CELEX: 62021CJ0051
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
Maisto produktus reglamentuojantys teisės aktai
Reglamentas (EB) Nr. 2073/2005
Maisto produktams taikomi mikrobiologiniai kriterijai
3 straipsnio 1 dalis
Maisto tvarkymo subjektų pareigos
I priedas
1 skyriaus 1.2 punktas
Listeria monocytogenes ribinės vertės žuvininkystės produktuose prieš pateikiant juos į rinką ir po pateikimo į rinką
Reglamentas (EB) Nr. 178/2002
14 straipsnio 8 dalis
Oficiali produkto kontrolė pateikimo į rinką etape
Apimtis

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2005 m. lapkričio 15 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2073/2005 dėl maisto produktų mikrobiologinių kriterijų (
OL L 338, 2005, p. 1
; klaidų ištaisymas
OL L 174, 2010, p. 54
), iš dalies pakeisto 2019 m. vasario 7 d. Komisijos reglamentu (ES) 2019/229 (
OL L 37, 2019, p. 106
) (toliau – Reglamentas Nr. 2073/2005), 3 straipsnio 1 dalies ir I priedo 1 skyriaus 1.2 punkto išaiškinimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant
Aktsiaselts M.V.WOOL
(toliau – MVWOOL), maisto produktų iš žuvies gamintojos, ir
Põllumajandus- ja Toiduamet
(Žemės ūkio ir maisto tarnyba, Estija) (toliau – Estijos valdžios institucija) ginčą dėl dviejų MVWOOL skirtų šios valdžios institucijos sprendimų, priimtų šios įmonės rinkai pateiktuose maisto produktuose aptikus bakterijų
Listeria monocytogenes
, teisėtumo.
Teisinis pagrindas
Reglamentas (EB) Nr. 178/2002
2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 178/2002, nustatančio maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiančio Europos maisto saugos tarnybą ir nustatančio su maisto saugos klausimais susijusias procedūras (
OL L 31, 2002, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 463), 3 straipsnio „Kiti apibrėžimai“ 8 punkte nustatyta:
„Šiame reglamente:
<…>
8)
„pateikimas į rinką“ – tai maisto arba pašarų laikymas pardavimui, įskaitant siūlymą parduoti arba kurį nors kitą jo perdavimo būdą, nemokamai ar už pinigus, ir pats pardavimas, paskirstymas bei kitos jo perdavimo formos;
<…>“
Šio reglamento 14 straipsnio „Maisto saugos reikalavimai“ 8 dalyje nustatyta:
„Tai, kad maisto produktas atitinka jam taikomas konkrečias nuostatas, kompetentingoms institucijoms nedraudžia imtis atitinkamų jo pateikimą į rinką ribojančių priemonių arba reikalauti pašalinti jį iš rinkos, jei yra pagrindo įtarti, kad, nepaisant minėto atitikimo, šis maistas yra nesveikas.“
Reglamentas Nr. 2073/2005
Reglamento Nr. 2073/2005 1 ir 3 konstatuojamosiose dalyse nustatyta:
„(1)
Aukšto lygio žmonių [ir gyvūnų] sveikatos apsauga yra vienas iš svarbiausių maistui skirtų teisės aktų tikslų, nustatytų [Reglamente Nr. 178/2002]. <…>
(2)
Maisto produktuose neturėtų būti tiek mikroorganizmų arba jų toksinų arba metabolitų, kad jie keltų nepriimtiną riziką žmonių sveikatai.
(3)
<…> Maisto verslo operatoriai privalo pašalinti nesaugų maistą iš rinkos. Siekiant prisidėti prie visuomenės sveikatos apsaugos ir išvengti skirtingo interpretavimo tikslinga nustatyti suderintus maisto priimtinumui taikomus saugos kriterijus, visų pirma tam tikrų patogeninių mikroorganizmų buvimo maiste kriterijus.“
Reglamento Nr. 2073/2005 1 straipsnio „Objektas ir sritis“ 1 dalyje numatyta:
„Šiame reglamente nustatyti tam tikrų mikroorganizmų mikrobiologiniai kriterijai ir įgyvendinimo taisyklės, kurių įgyvendindami <…> bendrąsias ir specialiąsias higienos priemones turi laikytis maisto verslo operatoriai. <…> kompetentinga institucija patikrina, ar laikomasi taisyklių ir kriterijų, nustatytų šiame reglamente, nepažeidžiant kompetentingos institucijos teisės imti kitus mėginius ir atlikti kitus tyrimus, siekiant nustatyti ir įvertinti kitus mikroorganizmus, jų toksinus arba metabolitus tiek tada, kai tikrinami procesai kilus įtarimams, jog maistas nesaugus, tiek rizikos analizės kontekste.
<…>“
To reglamento 2 straipsnyje pateiktos tokios apibrėžtys:
„<…>
b)
„mikrobiologinis kriterijus“ yra kriterijus, apibrėžiantis produkto, maisto produktų partijos arba proceso priimtinumą pagal tai, ar jame nėra arba yra mikroorganizmų arba pagal tų mikroorganizmų skaičių ir (arba) pagal mikroorganizmų toksinų (metabolitų) kiekį, tenkantį masės, tūrio, ploto arba partijos vienetui (-ams);
<…>
f)
„tinkamumo vartoti terminas“ yra laikotarpis, atitinkantis laikotarpį iki „tinka vartoti iki“, arba mažiausia tinkamumo vartoti trukmė, kaip nustatyta atitinkamuose [2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/13/EB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto produktų ženklinimą, pateikimą ir reklamavimą, derinimo (
OL L 109, 2000, p. 29
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 5 t., p. 75)] 9 ir 10 straipsniuose;
<…>
l)
„atitiktis mikrobiologiniams kriterijams“ yra I priede nustatytų patenkinamų arba priimtinų rezultatų gavimas, kai tyrimai atliekami pagal kriterijams nustatytas vertes, imant mėginius, atliekant analizę ir įgyvendinant korekcinius veiksmus, vadovaujantis maistui skirtais teisės aktais ir kompetentingos institucijos nurodymais;
<…>“
Aptariamo reglamento 3 straipsnio „Bendrieji reikalavimai“ 1 dalyje nustatyta:
„Maisto verslo operatoriai užtikrina, kad maisto produktai atitiktų atitinkamus I priede nustatytus mikrobiologinius kriterijus. Tuo tikslu maisto verslo operatoriai kiekviename gamybos, perdirbimo ir paskirstymo, įskaitant mažmeninę prekybą, etape, įgyvendindami savo RVASVT (Rizikos veiksnių analizės ir svarbiųjų valdymo taškų sistema, angl. HACCP –
Hazard Analysis and Critical Control Point
) principais paremtas procedūras ir geros higienos praktiką, imasi priemonių, kad užtikrintų:
<…>
b)
kad pagrįstai numatomomis paskirstymo, laikymo ir naudojimo sąlygomis būtų galima įgyvendinti produkto tinkamumo vartoti laikotarpiu taikytinus maisto saugos kriterijus.“
To paties reglamento I priede išdėstytas 1 skyrius „Maisto saugos kriterijai“, o jo 1.2 punkte nustatyta:
„Maisto kategorija
Mikroorganizmai ir (ar) jų toksinai, metabolitai
Mėginių ėmimo planas <…>
Ribos <…>
Analizės pamatinis metodas <…>
Kriterijaus taikymo etapas
n
c
m
M


1.2 Gatavi maisto produktai, kuriuose gali daugintis
L. monocytogenes
, išskyrus produktus kūdikiams ir specialios medicininės paskirties produktus <…>
Listeria monocytogenes
100 [koloniją sudarantys vienetai (ksv/grame (g)] (
)
EN/ISO 11290-2 <…>
Produktai, pateikti į rinką jų tinkamumo vartoti laikotarpiu
Nėra 25 g (
)
EN ISO 11290-1
Etapas, kai maistą betarpiškai tebekontroliuoja jį pagaminęs maisto verslo subjektas
<…>
(
) Šis kriterijus taikomas, jeigu gamintojas gali įtikinti kompetentingą instituciją, kad per visą tinkamumo vartoti laiką produktas neviršys 100 ksv/g ribos. Proceso metu subjektas gali nustatyti tarpines ribas, kurios turi būti pakankamai žemos, kad garantuotų, jog pasibaigus tinkamumo vartoti laikui nebus viršyta 100 ksv/g riba.
<…>
(
) Šis kriterijus taikomas produktams, kuriuos betarpiškai tebekontroliuoja juos pagaminęs maisto verslo subjektas, kai pastarasis negali įtikinti kompetentingos institucijos, jog per visą tinkamumo vartoti laiką produktas neviršys 100 ksv/g ribos.“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
2019 m. rugpjūčio 2 d. Estijos valdžios institucija mažmeninėje parduotuvėje paėmė tam tikrų MVWOOL pagamintų lašišų ir upėtakių produktų mėginius. Kadangi atlikus šių mėginių analizę buvo aptikta
Listeria monocytogenes
, 2019 m. rugpjūčio 7 d. sprendimu Estijos valdžios institucija nurodė šiam gamintojui sustabdyti tų produktų gamybą, atšaukti visas partijas ir apie šį atšaukimą informuoti vartotojus.
2019 m. spalio mėn. tam tikruose savo produktuose aptikusi
Listeria monocytogenes
, MVWOOL dezinfekavo du pramonės objektus. Nepaisant šios priemonės,
Listeria monocytogenes
ir toliau buvo aptinkama tam tikruose tose gamybos vietose pagamintuose produktuose. Dėl šios priežasties 2019 m. lapkričio 25 d. sprendimu Estijos valdžios institucija nurodė MVWOOL sustabdyti veiklą tose gamybos vietose, kol pateiks įrodymų, kad ši tarša yra pašalinta.
MVWOOL kreipėsi į
Tallinna Halduskohus
(Talino administracinis teismas, Estija) su ieškiniu dėl šių sprendimų panaikinimo ir nurodė, kad Estijos valdžios institucija neturi teisės mažmeninėje parduotuvėje paimtiems mėginiams taikyti Reglamento Nr. 2073/2005 I priedo 1 skyriaus 1.2 punkte nustatytos ribos, pagal kurią reikalaujama, kad 25 g tiriamo maisto produkto nebūtų aptikta
Listeria monocytogenes
(toliau – nulinės tolerancijos riba). Jos teigimu, ši riba netaikoma produktams, kurie jau yra pateikti į rinką. Tokiems produktams toje pačioje nuostatoje nustatyta taikytina riba yra 100 kvs/g produkto saugojimo laikotarpiu. MVWOOL tvirtina, kad jos produktuose niekada nebuvo aptikta šią ribą viršijančio
Listeria monocytogenes
kiekio.
Estijos valdžios institucija teigia, kad dėl to, jog MVWOOL neįrodė, kad jos produktuose
Listeria monocytogenes
kiekis neviršija 100 kvs/g ribos jų saugojimo laikotarpiu, jai turi būti taikoma nulinės tolerancijos riba, neatsižvelgiant į tai, ar gamintojas betarpiškai tebekontroliuoja šiuos produktus ir ar jie jau buvo pateikti į rinką. Tokį aiškinimą patvirtina kitų valstybių narių praktika bei Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacijos
Codex Alimentarius
ir Pasaulio sveikatos organizacija.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad Reglamento Nr. 2073/2005 I priedo 1 skyriaus 1.2 punkto nuostatų aiškinimas, dėl kurio nesutaria pagrindinės bylos šalys, turi tiesioginės įtakos 2019 m. rugpjūčio 7 d. ir lapkričio 25 d. Estijos valdžios institucijos sprendimų teisėtumui.
Šio teismo teigimu, MVWOOL siūlomą aiškinimą patvirtina Reglamento Nr. 2073/2005 sandara, kuria remiantis galima teigti, kad tame reglamente pateiktas baigtinis nulinės tolerancijos ribos taikymo atvejų sąrašas. Jei būtų pritarta tokiam aiškinimui, MVWOOL ginčijami sprendimai taptų neteisėti.
Atvirkščiai, Estijos valdžios institucijos siūlomas aiškinimas, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo teigimu, atitinka Reglamento Nr. 2073/2005 tikslą užtikrinti maisto produktų saugą per visą jų saugojimo laikotarpį ir aukštą žmonių sveikatos apsaugos lygį. Remiantis šiuo aiškinimu, MVWOOL pažeidė pagal Reglamento Nr. 2073/2005 3 straipsnio 1 dalį jai nustatytą pareigą, nes į rinką pateikė maisto produktus, kurie neatitiko nulinės tolerancijos ribos tuo metu, kai jis tuos produktus betarpiškai kontroliavo.
Šiomis aplinkybėmis
Tallinna Halduskohus
(Talino administracinis teismas) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar Reglamento Nr. 2073/2005 3 straipsnio 1 dalis ir to reglamento I priedo 1 skyriaus <…> 1.2 punkte nurodytas mikrobiologinis kriterijus [kuriuo nustatoma nulinės tolerancijos riba], atsižvelgiant į visuomenės sveikatos apsaugos tikslą ir į tuo reglamentu bei [Reglamentu] Nr. 178/2002 <…> siekiamus tikslus, turi būti aiškinami taip, kad jeigu maisto verslo operatorius negalėjo kompetentingai valdžios institucijai įtikinamai įrodyti, kad gatavi maisto produktai, kuriuose gali daugintis
Listeria monocytogenes
, išskyrus produktus kūdikiams ir specialios medicininės paskirties produktus, tinkamumo vartoti laikotarpiu neviršys 100 ksv/g ribos, tuomet minėtas mikrobiologinis kriterijus <…> bet kuriuo atveju taip pat taikomas tinkamumo vartoti laikotarpiu į rinką pateiktiems produktams?
2.
Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar antrasis mikrobiologinis kriterijus [kuriuo nustatoma nulinės tolerancijos riba], atsižvelgiant į visuomenės sveikatos apsaugos tikslą ir į Reglamentu Nr. 2073/2005 bei [Reglamentu] Nr. 178/2002 <…> siekiamus tikslus, turi būti aiškinamas taip, kad, neatsižvelgiant į tai, ar maisto verslo operatorius gali kompetentingai institucijai įtikinamai įrodyti, kad maisto produktas tinkamumo vartoti laikotarpiu neviršys 100 ksv/g ribos, šiam maisto produktui taikomi du alternatyvūs mikrobiologiniai kriterijai: [pirma], kol maisto produktą kontroliuoja maisto verslo operatorius, taikomas [nulinės tolerancijos ribos] kriterijus, ir [antra] po to, kai maisto verslo operatorius betarpiškai nebekontroliuoja maisto produkto, taikomas kriterijus „100 ksv/g“?“
Dėl prejudicinių klausimų
Šiais klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia sužinoti, ar Reglamento Nr. 2073/2005 3 straipsnio 1 dalies nuostatos, remiantis to reglamento I priedo 1 skyriaus 1.2 punktu, turi būti aiškinamos taip, kad jeigu gamintojas negali kompetentingai institucijai įtikinamai įrodyti, jog per visą maisto produktų saugojimo laikotarpį juose nebus viršijama 100 ksv/g riba, tinkamumo vartoti laikotarpiu į rinką pateiktiems produktams taikoma nulinės
Listeria monocytogenes
tolerancijos riba.
Reglamento Nr. 2073/2005 3 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad maisto verslo operatoriai privalo užtikrinti, kad jų gaminami maisto produktai atitiktų to reglamento I priede nustatytus reikiamus mikrobiologinius kriterijus, kaip jie suprantami remiantis to paties reglamento 2 straipsnio b ir l punktais, kiekviename tų produktų gamybos, perdirbimo ir paskirstymo, įskaitant mažmeninę prekybą, etape per visą jų tinkamumo vartoti laikotarpį, kaip tai suprantama pagal to reglamento 2 straipsnio f punktą.
Reglamento Nr. 2073/2005 I priedo 1 skyriaus 1.2 punkte dėl gatavų maisto produktų, kuriuose gali daugintis
Listeria monocytogenes
, išskyrus produktus kūdikiams ir specialios medicininės paskirties produktus, numatytos dvi šių bakterijų buvimo ribos.
Pirmoji riba, t. y. 100 ksv/g, taikoma produktams, pateiktiems į rinką jų tinkamumo vartoti laikotarpiu, kai gamintojas gali kompetentingai institucijai įtikinamai įrodyti, jog per visą jų saugojimo laikotarpį juose nebus viršijama ta riba, kaip nurodyta tos nuostatos 5 išnašoje.
Antroji riba, kurioje nustatyta nulinė tolerancija, taikoma, kaip nurodyta toje nuostatoje, „etape, kai maistą betarpiškai tebekontroliuoja jį pagaminęs maisto verslo subjektas“, ir, kaip patikslinta tos pačios nuostatos 7 išnašoje, kai tas verslo subjektas negali kompetentingai institucijai įtikinamai įrodyti, jog per visą tinkamumo vartoti laiką tame produkte nebus viršijama 100 ksv/g riba.
Reikia konstatuoti, kad šios nuostatos netaikomos tuo atveju, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kai gamintojas negali kompetentingai institucijai įtikinamai įrodyti, kad į rinką jau pateiktame maisto produkte per visą jo saugojimo laikotarpį nebus viršijama 100 ksv/g riba.
Iš tiesų, nors Reglamento Nr. 2073/2005 I priedo 1 skyriaus 1.2 punkte, aiškinamame atsižvelgiant į 7 išnašą, kalbama apie atvejį, kai gamintojas negali „įtikinti kompetentingos institucijos“, kad jo produktuose nebus viršijama 100 kvs/g riba per visą jų saugojimo laikotarpį, vis dėlto jame reikalaujama tokiu atveju taikyti nulinės
Listeria monocytogenes
tolerancijos ribą tiems produktams, kuriuos gamintojas vis dar „betarpiškai kontroliuoja“ ir kurie dėl to dar nėra pateikti į rinką.
Tuo remiantis galima teigti, kad Reglamento Nr. 2073/2005 3 straipsnio 1 dalies nuostatos, remiantis jo I priedo 1 skyriaus 1.2 punktu, turi būti aiškinamos taip, kad jeigu gamintojas negali kompetentingai institucijai įtikinamai įrodyti, jog per visą maisto produktų saugojimo laikotarpį juose nebus viršijama 100 ksv/g riba, nulinės
Listeria monocytogenes
tolerancijos riba netaikoma maisto produktams, kurie jų saugojimo laikotarpiu buvo pateikti į rinką. Tokiu atveju tas gamintojas turi susilaikyti nuo aptariamų produktų pateikimo rinkai.
Šiuo klausimu reikia priminti, kad Reglamentu Nr. 2073/2005 siekiama užtikrinti maisto produktų saugą visu jų saugojimo laikotarpiu ir aukšto lygio žmonių sveikatos apsaugą, kaip nurodyta to reglamento 1–3 konstatuojamosiose dalyse. Šiuo tikslu pagal to reglamento 1 straipsnį kompetentingai institucijai suteikiama didelė diskrecija, kad ji galėtų atlikti išsamesnę kontrolę ir patikrinti, kaip laikomasi tame reglamente nustatytų taisyklių ir kriterijų (pagal analogiją žr. 2019 m. rugsėjo 12 d. Sprendimo A ir kt.,
C‑347/17
,
EU:C:2019:720
,
punktą). Tačiau, nors Reglamente Nr. 2073/2005 nustatyti mikrobiologiniai kriterijai, kuriuos turi atitikti maisto produktai visais maisto grandinės etapais, jame nėra nuostatų dėl veiksmų, kurių kompetentinga institucija gali imtis po to, kai maisto produktai buvo pateikti į rinką pažeidžiant tuos kriterijus.
Šiuo klausimu reikia remtis Reglamentu Nr. 178/2002. Konkrečiai to reglamento 14 straipsnio 8 dalyje nustatyta, kad kompetentingos nacionalinės institucijos gali imtis „tinkamų priemonių“ ir nustatyti maisto produktų pateikimo į rinką ribojimus arba reikalauti juos pašalinti iš rinkos, jeigu, nepaisant atitikties jiems taikomoms konkrečiomis Sąjungos teisės nuostatoms, tos institucijos turi objektyvių priežasčių įtarti, kad maisto produktai yra nesaugūs. Ši nuostata, atsižvelgiant į jos svarbą užtikrinti aukšto lygio žmonių sveikatos ir vartotojų interesų apsaugą, turi būti aiškinama plačiai (šiuo klausimu žr. 2022 m. balandžio 28 d. Sprendimo Romega,
C‑89/21
,
EU:C:2022:313
,
punktą).
Nulinės tolerancijos ribos taikymas į rinką pateiktiems maisto produktams tuo atveju, kai gamintojas kompetentingai institucijai įtikinamai neįrodė, kad tų produktų saugojimo laikotarpiu nebus viršijama 100 ksv/g riba, gali būti „tinkama priemonė“, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 178/2002 14 straipsnio 8 dalį.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo klausimus reikia atsakyti, kad Reglamento Nr. 2073/2005 3 straipsnio 1 dalies nuostatos, remiantis jo I priedo 1 skyriaus 1.2 punktu, turi būti aiškinamos taip, kad jeigu gamintojas negali kompetentingai institucijai įtikinamai įrodyti, jog per visą maisto produktų saugojimo laikotarpį juose nebus viršijama 100 ksv/g
Listeria monocytogenes
riba, nulinės tolerancijos riba netaikoma maisto produktams, kurie saugojimo laikotarpiu buvo pateikti į rinką.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (aštuntoji kolegija) nusprendžia:

2005 m. lapkričio 15 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2073/2005 dėl maisto produktų mikrobiologinių kriterijų, iš dalies pakeisto 2019 m. vasario 7 d. Komisijos reglamentu (ES) 2019/229, 3 straipsnio 1 dalis, remiantis jo I priedo 1 skyriaus 1.2 punktu, turi būti aiškinama taip, kad jeigu gamintojas negali kompetentingai institucijai įtikinamai įrodyti, jog per visą maisto produktų saugojimo laikotarpį juose nebus viršijama 100 koloniją sudarančių vienetų viename grame (g)
Listeria monocytogenes
riba, minėto I priedo 1.2 punkte nustatyta riba, kurią taikant 25 g atitinkamo maisto produkto neturi būti aptikta
Listeria monocytogenes
, netaikoma maisto produktams, kurie jų saugojimo laikotarpiu buvo pateikti į rinką.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: estų.