CELEX: 62018TJ0123
Марка на Европейския съюз
Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща сърце
Абсолютно основание за отказ
Липса на отличителен характер
Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001

Обстоятелствата по спора
На 27 юли 2016 г. жалбоподателят, Bayer Intellectual Property GmbH, подава в Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) заявка за регистрация на марка на Европейския съюз на основание Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Европейския съюз (
ОВ L 78, 2009 г., стр. 1
), изменен (заменен с Регламент (EC) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2017 година относно марката на Европейския съюз (
OВ L 154, 2017 г., стр. 1
).
Марката, чиято регистрация се иска, е следният фигуративен знак:
Услугите, за които се иска регистрация, спадат към класове 42 и 44 по смисъла на ревизираната и изменена Ницска спогодба относно Международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 година и за всеки от тези класове отговарят на следното описание:
–
клас 42: „Провеждане на научни изследвания в областта на сърдечно-съдовите заболявания“,
–
клас 44: „Медицински услуги в областта на сърдечно-съдовите заболявания“.
С решение от 24 ноември 2016 г. проверителят отхвърля регистрацията на заявената марка по отношение на услугите, посочени в точка 3 по-горе, на основание член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001).
На 20 януари 2017 г. жалбоподателят подава жалба пред EUIPO срещу решението на проверителя на основание членове 58—64 от Регламент № 207/2009 (понастоящем членове 66—71 от Регламент 2017/1001).
С решение от 7 декември 2017 г. (наричано по-нататък „обжалваното решение“) първи апелативен състав на EUIPO отхвърля жалбата на жалбоподателя на основание член 7, параграф 1 буква б) от Регламент 2017/1001, с мотива че заявената марка ще бъде възприета от съответните потребители като изображение на сърце и следователно като препратка към факта, че разглежданите услуги са от областта на кардиологията.
Искания на страните
Жалбоподателят моли Общия съд:
–
да отмени обжалваното решение,
–
да измени обжалваното решение като уважи жалбата, подадена срещу решението на проверителя,
–
да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
EUIPO моли Общия съд:
–
да отхвърли жалбата,
–
да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски.
От правна страна
В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква по същество две основания, изведени, първото, от нарушение на член 7, параграф 1 буква б) от Регламент 2017/1001, а второто — от нарушение на принципите на равно третиране и на добра администрация.
По първото основание, изведено от нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001
В подкрепа на първото основание жалбоподателят изтъква по същество две оплаквания. С първото оплакване жалбоподателят посочва, че при извършването на своя анализ апелативният състав не е взел предвид високата степен на внимание на съответните потребители. С второто оплакване жалбоподателят упреква апелативния състав, че е приел, че заявената марка е лишена от отличителен характер.
EUIPO оспорва доводите на жалбоподателя.
Предварителни бележки
Съгласно член 7, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001 се отказва регистрация на марките, които нямат отличителен характер. Член 7, параграф 2 от същия регламент предвижда, че член 7, параграф 1 от регламента се прилага, независимо че мотивите за отказ съществуват само в една част на Европейския съюз.
Съгласно постоянната съдебна практика една марка има отличителен характер по смисъла на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001, когато позволява да се установи, че стоката или услугата, за която се иска регистрацията, произхожда от определено предприятие и следователно може да бъде различена от стоките или услугите на останалите предприятия (вж. решение от 12 юли 2012 г., Smart Technologies/СХВП,
C‑311/11 P
,
EU:C:2012:460
, т.
и цитираната съдебна практика).
Отличителният характер на една марка трябва да се преценява, от една страна, с оглед на стоките или услугите, за които се иска регистрация на марката, и от друга страна, с оглед на възприемането ѝ от съответните потребители, които представляват средните потребители на тези стоки или услуги (вж. решение от 12 юли 2012 г., Smart Technologies/СХВП,
C‑311/11 P
,
EU:C:2012:460
, т.
и цитираната съдебна практика).
Именно в светлината на тези съображения следва да се разгледат последователно двете оплаквания, изтъкнати от жалбоподателя в подкрепа на първото основание.
По първото оплакване, изведено от това, че апелативният състав не е взел предвид високата степен на внимание на съответните потребители
С първото оплакване жалбоподателят изтъква, че макар апелативният състав правилно да е отбелязал, че степента на внимание на съответните потребители е висока, той не е взел предвид тази степен на внимание при преценката на отличителния характер на заявената марка.
В това отношение следва да се припомни, че марката трябва да позволява на съответните потребители да различат обозначените с нея стоки от стоките на други предприятия, без да трябва да проявяват особено внимание (вж. в този смисъл решение 7 октомври 2004 г., Mag Instrument/СХВП,
C‑136/02 P
,
EU:C:2004:592
, т.
), така че прагът на отличимост, необходим за регистрацията на една марка, не може да зависи от степента на внимание на съответните потребители (вж. в този смисъл и по аналогия решение от 12 юли 2012 г., Smart Technologies/СХВП,
C‑311/11 P
,
EU:C:2012:460
, т.
—
).
Освен това фактът, че степента на внимание на съответните потребители не оказва влияние върху преценката на отличителния характер на заявената марка, се потвърждава и от това, че в жалбата си жалбоподателят не е уточнил последиците, които апелативният състав е трябвало да изведе в случая от високата степен на внимание на съответните потребители.
Поради това първото оплакване, изтъкнато в рамките на първото основание, трябва да се отхвърли като неотносимо.
По второто оплакване, изведено от липсата на отличителен характер на заявената марка
С второто оплакване жалбоподателят изтъква, че апелативният състав неправилно е приел, че заявената марка е лишена от отличителен характер. По-специално той твърди, че съответните потребители няма да възприемат заявената марка като изображение на сърце, а както изображение на буквата „v“ от думата „vericiguat“. Той добавя, че дори да се предположи, че спорната марка ще бъде възприета като изображение на сърце, апелативният състав при всички положения бил пренебрегнал нейния необичаен характер, по-специално като се имат предвид обичайните практики в сектора на разглежданите услуги.
На първо място, трябва да се отбележи, че жалбоподателят не оспорва определението на съответните потребители, възприето от апелативния състав, а именно че съответните потребители, които възприемат заявената марка като описателна, са по-специално потребителите в рамките на Съюза, специализирани в областта на сърдечно-съдовите заболявания.
На второ място, най-напред, трябва да се констатира, че разглежданите услуги са свързани със сърдечно-съдовите заболявания.
По-нататък, трябва да се отбележи, че противно на поддържаното от жалбоподателя, заявената марка вероятно няма да бъде възприета като изображение на буквата „v“ от думата „vericiguat“. Всъщност извита навътре към знака форма на двата края на черния елемент на заявената марка, от една страна, се различава от обичайното изображение на буквата „v“ и от друга страна, я доближава до изображението на сърце. При тези обстоятелства и като се има предвид, че разглежданите услуги са свързани със сърцето, следва да се приеме, че заявената марка ще бъде възприета от съответните потребители като изображение на сърце дори ако бъде установено, че тези потребители познават активната съставка „vericiguat“.
Поради това следва да се приеме, подобно на апелативния състав, че съответните потребители ще възприемат заявената марка като указание, че разглежданите услуги са свързани със сърцето, въпреки че марката не изобразява физиологично сърце.
От това следва, че апелативният състав правилно е приел, че заявената марка не може да укаже търговския произход на разглежданите услуги и че следователно тази марка няма отличителен характер по смисъла на член 7, параграф 1 буква б) от Регламент 2017/1001.
Доводите на жалбоподателя не могат да поставят под съмнение този извод.
Най-напред, апелативният състав не може да бъде упрекван в това, че не се е основал на съдебната практика, цитирана в точка 20 от жалбата, съгласно която марка, която значително се различава от стандартното или обичайното в сектора, може да бъде отличителна, така както е приложена в решението от 15 декември 2016 г., Novartis/EUIPO (Изображение на сива крива и изображение на зелена крива) (
T‑678/15 и T‑679/15
, непубликувано,
EU:T:2016:749
, т.
и
). Всъщност тази съдебна практика се отнася до хипотезата, в която заявената марка е или триизмерна марка, състояща се от външния вид на стоката, която обозначава, или фигуративна марка, състояща се от двуизмерното изображение на посочената стока. В случая обаче трябва да се констатира, че тъй като сами по себе си услугите нямат материално-веществен характер, заявената марка не може да се състои от външния вид на разглежданите услуги или от тяхното двуизмерно изображение.
Освен това трябва да се посочи, че стилизираният характер на сърцето, изобразено на заявената марка, не може във всички случаи сам по себе си да придаде на тази марка отличителен характер по смисъла на член 7, параграф 1 буква б) от Регламент 2017/1001.
В това отношение жалбоподателят изтъква по същество, че стилизираният характер на сърцето, изобразено на заявената марка, е резултат, първо, от увеличената плътност на долната лява част на очертанията на сърцето, второ, от това, че това сърце не е толкова симетрично колкото 306‑те изображения на сърце, показани от жалбоподателя пред апелативния състав, и трето, от това, че горната лява част на това сърце не е насочена надолу.
Трябва да се констатира обаче, че тези характеристики не могат да предадат послание, което съответните потребители да запомнят, така че заявената марка само указва на съответните потребители, че разглежданите услуги са свързани със сърцето. Ето защо, както следва от точки 24 и 25 по-горе, трябва да се приеме, че заявената марка не може да укаже търговския произход на разглежданите услуги, въпреки стилизирания характер на сърцето, изобразено на тази марка.
Освен това трябва да се отхвърли и доводът на жалбоподателя, че за разлика от изображението на нестилизирано сърце, сърцето, изобразено на заявената марка, има отличителен характер, тъй като то не може да внуши идеята за „излекуване“. Всъщност подобно твърдение, което впрочем не е подкрепено с доказателства, не може да постави под съмнение факта, че заявената марка само указва на съответните потребители, че обозначените с нея услуги са свързани със сърцето.
От гореизложеното следва, че второто оплакване, изтъкнато в рамките на първото основание, е неоснователно. Ето защо това оплакване трябва да се отхвърли, а следователно и първото основание в неговата цялост.
По второто основание, изведено от нарушение на принципите на равно третиране и на добра администрация
С второто основание жалбоподателят изтъква по същество, че EUIPO е нарушила принципите на равно третиране и на добра администрация, като е отказала да регистрира заявената марка, въпреки че преди това е приела регистрацията на идентична марка, която обозначава лекарствени продукти, спадащи към клас 5.
В това отношение следва да се припомни, че съгласно добре установената съдебна практика EUIPO е длъжна да упражнява правомощията си в съответствие с общите принципи на правото на Съюза. Макар че предвид принципите на равно третиране и на добра администрация EUIPO трябва да вземе предвид вече постановените решения по сходни заявки и особено внимателно да прецени дали не трябва да се произнесе по същия начин, прилагането на тези принципи същевременно трябва да се съобрази със спазването на принципа на законност. Наред с това по съображения за правна сигурност, и по-точно за добра администрация, проверката на всяка заявка за регистрация трябва да бъде стриктна и пълна, за да се избегне неправомерната регистрация на марки. Ето защо тази проверка трябва да се извършва във всеки конкретен случай. Всъщност регистрацията на даден знак като марка зависи от специфични, приложими към фактическите обстоятелства на съответния случай критерии, целта на които е да се провери дали спрямо разглеждания знак не е приложимо някое основание за отказ (вж. в този смисъл решение от 10 март 2011 г., Agencja Wydawnicza Technopol/СХВП,
C‑51/10 P
,
EU:C:2011:139
, т.
—
и определение от 26 май 2016 г., Hewlett Packard Development Company/EUIPO,
C‑77/16 P
, непубликувано,
EU:C:2016:373
, т.
).
От тези принципи следва, че от една страна, когато апелативните състави решат да възприемат преценка, различна от приетата в изтъкнати пред тях предходни решения по подобни искания, те следва да мотивират изрично това отклонение от посочените решения (вж. в този смисъл решение от 28 юни 2018 г., EUIPO/Puma,
C‑564/16 P
,
EU:C:2018:509
, т.
). Такова задължение за мотивиране на отклонението от предходни решения обаче има по-малко значение, когато става въпрос за проверка, която зависи стриктно от заявената марка, отколкото когато става въпрос за фактически констатации, които не зависят от същата тази марка (вж. в този смисъл решение от 28 юни 2018 г., EUIPO/Puma,
C‑564/16 P
,
EU:C:2018:509
, т.
и
).
От друга страна, от цитираната в точка 34 по-горе съдебна практика следва също, че решенията за регистрацията на знак като марка на Европейския съюз, приети от апелативните състави по силата на Регламент 2017/1001, спадат към упражняването на обвързана компетентност, а не на оперативна самостоятелност, така че законосъобразността на решенията на тези апелативни състави трябва да се преценява само въз основа на този регламент, така както е тълкуван от съдилищата на Съюза (вж. решение от 6 септември 2018 г., Bundesverband Souvenir — Geschenke — Ehrenpreise/EUIPO,
C‑488/16 P
,
EU:C:2018:673
, т.
и цитираната съдебна практика). Следователно апелативните състави не са обвързани от предходни решения на EUIPO.
В случая, от една страна, следва да се посочи, че проверката на отличителния характер на заявената марка зависи стриктно от тази марка, а не от фактически констатации, изтъкнати от жалбоподателят. Следователно апелативният състав е могъл да се задоволи с това да посочи, че жалбоподателят не може да се позовава на предходни решения на EUIPO, за да обезсили извода, че заявената марка попада в основанието за отказ по член 7, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001. Освен това безспорно е, че апелативният състав във всички случаи изрично е посочил причината, поради която се е отклонил от разрешението, възприето в предходното решение, на което се позовава жалбоподателят. Всъщност той е посочил по същество, че разглежданите в това предходно решение стоки не са били свързани конкретно с кардиологията, така че за разлика от разглежданите в настоящото производство услуги, тези стоки не са имали „пряка и лесно разпознаваема връзка с човешкото сърце“.
От друга страна, жалбоподателят не може да оспори основателността на тези мотиви, без да постави под въпрос основателността на отказа да се регистрира заявената марка. Трябва да се посочи обаче, както следва от точки 21—32 по-горе, че апелативният състав правилно е приел, че заявената марка попада в основанието за отказ, изведено от нарушението на член 7, параграф 1 буква б) от Регламент 2017/1001.
От гореизложеното следва, че второто основание трябва да се отхвърли по същество, а следователно и жалбата в нейната цялост.
По съдебните разноски
Съгласно член 134, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане. Тъй като жалбоподателят е загубил делото, той трябва да бъде осъден да заплати съдебните разноски в съответствие с искането на EUIPO.

По изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (девети състав)
реши:

1)
Отхвърля жалбата.

2)
Осъжда Bayer Intellectual Property GmbH да заплати съдебните разноски.

Gervasoni
Kowalik-Bańczyk
Mac Eochaidh
Обявено в открито съдебно заседание в Люксембург на 14 февруари 2019 година.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.