CELEX: 62015TJ0529
Europos Sąjungos prekių ženklas
Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo START UP INITIATIVE paraiška
Absoliutus atmetimo pagrindas
Skiriamojo požymio nebuvimas
Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas
Pareiga motyvuoti
Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnis

Ginčo aplinkybės
2014 m. birželio 19 d. ieškovė
Intesa Sanpaolo SpA
pagal 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 207/2009 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo (
OL L 78
, 2009, p. 1) pateikė Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybai (EUIPO) paraišką įregistruoti Europos Sąjungos prekių ženklą.
Prekių ženklas, kurį buvo prašoma įregistruoti, yra šis vaizdinis žymuo:
Paslaugos, kurioms buvo prašoma įregistruoti prekių ženklą, priskiriamos prie peržiūrėtos ir iš dalies pakeistos 1957 m. birželio 15 d. Nicos sutarties dėl tarptautinės prekių ir paslaugų klasifikacijos ženklams registruoti 35, 36, 41 ir 42 klasių ir pagal kiekvieną iš jų atitinka tokį aprašymą:
—
35 klasė: paslaugos reklamos srityje, komercinė vadyba ir verslo konsultacijos,
—
36 klasė: finansavimo, vertinimo, nekilnojamojo turto, draudimo ir investavimo paslaugos,
—
41 klasė: su mokymu ir švietimu bei sporto ir kultūros veikla susijusios paslaugos,
—
42 klasė: Mokslo ir technologijų paslaugos, pramoninės analizės ir tyrimų paslaugos, kompiuterių programinės ir aparatinės įrangos projektavimas ir tobulinimas.
2014 m. rugsėjo 12 d. sprendimu ekspertas, remdamasis Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktais, atmetė registracijos paraišką šio sprendimo 3 punkte nurodytoms paslaugoms.
2014 m. spalio 30 d. ieškovė pateikė apeliaciją EUIPO pagal Reglamento Nr. 207/2009 58–64 straipsnius.
2015 m. birželio 29 d. sprendimu (toliau – ginčijamas sprendimas) EUIPO pirmoji apeliacinė taryba atmetė apeliaciją. Konkrečiai ji atsisakė įregistruoti šį žymenį dėl to, kad žodžiai „start up initiative“ neturi jokio skiriamojo požymio atsižvelgiant į nagrinėjamas prekes, ir kad jame esančio komikso elemento nepakanka suteikti visam žymeniui skiriamąjį požymį, kaip jis suprantamas pagal Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktą.
Šalių reikalavimai
Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
—
„pripažinti, kad buvo pažeistas ir klaidingai taikytas Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas, 2 dalis ir 75 straipsnis“,
—
panaikinti ginčijamą sprendimą,
—
priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.
EUIPO Bendrojo Teismo prašo:
—
atmesti ieškinį,
—
priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
Pirminės pastabos dėl ieškovės pirmojo reikalavimo
EUIPO nurodė, jog ieškiniu negali būti siekiama, kad būtų priimtas deklaratyvaus pobūdžio sprendimas ir kad ieškovės reikalavimai, kuriais ji siekia, jog Bendrasis Teismas pripažintų, kad ginčijamas sprendimas prieštarauja Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktui bei 2 daliai ir 75 straipsniui, turi būti suprantami kaip prašymas panaikinti ginčijamą sprendimą.
Ieškovė per posėdį pripažino, kad pirmasis jos reikalavimas nėra atskirtas nuo antrojo, kuriuo ji prašo panaikinti ginčijamą sprendimą.
Atsižvelgiant į šį patikslinimą, reikia konstatuoti, kad pirmasis reikalavimas iš esmės sutampa su antruoju, kuriuo siekiama panaikinti ginčijamą sprendimą. Todėl nereikia spręsti dėl pirmojo reikalavimo, nei juo labiau dėl jo priimtinumo.
Dėl esmės
Ieškovė ieškinį grindžia dviem pagrindais, susijusiais, pirma, su Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnio ir, antra, su to reglamento 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimu.
Dėl pirmojo ieškinio pagrindo, susijusio su Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnio pažeidimu
Ieškovė teigia, kad Apeliacinė taryba neįvykdė savo pareigos motyvuoti.
Reikia priminti, kad pagal Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnio pirmą sakinį EUIPO sprendimuose turi būti nurodomi juos pagrindžiantys motyvai. Pagal teismo praktiką ši pareiga yra tokios pačios apimties, kaip numatyta SESV 296 straipsnio antroje pastraipoje, ir ja siekiama, pirma, leisti suinteresuotiesiems asmenims sužinoti priemonės priėmimą pagrindžiančias priežastis siekiant apginti savo teises ir, antra, suteikti Sąjungos teismui galimybę vykdyti sprendimo teisėtumo kontrolę (2012 m. rugsėjo 6 d. Sprendimo Storck / VRDT,
C‑96/11 P
, nepaskelbto Rink.,
EU:C:2012:537
,
punktas ir jame nurodyta teismo praktika ir 2008 m. liepos 9 d., Sprendimo
Reber / VRDT – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (Mozart)
,
T‑304/06
,
EU:T:2008:268
,
punktas ir jame nurodyta teismo praktika).
Iš Teisingumo Teismo praktikos matyti, kad atmetimo pagrindų, kurie neleidžia registruoti prekių ženklo, vertinimas turi būti atliekamas dėl kiekvienos prekės ar paslaugos, kuriai prašoma įregistruoti prekių ženklą (šiuo klausimu žr. 2013 m. spalio 17 d. Sprendimo Isdin / Bial-Portela,
C‑597/12 P
,
EU:C:2013:672
,
punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Teisingumo Teismas pripažino, kad kai tas pats atmetimo pagrindas taikomas prekių ar paslaugų kategorijai ar grupei, galima pateikti visoms nurodytoms prekėms ir paslaugoms bendrus motyvus (žr. 2013 m. spalio 17 d. Sprendimo Isdin / Bial-Portela,
C‑597/12 P
,
EU:C:2013:672
,
punktą jame nurodytą teismo praktiką).
Tačiau tokia galimybė apima tik tas prekes ar paslaugas, kurios pakankamai tiesiogiai ir konkrečiai susijusios tiek, kad sudaro gana homogeninę prekių ar paslaugų kategoriją ar grupę. Vien to, kad atitinkamos prekės ar paslaugos priskiriamos prie tos pačios Nicos sutarties klasės, nepakanka, kad būtų galima nuspręsti, jog ji yra homogeninė, nes šios klasės dažnai apima labai įvairias, nebūtinai pakankamai tiesiogiai ir konkrečiai susijusias, prekes ar paslaugas (žr. 2013 m. spalio 17 d. Sprendimo Isdin / Bial-Portela,
C‑597/12 P
,
EU:C:2013:672
,
punktą jame nurodą teismo praktiką).
Prekių ar paslaugų homogeniškumas, kaip jis suprantamas pagal šio sprendimo 17 punkte nurodytą teismo praktiką, yra vertinamas atsižvelgiant į konkretų atmetimo pagrindą, kuris neleidžia registruoti nagrinėjamo prekių ženklo (šiuo klausimu žr. 2014 m. gruodžio 11 d. Sprendimo FTI Touristik / VRDT,
C‑253/14 P
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2014:2445
,
punktą), todėl galima pateikti bendrus motyvus grupei prekių ar paslaugų, kurios tarpusavyje pakankamai tiesiogiai ir konkrečiai susijusios taip, kad sudaro gana vientisą kategoriją; taigi visi nagrinėjamo sprendimo motyvus sudarantys faktiniai ir teisiniai paaiškinimai aiškiai atspindi argumentus dėl kiekvienos iš šių prekių ir paslaugų, priskiriamų prie šios kategorijos, ir gali būti neišskiriant taikomi kiekvienai iš atitinkamų prekių ir paslaugų (2009 m. balandžio 2 d. Sprendimo Zuffa / VRDT (ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP),
T‑118/06
,
EU:T:2009:100
,
punktas).
Šioje byloje ieškovė teigia, kad Apeliacinė taryba atliko „fragmentišką ir glaustą“ analizę dėl kiekvienos prekių ženklo paraiškoje nurodytos paslaugos.
Dėl prie 35 klasės priskiriamų paslaugų pažymėtina, kad pateiktų motyvų negalima taikyti jokioms kitoms paslaugoms, išskyrus reklamos tekstų rengimą. Kai kurių šios klasės paslaugų teikėjas iš principo neteikia įmonėms, kurios tik pradeda veiklą. Taip yra, pavyzdžiui, tokių paslaugų, kokios yra sportininkų verslo vadyba ar kitiems teikiamos laikraščių prenumeratos paslaugos, kurių negalima laikyti paslaugomis, skirtomis pradedančiosioms įmonėms, atveju.
Dėl prie 36 klasės priskiriamų paslaugų Apeliacinė taryba nepaaiškino, koks ryšys gali egzistuoti, pavyzdžiui, tarp tokių paslaugų, kaip saugojimo seifuose, rinkliavų, muitinės tarpininkų veiklos ir iniciatyvų, skirtų veiklą pradedančioms įmonėms.
Motyvai yra nepakankami, kiek tai susiję su prie 41 klasės priskiriamomis paslaugomis, nes, ieškovės teigimu, šios paslaugos, kurios, be kita ko, apima grožio konkursų organizavimą, nėra homogeninės.
Prie 42 klasės priskiriamų paslaugų atveju Ginčijamo sprendimo motyvai negali būti taikomi tokioms paslaugoms: povandeniniam tyrinėjimui, geologinei žvalgybai, audinių bandymui, kurios visiškai nesusijusios su tokiomis paslaugomis, kaip mokslo ir technologijų paslaugos, pramoninės analizės ir tyrimų paslaugos, projektavimo ir tobulinimo paslaugos. Be to, motyvas, kad pradedančiosios įmonės yra kuriamos technologijos požiūriu inovatyviose srityse, prieštarauja motyvui, jog prie 41 klasės priskiriamos paslaugos apima pramogų ir poilsio veiklą.
EUIPO ginčija ieškovės argumentus. Ji mano, kad šis pagrindas yra nepagrįstas iš esmės dėl to, kad visos prekių ženklo paraiškoje nurodytos paslaugos gali būti teikiamos pradedančiosioms įmonėms ir jos pačios gali jas teikti.
Dėl 35 klasės pažymėtina, kad prie šios klasės priskiriamos ir prekių ženklo paraiškoje nurodytos paslaugos yra šios: „Reklama, verslo vadyba, verslo administravimas, biuro, įstaigų veikla, skelbimų klijavimas, pardavimo automatų nuoma, reklamos laiko nuoma visose komunikacijos priemonėse, verslo informacijos agentūros, reklamos agentūros, importo ir eksporto agentūrų paslaugos, reklamos dokumentų atnaujinimas, trečiųjų asmenų prekių ir paslaugų licencijavimo komercinis administravimas, savikainos analizė, komercijos ar pramonės vadybos pagalba, verslo specialistų konsultacijos, verslo vadybos konsultacijos, personalo vadybos konsultacijos, apskaita, parduotuvių vitrinų puošimas, skelbimų platinimas, pavyzdžių platinimas, prekių rodymas, artistų verslo vadyba, tiesioginė reklama paštu [lapeliai, prospektai, spaudiniai, pavyzdžiai], statistinių duomenų rinkimas, sąskaitų faktūrų išrašymas, viešbučių verslo vadyba, sportininkų verslo vadyba, kompiuterizuotų rinkmenų tvarkymas, verslo informacija, komercinė informacija ir patarimai vartotojams, verslo tyrimai, maketavimo paslaugos reklamos tikslams, reklamos vietų nuoma, rinkodaros paslaugos, kopijavimo aparatų nuoma, biuro mašinų ir įrengimų nuoma, reklaminės medžiagos nuoma, prekybos mugių organizavimas komercijos ar reklamos tikslais, parodų rengimas komercijos ar reklamos tikslais, madų šou rengimas reklamos reikmėms, efektyvumo (veiksmingumo) specialistų paslaugos, algalapių parengimas, prekių pristatymas žiniasklaidoje mažmeninės prekybos reikmėms, ekonominis prognozavimas, reklamos filmų gamyba, verslo veiklos vadybos pagalba, prekių pardavimo skatinimas [kitiems], reklaminių tekstų skelbimas, internetinis reklamavimas kompiuterių tinkle, reklamos pristatymas paštu, radijo reklama, televizijos reklama, informacijos rinkimas kompiuterinėse duomenų bazėse, informacijos teikimas verslo klausimais, personalo komplektavimas, reklaminių tekstų rašymas, viešųjų ryšių paslaugos, rėmėjų paieška, duomenų paieška kompiuterių rinkmenose [kitiems], rinkos tyrimai, verslo tyrimai, dokumentų dauginimas, psichologinis testavimas personalo parinkimo reikmėms, laikraščių prenumeratos paslaugos [kitiems], telekomunikacinių paslaugų užsakymas [kitiems], Tiekimo paslaugos kitiems [prekių ir paslaugų pirkimas kitiems verslams], kainų palyginimo paslaugos, verslo vadybos ir organizavimo konsultacijos, verslo organizavimo konsultacijos, verslo vadybos konsultacijos, teksto rinkimo paslaugos, kopijavimo paslaugos, modelių paslaugos reklamos ar pardavimo skatinimo reikmėms, naujienų rinkimo paslaugos, verslo perkėlimo paslaugos, telefoniniai atsakymai, kai abonentas nepasiekiamas, raštinių paslaugos, stenografavimas, išteklių perkėlimo paslaugos [verslo pagalba], telerinkodaros paslaugos, duomenų sisteminimas kompiuterių duomenų bazėse, nuomonių tyrimas, mokesčių apskaičiavimas, sąskaitų būklės apyskaitų sudarymas, verslo operacijų įvertinimas, rinkos tyrimai, pranešimų užrašymas [įstaigų veikla], prekių užsakymų administracinis tvarkymas, tekstų apdorojimas, įdarbinimo agentūros, aukcionų paslaugos, buhalterinė apskaita, sąskaityba ir auditas“.
Ginčijamo sprendimo 20 punkte Apeliacinė taryba dėl visų paslaugų paaiškino, kad prašomas įregistruoti prekių ženklas yra suprantamas kaip paslaugų gavėjui skirta nuoroda, kad, pavyzdžiui, reklamos, komercinės vadybos ir verslo konsultacijų srityse, šios paslaugos labai gerai atitinka pradedančiųjų įmonių poreikius. Apeliacinė taryba pažymėjo, kad prašomas įregistruoti prekių ženklas reiškia paslaugų gavėją – pradedančiąją įmonę ir būdą jai konkrečiai padėti sukuriant strategijas įvairiuose 35 klasės paslaugų sąraše nurodytuose sektoriuose. Kaip pavyzdį ji nurodė reklamos tekstų rengimą ir pažymėjo, kad prašomas įregistruoti prekių ženklas informuoja visuomenę, kad paslauga yra tai, ką teikėjas teikia pradedančiajai įmonei.
Tai pažymėjusi Apeliacinė taryba pakankamai teisiškai motyvavo ginčijamą sprendimą, kiek tai susiję su prie 35 klasės priskiriamomis paslaugomis.
Iš tikrųjų šios bylos aplinkybėmis, atsižvelgiant į nagrinėjamas paslaugas, kurios patenka, be kita ko, į reklamos, komercinės vadybos ir verslo konsultacijų sritis, motyvai galėjo būti bendri. Šios paslaugos gali dominti pradedančiąsias įmones, nes, kaip Ginčijamo sprendimo 21 punkte teisingai pažymėjo Apeliacinė taryba, kuriant naują įmonę gali reikėti sukurti įmonės projektą, reklamos kampanijos dizainą, reikalingos verslo konsultacijos, reikia pasirinkti darbuotojus, išsinuomoti biuro įrangą, užsisakyti teksto rinkimo paslaugas, atlikti rinkos tyrimus ir pasinaudoti visomis kitomis paslaugomis, kurios išvardytos 35 klasėje. Tai, kad šioje klasėje yra nurodytos ir tokios paslaugos – sportininkų verslo vadyba ar kitiems teikiamos laikraščių prenumeratos paslaugos, – neleidžia paneigti šios išvados. Viena vertus, kitų asmenų ir ypač sportininkų verslo vadyba gali būti pradedančiajai įmonei skirta paslauga, pavyzdžiui, kai ji veikia sporto srityje. Kita vertus, kitiems teikiamos laikraščių prenumeratos paslaugos gali taip pat dominti pradedančiąsias įmones, nes joms vykdant savo veiklą tikrai gali reikėti juos užsiprenumeruoti.
Taigi, Apeliacinė taryba galėjo motyvuoti ginčijamą sprendimą, kaip ji ir padarė jo 20 ir 21 punktuose, ir neturėjo pateikti jokių patikslinimų. Tokie motyvai galėjo būti taikomi visoms prie 35 klasės priskiriamoms ir prekių ženklo paraiškoje nurodytoms paslaugoms, nepaisant jų įvairovės.
Dėl 36 klasės pažymėtina, kad prie šios klasės priskiriamos ir prekių ženklo paraiškoje nurodytos paslaugos yra šios: „Draudimo paslaugos, finansinės paslaugos, piniginės operacijos, nekilnojamojo turto operacijos, banko operacijos, gyvenamųjų patalpų nuoma, ūkių nuoma, kredito agentūros, būsto [butų] nuoma, skolų inkasavimo agentūros, muitinės tarpininkų veikla, nekilnojamojo turto agentų veikla, nekilnojamojo turto valdymas, daugiabučių namų valdymas, finansinės veiklos vadyba, finansinė analizė, draudimas nuo nelaimingų atsitikimų, apdraudimas nuo gaisro, sveikatos apdraudimas, jūrinis draudimas, gyvybės draudimas, tarpininkavimas, labdaros fondų lėšų rinkimas, draudimo konsultacijos, finansiniai patarimai, investicijų fondai, vertybių saugojimas, saugojimas seifuose, kelioninių čekių išleidimas, vertybinių popierių išleidimas, kredito kortelių išleidimas, faktoringas, laidavimo paslaugos, tiesioginė bankininkystė, finansinė informacija, draudimo informacija, anglies dioksido kreditų pardavimo tarpininkavimas, lėšų investavimas, nekilnojamojo turto nuomos reikalų tvarkymas, kreditinė išperkamoji nuoma, biurų nuoma, draudimo tarpininkavimas, tarpininkavimas sudarant nekilnojamojo turto sandorius, akcijų ir obligacijų supirkimo ir pardavimo tarpininkavimas, prekyba valiuta ir valiutos keitimas, tarpuskaitos finansinės paslaugos, išsimokėjimo paskolos, finansinis vertinimas, paskola už užstatą vertybiniais popieriais, paskolos [finansavimas], paskola už užstatą vertybiniais popieriais, kotiravimas biržoje, rinkliavų organizavimas, nuompinigių rinkimas, draudimo rizikos vertintojų paslaugos, mokėjimo kortelių paslaugos, debeto kortelių paslaugos, taupomųjų bankų paslaugos, finansavimo paslaugos, savišalpos fondo paslaugos, verslo likvidavimo paslaugos (finansinės), pensijų mokėjimo paslaugos, hipotekų bankininkystė, patikėtinių veikla, finansinė parama, finansinis stačio miško įvertinimas, nekilnojamojo turto vertinimas (kainos nustatymas), pašto ženklų įvertinimas, juvelyrinių dirbinių [brangenybių] įvertinimas, meno kūrinių įkainojimas, antikvarinių daiktų įvertinimas, numizmatinis įvertinimas, finansinis įvertinimas [draudimo, banko operacijų, nekilnojamojo turto], remonto įkainių finansinis įvertinimas, vilnos finansinis įvertinimas, elektroninis lėšų pervedimas, čekių patikrinimas“.
Ginčijamo sprendimo 23 punkte Apeliacinė taryba paaiškino, kad pradedančiajai įmonei reikia finansavimo, vertinimų, nekilnojamojo turto, draudimo, investavimo ir visų kitų paslaugų, kurias ieškovė išvardijo savo prekių ženklo paraiškoje, kiek tai susiję su 36 klase. Ji pažymėjo, kad šios paslaugos yra skirtos bendrai verslo pasauliui ir ypač labai neseniai įsteigtoms įmonėms, kurios remiasi naujomis technologijomis ir kurios dėl to yra finansiškai mažiau stabilios ir pažeidžiamesnės.
Tai pažymėjusi Apeliacinė taryba pakankamai teisiškai pagrindė ginčijamą sprendimą, kiek tai susiję su prie 36 klasės priskiriamomis ir prekių ženklo paraiškoje nurodytomis paslaugomis.
Šios paslaugos yra tarpusavyje pakankamai tiesiogiai ir konkrečiai susijusios, nes, kaip Ginčijamo sprendimo 24 punkte pažymėjo Apeliacinė taryba, kiekviena iš šių paslaugų gali „patekti į [ieškovės] pradedančiosioms įmonėms taikomą iniciatyvos koncepciją“. Ieškovės pateikta informacija neleidžia atmesti prielaidos, kad paslaugos, kaip antai saugojimas seifuose, rinkliavos, muitinės tarpininkų veikla, gali dominti neseniai įsteigtas įmones taip pat, kaip ir finansavimo, vertinimo, nekilnojamojo turto, draudimo ar investavimo paslaugos.
Dėl 41 klasės pažymėtina, kad prie šios klasės priskiriamos ir prekių ženklo paraiškoje nurodytos paslaugos yra šios: „Švietimas, mokymas, pramoginės paslaugos, sporto ir kultūros veikla, akademijos [mokymas], gyvūnų dresavimas, projektorių ir kinematografijos technikos nuoma, spektaklių dekoracijų nuoma, teatro dekoracijų nuoma, teniso kortų nuoma, kino juostų nuoma, garso įrašų nuoma, radijo ir televizijos imtuvų nuoma, mokymas (ugdomasis vadovavimas), sporto stovyklų paslaugos, cirkas, muzikos komponavimo paslaugos, kūno rengybos treniruočių vedimas, sporto varžybų tvarkaraščių sudarymas, fizinis lavinimas, radijo pramoginės laidos, televizijos pramoginės laidos, dubliavimas, religinis švietimas, praktinis mokymas [parodomasis], sporto patalpų (vietų) su įrenginiais teikimas, golfo vietų su reikmenimis teikimas, elektroninių ne parsisiunčiamųjų publikacijų tiesioginis pateikimas per kompiuterių tinklą, fotografija, žaidimų automatų patalpų su įranga teikimo paslaugos, pramogų parkų paslaugos, lošimai, pramogų informacija, švietimo informacija, pramogų informacija, gimnastikos mokymas, neakivaizdiniai kursai, gestų kalbos vertimas, maketavimas (išskyrus reklamos reikmėms), naktinių klubų paslaugos, vaizdajuosčių nuoma, karaoke įrangos teikimas, mikrofilmavimas, televizijos ir radijo programų rengimas, vaizdajuosčių montavimas, garso aparatūros nuoma, televizijos ar teatro studijų apšvietimo priemonių nuoma, žaidimų įrangos nuoma, nardymo įrangos nuoma, sporto įrangos, išskyrus automobilius, nuoma, žaislų nuoma, sporto aikščių nuoma, vaizdo magnetofonų nuoma, stadionų įrenginių nuoma, vaizdo kamerų nuoma, pokylių rengimas, sporto varžybų rengimas, grožio konkursų rengimas, konkursų rengimas [mokomųjų ar pramoginių], kultūros ar mokomųjų parodų rengimas, loterijų rengimas, madų šou rengimas (pramogų reikmėms), pramoginių renginių (šou) organizavimas [impresarijų paslaugos], koncertų rengimas ir vedimas, konferencijų rengimas ir vedimas, kongresų rengimas ir vedimas, kolokviumų rengimas ir vedimas, seminarų rengimas ir vedimas, simpoziumų rengimas ir vedimas, praktinių seminarų organizavimas ir vedimas mokymo reikmėms, profesinis orientavimas, internatinės mokyklos, pramoginių pobūvių rengimas, vietų į pramoginius renginius užsakymas, bibliotekų paslaugos, filmų kūrimas (išskyrus reklaminius), vaizdo įrašų gamyba, muzikos kūrimas, pramoginių renginių (šou) kūrimas, kino filmų rodymas teatre, pedagoginis egzaminavimas, knygų leidyba, tekstų, išskyrus reklaminius tekstus, leidyba, periodinių knygų ir leidinių elektroninis leidimas, mažatiražė leidyba, pramoginių renginių rodymas, teatro spektaklių rodymas, scenarijų rašymas, tekstų redagavimas (išskyrus reklaminius tekstus), vaizdajuosčių įrašymas (filmavimas), fotoreportažų rengimas, profesinis perkvalifikavimas, miuzikholai, vaikų darželiai, pozavimas menininkams, kilnojamųjų bibliotekų paslaugos, bilietų agentūrų paslaugos [pramogos], kaligrafijos paslaugos, poilsio stovyklų paslaugos, lošimo namų [kazino] paslaugos, sveikatos klubų paslaugos [sveikatinimas ir kūno rengybos treniruotės], klubų paslaugos [pramogos ar švietimas], naujienų reporterių paslaugos, diskotekų vedėjų paslaugos, diskotekų paslaugos, poilsio ir pramogų patalpų su įranga teikimas, zoologijos sodai, žaidimų paslaugos, teikiamos tiesiogiai per kompiuterių tinklą, vertimas žodžiu, muziejų patalpų su įranga parūpinimas [prezentacijoms, parodoms rengti], orkestrų paslaugos, asmeninių trenerių paslaugos [kūno rengybos treniruotės], įrašų studijos paslaugos, vertimas raštu ir žodžiu, estrados artistų paslaugos, subtitravimas, kino studijos“.
Reikia pažymėti, kad Apeliacinė taryba visas šias paslaugas suskirstė į tris kategorijas ir pateikė detalius motyvus dėl kiekvienos iš jų.
Ginčijamo sprendimo 26–28 punktuose Apeliacinė taryba išskyrė tris paslaugų grupes: paslaugų, susijusių su mokymu ir švietimu, grupę, paslaugų, susijusių su sporto ir kultūros veikla, grupę ir paslaugų, susijusių su pramogomis ir poilsiu bei kitomis paslaugomis, grupę.
Ginčijamo sprendimo 26 punkte Apeliacinė taryba pažymėjo, kad paslaugų, susijusių su mokymu ir švietimu, atveju prašomame įregistruoti prekių ženkle esantys žodžiai žymi paslaugų objektą: „mokymų kursai ir analogiškos paslaugos yra skirtos iniciatyvoms, kurios turi palengvinti pradedančiosios įmonės steigimą“. Ginčijamo sprendimo 27 punkte Apeliacinė taryba paaiškino, kad paslaugų, susijusių su sporto ir kultūros veikla, atveju prašomas įregistruoti prekių ženklas suvokiamas kaip nurodantis, jog ši veikla yra neseniai įsteigtoms įmonėms skirtų iniciatyvų materialinė išraiška, o ne kaip paslaugos kilmės ar tam tikros įmonės veiklos nuoroda. Remdamasi tuo Apeliacinė taryba padarė išvadą, kad prašomas įregistruoti prekių ženklas šių paslaugų atveju atlieka tik informavimo funkciją. Ginčijamo sprendimo 28 punkte Apeliacinė taryba pažymėjo, kad šie svarstymai taikomi pramogų ir paslaugų veiklai ir kitoms paslaugoms, kurių atveju prašomas įregistruoti prekių ženklas visuomenę tik informuoja, kad šios paslaugos ir veikla yra pradedančiosios įmonės vykdomos iniciatyvos dalis.
Atsižvelgiant į tai, Apeliacinės tarybos motyvai yra pakankami, o ieškovė nepateikia argumentų, galinčių įrodyti, kad Apeliacinės tarybos nustatytos paslaugų kategorijos yra neteisingai apibrėžtos. Be to, reikia pažymėti, kad grožio konkursų rengimas, į kurį atkreipė dėmesį ieškovė, gali lengvai patekti į Apeliacinės tarybos išskirtą trečiąją paslaugų grupę, kuri, be kita ko, apima pramogų ir poilsio veiklą.
Dėl 42 klasės pažymėtina, kad prie šios klasės priskiriamos ir prekių ženklo paraiškoje nurodytos paslaugos yra šios: „Mokslinės ir technologinės paslaugos, taip pat su jomis susijusios tyrimų ir kūrybos paslaugos, pramoninės analizės ir tyrimų paslaugos, kompiuterių programinės ir aparatinės įrangos projektavimas ir tobulinimas, kompiuterių nuoma, programinės įrangos atnaujinimas, topografiniai matavimai, statybų projektavimas, cheminė analizė, rašysenos tyrimas, vandens tyrimas, kompiuterių sistemų analizė, architektūra, meno kūrinių tikrumo nustatymas, medžiagų bandymai, architektų konsultacijos, konsultacijos energijos taupymo srityje, konsultavimas programinės įrangos srityje, kompiuterių aparatinės įrangos projektavimo ir tobulinimo konsultacijos, naftos gręžinių bandymai, kokybės kontrolė, transporto priemonių techninė apžiūra, kompiuterių programų ir duomenų ne fizinis konvertavimas, duomenų ar dokumentų konvertavimas iš fizinių laikmenų į elektronines laikmenas, svetainių kūrimas ir palaikymas kitiems, interjero dizainas, dokumentų skaitmeninimas [skenavimas], pramoninis dizainas, kompiuterių programų dubliavimas, kompiuterių programinės įrangos projektavimas, naftos telkinių paieška, geologinė paieška, povandeniniai tyrinėjimai, mokslinė informacija, patarimai ir konsultacijos dėl anglies dvideginio emisijos kompensavimo, interneto paieškos sistemų parūpinimas, inžinerijos paslaugos, debesų sėja, kompiuterinės programinės įrangos instaliavimas, kompiuterinės programinės įrangos nuoma, kompiuterinės programinės įrangos priežiūra, kompiuterių sistemų priežiūra per nuotolinę prieigą, žiniatinklio serverių nuoma, kompiuterio svetainių priegloba, inžineriniai darbai [ekspertizė], miestų planavimas, informacinių sistemų projektavimas, kompiuterio programavimas, audinių bandymai, kompiuterių duomenų atkūrimas, naftos žvalgyba, naujų produktų tyrimai ir vystymas [kitiems], geologinė žvalgyba, biologiniai tyrimai, geologiniai tyrimai, bakteriologiniai tyrimai, chemijos tyrimai, kosmetologijos tyrimai, fizikos tyrimai, tyrimai aplinkosaugos srityje, mechanikos tyrimai, techniniai tyrimai, naftos telkinių eksploatacijos analizė, meteorologinės prognozės, chemikų paslaugos, grafikos dizaino paslaugos, taros ir pakuočių dizaino paslaugos, drabužių dizainerių paslaugos, mokslo laboratorijų paslaugos, apsaugos nuo kompiuterinių virusų paslaugos, eskizų darymas [pramoninis dizainas], techninių projektų tyrimai, kalibravimas [matavimai], kokybinis vilnų įvertinimas, kokybinis stačio miško įvertinimas“.
Ginčijamo sprendimo 29–31 punktuose Apeliacinė taryba pažymėjo, kad visos šios paslaugos yra mokslo ir technologijų, pramoninės analizės ir tyrimų, kompiuterių programinės ir aparatinės įrangos projektavimo ir tobulinimo paslaugos, išdėstytos pagal italų kalbos abėcėlę, pradedant kompiuterių nuoma, paminint debesų sėjimą, naftos telkinių tyrimą, mados dizainerių paslaugas, ir baigiant miško kokybės vertinimu. Prašomo įregistruoti prekių ženklo dėl šių paslaugų ir veiklos pateikiamas pranešimas yra visiškai informacinio pobūdžio ir nurodo, kad šios veiklos rūšys atliekamos verslo iniciatyvų, susijusių su pradedančiąja įmone, rėmuose. Pradedančiosios įmonės yra kuriamos technologijos požiūriu inovatyviuose sektoriuose, atitinkančiuose 42 klasės paslaugų sąraše nurodytus sektorius. Prašomo įregistruoti prekių ženklo naudojimas toms paslaugoms ir veiklai neatlieka jokios skiriamosios funkcijos. Prašomas įregistruoti prekių ženklas tik pateikia informaciją, tačiau ne apie paslaugų ir veiklos kilmę, o apie verslo aplinką, kurioje teikiamos paslaugos ir vykdoma veikla.
Reikia manyti, kad tai pažymėjusi Apeliacinė taryba pakankamai teisiškai pagrindė ginčijamą sprendimą, kiek tai susiję su prie 42 klasės priskiriamomis ir prekių ženklo paraiškoje nurodytomis paslaugomis. Jos yra tarpusavyje pakankamai tiesiogiai ir konkrečiai susijusios, atsižvelgiant į tai, kad jos visos gali būti priskiriamos prie technologijos požiūriu inovatyvių sektorių, kuriuose yra kuriamos pradedančiosios įmonės. Atsakant į klausimą, ar šis motyvas neprieštarauja dėl kai kurių prie 41 klasės priskiriamų paslaugų, atitinkančių pramogų ir poilsio paslaugas, pateiktam motyvui, reikia pažymėti, kad vien tai, jog Apeliacinė taryba ginčijamame sprendime konstatavo, kad pradedančiosios įmonės yra kuriamos technologijos požiūriu inovatyviuose sektoriuose, nurodytuose prie 42 klasės priskiriamų paslaugų sąraše, negali būti aiškinama taip, jog pradedančiosios įmonės niekada nėra kuriamos kituose sektoriuose, pavyzdžiui, tuose, kuriuose yra teikiamos prie 41 klasės priskiriamos pramogų ir poilsio paslaugos. Remiantis tuo, darytina išvada, kad kaltinimas, grindžiamas motyvų vidiniu prieštaringumu, neatitinka faktų, todėl turi būti atmestas.
Remiantis tuo, kas pasakyta, darytina išvada, kad Apeliacinė taryba nepadarė klaidos, kai suskirstė prekių ženklo paraiškoje nurodytas paslaugas į kelias kategorijas ir dėl kiekvienos kategorijos pateikė bendrus motyvus. Be to, reikia pridurti, kad pradedančiosios įmonės yra tokios įmonės, kurios gali veikti daugelyje sričių ir naudotis įvairiomis paslaugomis. Tai leidžia daryti išvadą, kad įvairioms paslaugoms, kurios gali būti skirtos pradedančiosioms įmonėms ir atitinka joms ar jų pačių vykdomą veiklą, galima taikyti tuos pačius motyvus, nepaisant to, kad šios paslaugos gali būti ir nehomogeninės. Tokiomis aplinkybėmis nebuvo būtina kartoti tuos pačius motyvus dėl kiekvienos paslaugos ar paslaugų kategorijos.
Taigi, pirmasis pagrindas turi būti atmestas kaip nepagrįstas.
Dėl antrojo ieškinio pagrindo, susijusio su Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimu
Ieškovė teigia, kad Apeliacinė taryba pažeidė Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktą.
Ieškovė ginčija ginčijamą sprendimą dėl to, kad jame buvo nuspręsta, jog ne angliškai kalbanti visuomenė supranta žodžius „start up initiative“, nors iš tikrųjų ne angliškai kalbančiose šalyse gyvenantys vartotojai negali suprasti šių žodžių reikšmės ir suvokia prašomą įregistruoti prekių ženklą kaip žymenį, sudarytą iš kažkokių išgalvotų žodžių.
Pasak ieškovės, prašomas įregistruoti prekių ženklas turi skiriamąjį požymį, kiek tai susiję su prekių ženklo paraiškoje nurodytomis paslaugomis, nes jis yra sudėtinis prekių ženklas, sudarytas iš žodinių ir vaizdinių elementų derinio, kuris suteikia jam skiriamąjį požymį. Prašomas įregistruoti prekių ženklas yra išgalvotas logotipas, kurį sudaro dviejose eilutėse išdėstytų ir „pagal dešinį kraštą sulygiuotų“ dviejų žodžių „start“ ir „initiative“ vaizdas. Prie šio vaizdo yra pridėtas komikso laukelis, primenantis stilizuotos burnos, tariančios žodį „up“, vaizdą. Pirminė idėja buvo, užuot vaizdavus personažą, susieti šį laukelį su žodžiais „start“ ir „initiative“, o tai rodo ryškų prašomo įregistruoti prekių ženklo skiriamąjį požymį. Jis įsirėžia į vartotojo sąmonę ir atlieka teikiamų paslaugų kilmės nuorodos funkciją.
EUIPO ginčija ieškovės argumentus.
Pagal Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktą neregistruojami „neturintys jokio skiriamojo požymio prekių ženklai“.
Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkte minimi žymenys yra tokie žymenys, kurie laikomi negalinčiais atlikti pagrindinės prekių ženklo funkcijos, t. y. nurodyti prekės ar paslaugos komercinės kilmės, kad vartotojas, įsigijęs prekių ženklu pažymėtą prekę arba paslaugą, vėliau įsigydamas galėtų pasirinkti tą pačią prekę ar paslaugą, jeigu patirtis buvo teigiama, arba kitą, jeigu ji buvo neigiama (2003 m. liepos 3 d. Sprendimo Best Buy Concepts / VRDT (BEST BUY),
T‑122/01
,
EU:T:2003:183
,
punktas; 2011 m. sausio 21 d. Sprendimo BSH / VRDT (executive edition),
T‑310/08
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2011:16
,
punktas, ir 2014 m. sausio 23 d. Sprendimo Novartis / VRDT (CARE TO CARE),
T‑68/13
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:29
,
punktas).
Iš teismo praktikos matyti, jog pakanka minimalaus skiriamojo požymio, kad nebūtų galima taikyti Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkte numatyto absoliutaus atmetimo pagrindo (2002 m. vasario 27 d. Sprendimo Eurocool Logistik / VRDT (EUROCOOL),
T‑34/00
,
EU:T:2002:41
,
punktas, ir 2014 m. sausio 23 d. Sprendimo CARE TO CARE,
T‑68/13
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:29
,
punktas).
Skiriamasis požymis turi būti vertinamas atsižvelgiant į prekes ar paslaugas, kurioms prašoma registracijos, ir į tai, kaip prekių ženklą suvokia atitinkama visuomenė, kurią sudaro šių prekių ar paslaugų vidutiniai vartotojai (žr. 2010 m. sausio 21 d. Sprendimo Audi / VRDT,
C‑398/08 P
,
EU:C:2010:29
,
punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Visų pirma reikia konstatuoti, kad Apeliacinė taryba teisingai ir neprieštaraujant ieškovei pažymėjo, jog atitinkamą visuomenę sudaro asmenys, kurie profesiniu ar neprofesiniu pagrindu gali prašyti suteikti paslaugų reklamos, verslo, finansų, draudimo, nekilnojamojo turto vystymo, švietimo, kultūros, sporto, pramoginių renginių, mokslo tyrimų, technologijų, pramoninio programavimo, inžinerijos sektoriuose ir konkrečiai tuose veiklos sektoriuose, kurie susiję su prekių ženklo paraiškoje nurodytomis paslaugomis.
Ieškovė ginčija ginčijamą sprendimą dėl to, kad jame nuspręsta, jog ne angliškai kalbanti visuomenė supranta žodžių „start up initiative“ reikšmę. Pasak ieškovės, ne angliškai kalbančiose šalyse gyvenantys vartotojai negalės suprasti šių žodžių reikšmės ir prašomą įregistruoti prekių ženklą suvoks kaip žymenį, sudarytą iš kažkokių išgalvotų žodžių.
Šiuo klausimu Ginčijamo sprendimo 14 punkte Apeliacinė taryba nusprendė, kad prekių ženklo paraiškos apimamuose ekonomikos sektoriuose anglų kalbos vartojimas yra labai paplitęs ir tuose sektoriuose Sąjungoje veikianti visuomenė gali skaityti ir suprasti žodžius „start up initiative“ ir, aišku, identifikuoti žodžius „start“ ir „initiative“. Ginčijamo sprendimo 16 punkte Apeliacinė taryba pridūrė, kad žodis „start-up“ yra plačiai vartojamas anglų kalboje pavadinti naujai įkurtoms įmonėms ir kad angliškas žodis „initiative“ reiškia iniciatyvą. Abu žodžius lengvai supranta ne angliškai kalbanti visuomenė, o žodis „start-up“ vartojamas italų bendrinėje kalboje ir aiškiai siejamas su komercinėmis iniciatyvomis naujųjų technologijų ir interneto srityje.
Toks vertinimas nėra klaidingas. Kaip pažymėjo Apeliacinė taryba, žodis „start-up“ pateko į kasdienę kalbą Italijoje ir kitose valstybėse narėse, todėl galima teigti, kad dalis net ir ne angliškai kalbančios visuomenės jį supras. Ieškovė nurodė pavyzdžių, grindžiamų labai specifinėmis asmenų kategorijomis, tačiau nepateikė duomenų, kurie patvirtintų, kad didelė atitinkamos visuomenės dalis nežino žodžio „start-up“ ir negali jo teisingai suprasti arba negali žinoti žodžio „initiative“. Be to, ieškovė neįrodė, kad visuomenė, kuri žino žodžius „start-up“ ir „initiative“, sudaro nereikšmingą atitinkamos visuomenės dalį. Šiuo klausimu reikia priminti, jog tam, kad žymeniui būtų taikomas Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkte įtvirtintas draudimas, pakanka, kad atmetimo pagrindas egzistuotų nemažos tikslinės visuomenės dalies atžvilgiu, todėl nebūtina nagrinėti, ar atitinkamai visuomenei priklausantys kiti vartotojai taip pat žino šį žymenį (šiuo klausimu žr. 2015 m. lapkričio 25 d. Sprendimo bd breyton-design / VRDT (RACE GTP),
T‑520/14
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2015:884
,
punktą ir jame nurodytą teismo praktiką). Be to, reikia pridurti, kad pagal Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 2 dalį 1 dalies nuostatos taikomos, net jeigu prekių ženklo neregistravimo pagrindas galioja tiktai dalyje Sąjungos.
Toliau kalbant apie tai, ar prašomas įregistruoti prekių ženklas neturi skiriamojo požymio, pirmiausia reikia priminti, kad prekių ženklo, sudaryto iš kelių žodinių ir vaizdinių elementų, atveju galimas skiriamasis požymis iš dalies gali būti nagrinėjamas atsižvelgiant į kiekvieną jo sudedamąją dalį, paimtą atskirai, tačiau bet kuriuo atveju jis turi priklausyti nuo visumos, kurią jie sudaro, nagrinėjimo. Vien tai, kad kiekvienas iš šių elementų atskirai neturi skiriamojo požymio, nereiškia, kad jų derinys negali turėti skiriamojo požymio (2004 m. rugsėjo 16 d. Sprendimo SAT.1 / VRDT,
C‑329/02 P
,
EU:C:2004:532
,
punktas).
Apeliacinė taryba manė, kad elementas, kurį sudaro komikso laukelis, sudaro tik mažą viso žymens dalį ir tik santykinai nedaug prisideda prie bendro prašomo įregistruoti prekių ženklo sukuriamo vaizdinio įspūdžio. Ji pridūrė, kad nebuvo įrodyta, jog atitinkama visuomenė šį elementą suvokia kaip komikso laukelį, nes jis paprastai išeina iš personažo burnos ir perteikia kažkokį pranešimą. Ji nusprendė, kad prašomame įregistruoti prekių ženkle negalima įžvelgti jokio personažo ir kad visuomenė žodį „up“ įrėminančią formą suvoks ne kaip komikso laukelį, o tiesiog kaip išgalvotą rėmelį. Visuomenė yra linkusi skaityti žodžius „start up“ ir „initiative“ pagal loginę seką. Ši seka sukuria prasmę turinčius žodžius, o ne žodžius „start initiative up“, kurie prasmės neturi. Be to, tai, kad žodis „up“ įdėtas į komikso laukelį ir parašytas baltomis raidėmis tamsiame fone, netrukdo visuomenei instinktyviai skaityti šio žodžio po „start“, nes žodis „start-up“ yra pažįstama sąvoka, kitaip nei žodžiai „start initiative“.
Toks vertinimas nėra klaidingas.
Visų pirma neginčytina, kad žodžiai „start up initiative“ turi reikšmę, kurią visuomenė atpažįsta, kitaip nei žodžiai „start initiative up“. Mažai tikėtina, kad visuomenė pastebės pastarąją, o ne pirmąją reikšmę.
Toliau to, kad žymenyje yra naudojama komikso technika, nepakanka skiriamajam požymiui suteikti, jei ši technika yra įprastai naudojama įvairiems pranešimams ir priemonėms.
Šiuo atveju šis laukelis atrodo kaip paprastas vaizdinis elementas, juo labiau kad, kaip iš esmės pažymėjo Apeliacinė taryba, jis neatitinka komiksuose siekiant vizualiai pavaizduoti žodžius dažniausiai naudojamos technikos, nes prašomame įregistruoti prekių ženkle nėra jokio personažo ar kažkokios kitos figūros. Taigi, visuomenė nebūtinai suvoks aplink žodį „up“ esančią formą kaip komikso laukelį, o greičiau kaip gana paprastą rėmelį, kuris, būdamas tik toks, negali perduoti pranešimo, kurį vartotojai galėtų įsiminti (šiuo klausimu žr. 2007 m. rugsėjo 12 d. Sprendimo Cain Cellars / VRDT (Penkiakampio vaizdas),
T‑304/05
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2007:271
,
ir
punktai ir juose nurodytą teismo praktiką).
Galiausiai reikia priminti, kad žodinis elementas yra apibūdinamasis ir neturi jokio skiriamojo požymio, jei bent viena iš galimų jo reikšmių apibūdina atitinkamų prekių ar paslaugų savybę. Taip yra tuo atveju, kai ryšys tarp to elemento turinio ir nagrinėjamų prekių ar paslaugų yra pakankamai konkretus ir tiesioginis, kad rodytų, jog šis elementas leidžia atitinkamai visuomenei iš karto identifikuoti šias prekes ar paslaugas (žr. 2016 m. sausio 14 d. Sprendimo International Gaming Projects / VRDT (BIG BINGO),
T‑663/14
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2016:5
,
punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Kadangi atitinkama visuomenė įsimins prašomą įregistruoti prekių ženklą daugiausiai dėl žodžių „start up initiative“, Apeliacinės tarybos išvadai dėl prašomo įregistruoti prekių ženklo skiriamojo požymio nebuvimo reikia pritarti, kiek tai susiję su įvairiomis šiuo prekių ženklu žymimomis paslaugomis.
Pirma, dėl prie 35 klasės priskiriamų paslaugų pažymėtina, kad prašomas įregistruoti prekių ženklas gali būti suprantamas kaip nuoroda į šių paslaugų adresatą, nes, kaip Ginčijamo sprendimo 20 punkte teisingai nusprendė Apeliacinė taryba, jie, pavyzdžiui, reklamos, komercinės vadybos ir verslo konsultacijų srityse, labai gerai atitinka pradedančiųjų įmonių poreikius.
Antra, dėl prie 36 klasės priskiriamų paslaugų pažymėtina, kad, kaip Ginčijamo sprendimo 22 punkte vėl teisingai nusprendė Apeliacinė taryba, prašomas įregistruoti prekių ženklas gali būti suprantamas kaip nuoroda, viena vertus, į šių paslaugų adresatus, t. y. pradedančiąsias įmones, ir, antra vertus, į jiems finansų, draudimo ir nekilnojamojo turto srityse suteikiamų iniciatyvų rūšį.
Trečia, dėl prie 41 klasės priskiriamų paslaugų pažymėtina, kad prašomas įregistruoti prekių ženklas gali reikšti paslaugų, kurias apima Apeliacinės tarybos Ginčijamo sprendimo 26–28 punktuose apibrėžtos trys kategorijos, dalyką. Pirmosios kategorijos, kuri apima su mokymu ir švietimu susijusias paslaugas, atveju prašomas įregistruoti prekių ženklas gali reikšti paslaugas, skirtas palengvinti pradedančiosios įmonės veiklos pradėjimui. Antrosios kategorijos, kuri apima su sporto ir kultūros veikla susijusias paslaugas, atveju jis gali reikšti pradedančiosioms įmonėms skirtų iniciatyvų materialinę išraišką. Trečiosios kategorijos, kuri apima pramogų ir poilsio veiklą ir kitas paslaugas, atveju jis gali reikšti paslaugas, kurios yra pradedančiosios įmonės vykdomos iniciatyvos dalis.
Ketvirta, dėl prie 42 klasės priskiriamų paslaugų, kurios apima mokslo ir technologijų, pramoninės analizės ir tyrimų, kompiuterių programinės ir aparatinės įrangos projektavimo ir tobulinimo paslaugas bei paslaugas, apimančias kompiuterių nuomą, miško kokybės vertinimą, debesų sėjimą, naftos telkinių tyrimą ir mados dizainerių paslaugas, pažymėtina, kad, kaip Ginčijamo sprendimo 29 ir 30 punktuose manė Apeliacinė taryba, prašomas įregistruoti prekių ženklas gali būti suprantamas kaip reiškiantis, jog šios paslaugos teikiamos ir veikla vykdoma verslo iniciatyvų, susijusių su pradedančiąja įmone, rėmuose, turint omenyje, kad jos yra kuriamos technologijos požiūriu inovatyviuose sektoriuose.
Atsižvelgiant į visa tai, kas pasakyta, Apeliacinė taryba nepadarė klaidos nusprendusi, kad prašomas įregistruoti prekių ženklas neturi skiriamojo požymio. Vadinasi, antrąjį ieškinio pagrindą ir visą ieškinį reikia atmesti kaip nepagrįstą.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti išlaidas, jeigu laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi ieškovė bylą pralaimėjo, reikia iš jos priteisti bylinėjimosi išlaidas pagal EUIPO pateiktus reikalavimus.

Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (pirmoji kolegija)
nusprendžia:

1.
Atmesti ieškinį.

2.
Priteisti iš
Intesa Sanpaolo SpA
bylinėjimosi išlaidas.

Kanninen
Pelikánová
Calvo-Sotelo Ibáñez-Martín
Paskelbta 2016 m. gruodžio 15 d. viešame posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	* Proceso kalba: italų