk alebo iných úverových inštitúcií, poisťovní alebo finančných spoločností, podnikov vo vlastníctve štátu, národných podnikov alebo samosprávnych podnikov;
c)
byť členmi zoskupenia hospodárskych záujmov;
d)
byť členmi politickej strany a vykonávať činnosti politickej povahy alebo podieľať sa na takýchto činnostiach;
e)
vykonávať akúkoľvek verejnú alebo súkromnú funkciu alebo činnosť, okrem vzdelávacej činnosti v rámci vyššieho vzdelávania a literárno‑umeleckej činnosti;
f)
vykonávať akúkoľvek inú odbornú alebo poradenskú činnosť.
2.   Členovia Rady sú povinní predkladať majetkové priznania a vyhlásenia o záujmoch…
3.   Členovia Rady nie sú oprávnení zúčastniť sa na rozhodovaní o námietke, ak sa nachádzajú v niektorej zo situácií uvedených nižšie, inak je vydané rozhodnutie neplatné, ak:
a)
majú oni sami, ich manžel alebo manželka, alebo ich predkovia alebo potomkovia záujem na výsledku sporu, alebo ak sú manželom alebo manželkou, rodičom alebo príbuzným až do štvrtého stupňa niektorého z účastníkov;
b)
medzi nimi a niektorým z účastníkov sa počas posledných piatich rokov pred rozhodnutím veci viedlo trestné konanie;
c)
verejne sa vyjadrili k námietke, o ktorej rozhodujú;
d)
zistí sa, že od niektorého z účastníkov prijali hmotný majetok alebo prísľub hmotného majetku alebo iné výhody.“
Článok 48a zákona č. 101/2016 stanovuje:
„1.   Zisťovanie disciplinárnych previnení, ktorých sa dopustili členovia Rady, patrí do právomoci disciplinárnej komisie, ktorá bude vytvorená v rámci Rady.
2.   Disciplinárna komisia sa skladá z troch členov, z ktorých jedného vymenúva predseda Rady, jedného volia členovia Rady jednoduchou väčšinou a jeden je zástupcom národnej agentúry pre štátnych zamestnancov.
3.   Disciplinárny postih uplatňuje predseda Rady na návrh disciplinárnej komisie, s výnimkou postihu prepustenia z verejnej služby, ktorý uplatňuje ten, kto má zákonnú právomoc menovania do uvedenej funkcie.“
Rokovací poriadok Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Národná rada pre rozhodovanie o námietkach, Rumunsko)
Článok 39 ods. 1 Rokovacieho poriadku Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Národná rada pre rozhodovanie o námietkach) stanovuje disciplinárne postihy, ktoré možno uložiť v prípade, ak sa úradník dopustí disciplinárneho previnenia okrem iného podľa Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 57/2019 privind Codul administrativ (mimoriadne nariadenie vlády č. 57/2019, ktorým sa ustanovuje Správny poriadok) z 3. júla 2019 (
Monitorul Oficial al României
, časť I, č. 555 z 5. júla 2019, ďalej len „Správny poriadok“).
Správny poriadok
Článok 492 Správneho poriadku, nazvaný „Správna disciplinárna zodpovednosť“, stanovuje:
„1.   Zavinené porušenie príslušných povinností úradníka vo verejnej službe, ako aj odborných a občianskych etických pravidiel upravených zákonom, predstavuje disciplinárne previnenie a zakladá správnu disciplinárnu zodpovednosť.
2.   Disciplinárnymi previneniami sú:
a)
systematické prieťahy pri plnení pracovných úloh;
b)
opakovaná nedbanlivosť pri plnení pracovných úloh;
c)
neospravedlnená neprítomnosť v práci;
d)
nedodržanie pracovného času;
e)
zásahy alebo naliehanie na vybavenie podaní mimo právneho rámca;
f)
nedodržanie služobného tajomstva alebo dôvernosti služby tejto povahy;
g)
prejavy poškodzujúce dobrú povesť orgánu alebo verejnej inštitúcie, v ktorej úradník vo verejnej službe pôsobí;
h)
vykonávanie politickej činnosti počas pracovného času;
i)
neodôvodnené odmietnutie plniť svoje pracovné úlohy;
j)
neodôvodnené odmietnutie podrobiť sa pracovným zdravotným prehliadkam a lekárskym vyšetreniam podľa odporúčaní pracovného lekára v súlade s ustanoveniami zákona;
k)
porušenie iných ustanovení týkajúcich sa povinností a zákazov stanovených zákonom pre úradníkov vo verejnej službe ako sú tie, ktoré sa týkajú konfliktu záujmov a nezlučiteľnosti;
l)
porušenie ustanovení týkajúcich sa nezlučiteľnosti, ak úradník vo verejnej službe nekoná tak, aby ich ukončil v lehote pätnástich kalendárnych dní odo dňa, kedy nastala nezlučiteľnosť;
m)
porušenie ustanovení týkajúcich sa konfliktu záujmov;
n)
iné konanie označené za disciplinárne previnenie v normatívnych aktoch týkajúcich sa verejnej služby a úradníkov alebo vzťahujúcich sa na verejnú službu a úradníkov.
3.   Disciplinárnymi postihmi sú:
…
f)
prepustenie z verejnej služby.
4.   Za disciplinárne previnenia uvedené v odseku 2 možno uložiť tieto disciplinárne postihy:
a)
za disciplinárne previnenia uvedené v odseku 2 písm. a), b) a d) jeden z disciplinárnych postihov uvedených v odseku 3 písm. a) alebo b);
b)
za disciplinárne previnenia uvedené v odseku 2 písm. c) jeden z disciplinárnych postihov uvedených v odseku 3 písm. b) až f);
c)
za disciplinárne previnenia uvedené v odseku 2 písm. e) až h) jeden z disciplinárnych postihov uvedených v odseku 3 písm. c) až f);
d)
za disciplinárne previnenia uvedené v odseku 2 písm. i) až k) a m) jeden z disciplinárnych postihov uvedených v odseku 3;
e)
za disciplinárne previnenia uvedené v odseku 2 písm. l) disciplinárny postih uvedený v odseku 3 písm. f) za podmienok stanovených v článku 520;
f)
za disciplinárne previnenia uvedené v odseku 2 písm. n) jeden z disciplinárnych postihov uvedených v odseku 3.
…
6.   Pri uložení disciplinárneho postihu sa v súlade s ustanoveniami odseku 4 zohľadňujú dôvody a závažnosť disciplinárneho previnenia, okolnosti, za ktorých k nemu došlo, druh zavinenia a dôsledky previnenia, bežné správanie úradníka počas výkonu služby, ako aj existencia predchádzajúcich disciplinárnych postihov sankcií, ktoré neboli zahladené za podmienok stanovených v tomto Správnom poriadku.
…“
Podľa článku 568 ods. 2 tohto poriadku:
„Pri zisťovaní správnej disciplinárnej zodpovednosti sa dodržiava zásada kontradiktórnosti a právo na obhajobu, pričom za podmienok stanovených zákonom podlieha preskúmaniu správnych súdov.“
Zákon o verejnom obstarávaní
Článok 3 Legea nr. 98/2016 privind achiziţiile publice (zákon č. 98/2016 o verejnom obstarávaní) z 19. mája 2016 (
Monitorul Oficial al României
, časť I, č. 390 z 23. mája 2016, ďalej len „zákon o verejnom obstarávaní“) pod písmenami w) a yy) stanovuje:
„w)
dodávateľ – subjekt, ktorý dodáva druhej zmluvnej strane výrobky, vrátane ich uvedenia do prevádzky alebo umiestnenia, prípadne jej poskytuje služby, a ktorý nie je subdodávateľom;
…
yy)
subdodávateľ – každý hospodársky subjekt, ktorý nie je účastníkom verejného obstarávania a ktorý vykonáva a/alebo dodáva určité časti alebo prvky stavebných prác alebo vykonáva činnosti, ktoré sú predmetom verejného obstarávania, pričom je voči zmluvnej strane zodpovedný za organizáciu a priebeh všetkých nevyhnutných etáp v tejto súvislosti.“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Dňa 6. apríla 2021 v rámci vyhláseného verejného obstarávania organizovaného na zadanie zákazky, ktorej predmetom bolo „vypracovanie technickej a hospodárskej dokumentácie – fázy štúdia uskutočniteľnosti a technický projekt – týkajúcej sa investície: výstavba krajskej cesty spájajúcej medzinárodné letisko ‚Traian Vuia‘ Temešvár s diaľnicou Al“ kraj Timiș (Temeš) ako verejný obstarávateľ zaradil spoločnosť NV Construct na štvrté miesto.
Dňa 16. apríla 2021 sa táto posledná uvedená spoločnosť obrátila na Consiliul Național de Soluționare a Contestațiilor (Národná rada pre rozhodovanie o námietkach), ktorý je orgánom podávajúcim návrh na začatie prejudiciálneho konania, s cieľom dosiahnuť vylúčenie troch uchádzačov zaradených v poradí pred ňou, ako aj nové vyhodnotenie ponúk.
NV Construct v podstate tvrdí, že títo traja uchádzači nedodržali podmienky, ktoré nie sú uvedené v súťažných podkladoch, ale ktoré sú nevyhnutné na základe osobitných zákonov upravujúcich jednotlivé činnosti, ktoré sa budú musieť uskutočniť pri plnení zákazky alebo sa takými môžu stať. Verejný obstarávateľ mal teda podľa tejto spoločnosti overiť aj to, či Autoritatea Feroviară Română (rumunský železničný úrad, Rumunsko) udelil uchádzačom alebo ich subdodávateľom povolenia a súhlasy. Okrem toho, keďže úspešný uchádzač chcel využiť kapacity tretích subjektov na účely plnenia zákazky, podľa nej musel na to, aby konal v súlade s článkom 3 ods. 1 písm. yy) zákona o verejnom obstarávaní, využívať subdodávateľov s vylúčením akejkoľvek inej formy spolupráce. Napokon bolo podľa nej potrebné označiť subdodávateľa činnosti „Služby s cieľom vypracovania dokumentácie na účely oznámenia a schválenia [odňatia] vyvlastnených pozemkov [z poľnohospodárskej pôdy] a zmeny kategórie využitia“, aj keď nie je isté, či bude potrebné využiť tieto služby, pretože v súťažných podkladoch sa spresňuje, že táto činnosť sa má uskutočniť „len v prípade potreby“.
Verejný obstarávateľ a úspešný uchádzač tvrdia, že súťažné podklady neobsahujú nič o nevyhnutnosti uviesť v ponuke výlučne subjekty, ktoré majú súhlas od rumunského železničného úradu a Asociația Națională a Evaluatorilor Autorizați din România (Rumunské národné združenie schválených znalcov). Navyše podľa verejného obstarávateľa v okamihu predloženia ponúk nie je možné vedieť, či bude potrebné využiť služby vypracovania dokumentácie na účely odňatia vyvlastnených pozemkov z poľnohospodárskej pôdy a uskutočniť pôdny prieskum. To mal byť dôvod, prečo úspešný uchádzač vo svojej ponuke uviedol, že sa bude on sám a „jedine v prípade potreby“ zaoberať vypracovaním tejto dokumentácie. Okrem toho skutočnosť, že hneď na začiatku neuviedol, že zamýšľa objednať si tieto služby od subdodávateľov, podľa neho nespôsobuje ťažkosti, pretože po zadaní zákazky by mohol požiadať o schválenie nových subdodávateľov. Navyše podľa neho znalci z národného združenia schválených znalcov boli označení a predložili vyhlásenia o dostupnosti.
Vnútroštátny orgán, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, najskôr uvádza, že hodnota zákazky na služby, ktorá sa má zadať, sa odhaduje na 1970967 rumunských lei (RON) (približne 421553 eur), v dôsledku čoho presahuje prahovú hodnotu uplatniteľnosti smernice 2014/24.
Tento orgán zdôrazňuje, že rumunské súdy sa rozchádzajú v otázke, či verejný obstarávateľ môže vylúčiť hospodársky subjekt, ktorého ponuka nespĺňa povinnosť vyplývajúcu z právnej úpravy vzťahujúcej sa na určité povolanie, bez toho, aby mal možnosť opraviť svoju ponuku, hoci táto povinnosť nebola výslovne uvedená v príslušných súťažných podkladoch.
Prejednávaná vec teda podľa neho ponúka príležitosť objasniť otázku, či na jednej strane osobitná právna úprava týkajúca sa každej z činností dotknutých zákazkou, bez ohľadu na význam týchto činností v rámci tejto zákazky, sa musí považovať za doplnok súťažných podkladov, a na druhej strane, či uchádzači musia vo svojej ponuke povinne určiť subdodávateľov, ktorých by poverili výkonom činností, ktoré v rámci uvedenej zákazky nemajú zásadný význam, pod hrozbou odmietnutia ponuky.
Consiliul Național de Soluționare a Contestațiilor (Národná rada pre rozhodovanie o námietkach) uvádza, že najmä z rozsudku z 2. júna 2016, Pizzo (
C‑27/15
,
EU:C:2016:404
), vyplýva, že hospodársky subjekt by nemal byť vylúčený z dôvodu, že nesplnil podmienky neuvedené v súťažných podkladoch.
Vo veci samej sa však pravidlá týkajúce sa činností výstavby, modernizácie, údržby a opráv železničnej infraštruktúry, ktoré neboli uvedené v súťažných podkladoch, podľa neho vzťahujú na úspešného uchádzača až v štádiu plnenia dotknutej zákazky. Okrem toho je počet schválených hospodárskych subjektov pre niektoré z činností v rámci tejto zákazky obmedzený. Povinnosť označiť ich za subdodávateľov by teda výrazne znížila hospodársku súťaž, pričom by zvýšila administratívnu záťaž účastníkov verejného obstarávania dotknutého vo veci samej, čo by mohlo byť v rozpore so zásadou proporcionality. Vnútroštátny orgán sa preto pýta, či je nevyhnutné systematicky vyžadovať od uchádzačov, aby v okamihu predloženia ponuky označili svojich prípadných subdodávateľov bez ohľadu na to, aké významné sú činností, ktorými budú poverení v rámci uvedenej zákazky, v akej fáze plnenia tej istej zákazky budú títo subdodávatelia vystupovať, alebo aj aká je pravdepodobnosť, že budú potrební.
Okrem toho podľa tohto orgánu by sa súťažné podklady nemali dopĺňať niektorými podmienkami, ktorých záväzný charakter vyplýva z osobitných zákonov, ktoré nie sú relevantné v oblasti verejného obstarávania. Automatické dopĺňanie súťažných podkladov takýmito podmienkami je totiž podľa neho v rozpore so zásadou proporcionality a spochybňuje voľnú úvahu, ktorú článok 58 ods. 1 druhý pododsek smernice 2014/24 priznáva verejnému obstarávateľovi, pokiaľ ide o stanovenie podmienok účasti.
Rovnako tvrdí, že poškodené hospodárske subjekty môžu v rámci svojich prípadných žalôb napadnúť jedine súťažné podmienky, ktoré považujú za príliš reštriktívne, bez toho, aby mohli tvrdiť, že sú príliš benevolentné a že mali obsahovať dodatočné kritériá, ktoré by boli spôsobilé obmedziť prístup iných subjektov k dotknutému obstarávaniu.
Navyše hospodárske subjekty zaradené na nižšie miesto v poradí nemôžu spochybňovať hodnotenie ponúk vykonané v súlade s podmienkami uvedenými v súťažných podkladoch. Naopak musia preukázať, že toto hodnotenie nie je v súlade s týmito podkladmi, v dôsledku čoho bola porušená zásada transparentnosti.
Napokon uloženie povinných subdodávok ako jedinej formy výkonu činnosti v rámci zákazky porušuje zmluvnú slobodu, organizačné práva hospodárskych subjektov a článok 63 smernice 2014/24. Ak by totiž z uvedeného článku 63 vyplývalo, že na preukázanie splnenia podmienok účasti postačuje predloženie záväzku, o to viac by malo jednoduché vyhlásenie o dostupnosti postačovať vtedy, ak sa v prípade činností menšieho významu v rámci zákazky nevyžaduje splnenie takýchto podmienok.
Za týchto podmienok Consiliul Național de Soluționare a Contestațiilor (Národná rada pre rozhodovanie o námietkach) rozhodla prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Majú sa ustanovenia článku 58 smernice [2014/24], zásada proporcionality a zásada prevzatia zodpovednosti vykladať v tom zmysle, že verejný obstarávateľ má právo stanoviť kritériá technickej spôsobilosti, čiže posúdiť, či je alebo nie je potrebné zaradiť do súťažných podkladov kritériá technickej a odbornej spôsobilosti a spôsobilosť vykonávať technickú a odbornú činnosť, ktorá má vyplývať z ustanovení osobitných zákonov, a to pokiaľ ide o činnosti, ktoré majú v kontexte zákazky nepodstatný význam?
2.
Bránia zásady transparentnosti a proporcionality automatickému doplneniu súťažných podkladov o kvalifikačné kritériá, ktoré majú vyplývať z osobitných zákonov vzťahujúcich sa na činnosti súvisiace so zákazkou, ktorá je predmetom obstarávania, pričom takéto kritériá sa v súťažných podkladoch nestanovili a verejný obstarávateľ sa rozhodol ich od hospodárskych subjektov nevyžadovať?
3.
a)
Bránia článok 63 smernice [2014/24] a zásada proporcionality tomu, aby sa z verejného obstarávania vylúčil uchádzač, ktorý menovite neuviedol hospodársky subjekt ako subdodávateľa s cieľom preukázať splnenie určitých kritérií týkajúcich sa technickej a odbornej spôsobilosti a spôsobilosti vykonávať technickú a odbornú činnosť, ktoré majú vyplývať z ustanovení osobitných zákonov, pričom nie sú stanovené v súťažných podkladoch, a to v prípade, že dotknutý uchádzač zvolil inú zmluvnú formu zapojenia špecializovaných subjektov do zákazky, t. j. zmluvu o dodaní/poskytnutí služieb, alebo predložil vyhlásenie o dostupnosti týchto subjektov?
b)
Patrí hospodárskemu subjektu právo určovať vlastnú organizačnú štruktúru a zmluvné vzťahy v rámci skupiny a existuje možnosť zapojiť do zákazky aj niektorých poskytovateľov/dodávateľov s prihliadnutím na skutočnosť, že takýto poskytovateľ nepatrí medzi subjekty, na ktorých kapacity sa chce uchádzač spoliehať s cieľom preukázať splnenie príslušných kritérií?“
O prípustnosti návrhu na začatie prejudiciálneho konania
Najskôr treba overiť, či Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Národná rada pre rozhodovanie o námietkach) možno považovať za „vnútroštátny súdny orgán“ v zmysle článku 267 ZFEÚ.
Hoci sa totiž vnútroštátny orgán, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, domnieva, že Súdny dvor mu priznal toto postavenie v uznesení zo 17. októbra 2018, Beny Alex (
C‑353/18
, neuverejnené,
EU:C:2018:829
), treba konštatovať, že Súdny dvor sa v tomto uznesení obmedzil na zamietnutie návrhu na začatie prejudiciálneho konania, ktorý mu tento orgán podal, z dôvodu zjavnej neprípustnosti v zmysle článku 53 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora bez toho, aby kvalifikoval uvedený orgán ako „vnútroštátny súdny orgán“ v zmysle článku 267 ZFEÚ.
Ako vyplýva z ustálenej judikatúry Súdneho dvora, pri posudzovaní, či má dotknutý vnútroštátny orgán povahu „súdneho orgánu“ v zmysle článku 267 ZFEÚ, čo predstavuje otázku, ktorá patrí výlučne do pôsobnosti práva Únie, Súdny dvor zohľadňuje všetky kritériá, akými sú právne postavenie tohto orgánu, jeho trvalý charakter, záväzný charakter jeho právomoci, kontradiktórna povaha konania, uplatňovanie právnych noriem orgánom, ako aj jeho nezávislosť (pozri v tomto zmysle rozsudky z 30. júna 1966, Vaassen‑Göbbels,
61/65
,
EU:C:1966:39
, s. 395, a z 21. januára 2020, Banco de Santander,
C‑274/14
,
EU:C:2020:17
, bod
).
Vzhľadom na informácie, ktoré Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Národná rada pre rozhodovanie o námietkach) predložila Súdnemu dvoru 6. júla 2022 v odpovedi na žiadosť, ktorú jej zaslal 16. mája 2022, nie je namieste pochybovať o tom, že tento orgán spĺňa kritériá týkajúce sa tak jeho právneho postavenia, trvalého charakteru, kontradiktórnej povahy konania, ako aj uplatňovania právnych noriem týmto orgánom. Na druhej strane vzniká otázka, či ten istý orgán spĺňa jednak kritérium záväzného charakteru jeho právomoci a jednak kritérium nezávislosti.
Pokiaľ ide po prvé o záväzný charakter právomoci vnútroštátneho orgánu, je pravda, že z článku 4 ods. 1 zákona č. 101/2016 v spojení s článkom 2 ods. 1 tohto zákona vyplýva, že každý, kto sa domnieva, že bol poškodený na svojich právach alebo oprávnených záujmoch aktom alebo nečinnosťou verejného obstarávateľa si môže vybrať, či sa obráti správnou alebo súdnou cestou na Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Národná rada pre rozhodovanie o námietkach) alebo súdnou cestou na súd, ktorý zahŕňa oddelenie pre správne súdnictvo. Zo spisu, ktorý má Súdny dvor k dispozícii, tak vyplýva, že rumunský zákonodarca sa na účely prebratia článku 2 ods. 9 smernice 89/665, zmenenej smernicou 2007/66, rozhodol priznať právomoc rozhodovať o tomto druhu sporov súbežne jednak vnútroštátnemu orgánu, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, a jednak súdom, ktoré majú oddelenia pre správne súdnictvo.
Pritom treba uviesť, že rozhodnutia Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Národná rada pre rozhodovanie o námietkach), ktorej právomoc nezávisí od dohody účastníkov konania, sú pre nich záväzné (pozri analogicky rozsudok zo 6. októbra 2015, Consorci Sanitari del Maresme,
C‑203/14
,
EU:C:2015:664
, bod
).
Za týchto podmienok Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Národná rada pre rozhodovanie o námietkach) spĺňa kritérium záväzného charakteru svojej právomoci.
Po druhé, pokiaľ ide o kritérium nezávislosti, vonkajší aspekt tejto zásady nezávislosti vnútroštátnych súdnych orgánov vyžaduje, aby dotknutý orgán vykonával svoje úlohy úplne samostatne bez toho, aby podliehal akémukoľvek hierarchickému vzťahu alebo podriadenosti voči komukoľvek a bez toho, aby dostával príkazy alebo pokyny akéhokoľvek pôvodu. V tejto súvislosti je rozhodujúce, aby sa zaručila neodvolateľnosť členov dotknutého orgánu tak, aby prípady odvolania z funkcie členov tohto orgánu boli určené osobitnou právnou úpravou prostredníctvom výslovných legislatívnych ustanovení poskytujúcich záruky presahujúce tie, ktoré sú stanovené všeobecnými administratívnoprávnymi a pracovnoprávnymi normami, ktoré sa uplatňujú v prípade odvolania zneužívajúcim spôsobom (pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. januára 2020, Banco de Santander,
C‑274/14
,
EU:C:2020:17
, body
až
).
Pokiaľ ide o vnútorný aspekt pojmu nezávislosť vnútroštátnych súdnych orgánov, súvisí s pojmom „nestrannosť“ a týka sa rovnakého odstupu od účastníkov sporu a ich príslušných záujmov vo vzťahu k predmetu sporu. Pojem „nezávislosť“ predovšetkým vyžaduje, aby mal dotknutý orgán postavenie tretieho subjektu voči orgánu, ktorý prijal rozhodnutie napadnuté opravným prostriedkom (pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. januára 2020, Banco de Santander,
C‑274/14
,
EU:C:2020:17
, body
a
).
Tieto záruky nezávislosti a nestrannosti si vyžadujú existenciu pravidiel, najmä pokiaľ ide o zloženie orgánu, vymenovanie, dĺžku funkčného obdobia, ako aj dôvody nezúčastnenia sa hlasovania, vylúčenia pre zaujatosť a odvolania jeho členov, ktoré umožňujú odstrániť akékoľvek oprávnené pochybnosti v mysli osôb podliehajúcich súdnej právomoci, pokiaľ ide o nemožnosť ovplyvniť uvedený orgán zvonku a jeho neutralitu vo vzťahu k protichodným záujmom (rozsudok z 21. januára 2020, Banco Primus,
C‑274/14
,
EU:C:2020:17
, bod
).
Ako vyplýva z informácií, ktoré má Súdny dvor, v prejednávanej veci zákon č. 101/2016 niekoľkokrát zdôrazňuje vonkajší aspekt nezávislosti Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Národná rada pre rozhodovanie o námietkach). Odseky 1, 3 a 4 článku 37 tohto zákona tak v uvedenom poradí stanovujú, že táto Rada „je nezávislým orgánom, ktorý vykonáva správnu a súdnu činnosť“, že „sa riadi iba zákonom“ a že „je nezávislá a nepodlieha žiadnemu orgánu verejnej moci ani žiadnej verejnej inštitúcii“. Z článku 15 ods. 1 uvedeného zákona tiež vyplýva, že v konaní na rozhodnutie o námietke sa predovšetkým dodržiava zásada nezávislosti správnej a súdnej činnosti. Článok 44 ods. 4 toho istého zákona v rovnakom duchu stanovuje, že Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Národná rada pre rozhodovanie o námietkach) „pri výkone svojich právomocí dodržiava zásady nezávislosti a stability svojich členov“.
Pokiaľ ide o vymenovanie členov tohto orgánu, z článku 45 zákona č. 101/2016 vyplýva, že títo členovia sa vyberajú vo výberovom konaní na základe svojej odbornej spôsobilosti a cti spomedzi kandidátov, ktorí majú vysokoškolské vzdelanie, desaťročnú odbornú prax v odvetviach uvedených v tomto článku, ako aj minimálne trojročnú prax v oblasti verejného obstarávania. Sú vymenovaní do funkcie rozhodnutím predsedu vlády na návrh predsedu uvedeného orgánu spomedzi kandidátov, ktorých účasť vo výberovom konaní bola vyhlásená za prípustnú.
Okrem toho z článku 48a zákona č. 101/2016 vyplýva, že disciplinárne previnenia, ktorých sa mali dopustiť členovia vnútroštátneho orgánu, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, môžu byť konštatované len disciplinárnou komisiou, ktorá bola zriadená v rámci tohto orgánu. Disciplinárny postih uplatňuje predseda tohto orgánu na návrh tejto komisie, s výnimkou prepustenia z verejnej služby, o ktorom môže rozhodnúť len orgán, ktorý vymenoval do funkcie členov uvedeného orgánu, teda rumunský predseda vlády.
Navyše článok 39 ods. 1 rokovacieho poriadku Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Národná rada pre rozhodovanie o námietkach) upravuje primeraný rozsah sankcií v súlade s článkom 492 ods. 6 Správneho poriadku.
Napokon skutočnosť, že tento článok 39 odkazuje na Správny poriadok s cieľom určiť predpoklady, za ktorých sa členovi Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Národná rada pre rozhodovanie o námietkach) uloží sankcia odvolania z verejnej služby, je spôsobilá zaručiť právnu istotu.
Táto sankcia môže byť uložená najmä členovi Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Národná rada pre rozhodovanie o námietkach), ktorý by bol neschopný ospravedlniť svoju neprítomnosť v práci alebo ktorý by nedodržiaval pravidlá týkajúce sa služobného tajomstva alebo konfliktov záujmov. Takéto situácie uvedené v článku 492 ods. 2 Správneho poriadku v spojení s odsekom 4 tohto článku zodpovedajú výnimočným situáciám, ktoré vyjadrujú oprávnené a naliehavé dôvody opodstatňujúce prijatie takejto sankcie pri dodržaní zásady proporcionality a vhodných postupov (pozri analogicky rozsudok z 21. januára 2020, Banco de Santander,
C‑274/14
,
EU:C:2020:17
, body
,
a
). Preto členovia Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Národná rada pre rozhodovanie o námietkach) požívajú počas svojho funkčného obdobia záruku stability, od ktorej sa možno odchýliť len z dôvodov výslovne uvedených v zákone (pozri analogicky rozsudok z 21. januára 2020, Banco de Santander,
C‑274/14
,
EU:C:2020:17
, bod
).
Treba však spresniť, že zásada stability, ktorú požívajú podľa článku 44 ods. 4 zákona č. 101/2016 členovia Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Národná rada pre rozhodovanie o námietkach), sa v súlade s kritériom nezávislosti, ako je definované v bode 44 tohto rozsudku, ktorému musí zodpovedať každý vnútroštátny orgán na to, aby ho bolo možné považovať za „vnútroštátny súdny orgán“ v zmysle článku 267 ZFEÚ, má vykladať tak, aby sa zhodovala so zásadou neodvolateľnosti.
Navyše treba uviesť, že Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Národná rada pre rozhodovanie o námietkach) v odpovedi uvedenej v bode 40 tohto rozsudku zdôraznila, že jej členovia podliehajú požiadavkám nezlučiteľnosti funkcií a zákazom, ktoré sú analogické tým, ktoré sa vzťahujú na sudcov, a že k odvolaniu jej členov dochádza iba v prípade závažného disciplinárneho previnenia. Okrem toho v prípade, že niektorému z uvedených členov bola uložená takáto sankcia, tento člen má právo podať žalobu na správne súdy podľa článku 558 ods. 2 Správneho poriadku.
Vnútroštátny orgán, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, okrem toho uviedol, že od jeho založenia v roku 2006 prakticky nebol odvolaný žiadny člen Rady.
Pokiaľ ide o vnútorný aspekt nezávislosti „vnútroštátnych súdnych orgánov“ v zmysle článku 267 ZFEÚ, zdá sa, že je zaručená článkom 47 zákona č. 101/2016, ktorého cieľom je zamedziť situáciám, ktoré by mohli viesť ku konfliktom záujmov. Členovia Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Národná rada pre rozhodovanie o námietkach) tak nesmú vykonávať podnikateľskú činnosť, byť členmi štatutárnych orgánov hospodárskych subjektov, podieľať sa na výkone politických činností ani vykonávať akúkoľvek verejnú alebo súkromnú činnosť s výnimkou pedagogickej činnosti v rámci vyššieho vzdelávania. Táto nezlučiteľnosť funkcií je okrem iného rovnaká ako tá, ktorá sa podľa rumunského práva vzťahuje na sudcov. Okrem toho členovia Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Národná rada pre rozhodovanie o námietkach) podliehajú pravidlám týkajúcim sa dôvodov vylúčenia, upraveným v článku 47 ods. 3 tohto zákona, podľa ktorých nie sú oprávnení zúčastniť sa na rozhodovaní o námietke, ak sa nachádzajú v niektorej zo situácií uvedených v tomto ustanovení, inak je vydané rozhodnutie neplatné.
Navyše z článku 15 ods. 1 uvedeného zákona vyplýva, že v konaní na rozhodnutie o námietke pred vnútroštátnym orgánom, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, sa dodržiavajú najmä zásady kontradiktórnosti, zaručenia práva na obhajobu a nestrannosti.
Vzhľadom na všetky predchádzajúce úvahy treba konštatovať, že Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Národná rada pre rozhodovanie o námietkach) môže byť považovaná za „vnútroštátny súdny orgán“ v zmysle článku 267 ZFEÚ a že v dôsledku toho je tento návrh na začatie prejudiciálneho konania prípustný.
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 58 smernice 2014/24 v spojení so zásadami proporcionality a transparentnosti, zaručenými v článku 18 ods. 1 prvom pododseku tejto smernice, vykladať v tom zmysle, že verejný obstarávateľ má možnosť stanoviť ako podmienky účasti povinnosti vyplývajúce z osobitných právnych predpisov uplatňujúcich sa na činnosti, ktoré sa možno budú musieť vykonať v rámci plnenia verejnej zákazky a ktoré nemajú zásadný význam.
No vzhľadom na to, že verejný obstarávateľ má najlepšiu možnosť posúdiť svoje vlastné potreby, normotvorca Európskej únie mu pri určovaní podmienok účasti poskytol širokú mieru voľnej úvahy, o čom svedčí najmä opakované použitie slovesa „môže“ v článku 58 smernice 2014/24. V súlade s odsekom 1 tohto článku má teda určitú voľnosť pri definovaní podmienok účasti na postupe verejného obstarávania, ktoré považuje za súvisiace a primerané predmetu zákazky a vhodné na zaručenie toho, že záujemca alebo uchádzač má právne a finančné postavenie, ako aj technickú a odbornú spôsobilosť potrebné na vykonanie zadávanej zákazky. Konkrétne podľa odseku 4 uvedeného článku verejný obstarávateľ slobodne posúdi podmienky účasti, ktoré považuje za vhodné, aby sa zabezpečilo najmä to, že zákazka bude plnená v kvalite, ktorú považuje za primeranú (rozsudok z 31. marca 2022, Smetna palata na Republika Bălgarija,
C‑195/21
,
EU:C:2022:239
, bod
).
Pri uplatnení tejto širokej miery voľnej úvahy sa verejný obstarávateľ môže rozhodnúť zahrnúť medzi podmienky účasti uvedené v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania alebo v súťažných podkladoch povinnosti vyplývajúce z osobitných právnych predpisov uplatňujúcich sa na činnosti, ktoré sa možno budú musieť vykonať v rámci plnenia verejnej zákazky a ktoré nemajú zásadný význam.
Naopak verejný obstarávateľ môže rovnako uplatniť túto širokú mieru voľnej úvahy na to, aby sa rozhodol, že tieto povinnosti nie je potrebné zahrnúť do podmienok účasti. Takéto rozhodnutie by sa dalo vysvetliť najmä skutočnosťou, že uvedené povinnosti nemajú zásadný význam, alebo prípadným charakterom uskutočnenia činností, na ktoré sa vzťahujú dotknuté povinnosti. Verejný obstarávateľ by tiež mohol uprednostniť uvedenie tých istých povinností v rámci podmienok plnenia zákazky takým spôsobom, aby sa ich dodržanie uložilo len úspešnému uchádzačovi (pozri analogicky rozsudok zo 7. septembra 2021, Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras,
C‑927/19
,
EU:C:2021:700
, body
a
).
Smernica 2014/24 totiž nevylučuje to, aby mohli byť technické požiadavky chápané ako podmienky účasti týkajúce sa technickej a odbornej spôsobilosti v zmysle článku 58 ods. 4 tejto smernice a zároveň ako technické špecifikácie v zmysle článku 42 a/alebo ako podmienky plnenia zákazky v zmysle článku 70 tejto smernice (rozsudok zo 7. septembra 2021, Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras,
C‑927/19
,
EU:C:2021:700
, bod
). Súčasne platí, že verejný obstarávateľ sa môže rozhodnúť vybrať si len jednu z týchto kvalifikácií.
V tejto súvislosti môže verejný obstarávateľ podľa článku 70 smernice 2014/24 stanoviť osobitné podmienky týkajúce sa plnenia zákazky, pokiaľ súvisia s predmetom zákazky v zmysle článku 67 ods. 3 tejto smernice a sú uvedené v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania alebo v súťažných podkladoch.
Okrem toho uloženie uchádzačom, aby splnili všetky podmienky plnenia zákazky už pri predložení svojej ponuky, predstavuje neprimeranú požiadavku, ktorá môže odradiť tieto subjekty od účasti na postupoch verejného obstarávania, a tým porušuje zásady proporcionality a transparentnosti zaručené v článku 18 ods. 1 uvedenej smernice (rozsudok z 8. júla 2021, Sanresa,
C‑295/20
,
EU:C:2021:556
, bod
).
Preto treba na prvú otázku odpovedať tak, že článok 58 smernice 2014/24 v spojení so zásadami proporcionality a transparentnosti, zaručenými v článku 18 ods. 1 prvom pododseku tejto smernice, sa má vykladať v tom zmysle, že verejný obstarávateľ má možnosť stanoviť ako podmienky účasti povinnosti vyplývajúce z osobitných právnych predpisov uplatňujúcich sa na činnosti, ktoré sa možno budú musieť vykonať v rámci plnenia verejnej zákazky a ktoré nemajú zásadný význam.
O druhej otázke
Svojou druhou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa majú zásady proporcionality a transparentnosti, zaručené v článku 18 ods. 1 prvom pododseku smernice 2014/24, vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby boli súťažné podklady automaticky doplnené o kvalifikačné kritériá vyplývajúce z osobitných právnych predpisov uplatňujúcich sa na činnosti súvisiace so zákazkou, ktorá sa má zadať, ktoré neboli uvedené v týchto podkladoch a ktorých splnenie verejný obstarávateľ nemal v úmysle uložiť dotknutým hospodárskym subjektom.
Ako vyplýva z odpovede na prvú otázku, povinnosti vyplývajúce z osobitných právnych predpisov uplatňujúcich sa na činnosti súvisiace so zákazkou, ktorá sa má zadať, nemožno automaticky pridávať ku kritériám výslovne uvedeným v súťažných podkladoch tejto zákazky, inak by bola široká miera voľnej úvahy, ktorú má verejný obstarávateľ pri určovaní podmienok výberu, ktoré zamýšľa uložiť hospodárskym subjektom ako podmienky účasti na postupe verejného obstarávania, zbavená svojej podstaty.
Na druhú otázku preto treba odpovedať tak, že zásady proporcionality a transparentnosti, zaručené v článku 18 ods. 1 prvom pododseku smernice 2014/24, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby boli súťažné podklady automaticky doplnené o kvalifikačné kritériá vyplývajúce z osobitných právnych predpisov uplatňujúcich sa na činnosti súvisiace so zákazkou, ktorá sa má zadať, ktoré neboli uvedené v týchto podkladoch a ktorých splnenie verejný obstarávateľ nemal v úmysle uložiť dotknutým hospodárskym subjektom.
O tretej otázke písm. a)
Svojou treťou otázkou písm. a) sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 63 ods. 1 smernice 2014/24 vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby bol uchádzač vylúčený z postupu verejného obstarávania z dôvodu, že neoznačil subdodávateľa, ktorého zamýšľa poveriť plnením povinností vyplývajúcich z osobitných právnych predpisov uplatňujúcich sa na činnosti súvisiace s dotknutou zákazkou, ktoré nie sú uvedené v súťažných podkladoch, ak tento uchádzač vo svojej ponuke spresnil, že by tieto povinnosti splnil prostredníctvom využitia kapacít iného subjektu, ale bez toho, aby s ním uzavrel subdodávateľskú zmluvu.
Ako vyplýva z bodu 62 tohto rozsudku, ak by sa povinnosti vyplývajúce z osobitných právnych predpisov uplatňujúcich sa na činnosti súvisiace s dotknutou zákazkou, ktoré nie sú uvedené v súťažných podkladoch ako podmienky účasti, považovali za podmienky plnenia zákazky a ak by ich úspešný uchádzač nespĺňal pri zadaní zákazky, nedodržanie týchto povinností by nemalo vplyv na súlad zadania zákazky s ustanoveniami smernice 2014/24 (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 7. septembra 2021, Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras,
C‑927/19
,
EU:C:2021:700
, bod
).
Za predpokladu, že povinnosti vyplývajúce z osobitných právnych predpisov uplatňujúcich sa na činnosti súvisiace s dotknutou zákazkou, ktoré nie sú uvedené v súťažných podkladoch, by skutočne predstavovali podmienky účasti v zmysle článku 58 smernice 2014/24, stačí pripomenúť, že článok 63 ods. 1 tejto smernice stanovuje právo hospodárskeho subjektu, pokiaľ ide o konkrétnu zákazku, využiť kapacity iných subjektov nezávisle od právnej povahy vzťahov, ktoré ho s týmito subjektmi zaväzujú, s cieľom splniť jednotlivé kategórie podmienok účasti vymenované v článku 58 ods. 1 tejto smernice a konkretizované v odsekoch 2 až 4 tohto článku (pozri v tomto zmysle rozsudky z 10. októbra 2013, Swm Costruzioni 2 a Mannocchi Luigino,
C‑94/12
,
EU:C:2013:646
, body
a
, ako aj zo 7. septembra 2021, Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras,
C‑927/19
,
EU:C:2021:700
, bod
).
Okrem toho z poslednej vety článku 63 ods. 1 smernice 2014/24 jasne vyplýva, že ak si hospodársky subjekt želá využiť kapacity iných subjektov, stačí, aby verejnému obstarávateľovi predložil dôkaz, že bude mať k dispozícii nevyhnutné prostriedky, napríklad predložením záväzku týchto subjektov v tomto zmysle.
V dôsledku toho je zjavné, že subdodávka predstavuje len jeden zo spôsobov, prostredníctvom ktorých môže hospodársky subjekt využiť kapacity iných subjektov, a preto by mu ju verejný obstarávateľ nemal ukladať ako povinnosť.
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy treba na tretiu otázku písm. a) odpovedať tak, že článok 63 ods. 1 smernice 2014/24 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby bol uchádzač vylúčený z postupu verejného obstarávania z dôvodu, že neoznačil subdodávateľa, ktorého zamýšľa poveriť plnením povinností vyplývajúcich z osobitných právnych predpisov uplatňujúcich sa na činnosti súvisiace s dotknutou zákazkou, ktoré nie sú uvedené v súťažných podkladoch, ak tento uchádzač vo svojej ponuke spresnil, že by tieto povinnosti splnil prostredníctvom využitia kapacít iného subjektu, ale bez toho, aby s ním uzavrel subdodávateľskú zmluvu.
O tretej otázke písm. b)
Svojou treťou otázkou písm. b) sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 63 ods. 1 smernice 2014/24 v spojení so zásadou proporcionality, uvedenou v článku 18 ods. 1 prvom pododseku tejto smernice, vykladať v tom zmysle, že hospodársky subjekt má právo usporiadať si svoju organizáciu a svoje zmluvné vzťahy v rámci skupiny a či tiež môže zapojiť do zákazky poskytovateľov služieb alebo dodávateľov, ak dotknutý poskytovateľ nie je súčasťou príslušných subjektov, na ktorých kapacity sa chce uchádzač spoľahnúť s cieľom preukázať splnenie príslušných podmienok.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora pri otázkach týkajúcich sa výkladu práva Únie položených vnútroštátnym súdom v rámci právnej úpravy a skutkových okolností, ktoré tento súd vymedzí na svoju vlastnú zodpovednosť a ktorých presnosť Súdnemu dvoru neprináleží preverovať, nepochybne platí prezumpcia relevantnosti (pozri v tomto zmysle rozsudky zo 7. septembra 1999, Beck a Bergdorf,
C‑355/97
,
EU:C:1999:391
, bod
, ako aj z 26. marca 2020, Miasto Łowicz a Prokurator Generalny,
C‑558/18 a C‑563/18
,
EU:C:2020:234
, bod
).
Z ustálenej judikatúry však rovnako vyplýva, že konanie upravené v článku 267 ZFEÚ je nástrojom spolupráce medzi Súdnym dvorom a vnútroštátnymi súdmi, prostredníctvom ktorého Súdny dvor poskytuje týmto súdom prvky výkladu práva Únie nevyhnutné na vyriešenie sporov, ktoré im boli predložené na rozhodnutie, v dôsledku čoho odôvodnenie návrhu na začatie prejudiciálneho konania nie je formulovaním poradných stanovísk o všeobecných alebo hypotetických otázkach, ale objektívnou potrebou nevyhnutne spojenou s účinným vyriešením sporu (pozri v tomto zmysle rozsudky zo 16. decembra 1981, Foglia,
244/80
,
EU:C:1981:302
, bod
, ako aj z 26. marca 2020, Miasto Łowicz a Prokurator Generalny,
C‑558/18 a C‑563/18
,
EU:C:2020:234
, bod
).
Z tohto hľadiska a vzhľadom na to, že návrh na začatie prejudiciálneho konania slúži ako základ pre konanie pred Súdnym dvorom, je nevyhnutné, aby vnútroštátny súd v tomto návrhu osobitne objasnil skutkový a právny rámec sporu vo veci samej, predovšetkým v určitých oblastiach charakterizovaných zložitými skutkovými a právnymi okolnosťami, ako je oblasť verejného obstarávania (pozri v tomto zmysle rozsudok z 26. januára 1993, Telemarsicabruzzo a i.,
C‑320/90 až C‑322/90
,
EU:C:1993:26
, body
a
, ako aj uznesenie z 25. apríla 2018, Secretaria Regional de Saúde dos Açores,
C‑102/17
,
EU:C:2018:294
, body
a
).
V prejednávanej veci však treba konštatovať, že návrh na začatie prejudiciálneho konania neobsahuje dostatočný opis skutkového a právneho rámca sporu vo veci samej, ktorý by umožnil Súdnemu dvoru užitočne odpovedať na tretiu otázku písm. b).
V dôsledku toho treba tretiu otázku písm. b) vyhlásiť za neprípustnú.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (tretia komora) rozhodol takto:

1.
Článok 58 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES v spojení so zásadami proporcionality a transparentnosti, zaručenými v článku 18 ods. 1 prvom pododseku tejto smernice,
sa má vykladať v tom zmysle, že:
verejný obstarávateľ má možnosť stanoviť ako podmienky účasti povinnosti vyplývajúce z osobitných právnych predpisov uplatňujúcich sa na činnosti, ktoré sa možno budú musieť vykonať v rámci plnenia verejnej zákazky a ktoré nemajú zásadný význam.

2.
Zásady proporcionality a transparentnosti, zaručené v článku 18 ods. 1 prvom pododseku smernice 2014/24,
sa majú vykladať v tom zmysle, že:
bránia tomu, aby boli súťažné podklady automaticky doplnené o kvalifikačné kritériá vyplývajúce z osobitných právnych predpisov uplatňujúcich sa na činnosti súvisiace so zákazkou, ktorá sa má zadať, ktoré neboli uvedené v týchto podkladoch a ktorých splnenie verejný obstarávateľ nemal v úmysle uložiť dotknutým hospodárskym subjektom.

3.
Článok 63 ods. 1 smernice 2014/24
sa má vykladať v tom zmysle, že:
bráni tomu, aby bol uchádzač vylúčený z postupu verejného obstarávania z dôvodu, že neoznačil subdodávateľa, ktorého zamýšľa poveriť plnením povinností vyplývajúcich z osobitných právnych predpisov uplatňujúcich sa na činnosti súvisiace s dotknutou zákazkou, ktoré nie sú uvedené v súťažných podkladoch, ak tento uchádzač vo svojej ponuke spresnil, že by tieto povinnosti splnil prostredníctvom využitia kapacít iného subjektu, ale bez toho, aby s ním uzavrel subdodávateľskú zmluvu.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: rumunčina.