CELEX: 62017CJ0313
Odvolanie
Článok 86 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu
Prípustnosť
Konanie o úprave žaloby
Potreba upraviť dôvody a tvrdenia
Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrskej arabskej republike
Zoznam osôb, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov
Zahrnutie mena žalobcu

Svojím odvolaním sa George Haswani domáha zrušenia rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 22. marca 2017, Haswani/Rada (T‑231/15, neuverejnený, ďalej len „napadnutý rozsudok“,
EU:T:2017:200
), v rozsahu, v akom zamietol ako neprípustný jeho návrh na zrušenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (
Ú. v. EÚ L 141, 2016, s. 125
), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2016/840 z 27. mája 2016, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (
Ú. v. EÚ L 141, 2016, s. 30
) (ďalej len spoločne „akty z 27. mája 2016“).
Právny rámec
Článok 86 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu vo svojom znení uplatniteľnom na spor v prvostupňovom konaní (ďalej len „Rokovací poriadok Všeobecného súdu“), nazvaný „Úprava žaloby“, znie:
„1.   Ak je akt, ktorého zrušenie sa navrhuje, nahradený alebo zmenený iným aktom s rovnakým predmetom, žalobca môže pred skončením ústnej časti konania alebo pred rozhodnutím Všeobecného súdu, že vec prejedná bez ústnej časti konania, upraviť žalobu tak, aby prihliadala na túto novú okolnosť.
2.   Úprava žaloby sa musí vykonať samostatným podaním a v lehote podľa článku 263 šiesteho odseku ZFEÚ, v ktorej možno podať návrh na zrušenie aktu, ktorý odôvodňuje úpravu žaloby.
3.   Návrh na úpravu obsahuje:
a)
upravené návrhy;
b)
v prípade potreby upravené dôvody a tvrdenia;
c)
v prípade potreby dôkazy a návrhy dôkazov súvisiace s úpravou návrhov.
4.   K návrhu na úpravu sa priloží akt, ktorý odôvodňuje úpravu žaloby. Ak sa tento akt nepriloží, tajomník určí žalobcovi primeranú lehotu na účely jeho predloženia. Ak v určenej lehote nedôjde k odstráneniu nedostatkov, Všeobecný súd rozhodne, či má nesplnenie tejto požiadavky za následok neprípustnosť návrhu na úpravu žaloby.
5.   Bez toho, aby bolo dotknuté rozhodnutie Všeobecného súdu o prípustnosti návrhu na úpravu žaloby, predseda určí žalovanému lehotu na vyjadrenie sa k návrhu na úpravu.
…“
Okolnosti predchádzajúce sporu, konanie na Všeobecnom súde a napadnutý rozsudok
Odvolateľ je podnikateľ sýrskej štátnej príslušnosti, zakladateľ a spolumajiteľ ropnej a plynárenskej spoločnosti HESCO.
Dvoma aktmi zo 6. marca 2015 bolo jeho meno pridané do zoznamu v prílohe I k rozhodnutiu Rady 2013/255/SZBP z 31. mája 2013 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (
Ú. v. EÚ L 147, 2013, s. 14
), ako aj do zoznamu v prílohe II nariadenia Rady (EÚ) č. 36/2012 z 18. januára 2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 442/2011 (
Ú. v. EÚ L 16, 2012, s. 1
), z nasledujúcich dôvodov:
„Popredný sýrsky podnikateľ, spolumajiteľ spoločnosti HESCO Engineering and Construction Company, významnej strojárskej a stavebnej spoločnosti v Sýrii. Má blízke vzťahy so sýrskym režimom.
George Haswani podporuje a využíva režim ako sprostredkovateľ pri transakciách týkajúcich sa nákupu ropy od ISIL pre sýrsky režim.
Taktiež profituje z výhod, ktoré dostáva, najmä zo zmluvy, ktorú uzavrel (ako subdodávateľ) so spoločnosťou Stroytransgaz, významnou ruskou ropnou spoločnosťou.“
Dňa 5. mája 2015 podal odvolateľ na Všeobecnom súde žalobu na zrušenie aktov zo 6. marca 2015.
Rada 28. mája 2015 prijala rozhodnutie (SZBP) 2015/837, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255 (
Ú. v. EÚ L 132, 2015, s. 82
), ktoré predĺžilo do 1. júna 2016 rozhodnutie 2013/255 a zmenilo prílohu I tohto rozhodnutia. V ten istý deň Rada tiež prijala vykonávacie nariadenie (EÚ) 2015/828, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 36/2012 (
Ú. v. EÚ L 132, 2015, s. 3
), ktorým sa mení príloha II tohto nariadenia č. 36/2012.
Vyjadrením doručeným do kancelárie Všeobecného súdu 23. júna 2015 odvolateľ upravil žalobu s cieľom dosiahnuť tiež zrušenie rozhodnutia 2015/837 a vykonávacieho nariadenia 2015/828.
Rada 12. októbra 2015 prijala na jednej strane rozhodnutie (SZBP) 2015/1836, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255 (
Ú. v. EÚ L 266, 2015, s. 75
), a na druhej strane nariadenie Rady (EÚ) 2015/1828, ktorým sa mení nariadenie č. 36/2012 (
Ú. v. EÚ L 266, 2015, s. 1
), meniace prílohu II tohto nariadenia (ďalej len „akty z 12. októbra 2015“).
Zmeny sa týkali najmä kritérií zaradenia do pripojených zoznamov, pokiaľ ide o článok 28 ods. 2 rozhodnutia 2013/255 a článok 15 ods. 1a nariadenia č. 36/2012. Osobitne kritériá zodpovednosti za represiu alebo vzťahy s režimom boli doplnené o zoznam osôb v siedmich kategóriách vrátane kategórie „popredných podnikateľov a podnikateliek vyvíjajúcich činnosť v Sýrii“.
Listom z 29. apríla 2016 oznámila Rada odvolateľovi úmysel ponechať jeho meno na príslušných zoznamoch a zmenu odôvodnenia vo vzťahu k jeho osobe. Odvolateľ odpovedal Rade prostredníctvom svojho advokáta listom z 12. mája 2016.
Aktmi z 27. mája 2016 Rada zapísala meno odvolateľa do príloh uvedených aktov z nasledujúcich dôvodov:
„Popredný podnikateľ pôsobiaci v Sýrii, ktorý má podiely a/alebo vykonáva činnosť v sektoroch strojárstva, stavebníctva, ropy a zemného plynu. Vlastní podiely a/alebo má podstatný vplyv vo viacerých spoločnostiach a subjektoch v Sýrii, najmä v HESCO Engineering and Construction Company, významnej strojárskej a stavebnej spoločnosti.
George Haswani má blízke vzťahy so sýrskym režimom. Pôsobí ako sprostredkovateľ pri nákupe ropy od ISIL pre sýrsky režim, a tak poskytuje sýrskemu režimu podporu a má z neho prospech. Režim mu poskytuje priaznivé zaobchádzanie, z čoho čerpá rôzne výhody, napríklad kontrakt (ako subdodávateľ) so Stroytransgaz, jednou z hlavných ruských ropných spoločností.“
Odvolateľ vyjadrením podaným do kancelárie Všeobecného súdu 7. júla 2016 upravil žalobu s cieľom dosiahnuť tiež zrušenie aktov z 27. mája 2016 (ďalej len „druhý návrh na úpravu“).
Listom z 22. júla 2016 predložila Rada svoje pripomienky k druhému návrhu na úpravu, keďže ho považovala za neúplný a nepresný.
V napadnutom rozsudku Všeobecný súd najmä zamietol ako neprípustný druhý návrh na úpravu žaloby z dôvodu, že v tomto druhom návrhu mal žalobca uviesť upravené dôvody a tvrdenia na podporu návrhov na zrušenie v zmysle článku 86 ods. 4 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.
Všeobecný súd tak v bodoch 41 až 47 tohto rozsudku rozhodol, že vzhľadom na to, že sa zmenil právny rámec týkajúci sa reštriktívnych opatrení alebo kritérií na zaradenie do zoznamov, bolo úlohou odvolateľa upraviť svoje dôvody a tvrdenia na účely zohľadnenia tejto situácie a že v predmetnej veci táto požiadavka nebola splnená, pretože druhý návrh na úpravu žiadal rozšírenie návrhov žaloby bez toho, aby poskytol ďalšie vysvetlenie alebo nový skutkový a právny základ zohľadňujúci vývoj uplatniteľného právneho rámca, najmä zavedenie nových kritérií zápisu.
Návrhy účastníkov konania pred Súdnym dvorom
Pán Haswani navrhuje, aby Súdny dvor:
–
zrušil napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom vyhlásil druhý návrh na úpravu za neprípustný,
–
v dôsledku toho nariadil výmaz mena „George Haswani“ z príloh pripojených k aktom z 27. mája 2016,
–
zrušil akty z 12. októbra 2015,
–
uložil Rade Európskej únie povinnosť zaplatiť sumu 700000 eur ako náhradu škody za všetky spôsobené ujmy,
–
uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania pred Súdnym dvorom a všetky trovy konania pred Všeobecným súdom.
Rada navrhuje, aby Súdny dvor:
–
zamietol odvolanie,
–
uložil odvolateľovi povinnosť nahradiť trovy konania.
Podľa článku 172 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora Európska komisia, ako vedľajší účastník v prvostupňovom konaní, podala svoje vyjadrenie, v ktorom potvrdila závery Rady a navrhla Súdnemu dvoru, aby zamietol odvolanie ako celok a uložil odvolateľovi povinnosť nahradiť trovy konania.
O odvolaní
Vo svojich dôvodoch, ktoré treba preskúmať spoločne, pán Haswani v podstate uvádza, že Všeobecný súd sa tým, že vyhlásil za neprípustný druhý návrh na úpravu z dôvodov uvedených v bode 15 predmetného rozsudku, dopustil vo svojom rozsudku trojitého nesprávneho právneho posúdenia.
Argumentácia účastníkov konania
Pán Haswani Všeobecnému súdu vytýka prvé nesprávne právne posúdenie v rozsahu, v akom porušil článok 86 ods. 4 a 5 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu. Z týchto ustanovení vyplýva, že ak žalobca nepripojí k svojmu návrhu kópiu aktu, ktorý odôvodňuje navrhovanú úpravu žaloby, tajomník Všeobecného súdu ho musí výslovne vyzvať na odstránenie jeho nedostatkov vo vopred určenej lehote, v opačnom prípade ho Všeobecný súd nemôže zamietnuť ako neprípustný. V dôsledku toho ak nepredloženie aktu odôvodňujúceho úpravu žaloby nemá za následok
ex offo
neprípustnosť návrhu na úpravu, o to viac by to malo platiť v prípade nepredloženia upravených dôvodov.
Napadnutý rozsudok obsahuje druhé nesprávne právne posúdenie v rozsahu, v akom Všeobecný súd dospel k záveru, že mohol zamietnuť ako neprípustné návrhy druhého návrhu žalobcu na úpravu bez preskúmania, či mu tajomník adresoval výzvu na odstránenie nedostatkov.
Tretie nesprávne právne posúdenie, ktorého sa dopustil Všeobecný súd, sa vzťahuje na porušenie časti vety „v prípade potreby“ uvedenej v článku 86 ods. 3 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, z ktorej vyplýva, že predloženie upravených dôvodov a tvrdení nebolo nevyhnutné, keďže kritériá zaradenia do zoznamov sa zmenili medzi pôvodne napadnutými aktmi a aktmi doplnenými k žalobe návrhom na úpravu.
V tomto ohľade hoci nespochybňuje, že akty z 12. októbra 2015 rozšírili počet osôb, ktoré môžu byť predmetom reštriktívnych opatrení, pán Haswani považuje za „flagrantné“, že okrem drobných formulačných rozdielov sú dôvody opatrení prijatých proti jeho osobe v priebehu roka 2016 v podstate rovnaké ako dôvody opatrení prijatých v priebehu roka 2015. Samotný Všeobecný súd sa pritom domnieval, že tieto dôvody neboli podporené, keďže žiadny dokument poskytnutý Radou nemal dostatočne preukaznú hodnotu, či už ide o nepresné novinové články alebo o výňatky z internetových stránok. Pán Haswani sa tiež domnieva, že nemohol mať povinnosť predložiť upravené dôvody pod hrozbou neprípustnosti návrhu na úpravu, pretože by to bolo „nadbytočné“.
Rada má pochybnosti týkajúce sa prípustnosti odvolania, ktoré dostatočne nespresňuje porušené ustanovenia práva Únie a zastáva názor, že druhé uvádzané nesprávne právne posúdenie nie je dostatočne podopreté dôkazmi.
Navyše sa Rada domnieva, že odvolanie je zjavne nedôvodné. Pripomína tvrdenia, ktoré úspešne uplatnila v priebehu prvostupňového konania vo svojej námietke neprípustnosti druhého návrhu na úpravu.
Tieto tvrdenia spočívajú v tom, že sa požiadavky uložené pre dôvody žaloby, ktorá musí obsahovať pod hrozbou neprípustnosti stručné zhrnutie uvedených dôvodov v zmysle článku 76 písm. d) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, zovšeobecnenia na návrh na úpravu.
Táto inštitúcia sa domnieva, že rozhodnutie o tomto dotknutom návrhu na úpravu zodpovedá ustálenej praxi Všeobecného súdu, ktorý už rovnakým spôsobom zamietol iný návrh na úpravu (rozsudok z 28. januára 2016, Kljujev/Rada,
T‑341/14
,
EU:T:2016:47
, body
až
).
Rada, ktorá sa opiera o návrhy generálneho advokáta vo veci, ktorá viedla k rozsudku z 9. novembra 2017, HX/Rada (
C‑423/16 P
,
EU:C:2017:848
, bod
), sa domnieva, že pravidlo vyplývajúce z časti vety „v prípade potreby“ uvedenej v článku 86 ods. 3 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu sa má uplatňovať z prípadu na prípad, a vyžaduje vecné posúdenie nevyhnutnosti predložiť upravené dôvody a tvrdenia Všeobecným súdom. Tento výklad vyplýva z toho, že formálne požiadavky, ako sú tie uvedené v článku 86 ods. 3 písm. b) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, majú za cieľ zabezpečiť kontradiktórnosť konania a umožniť Všeobecnému súdu rozhodnúť na základe dostatku informácií a nie sú „samoúčelné“. Všeobecný súd má v tomto ohľade k dispozícii určitý priestor na voľnú úvahu.
Komisia vstúpila do konania ako vedľajší účastník konania na podporu písomných pripomienok predložených Radou rovnakým typom argumentácie. Poukazuje najmä na „veľmi neúplnú“ povahu druhého návrhu na úpravu. Podľa nej ak je návrh „v takejto miere neúplný“, nič nebráni Všeobecnému súdu vyhlásiť za neprípustný návrh na úpravu, ktorého dôvodnosť ani nemôže posúdiť.
Posúdenie Súdnym dvorom
Na úvod treba odmietnuť námietky formulované Radou a Komisiou, pokiaľ ide o prípustnosť tohto odvolania. Z neho totiž jasne vyplýva, že svojimi odvolacími dôvodmi odvolateľ vytýka Všeobecnému súdu nedodržanie článku 86 ods. 4 a 5 svojho rokovacieho poriadku, keď v bodoch 39 až 47 napadnutého rozsudku rozhodol, že druhý návrh na úpravu musí byť zamietnutý ako neprípustný z dôvodu, že neobsahoval upravené dôvody a tvrdenia. Tieto dôvody tak nastoľujú právnu otázku, ktorá môže byť predložená Súdnemu dvoru na preskúmanie odvolania.
Treba pripomenúť, že článok 86 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu upravuje podmienky, za ktorých žalobca môže odchylne od zásady nemennosti návrhov upraviť svoju žalobu, ak akt, ktorého zrušenie sa žiada na Všeobecnom súde, je nahradený alebo zmenený iným aktom s rovnakým predmetom (pozri najmä rozsudok z 9. novembra 2017, HX/Rada,
C‑423/16 P
,
EU:C:2017:848
, bod
).
Osobitne z odseku 3 písm. b) tohto článku 86 vyplýva, že návrh na úpravu žaloby obsahuje v prípade potreby upravené dôvody a tvrdenia vzhľadom na tie, ktoré boli uvedené v žalobe.
Použitie časti vety „v prípade potreby“ v znení tohto ustanovenia jednoznačne znamená, že návrh na úpravu žaloby má obsahovať samotné upravené dôvody a tvrdenia iba vtedy, ak sa to ukáže ako nevyhnutné.
Tento záver je pochopiteľný z hľadiska účelu článku 86 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.
V tejto súvislosti Súdny dvor už rozhodol, že hoci je úplne odôvodnené stanoviť na úpravu žaloby určité formálne požiadavky, tieto požiadavky nie sú samoúčelné a naopak ich cieľom je zabezpečiť kontradiktórnosť konania a riadny výkon spravodlivosti (rozsudok z 9. novembra 2017, HX/Rada,
C‑423/16 P
,
EU:C:2017:848
, bod
).
Ako uviedol generálny advokát v bode 61 svojich návrhov, bolo by v rozpore s riadnym výkonom spravodlivosti a so zásadou hospodárnosti konania vyžadovať, aby žalobca, ktorý upravil svoje návrhy, zopakoval vo svojom návrhu na úpravu žaloby rovnaké dôvody a tvrdenia, ako boli tie, ktoré uviedol na podporu svojich návrhov proti pôvodne napadnutému aktu.
Ak teda neskorší akt napadnutý prostredníctvom úpravy žaloby je v podstate rovnaký ako pôvodne napadnutý akt alebo ak sa od neho odlišuje iba čisto formálnymi rozdielmi, nemožno vylúčiť, že žalobca tým, že neuviedol vo svojom návrhu na úpravu samotné upravené dôvody a tvrdenia, mal v úmysle implicitne, ale nevyhnutne odkázať na dôvody a tvrdenia svojej žaloby.
V takom prípade je v rámci preskúmania prípustnosti návrhu na úpravu žaloby úlohou Všeobecného súdu overiť, či akt napadnutý prostredníctvom úpravy žaloby predstavuje vo vzťahu k aktu napadnutému žalobou natoľko podstatné rozdiely, že je nevyhnutné upraviť dôvody a tvrdenia uvedené na podporu žaloby.
Ak po tomto preskúmaní Všeobecný súd dospeje k záveru, že žalobca nesprávne neuviedol v návrhu na úpravu žaloby samotné upravené dôvody a tvrdenia, je na rozdiel od toho, čo tvrdí pán Haswani, oprávnený na základe článku 86 ods. 6 svojho rokovacieho poriadku vyhlásiť neprípustnosť tohto návrhu pre nesplnenie formálneho pravidla stanoveného v odseku 3 písm. b) tohto článku, rovnako ako pre akékoľvek iné nedodržanie pravidla stanoveného v tomto článku.
V rámci tohto preskúmania Všeobecný súd nie je povinný vopred vyzvať žalobcu, aby odstránil nedostatok nepredloženia upravených dôvodov a tvrdení. Ako totiž uviedol generálny advokát v bodoch 48 až 57 svojich návrhov, povinnosť posúdiť nevyhnutnosť úpravy dôvodov a tvrdení žaloby prislúcha žalobcovi, ktorý má procesnú iniciatívu a určuje predmet konania najmä prostredníctvom svojich návrhov a dôvodov, ktoré predkladá tak v rámci návrhu na úpravu, ako aj v rámci žaloby (pozri analogicky rozsudok zo 14. novembra 2017, British Airways/Komisia,
C‑122/16 P
,
EU:C:2017:861
, body
a
).
V tomto ohľade treba pripomenúť, že hoci rozsudkom z 9. novembra 2017, HX/Rada (
C‑423/16 P
,
EU:C:2017:848
, body
až
), Súdny dvor vytkol Všeobecnému súdu, že vopred neumožnil žalobcovi odstrániť nedostatky návrhu na úpravu z dôvodu nepredloženia samostatného podania vyžadovaného v článku 86 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, bolo to tak vzhľadom na osobitné okolnosti danej veci, konkrétne nejasnosť jazykovej verzie Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu zodpovedajúcej jazyku konania zvolenému žalobcom.
Vo veci, ktorá viedla k rozsudku napadnutému v rámci tohto odvolania, na podporu záveru, že pán Haswani mal pripojiť k svojmu návrhu na úpravu žaloby upravené dôvody a tvrdenia, Všeobecný súd v bodoch 41 až 47 svojho rozsudku iba uviedol, že právny rámec reštriktívnych opatrení, konkrétne dôvody zaradenia dotknutých osôb do dotknutých zoznamov, sa od podania pôvodnej žaloby zmenil a že napadnuté akty v druhom návrhu na úpravu najmä zohľadnili túto zmenu bez toho, aby skúmal, či existoval podstatný rozdiel medzi jednotlivými dôvodmi prijatými proti pánovi Haswanimu v aktoch napadnutých žalobou, a to aktmi zo 6. marca 2015 a vykonávacím nariadením 2015/828, a dôvodmi prijatými proti pánovi Haswanimu v aktoch napadnutých v druhom návrhu na úpravu, a to aktmi z 27. mája 2016, vo svetle aktov z 12. októbra 2015.
Všeobecný súd tým nevykonal overenie uvedené v bode 38 tohto rozsudku.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že bod 1 výroku napadnutého rozsudku musí byť zrušený.
O žalobe pred Všeobecným súdom
Podľa článku 61 prvého odseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie ak Súdny dvor zruší rozhodnutie Všeobecného súdu, môže vydať konečný rozsudok sám, ak to stav konania dovoľuje, alebo môže vec vrátiť na rozhodnutie Všeobecného súdu.
Keďže Všeobecný súd zamietol ako neprípustný druhý návrh na úpravu žaloby bez toho, aby vykonal overenie uvedené v bode 38 tohto rozsudku a ani nevypočul účastníkov konania v tomto ohľade, Súdny dvor zastáva názor, že stav konania mu nedovoľuje rozhodnúť.
O trovách
Keďže vec sa vracia Všeobecnému súdu, o trovách konania sa rozhodne neskôr.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (prvá komora) rozhodol takto:

1.
Bod 1 výroku rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 22. marca 2017, Haswani/Rada (
T‑231/15
, neuverejnený,
EU:T:2017:200
), sa zrušuje.

2.
Vec sa vracia Všeobecnému súdu Európskej únie.

3.
O trovách konania sa rozhodne neskôr.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: francúzština.