CELEX: 62020CJ0283
Előzetes döntéshozatal
Közös kül‑ és biztonságpolitika (KKBP)
Az Európai Unió koszovói jogállamiság‑missziója (Eulex Kosovo)
2008/124/KKBP együttes fellépés
A 8. cikk (3) és (5) bekezdése, a 9. cikk (3) bekezdése és a 10. cikk (3) bekezdése
A misszió személyi állományával kapcsolatos munkáltatói minőség
A 16. cikk (5) bekezdése
Jogutódlás

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem az Európai Unió koszovói jogállamiság‑missziójáról szóló, 2008. február 4‑i 2008/124/KKBP tanácsi együttes fellépés (
HL 2008. L 42., 92. o.
) 8. cikke (3) és (5) bekezdésének, 9. cikke (3) bekezdésének és 10. cikke (3) bekezdésének értelmezésére vonatkozik.
E kérelem előterjesztésére a CO és társai, vagyis a 2008/124 együttes fellépés 1. cikkében említett, Eulex Kosovónak nevezett jogállamiság‑misszió (a továbbiakban: Eulex Kosovo) nemzetközi polgári személyi állományának 45 jelenlegi vagy korábbi tagja és a misszió vezetője, MJ, az Európai Bizottság, az Európai Külügyi Szolgálat (EKSZ), valamint az Európai Unió Tanácsa közötti, a felperesek munkafeltételeinek módosítására, valamint néhányuk esetében a munkaszerződésük meghosszabbításának elmaradására vonatkozó jogvita keretében került sor.
Jogi háttér
A 2008/124 együttes fellépés
A 2008/124 együttes fellépés „Misszió” című 1. cikkének (1) bekezdése kimondja:
„Az EU létrehozza az Európai Unió koszovói jogállamiság‑misszióját, az Eulex Kosovótt (a továbbiakban: Eulex Kosovo).”
Ezen együttes fellépés „Megbízatás” című 2. cikke értelmében:
„Az [Eulex Kosovo] segíti a koszovói intézményeket, igazságügyi hatóságokat és bűnüldöző szerveket a fenntarthatóság és elszámoltathatóság megteremtésére irányuló erőfeszítéseikben, továbbá a független, többnemzetiségű igazságügyi rendszer, valamint a többnemzetiségű rendőrségi és vámszervek továbbfejlesztésében és megerősítésében, biztosítva azt, hogy ezek az intézmények mentesek legyenek a politikai befolyástól, és megfeleljenek a nemzetközileg elismert normáknak és az európai legjobb gyakorlatoknak.
Az [Eulex Kosovo] – az Európai Bizottság támogatási programjaival teljeskörűen együttműködve – felügyelet, iránymutatás és tanácsadás révén hajtja végre megbízatását, bizonyos végrehajtási jogkörök fenntartásával.”
Az említett együttes fellépésnek „A misszióvezető” című 8. cikke a következőket írja elő:
„(1)   A misszióvezető vállalja a felelősséget a misszióért, és gyakorolja az [Eulex Kosovo] feletti helyszíni parancsnoklást és ellenőrzést.
[…]
(3)   A misszió vezetője – a polgári műveleti parancsnok utasításait követve – az [Eulex Kosovo] hatékony helyszíni tevékenysége érdekében utasításokat ad az [Eulex Kosovo] teljes személyzetének, beleértve a brüsszeli támogató elemet is, koordinálja a műveleteket és ellátja a napi irányítást.
[…]
(5)   A misszióvezető felel az [Eulex Kosovo] költségvetésének végrehajtásáért. A misszióvezető e célból szerződést ír alá a Bizottsággal.
[…]
(7)   A misszióvezető képviseli az [Eulex Kosovo]‑t a műveleti területen és biztosítja a misszió megfelelő láthatóságát.
[…]”
Ugyanezen együttes fellépés „Személyi állomány” című 9. cikke kimondja:
(1)   Az [Eulex Kosovo] személyi állománya létszámának és szakértelmének összhangban kell lennie a 2. cikkben meghatározott megbízatással, a 3. cikkben meghatározott feladatokkal és az [Eulex Kosovo] 6. cikkben meghatározott szervezeti felépítésével.
(2)   Az [Eulex Kosovo] személyi állományát elsősorban a tagállamok vagy az uniós intézmények rendelik ki. Minden tagállam vagy uniós intézmény maga viseli az általa kiküldött személyi állománnyal kapcsolatos költségeket, beleértve a kiküldetési helyre történő utazás, valamint az onnan történő elutazás költségeit, a fizetést, az orvosi ellátást és – a napidíjak, a nehézségi és kockázati pótlékok kivételével – a juttatásokat.
(3)   Az [Eulex Kosovo] – szükség esetén – szerződéses alapon nemzetközi és helyi személyzetet is toborozhat.
[…]”
A 2008/124 együttes fellépés „Az [Eulex Kosovo] személyi állományának jogállása” című 10. cikkének (3) bekezdése kimondja:
„A nemzetközi és helyi polgári személyzet alkalmazási feltételeit, valamint jogait és kötelezettségeit a misszióvezető és a személyzet tagja közötti szerződésben kell meghatározni.”
A 2014/349/KKBP határozattal módosított 2008/124 együttes fellépés
A 2008/124 együttes fellépést többek között a 2014. június 12‑i 2014/349/KKBP tanácsi határozat (
HL 2014. L 174., 42. o.
) módosította (a továbbiakban: módosított 2008/124 együttes fellépés), és 2016. június 14‑ig meghosszabbította.
A 2014/349 határozat (6) preambulumbekezdése értelmében:
„(6)
Az [Eulex Kosovo] végrehajtására olyan helyzetben kerül sor, amely rosszabbodhat és veszélyeztetheti az Unió külső tevékenységének a Szerződés 21. cikkében meghatározott célkitűzéseit.
A módosított 2008/124 együttes fellépés 15a. cikkének szövege a következő:
„Az [Eulex Kosovo] ezen együttes fellépés végrehajtása érdekében szolgáltatásokat és árukat szerezhet be, szerződéseket és igazgatási megállapodásokat köthet, személyzetet alkalmazhat, bankszámlát tarthat fenn, vagyoni eszközöket szerezhet és idegeníthet el, teljesítheti a fizetési kötelezettségeit, valamint eljárhat bíróság előtt.”
A módosított 2008/124 irányelv 16. cikkének (5) bekezdése kimondja:
„Az [Eulex Kosovo] felel a megbízatása végrehajtásából eredően 2014. június 15‑étől kezdődően felmerülő követelésekért és kötelezettségekért, azon követelések kivételével, amelyek a misszióvezető súlyos kötelességszegéséből erednek, és amelyekért a misszióvezető viseli a felelősséget.”
A módosított 2008/124 együttes fellépés 20. cikke értelmében:
„Ez az együttes fellépés elfogadásának napján lép hatályba.
Ez a határozat 2016. június 14‑én hatályát veszti. […]”
A 2014/349 határozat 2. cikkének megfelelően e határozat az elfogadásának napján, 2014. június 12‑én lépett hatályba.
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy az alapeljárás felperesei nemzetközi polgári személyzet tagjaként az Eulex Kosovo szolgálatában álltak vagy állnak, határozott időre szóló munkaszerződések alapján, amelyeket sorozatosan meghosszabbítottak. E szerződések a brüsszeli (Belgium) bíróságok joghatóságát előíró kikötést tartalmaznak. Egyes érintett szerződések esetében ezt a kikötést később felváltotta egy olyan kikötés, amely 2014 októberétől kezdődően az Európai Unió Bíróságának joghatóságát írta elő.
MJ 2013. február 1‑jétől 2014. október 14‑ig misszióvezetői pozíciót töltött be, amelynek feltételeit többek között a közte és az Európai Bizottság között 2013. február 1‑jén és június 7‑én létrejött szerződésekben határozták meg.
2012 tavaszán az Eulex Kosovón belüli különböző feladatok besorolásának módosítása az alapeljárás felperesei szerint munkaköri leírásuk módosításához és díjazásuk jelentős csökkenéséhez vezetett. E módosítást a munkaszerződések meghosszabbítása elmaradásának három „hulláma” követte, mégpedig 2013 tavasza és nyara között, 2014 őszén és 2016 őszén.
2013. augusztus 6‑án benyújtott keresetlevelükkel az alapeljárás egyes felperesei az EUMSZ 263. cikk alapján keresetet indítottak az Európai Unió Törvényszéke előtt a Bizottság, az EKSZ és az Eulex Kosovo ellen az MJ által misszióvezetői minőségében hozott, az e felperesek munkaszerződésének egy bizonyos időponton túli meghosszabbítását mellőző határozatok megsemmisítése iránt.
2014. szeptember 30‑iBitiqi és társai kontra Bizottság és társai végzésével (
T‑410/13
, nem tették közzé,
EU:T:2014:871
) a Törvényszék hatáskör hiánya miatt elutasította e keresetet azzal az indokkal, hogy a jogvita tárgyát képező jogviszony szerződéses jellegű volt, így a munkaszerződésekben szereplő azon kikötés hatálya alá tartozik, amely a brüsszeli bíróságok joghatóságát írta elő az e szerződésekből eredő vagy azzal kapcsolatos jogviták elbírálására.
2014. július 11‑én, július 14‑én és október 21‑én benyújtott keresetleveleikkel az alapeljárás felperesei keresetet indítottak a kérdést előterjesztő bíróság, a tribunal du travail francophone de Bruxelles (brüsszeli francia nyelvű munkaügyi bíróság, Belgium) előtt, vitatva a feladatköreik módosítását és/vagy a munkaszerződéseik meghosszabbításának elmaradását, valamint a rájuk többek között a társadalombiztosítás terén vonatkozó jogállást, továbbá kártérítést követelve.
E kereseteket eredetileg MJ‑vel mint misszióvezetővel, a Tanáccsal, a Bizottsággal és az EKSZ‑szel szemben nyújtották be. Az alapeljárás e négy alperese azonban azzal érvelt, hogy a módosított 2008/124 együttes fellépés értelmében ugyanezen módosított együttes fellépés 16. cikke (5) bekezdésének megfelelően kizárólag az Eulex Kosovo felel a megbízatása végrehajtásából eredő követelésekért és kötelezettségekért, mind a jövőre, mind a múltra vonatkozóan.
Válaszul az alapeljárás felperesei perbevonás iránti kérelmet terjesztettek elő, hogy az Eulex Kosovo belépjen a kérdést előterjesztő bíróság előtti eljárásba. Azonban e bíróság a perbevonás iránti kérelmek vizsgálatát elkülönítette az alapeljárás felperesei által az alapeljárás négy alperesével szemben előterjesztett elsődleges kérelmek által felvetett elfogadhatósági és eljárási kérdésektől.
2018. június 1‑jei közbenső ítéletében a kérdést előterjesztő bíróság megállapította, hogy MJ‑t a 2014. június 12‑én kezdődő időszak tekintetében el kell bocsátani a perből, mivel a 2014/349 határozatot ebben az időpontban fogadták el, következésképpen úgy kell tekinteni, hogy ezen időponttól kezdve MJ már nem a saját nevében, hanem kizárólag az Eulex Kosovo „képviselőjeként” jár el. A kérdést előterjesztő bíróság azt is megállapította, hogy a Tanácsot, a Bizottságot és az EKSZ‑t ezen időszak tekintetében el kell bocsátani a perből, mivel az Eulex Kosovo saját jogi személyiséggel és perképességgel rendelkezik, és az e misszió által végrehajtott cselekményekre a saját nevében került sor. A 2014. június 12‑ét megelőző időszakot illetően azonban a kérdést előterjesztő bíróság elrendelte a jogvita újbóli megnyitását annak érdekében, hogy lehetővé tegye a felek számára, hogy előterjesszék az MJ és elődei részére ezen időszak alatt misszióvezetőként adott megbízatás fennállására vonatkozó észrevételeiket.
A felek észrevételeinek meghallgatását követően a kérdést előterjesztő bíróság jelezte, hogy továbbra is kétségei vannak azzal kapcsolatban, hogy MJ a saját nevében vagy egy vagy több intézmény nevében járt‑e el.
E körülmények között a tribunal du travail francophone de Bruxelles (brüsszeli francia nyelvű munkaügyi bíróság, Belgium) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé:
„Úgy kell‑e értelmezni a [2008/124 együttes fellépés] – adott esetben minden más, esetlegesen releváns rendelkezéssel összefüggésben értelmezett – 8. cikkének (3) bekezdését és 10. cikkének (3) bekezdését, hogy azok a misszióvezetőt saját nevében és saját javára az [Eulex Kosovo] misszió szolgálatában a 2014. június 12‑ét megelőző időszakban foglalkoztatott nemzetközi polgári személyzet tekintetében munkáltatói minőséggel ruházzák fel, vagy pedig – figyelemmel különösen a [2008/124] együttes fellépés 8. cikkének (5) bekezdésére és 9. cikkének (3) bekezdésére – úgy, hogy azok munkáltatói minőséggel az Európai Uniót és/vagy az Európai Unió valamely intézményét ruházzák fel, például a [Bizottságot], az [EKSZ]‑t, a [Tanácsot] vagy bármely más intézményt, amelynek javára a misszióvezető eddig az időpontig megbízás, hatáskör‑átruházás vagy adott esetben meghatározandó bármely más képviseleti forma alapján eljárt?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
Az elfogadhatóságról
A Bizottság azt állítja, hogy a jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadhatatlan, mivel az alapügy elbírálása szempontjából irreleváns.
Egyrészt e kérelem olyan uniós jogi rendelkezésekre vonatkozik, amelyek a keresetlevelek e bírósághoz történő benyújtásakor már nem voltak hatályban. A módosított 2008/124 együttes fellépés 2014. június 12‑én hatályba lépett 16. cikkének (5) bekezdéséből ugyanis kitűnik, hogy 2014. június 15‑től a jogképességgel felruházott Eulex Kosovo felel a megbízatása végrehajtásából eredően felmerülő követelésekért és kötelezettségekért. Ezen túlmenően az alapeljárás felperesei ezen indokból, ugyanezen tényállás alapján párhuzamos eljárást indítottak ugyanazon nemzeti bíróság előtt az Eulex Kosovo ellen.
Másrészt a Bizottság a 2018. július 5‑iJenkinson kontra Tanács és társai ítélet (
C‑43/17 P
,
EU:C:2018:531
)
–
51.
pontja alapján megkérdőjelezi a kérdést előterjesztő bíróság által a 2014. június 12‑e előtti és utáni időszakok között különbségtételt.
E tekintetben azonban emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint kizárólag az alapügyben eljáró és a meghozandó bírósági határozatért felelős nemzeti bíróság feladata, hogy az ügy sajátosságaira tekintettel megítélje mind az előzetes döntéshozatalra utaló határozat szükségességét az ügydöntő határozat meghozatala szempontjából, mind a Bíróság elé terjesztett kérdések relevanciáját. Következésképpen, ha a feltett kérdések az uniós jog értelmezésére vonatkoznak, a Bíróság főszabály szerint köteles határozatot hozni (2021. július 15‑iThe Department for Communities in Northern Ireland ítélet,
C‑709/20
,
EU:C:2021:602
,
54.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Ebből következik, hogy az uniós jogra vonatkozó kérdések releváns voltát vélelmezni kell. A Bíróság csak akkor tagadhatja meg a nemzeti bíróságok által előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem elbírálását, ha az uniós jog kért értelmezése nyilvánvalóan nincs összefüggésben az alapügy tényállásával vagy tárgyával, ha a probléma hipotetikus jellegű, vagy ha nem állnak a Bíróság rendelkezésére azok a ténybeli és jogi elemek, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az elé terjesztett kérdésekre hasznos választ adhasson (2021. július 15‑iThe Department for Communities in Northern Ireland ítélet,
C‑709/20
,
EU:C:2021:602
,
55.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
A jelen ügyben meg kell állapítani, hogy az értelmezni kért rendelkezéseknek az alapeljárásra való állítólagos alkalmazhatatlansága nem tűnik ki nyilvánvalóan a Bíróság rendelkezésére álló iratokból. Közelebbről, az Eulex Kosovo ellen indított külön eljárási aktus léte nem tűnik úgy, mint amely alkalmas lenne annak bizonyítására, hogy a kérdést előterjesztő bíróságnak az említett rendelkezésekre vonatkozó kérdései nem valósak, vagy hogy azok értelmezése semmilyen összefüggésben nincs az alapeljárás tényállásával vagy tárgyával.
Kétségtelen, hogy a 2018. július 5‑iJenkinson kontra Tanács és társai ítélet (
C‑43/17 P
,
EU:C:2018:531
)
–
51.
pontjában a Bíróság kimondta, hogy a Törvényszéknek az Eulex Kosovóra beosztott személyi állomány tagja által kötött utolsó munkaszerződés átminősítése iránti kérelem elbírálására vonatkozó hatásköre magában foglalja, hogy a Törvényszék figyelembe vegye a személyi állomány e tagja által korábban kötött szerződéseket, még akkor is, ha a Törvényszék
ratione temporis
nem rendelkezett hatáskörrel e szerződések elbírálására. Ez a megoldás azonban nem teszi hipotetikussá a kérdést előterjesztő bíróság által feltett kérdést. Az említett kérdés ugyanis nem e bíróságnak az alapügy elbírálására vonatkozó
ratione temporis
hatáskörére, hanem az Eulex Kosovo misszió végrehajtásáért felelős, az alapeljárásban alperesi minőséggel rendelkező jogalany azonosítására vonatkozik.
A fenti megfontolásokra tekintettel meg kell állapítani, hogy az előterjesztett kérdés nem tekinthető irrelevánsnak az alapeljárás kimenetele szempontjából, ezért az elfogadható.
Az ügy érdeméről
Elöljáróban emlékeztetni kell arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a nemzeti bíróságok és a Bíróság között az EUMSZ 267. cikkel bevezetett együttműködési eljárás keretében a Bíróság feladata, hogy a nemzeti bíróságnak az előtte folyamatban lévő ügy eldöntéséhez hasznos választ adjon. Ennek érdekében adott esetben a Bíróságnak át kell fogalmaznia a feltett kérdéseket. A Bíróság további figyelembe vehet olyan uniós jogi szabályokat, amelyekre a nemzeti bíróság kérdéseiben nem hivatkozott (2019. december 5‑iCentraal Justitieel Incassobureau ítélet [A pénzbüntetések elismerése és végrehajtása],
C‑671/18
,
EU:C:2019:1054
,
26.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
A jelen ügyben egyrészt a Bíróság rendelkezésére álló iratokból kitűnik, hogy kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság az Eulex Kosovo misszió 2014. június 12‑e előtti végrehajtásáért felelős jogalanyt kívánja azonosítani, amely jogalanynak ebből következően az alapügy alperesének jogállásával kell rendelkeznie.
Másrészt meg kell állapítani, hogy alaki szempontból a kérdést előterjesztő bíróság azt kéri a Bíróságtól, hogy ne csupán a 2008/124 együttes fellépés 8. cikke (3) és (5) bekezdésének, 9. cikke (3) bekezdésének és 10. cikke (3) bekezdésének, hanem az azokkal összefüggésben értelmezett „minden egyéb esetlegesen releváns rendelkezésnek” az értelmezéséről is határozzon. Márpedig a módosított 2008/124 együttes fellépés 16. cikkének (5) bekezdése pontosítja, hogy 2014. június 15‑től az Eulex Kosovo felel a rábízott misszió végrehajtásából eredően felmerülő követelésekért és kötelezettségekért, azon követelések kivételével, amelyek a misszióvezető súlyos kötelességszegéséből erednek.
Következésképpen az előterjesztett kérdésre hasznos válasz adása érdekében meg kell állapítani, hogy kérdésével az előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a 2008/124 együttes fellépés 8. cikkének (3) és (5) bekezdését, 9. cikkének (3) bekezdését és 10. cikkének (3) bekezdését, valamint a módosított 2008/124 együttes fellépés 16. cikkének (5) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy azok a 2014. június 12‑e előtti időszakra vonatkozóan az Eulex Kosovo személyi állományának munkáltatójaként a saját nevében és saját érdekében eljáró misszióvezetőt és/vagy a Bizottságot, az EKSZ‑t, a Tanácsot vagy bármely más szervezetet jelölik ki.
A jelen ügyben a módosított 2008/124 együttes fellépés 16. cikke (5) bekezdésének hatályát illetően a kérdést előterjesztő bíróság úgy véli, hogy e rendelkezés időbeli hatályát illetően nem egyértelmű a helyzet, mivel a lényegét tekintve a „2014. június 15‑től” kifejezés értelmezhető úgy, hogy az arra az időpontra vonatkozik, amikor az Eulex Kosovo felelőssé vált a megbízatásának teljesítéséből eredő követelésekért és kötelezettségekért, ideértve a korábban elkövetett cselekményekből eredő követeléseket és kötelezettségeket is, vagy pedig úgy, hogy az Eulex Kosovót csak az ettől az időponttól keletkező jogi helyzetekért terheli felelősség.
A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint valamely uniós jogi rendelkezés értelmezéséhez nemcsak annak szövegét, hanem szövegkörnyezetét, és annak a szabályozásnak a célkitűzéseit is figyelembe kell venni, amelynek az részét képezi (lásd ebben az értelemben: 2021. április 29‑iX ítélet [Európai elfogatóparancs – Ne bis in idem],
C‑665/20 PPU
,
EU:C:2021:339
,
69.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
A módosított 2008/124 együttes fellépés 16. cikke (5) bekezdésének szövegét illetően, az úgy rendelkezik, hogy az Eulex Kosovo felel a megbízatása végrehajtásából eredően 2014. június 15‑től kezdődően felmerülő követelésekért és kötelezettségekért, azon követelések kivételével, amelyek a misszióvezető súlyos kötelességszegéséből erednek, és amelyekért a misszióvezető viseli a felelősséget.
Ebből következik, hogy e rendelkezés annak pontosítására irányul, hogy ki felel az Eulex Kosovóra bízott misszió végrehajtásából eredően felmerülő követelésekért és kötelezettségekért, ami azt jelenti, hogy nem annak meghatározására irányul, hogy 2014. június 15‑től kit kell az e misszió körébe tartozó cselekmények elkövetőjének tekinteni, hanem azt, hogy ugyanezen időponttól kezdve ki felelős azokért.
Következésképpen a „2014. június 15‑től” kifejezést úgy kell érteni, hogy az nem azt az időpontot jelöli, ameddig az esetleges aktusoknak, kötelezettségeknek vagy követeléseknek meg kellett valósulniuk vagy létre kellett jönniük ahhoz, hogy az Eulex Kosovo felelősségi körébe tartozzanak, hanem azt az időpontot, amelytől kezdve úgy kell tekinteni, hogy ez utóbbi felelős a rábízott misszió végrehajtása során keletkezett vagy a jövőben keletkező minden kárért és kötelezettségért, következésképpen pedig úgy, hogy az Eulex Kosovo ezen időponttól kezdve a jogok és kötelezettségek tekintetében a jogutódja azon személynek vagy személyeknek, aki(k) korábban felelős(ek) volt(ak) e misszió végrehajtásáért, azon kötelezettségek kivételével, amelyek a misszióvezető súlyos kötelességszegéséből erednek, és amelyekért a misszióvezető viseli a felelősséget.
Ezt az értelmezést megerősítik mind azon összefüggések, amelybe a módosított 2008/124 együttes fellépés 16. cikkének (5) bekezdése illeszkedik, mind pedig az e szabályozás által követett célok.
Ami e rendelkezés összefüggéseit illeti, meg kell állapítani, hogy a módosított 2008/124 együttes fellépés 15a. cikkének 2014. június 12‑i hatálybalépését követően az Eulex Kosovót feljogosították arra, hogy az ezen együttes fellépés végrehajtásához szükséges mértékben szolgáltatásokat és árukat szerezzen be, szerződéseket és közigazgatási megállapodásokat kössön, személyzetet alkalmazzon, bankszámlát tartson fenn, vagyoni eszközöket szerezzen be és idegenítsen el, teljesítse a fizetési kötelezettségeit, valamint bíróság előtt eljárjon.
Ebből a módosított 2008/124 együttes fellépés 15a. cikke által az Eulex Kosovóra ruházott jogképességből – amely magában foglalja a bírósági eljárásokban való részvétel lehetőségét is – az következik, hogy e jogalany már 2014. június 15. előtt felelős volt a rábízott misszió végrehajtásáért. Ilyen körülmények között e módosított együttes fellépés 16. cikkének (5) bekezdését nem lehet úgy értelmezni, hogy az említett együttes fellépés által az Eulex Kosovóra rótt felelősség kizárólag a 2014. június 15. után megvalósult vagy keletkezett aktusokra, kötelezettségekre vagy követelésekre vonatkozik.
Ami a módosított 2008/124 együttes fellépés céljait illeti, a 2014/349 határozat (6) preambulumbekezdéséből kitűnik, hogy e határozat elfogadására olyan helyzettel való szembenézés céljából került sor, amely rosszabbodhat és veszélyeztetheti az Unió külső tevékenységének a Szerződés 21. cikkében meghatározott célkitűzéseit. A jelen ítéletben adott értelmezés, amely szerint a módosított 2008/124 együttes fellépés 16. cikkének (5) bekezdése alapján az Eulex Kosovo a jogok és kötelezettségek tekintetben a jogutódjává vált a misszió végrehajtásáért korábban felelős személynek vagy személyeknek, összhangban áll a 2014/349 határozatnak az Eulex Kosovóra bízott misszió megerősítésére irányuló célkitűzésével.
A fentiekre tekintettel a módosított 2008/124 együttes fellépés 16. cikkének (5) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az 2014. június 15‑től az Eulex Kosovóra szállítja át főszabály szerint a felelősséget a megbízatásának végrehajtása során keletkezett vagy a jövőben keletkező minden követelésért és kötelezettségért, következésképpen pedig úgy, hogy az Eulex Kosovo ezen időponttól kezdve a jogok és kötelezettségek tekintetében a jogutódja azon személynek vagy személyeknek, aki(k) korábban felelős(ek) volt(ak) e misszió végrehajtásáért, ideértve a folyamatban lévő peres eljárásokat.
Következésképpen az előterjesztett kérdésre azt a választ kell adni, hogy a módosított 2008/124 együttes fellépés 16. cikkének (5) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az 2014. június 15‑től az Eulex Kosovót jelöli ki a rábízott misszió felelősének, és ebből következően az annak végrehajtásából eredő következményekkel kapcsolatos bármely kereset alperesének, függetlenül attól a körülménytől, hogy az ilyen kereset alapjául szolgáló tényállás 2014. június 12‑e, vagyis a 2014/349 határozat hatálybalépése előtt valósult meg.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (ötödik tanács) a következőképpen határozott:

A 2014. június 12‑i 2014/349/KKBP tanácsi határozattal módosított, az Európai Unió koszovói jogállamiság‑missziójáról szóló, 2008. február 4‑i 2008/124/KKBP tanácsi együttes fellépés 16. cikkének (5) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az 2014. június 15‑től az Európai Unió koszovói jogállamiság‑misszióját jelöli ki a rábízott misszió felelősének, és ebből következően az annak végrehajtásából eredő következményekkel kapcsolatos bármely kereset alperesének, függetlenül attól a körülménytől, hogy az ilyen kereset alapjául szolgáló tényállás 2014. június 12‑e, vagyis a 2014/349 határozat hatálybalépése előtt valósult meg.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: francia.