CELEX: 62015TJ0166
Yhteisömalli
Mitättömyysmenettely
Rekisteröity yhteisömalli, joka esittää koteloa matkapuhelimelle
Mallin julkiseksi tuleminen
Asetuksen (EY) N:o 6/2002 7 artiklan 1 kohta
Ensimmäisen kerran unionin yleisessä tuomioistuimessa esitetyt todisteet

I

Asian tausta
Sorouch Mahdavi Sabet haki 25.12.2011 Euroopan teollisoikeuksien virastolta (EUIPO) yhteisömallin rekisteröintiä yhteisömallista 12.12.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 (
EYVL 2002, L 3, s. 1
) nojalla. Hän vaati etuoikeutta Ranskassa 30.6.2011 tehdyn hakemuksen perusteella.
Rekisteröintiä haettiin seuraavalle mallille (jäljempänä riidanalainen malli):
Rekisteröintihakemuksen mukaan riidanalainen malli on tarkoitettu käytettäväksi teollisuusmallien kansainvälisen luokituksen perustamisesta 8.10.1968 tehdyssä Locarnon sopimuksessa, sellaisena kuin se on muutettuna, määriteltyyn luokkaan 03.01 kuuluvia seuraavia tavaroita varten: ”puhelinten suojakuoret, tietokonelaukut, kotelot (matkapuhelimille), kotelot tietokoneille, kotelot matkapuhelimille”.
EUIPO rekisteröi riidanalaisen mallin 25.12.2011 numerolla 001968496-0002 ja etuoikeuspäivällä 30.6.2011. Se julkaistiin 17.2.2012 Yhteisön mallilehdessä nro 35/2012.
Kantaja, Claus Gramberg, toimitti 4.5.2012 EUIPO:lle asetuksen N:o 6/2002 52 artiklan nojalla riidanalaisen mallin mitättömyysvaatimuksen sillä perusteella, että malli ei ollut uusi. Kantaja ilmoitti myyvänsä tavaramerkillä mumbi matkapuhelimien lisävarusteita, kuten koteloita näille laitteille, pääasiassa amazon.de-verkkokauppaportaalissa, jossa hän käytti myyjän nimeä HandyNow.
Mitättömyysvaatimuksensa tueksi kantaja vetosi siihen, että riidanalainen malli oli tullut julkiseksi (ts. tunnetuksi) ennen etuoikeuspäivää 30.6.2011 seuraavissa olosuhteissa:
–
hän oli ensinnäkin ostanut 23.5.2011 tukkumyyjältä riidanalaista mallia vastaavia koteloita (lasku, mitättömyysvaatimuksen liite D 1); tämän jälkeen hän oli 26.5.2011 ilmoittanut näistä koteloista ilman kuvaa amazon.de-verkkokauppasivustolla (näyttökuva amazon.de-verkkosivustolta, mitättömyysvaatimuksen liite D 2); ja hän oli myynyt ensimmäisen kotelon 30.5.2011 (lasku, mitättömyysvaatimuksen liite D 3)
–
amazon.de-sivustolla esitettyyn myyntitarjoukseen oli 15.6.2011 liitetty kuva kyseessä olevasta kotelosta (näyttökuva amazon.de-verkkosivustolta, mitättömyysvaatimuksen liite D 4a)
–
kyseessä olevan kotelon kuva oli julkaistu uudelleen 27.6.2011 Amazonissa (näyttökuva amazon.de-verkkosivustolta, mitättömyysvaatimuksen liite D 4b); tämän kuvan julkaisemista varten oli otettu valokuva 26.5.2011 (digitaalikuva, mitättömyysvaatimuksen liite D 5).
Kantaja ilmoitti, että edellä 6 kohdassa mainitut mitättömyysvaatimuksen liitteenä esitetyt asiakirjat osoittivat, että riidanalainen malli oli tullut julkiseksi ennen etuoikeuspäivää 30.6.2011 ja että seuraavat asiakirjat vahvistivat tämän:
–
valaehtoinen vakuutus, jolla toimittaja vakuuttaa, että kantaja oli ”ostanut” siltä 31.5.2011 kyseisessä vakuutuksessa esitetyn kaltaisen kotelon (mitättömyysvaatimuksen liite D 6)
–
kolme tiedotetta, jotka hän oli saanut 15.–29.6.2011 verkkokauppasivustolta ja jotka sisälsivät kuvan kyseessä olevasta kotelosta (mitättömyysvaatimuksen liitteet D 7–D 9)
–
tavarantoimittajan 9.6.2011 hänelle osoittama esite, jossa esitetään kyseessä oleva kotelo (mitättömyysvaatimuksen liite D 10)
–
amazon.de-sivustolla oleva kuva kotelosta, jota on tarjottu myytäväksi 31.12.2010 lähtien (mitättömyysvaatimuksen liite D 11)
–
vahvistus kotelon verkkomyynnistä (mitättömyysvaatimuksen liite D 12)
–
näyttökuvat unkarinkieliseltä eBay.com-verkkosivustolta (mitättömyysvaatimuksen liite D 13).
Mitättömyysosasto totesi 22.1.2013 riidanalaisen mallin mitättömäksi yksilöllisen luonteen puuttumisen perusteella asetuksen N:o 6/2002 6 artiklan ja saman asetuksen 25 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti. Julkiseksi tulemisesta mitättömyysosasto totesi, että mitättömyysvaatimuksen liitteet D 1–D 11 olivat siitä päteviä todisteita, kun otetaan huomioon, että ne oli päivätty ennen etuoikeuspäivää 30.6.2011 ja että Mahdavi Sabet ei ollut osoittanut, että julkiseksi tuleminen olisi tapahtunut asetuksen N:o 6/2002 7 artiklan 2 kohdassa mainituissa olosuhteissa.
Mahdavi Sabet valitti 8.3.2013 mitättömyysosaston päätöksestä EUIPO:hon asetuksen N:o 6/2002 55–60 artiklan nojalla.
Tästä valituksesta 30.10.2013 esittämissään huomautuksissa kantaja esitti mitättömyysosastossa käydyssä hallinnollisessa menettelyssä toimittamiensa todisteiden (mitättömyysvaatimuksen liitteet D 1–D 13) lisäksi seuraavat kolme uutta todistetta:
–
ranskankielinen versio mitättömyysvaatimuksen liitteestä D 6 (kantajan huomautusten liite D 6b)
–
kantajan valaehtoinen vakuutus, jonka mukaan verkkosivustoilta otettuja näyttökuvia ei ole muutettu päiväyksen tai kuvan osien osalta (kantajan huomautusten liite D 14)
–
kolmannen henkilön valaehtoinen vakuutus, jonka mukaan mitättömyysvaatimuksen liitteinä D 7 ja D 8 olevat tiedotteet on todella lähetetty kantajalle (kantajan huomautusten liite D 15).
EUIPO:n kolmas valituslautakunta kumosi 13.1.2015 tekemällään päätöksellä (jäljempänä riidanalainen päätös) mitättömyysosaston päätöksen ja hylkäsi mitättömyysvaatimuksen. Se katsoi, että todisteet eivät riittäneet osoittamaan riidanalaisen mallin tulleen julkiseksi ennen 30.6.2011.
II

Asianosaisten vaatimukset
Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin
–
kumoaa riidanalaisen päätöksen ja toteaa riidanalaisen mallin mitättömäksi
–
toissijaisesti kumoaa riidanalaisen päätöksen ja palauttaa asian valituslautakuntaan, jotta se voi tehdä uuden päätöksen riidanalaisen mallin mitättömyydestä
–
velvoittaa EUIPO:n korvaamaan asian käsittelystä valituslautakunnassa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet kulut.
EUIPO vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin
–
hylkää kanteen
–
velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
III

Oikeudellinen arviointi
A

Ensimmäisen kerran unionin yleisessä tuomioistuimessa esitettyjen todisteiden tutkittavaksi ottaminen
EUIPO:n mukaan kantajan ensimmäisen kerran unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämät todisteet on jätettävä tutkimatta. Se vetoaa siihen, että kantaja on kannekirjelmässään antanut uuden perusteellisen selvityksen tosiseikoista ja esittänyt useita uusia todisteita (kannekirjelmän liitteet A 2–A 27), joita ei ollut mainittu EUIPO:ssa käydyssä menettelyssä. Unionin yleisen tuomioistuimen vakiintuneeseen oikeuskäytäntöön viitaten EUIPO katsoo, että tätä uutta selvitystä tosiseikoista ja siihen liittyviä todisteita ei voida ottaa huomioon, koska niillä muutettaisiin riidan kohdetta.
Kantaja väittää, että unionin yleisen tuomioistuimen on otettava riidanalaiset todisteet huomioon, koska niillä ei muuteta riidan kohdetta vaan pelkästään täsmennetään ja syvennetään aikaisempaa selvitystä tosiseikoista.
Kantaja ei ole kiistänyt sitä, että kannekirjelmän liitteissä A 2–A 27 olevat todisteet on esitetty ensimmäisen kerran unionin yleisessä tuomioistuimessa. Näin ollen nämä asiakirjat ovat uusia todisteita, joita valituslautakunnalla ei ollut käytettävissään riidanalaisen päätöksen tehdessään.
Kyseisiä liitteitä, jotka on esitetty vasta unionin yleisessä tuomioistuimessa, ja niiden kuvausta kannekirjelmään sisältyvässä uudessa tosiseikkoja koskevassa selvityksessä ei siten voida ottaa huomioon. Unionin yleisessä tuomioistuimessa nostetun kanteen tarkoituksena on nimittäin EUIPO:n valituslautakuntien päätösten laillisuuden valvonta asetuksen N:o 6/2002 61 artiklassa tarkoitetulla tavalla, joten unionin yleisen tuomioistuimen tehtävänä ei ole tutkia uudelleen tosiseikkoja niiden asiakirjojen valossa, jotka esitetään ensimmäistä kertaa tässä tuomioistuimessa (tuomio 13.11.2012,Antrax It v. SMHV – THC (Lämpöpatterit),
T-83/11 ja T-84/11
,
EU:T:2012:592
,
kohta). Näin ollen kannekirjelmän liitteet A 2–A 27 ja näitä liitteitä kuvaava uusi tosiseikkoja koskeva selvitys, sellaisena kuin se ilmenee kannekirjelmästä, on jätettävä tutkimatta.
B

Asiakysymys

Kumoamisvaatimus ja asian palauttamista valituslautakuntaan koskeva vaatimus
Kantaja esittää kanteensa tueksi kolme kanneperustetta. Ensimmäinen koskee asetuksen N:o 6/2002 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja kyseisen asetuksen 7 artiklan 1 kohdan rikkomista. Toinen kanneperuste koskee olennaisten menettelymääräysten rikkomista. Kolmannessa kanneperusteessa vedotaan siihen, että valituslautakunta ei ole ottanut huomioon sitä, että Mahdavi Sabet ei ole voinut pätevästi vedota riidanalaisen mallin etuoikeuteen.
Asetuksen N:o 6/2002 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja kyseisen asetuksen 7 artiklan 1 kohdan rikkomista koskevan ensimmäisen kanneperusteensa yhteydessä kantaja väittää valituslautakunnan katsoneen virheellisesti, ettei riidanalainen malli ollut tullut aiemmin julkiseksi tavalla, joka voi estää sen uutena pitämisen. Valituslautakunta oli kantajan mukaan tehnyt virheellisen arvioinnin kantajan esittämistä todisteista kiistämällä kokonaan niiden todistusarvon. Todellisuudessa esitetyt asiakirjat osoittivat luotettavalla tavalla, että riidanalainen malli oli jo tullut julkiseksi ennen sen rekisteröintiä asetuksen N:o 6/2002 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
EUIPO kiistää kantajan väitteet. Se katsoo, että kantaja on lyhentänyt valituslautakunnan pitkiä selityksiä eikä kykene kumoamaan niitä.
Asetuksen N:o 6/2002 7 artiklan 1 kohdan nojalla mallin katsotaan tulleen julkiseksi (tunnetuksi), jos se on julkaistu rekisteröinnin jälkeen tai muutoin, asetettu näytteille, jos sitä on käytetty liiketoiminnassa tai se on muulla tavoin julkistettu ennen sitä päivää, jona malli, jolle suojaa vaaditaan, on ensimmäisen kerran tullut julkiseksi, paitsi silloin, kun nämä toimet eivät kohtuudella ole voineet tulla Euroopan unionissa alalla toimivien tahojen tietoon tavanomaisen liiketoiminnan yhteydessä.
Oikeuskäytännön mukaan mallin katsotaan siten tulleen julkiseksi, kun julkiseksi tulemiseen vetoava asianosainen on näyttänyt tämän julkiseksi tulemisen muodostavat tosiseikat. Tämän olettaman kumoamiseksi asianosaisen, joka kiistää julkiseksi tulemisen, on taas oikeudellisesti riittävällä tavalla osoitettava, että asian olosuhteet saattoivat kohtuudella olla esteenä sille, että nämä tosiseikat ovat tulleet kyseisellä alalla toimivien tahojen tietoon tavanomaisen liiketoiminnan yhteydessä (tuomio 21.5.2015, Senz Technologies v. SMHV – Impliva (Sateenvarjot),
T-22/13 ja T-23/13
,
EU:T:2015:310
,
kohta).
Aikaisemman mallin julkiseksi tulemista ei voida näyttää toteen todennäköisyyksillä tai olettamilla, vaan näytön on perustuttava konkreettisiin ja objektiivisiin seikkoihin, jotka todistavat aikaisemman mallin tulleen tosiasiallisesti julkiseksi markkinoilla (ks. tuomio 9.3.2012, Coverpla v. SMHV – Heinz-Glas (Pieni pullo),
T-450/08
, ei julkaistu,
EU:T:2012:117
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Oikeuskäytännöstä ilmenee myös, että mitättömyysvaatimuksen esittäjän toimittamia todisteita on arvioitava suhteessa toisiinsa. Vaikka jotkin näistä todisteista voivat yksinään olla riittämättömiä näyttämään toteen aikaisemman mallin julkiseksi tulemisen, on kuitenkin niin, että kun todisteet yhdistetään toisiinsa tai kun niitä tarkastellaan yhdessä muiden asiakirjojen tai tietojen kanssa, ne voivat merkitä näyttöä julkiseksi tulemisesta (tuomio 9.3.2012, Pieni pullo,
T‑450/08
, ei julkaistu,
EU:T:2012:117
,
kohta).
Lisäksi asiakirjan todistusvoimaa arvioitaessa on tutkittava sen sisältämien tietojen todennäköisyys ja todenmukaisuus. Erityisesti on otettava huomioon asiakirjan alkuperä, sen laatimisolosuhteet ja sen adressaatti ja pohdittava, vaikuttaako se sisällöltään järkevältä ja luotettavalta (ks. tuomio 9.3.2012, Pieni pullo,
T-450/08
, ei julkaistu,
EU:T:2012:117
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Malleihin sovellettavasta voimassa olevasta unionin lainsäädännöstä ilmenee, että mitättömyysvaatimuksen esittäjä voi vapaasti valita todisteet, joiden esittämistä hän pitää tarkoituksenmukaisena EUIPO:lle esittämänsä mitättömyysvaatimuksen tueksi, ja että EUIPO:n on tutkittava kaikki esitetyt todisteet arvioidakseen, merkitsevätkö ne todella näyttöä aikaisemman mallin julkiseksi tulemisesta (ks. vastaavasti tuomio 9.3.2012, Pieni pullo,
T-450/08
, ei julkaistu,
EU:T:2012:117
,
–
kohta ja tuomio 14.7.2016, Thun 1794 v. EUIPO – Adekor (Koristeelliset graafiset symbolit),
T-420/15
, ei julkaistu,
EU:T:2016:410
,
kohta).
Todistaakseen unionin yleisessä tuomioistuimessa, että riidanalainen malli oli jo tullut julkiseksi ennen kuin EUIPO rekisteröi sen etuoikeuspäivällä 30.6.2011, kantaja on viitannut valituslautakunnassa esittämiensä todisteiden osalta mitättömyysvaatimuksensa liitteisiin D 2, D 3, D 4a, D 4b, D 5, D 6, D 7–D 9 ja D 11 ja valituslautakunnalle esittämiensä huomautusten liitteisiin D 6b ja D 14.
Nämä todisteet käsittävät näyttökuvia amazon.de-verkkosivustolta (liitteet D 2, D 4a, D 4b ja D 11), laskun (liite D 3), tiedoston, jossa on kuva kotelosta (liite D 5), kolme tiedotteita sisältävää sähköpostiviestiä (liitteet D 7–D 9), kaksi kolmannen henkilön antamaa vakuutusta (liitteet D 6 ja D 6b) sekä kantajan itsensä antaman vakuutuksen (liite D 14).
Näiden todisteiden ja edellä 22–26 kohdassa mainitun oikeuskäytännön valossa on arvioitava, katsoiko valituslautakunta perustellusti, että riidanalainen malli ei ollut ennen 30.6.2011 tullut julkiseksi tavalla, joka voi estää sen uutena pitämisen.
Riidanalaisesta päätöksestä ilmenee valituslautakunnan katsoneen, ettei kantajan esittämillä todisteilla ollut todistusvoimaa.
Valituslautakunnan mukaan näyttökuvilla amazon.de-verkkosivustolta (liitteet D 2, D 4a, D 4b ja D 11) ei ollut todistusarvoa lähinnä siitä syystä, että ne eivät olleet luotettavia ja niihin oli suhtauduttava kriittisesti, sillä kussakin näistä näyttökuvista, joissa oli päiväykset 26.5., 15.6. ja 27.6.2011, oli ylätunnisteessa lukuisia lisätietoja, joita verkkosivustoilta otetuissa näyttökuvissa ei yleensä ole. Kantaja ei ollut selittänyt, millä menetelmällä hän oli voinut tulostaa vuoden vanhan verkkosivun sisällön (liitteet D 2, D 4a ja D 4b). Hän ei ollut myöskään vastannut Mahdavi Sabetin väitteeseen, jonka mukaan tämän etsiessä internetistä kotelomallia, jossa oli liitteessä D 4b olevassa myyntitarjouksessa käytetyt kuvailevat ilmaisut, täysin erilainen kotelo oli tullut näkyviin. Lisäksi liitteessä D 11 olevasta verkkosivustolta otetusta näyttökuvasta valituslautakunta korosti, että päivä, jona kotelo oli saatettu myyntiin verkossa, ei vastannut sen tuotteen, johon tämä kotelo oli tarkoitettu, tosiasiallista myyntipäivää (liite D 11). Kyseiset näyttökuvat verkkosivustolta eivät myöskään voineet muodostaa näyttöä julkiseksi tulemisesta, koska ne eivät sisältäneet yhtään kuvaa (liite D 2) tai sisälsivät vain epätarkan kuvan (liitteet D 4a ja D 11).
Myöskään kantajan yrityksen, HandyNow’n, 30.5.2011 asiakkaalleen osoittamalla laskulla (liite D 3), jolla pyrittiin osoittamaan yhden liitteessä D 2 olevista koteloista myynti, ei valituslautakunnan mukaan ollut todistusarvoa, koska tuotteen sanallinen kuvaus ei riittänyt todisteeksi sen julkiseksi tulemisesta.
Valituslautakunta hylkäsi myös tiedoston, jossa oli 26.5.2011 päivätty kuva kotelosta (liite D 5) ja jota väitetään käytetyn liitteessä D 4a, todisteena julkiseksi tulemisesta, koska kantaja ei ollut selittänyt, miten tämä tiedosto oli saatu aikaan, saati sitä, mikä yhdisti sen liitteeseen D 4a, taikka sitä, miten sillä voitiin näyttää kyseisen kotelon julkiseksi tuleminen toteen.
Valituslautakunta jätti huomiotta myös kantajan Alibaba.com-verkkokauppayhtiöltä saamat tiedotteet sisältävät, 15.6., 22.6. ja 29.6.2011 päivätyt sähköpostiviestit (liitteet D 7–D 9), koska ensinnäkin kuvat olivat liian epätarkkoja eikä niiden avulla voitu siten osoittaa yhteyttä riidanalaiseen malliin, toiseksi nämä kolme sähköpostiviestiä eivät olleet luotettavia niiden ylätunnisteissa olevien epätavanomaisten tietojen vuoksi ja kolmanneksi nämä sähköpostiviestit olivat korkeintaan osoitus kahden henkilön välisestä yksityisestä kirjeenvaihdosta.
Valituslautakunta katsoi, että kaksi kolmannen osapuolen antamaa vakuutusta, joissa vakuutettiin kantajan ostaneen Samsung i9100 ‑matkapuhelimelle tarkoitetun kotelon (liite D 6 ja liite D 6b), eivät myöskään tukeneet kantajan väitteitä. Valituslautakunta totesi, että kyseisissä kahdessa liitteessä esitetty kuva oli epätarkka, että vakuutus ei itsessään riittänyt näyttämään toteen riidanalaisen mallin julkiseksi tulemista ja että se oli korkeintaan osoitus kahden henkilön välisestä liiketoimesta. Erityisesti liitteestä D 6b valituslautakunta totesi, ettei kyse ollut liitteen D 6 ranskankielisestä versiosta, kuten kantaja oli väittänyt, vaan äskettäin laaditusta ja allekirjoitetusta asiakirjasta. Tätä asiakirjaa ei ollut päivätty, eikä siinä mainittu ostajan nimeä.
Valituslautakunta piti kantajan vakuutusta, jonka mukaan verkkosivustoilta otettuja näyttökuvia, joiden luotettavuuden Mahdavi Sabet oli kyseenalaistanut, ”ei ole muutettu päiväyksen tai kuvan osien osalta” (liite D 14), riittämättömänä todisteena, kun otetaan huomioon näiden näyttökuvien ylätunnisteessa olevat teknisiä tietoja käsittävät rivit ja myös eri kotelomallit, joilla on sama viite.
Unionin yleinen tuomioistuin katsoo tässä tapauksessa, että kantajan esittämien todisteiden, joilla pyritään osoittamaan riidanalaisen mallin julkiseksi tuleminen ennen 30.6.2011, luonne huomioon ottaen on tarkoituksenmukaista tutkia valituslautakunnan suorittama arviointi yhtäältä amazon.de-verkkosivustolta otettujen näyttökuvien (liitteet D 2, D 4a, D 4b ja D 11) ja toisaalta Alibaba.com-verkkokauppaportaalin tiedotteita sisältävien, 15.6., 22.6. ja 29.6.2011 päivättyjen sähköpostiviestien (liitteet D 7–D 9) todistusarvosta.
a)

Valituslautakunnan suorittama arviointi amazon.de-verkkosivustolta otettujen näyttökuvien todistusarvosta
Unionin yleinen tuomioistuin toteaa, että kantajan argumentit, jotka koskevat valituslautakunnan suorittamaa arviointia amazon.de-verkkosivustolta otettujen, liitteissä D 2, D 4a, D 4b ja D 11 esitettyjen näyttökuvien todistusarvosta, liittyvät pääasiallisesti kolmeen väitteeseen, joiden mukaan valituslautakunta ei ensinnäkään ole antanut näille liitteille todistusarvoa ilmeisen epätavanomaisen ylätunnisteen vuoksi ja on sivuuttanut kantajan tästä ylätunnisteesta antaman selityksen, valituslautakunta on jättänyt huomiotta amazon.de-sivustolla esitetyt myyntitarjoukset, jotka sisältävät maininnan tarkoista päivämääristä, ja lisäksi valituslautakunta on virheellisesti jättänyt huomiotta liitteessä D 11 esitetyn näyttökuvan, joka osoittaa amazon.de-sivustolla esitetyn tarjouksen.
1)

Ensimmäinen väite, jonka mukaan valituslautakunta ei ole antanut liitteille D 2, D 4a ja D 4b todistusarvoa ilmeisen epätavanomaisen ylätunnisteen vuoksi ja on sivuuttanut kantajan tästä ylätunnisteesta antaman selityksen
Kantaja väittää, että valituslautakunta on virheellisesti jättänyt huomiotta liitteissä D 2, D 4a ja D 4b olevat, amazon.de-sivustolla esitetyt myyntitarjoukset näiden tarjousten luotettavuutta koskevien epäilyjen vuoksi ja erityisesti sen vuoksi, että kyseisissä liitteissä on ilmeisen epätavanomaisessa ylätunnisteessa lukuisia lisätietoja, ja sen vuoksi, että kantaja ei ollut selittänyt, millä menetelmällä hän oli voinut tulostaa vuoden vanhan verkkosivun sisällön.
Kantaja toistaa tältä osin jo EUIPO:ssa esittämänsä väitteen, jonka mukaan ”kaikki ylätunnisteeseen sisältyvät tiedot lisätään arkistoinnin yhteydessä”. Kantajan mukaan hänen itsensä kaltaisten elinkeinonharjoittajien, jotka tarjoavat verkossa suuria määriä tuotteita, käyttämä arkistointijärjestelmä on yleisesti tunnettu, ja valituslautakunnan olisi pitänyt ottaa se omasta aloitteestaan huomioon.
EUIPO kiistää kantajan väitteet. Se vetoaa siihen, että valituslautakunnan mukaan liitteissä D 2, D 4a ja D 4b esitetyillä asiakirjoilla, jotka on saatu amazon.de-verkkosivustolta, ei ole riittävää todistusarvoa paitsi näiden asiakirjojen ylätunnisteiden vuoksi, myös muista syistä, joita ovat kyseessä olevan kotelon heikkolaatuinen visuaalinen toisto ja mahdollisuus manipuloida koska tahansa verkkosisältöjä.
Käsiteltävässä asiassa on huomattava valituslautakunnan jättäneen huomiotta liitteet D 2, D 4a ja D 4b ilmeisen epätavanomaisen ylätunnisteen vuoksi ja sen vuoksi, että kantaja ei ollut antanut tästä ylätunnisteesta selitystä, ja katsoneen, että verkkosivustoilta otettuja näyttökuvia voidaan muuttaa koska tahansa tai että niitä on vaikeaa tarkistaa, minkä vuoksi pelkän verkkosivun tulosteen perusteella ei voida automaattisesti varmistua sen sisällöstä.
Vaikka oletettaisiinkin voitavan kohtuudella katsoa valituslautakunnan tavoin, että verkkosivuston sisältöä voidaan koska tahansa muuttaa ja että tämän sisällön tarkistaminen voi olla jälkikäteen vaikeaa, tällaisia perusteluja ei voida soveltaa liitteissä D 4a ja D 4b oleviin myyntitarjouksiin.
Kiistäessään valituslautakunnan vastauksen Mahdavi Sabetin esittämiin epäilyihin liitteen D 4b luotettavuudesta kantaja viittaa ”yhtä ainoaa tarjousta vastaavaan erityiseen viitenumeroon” ja siihen, että tämä liite todella sisältää tällaisen numeron, eli ASIN-numeron B0058COLXM, välittömästi ennen mainintaa päivämäärästä, jona tarjous on saatavilla amazon.de-verkkokauppasivustolla.
Kuten kantaja totesi vastauksessaan prosessinjohtotoimiin, ASIN-numero on kullekin myyntiluettelossa olevalle myyntiartikkelille annettu yksilöllinen viite, jonka avulla tämä myyntiartikkeli voidaan yksilöidä Amazon-verkkokauppa-alustalla. Amazonin asiakastukisivun mukaan tuotteelle annettava ASIN-numero luodaan, kun tuotetta tarjotaan ensimmäisen kerran Amazonin myyntiluetteloon, eikä uutta ASIN-numeroa saa luoda tuotteelle, jota jo tarjotaan Amazonissa. Saman verkkosivun mukaan tilanteessa, jossa myyjä välittää tietoja tuotteesta Amazonille, tarkistetaan automaattisesti, onko tuotteelle, jonka myyjä haluaa tarjota myytäväksi, jo olemassa ASIN-numeron sisältävää verkkosivua tuotteista tai verkkosivua myyntitarjouksista.
Koska EUIPO ei ole kiistänyt näitä kantajan vastauksena prosessinjohtotoimiin esittämiä tietoja, unionin yleinen tuomioistuin ei näe syytä olla soveltamatta niitä myös liitteeseen D 4a, jossa kyseinen tuote on niin ikään yksilöity ASIN-numerollaan. Koska yksilöllinen ASIN-numero on erityisesti luotu yksilöimään jokainen Amazonin myyntiluettelon tuote, valituslautakunta ei voinut pätevästi väittää, että kyseisiä koteloita koskevia, liitteissä D 4a ja D 4b esitettyjä tietoja, mukaan lukien niiden kuvaus, kuva ja myyntiin saattamisen ajankohta, voitiin koska tahansa muuttaa tai että näiden tietojen tarkistaminen oli vaikeaa.
Tätä päätelmää ei voida horjuttaa EUIPO:n esittämillä väitteillä.
EUIPO väittää ensinnäkin, että mainitessaan erityisiä viitenumeroita, jotka on annettu yhdelle ainoalle myyntitarjoukselle, kantaja ei ole täsmentänyt näiden numeroiden olleen ASIN-numeroita. Tämä väite on hylättävä.
Ei ole mitään syytä katsoa, että amazon.de-verkkosivustolla esitetyille myyntitarjouksille olisi olemassa jokin muu erityinen viitenumero. EUIPO ei myöskään itse ole vedonnut siihen, ettei Amazonin verkkokauppasivustolla myytyjen tuotteiden yksilöimiseksi käytettäisi ASIN-numeroita, tai muuhun numeroon, jota olisi pidettävä tällä sivustolla myytäville tuotteille annettuna erityisenä viitenumerona.
Toiseksi EUIPO:n mukaan ASIN-numeroiden merkitystä ei voida pitää notorisena seikkana, minkä vuoksi kantajan olisi pitänyt antaa lisäselvityksiä näistä numeroista. Tätä väitettä ei voida hyväksyä.
On syytä korostaa, että 30.10.2013 toimittamissaan huomautuksissa Mahdavi Sabetin valituslautakunnalle tekemään valitukseen kantaja mainitsi kaksi liitettä, jotka sisältävät ASIN-numeroita, eli numerot B0052TD 5OM ja B005RFUT 72, ”jotta saadaan käsitys tietojen paikkansapitävyydestä”.
Tällaisella täsmennyksellä kantaja ei tosin ole selittänyt, millä tavoin ASIN-numerot muodostuvat tai missä menettelyssä ne annetaan Amazonin verkkokauppasivustolla, mutta hän on korostanut nämä ASIN-numerot sisältäville liitteille annettavaa merkitystä, sillä kyseiset numerot voivat osoittaa näiden liitteiden luotettavuuden.
Kolmanneksi EUIPO toteaa, että sen mielestä on vaikeaa ymmärtää, miltä osin ASIN-numeroilla voitaisiin kyseenalaistaa valituslautakunnan perustelut, jotka koskevat muun muassa liitteiden D 4a ja D 4b todistusarvon puuttumista.
Edellä 46 kohdassa mainituilla perusteilla se, että liitteissä D 4a ja D 4b on yhdelle ainoalle tarjoukselle annettu yksilöllinen numero, osoittaa väistämättä kyseisten liitteiden luotettavuuden sen osoittamiseksi, että riidanalainen malli oli tullut julkiseksi ennen 30.6.2011.
Edellä esitetyn perusteella on pääteltävä, että valituslautakunta on tehnyt oikeudellisen virheen jättäessään huomiotta liitteet D 4a ja D 4b niiden luotettavuuteen kohdistuneiden epäilyjen vuoksi, ilman että asiassa olisi tarpeen tutkia kantajan väitteitä, joiden mukaan valituslautakunta on sivuuttanut hänen selityksensä näiden samojen liitteiden ilmeisen epätavanomaisesta ylätunnisteesta. Liitteestä D 2 unionin yleinen tuomioistuin toteaa, että koska se ei sisällä ASIN-numeroa ja koska kantaja ei ole esittänyt mitään muuta todistetta sen luotettavuuden osoittamiseksi, valituslautakunta jätti aivan oikein antamatta tälle liitteelle minkäänlaista todistusarvoa.
2)

Toinen väite, jonka mukaan valituslautakunta on jättänyt huomiotta amazon.de-sivustolla esitetyt tarjoukset, jotka sisältävät maininnan tarkoista päivämääristä
Kantaja väittää, että valituslautakunta on epäillessään liitteissä D 2, D 4a ja D 4b olevien asiakirjojen aitoutta jättänyt ottamatta huomioon, että amazon.de-verkkosivustolla esitetyt, liitteistä D 4a ja D 4b ilmenevät myyntitarjoukset sisälsivät maininnan ”myytävänä amazon.de-sivustolla päivämäärästä:” sekä kyseisten tarjousten päivämäärät, 26.5.2011 (liite D 4a) ja 27.6.2011 (liite D 4b).
Kantaja vetoaa myös siihen, että Mahdavi Sabetin väite, jonka mukaan tämän etsiessä internetistä kotelomallia, jossa oli liitteessä D 4b olevassa tarjouksessa käytetyt kuvailevat ilmaisut, täysin erilainen kotelo oli tullut näkyviin, on virheellinen. Nämä hakusanat muodostavat yleisen myyntiartikkelin kuvauksen eivätkä yhtä ainoaa tarjousta vastaavaa erityistä viitenumeroa.
EUIPO kiistää kantajan väitteet. Sen mukaan valituslautakunta ei ollut jättänyt huomiotta liitteissä D 2, D 4a ja D 4b olevissa asiakirjoissa mainittuja päivämääriä. EUIPO:n mukaan nämä päivämäärät eivät osoita riidanalaisen mallin julkiseksi tulemista, koska kotelon ulkoasu voi milloin tahansa muuttua ja kuitenkin säilyä Amazonin myyntialustalla pysyvänä myyntitarjouksena.
i)

Liitteestä D 4a ilmenevän päivämäärän 26.5.2011 huomiotta jättäminen
Liitteestä D 4a ilmenevästä päivämäärästä 26.5.2011 on todettava, että valituslautakunta ei ole todellisuudessa ottanut huomioon, kuten kantaja toteaa, liitteen D 4a kolmannella sivulla olevaa mainintaa ”myytävänä amazon.de-sivustolla päivämäärästä: 26.5.2011”. Valituslautakunta ei ole tutkinut tässä asiakirjassa olevaa kuvaa eikä myöskään mitään muita tähän liitteeseen sisältyviä tietoja pelkästään sillä perusteella, että kyseisen asiakirjan sisällön luotettavuudesta ja yleisesti mahdollisuudesta muuttaa verkkosivun sisältöä ennen sen tulostamista internetistä oli esitetty epäilyjä.
Unionin yleinen tuomioistuin on jo edellä 55 kohdassa katsonut, että valituslautakunta oli tehnyt virheen jättäessään liitteet D 4a ja D 4b huomiotta niiden luotettavuuteen kohdistuneiden epäilyjen vuoksi.
Koska liitettä D 4a on lisäksi arvioitava kantajan esittämien muiden todisteiden yhteydessä, liitteiden D 3 ja D 5 on todettava tukevan sitä, että riidanalainen malli tuli julkiseksi jo 26.5.2011.
Kantajan eräälle asiakkaalle osoittama lasku (liite D 3) sisältää kyseessä olevasta kotelosta kuvauksen, joka muistuttaa amazon.de-verkkosivustolla olevaa kuvausta (mumbi Silikon Case HTC Desire HD Silicon Tasche Hülle – DesireHD Schutzhülle). Siinä on myös sama hinta (6,99 euroa) kuin tuotteella, jolla on ASIN-numero B0052TD 5OM ja joka on ollut saatavilla tällä sivustolla 26.5.2011 lähtien. Lisäksi tämän kotelon ostomääräys on päivätty 27.5.2011, eli päivämäärää 26.5.2011 seuraavana päivänä. Näillä perusteilla tämän laskun on todettava sisältävän riittävän täsmällisiä tietoja, jotka tukevat kantajan esittämistä muista todisteista, erityisesti liitteestä D 4a, ilmeneviä tietoja.
Valituslautakunta on kuitenkin kiistänyt tämän liitteen todistusarvon pelkästään kuvien puuttumisen vuoksi. Tältä osin on huomattava, että tavallisesti lasku ei ensisijaisesti sisällä kuvia. Siinä mainitaan tuotteen nimi, joka on yleensä yksi laskun tärkeimmistä seikoista (ks. vastaavasti tuomio 16.9.2013, Avery Dennison v. SMHV – Dennison-Hesperia (AVERY DENNISON),
T-200/10
, ei julkaistu,
EU:T:2013:467
,
kohta). Lisäksi lasku sisältää lähtökohtaisesti viittauksen laskun antaneen yrityksen merkityksellisiin tietoihin, minkä osoittaa myös liitteenä D 3 oleva lasku, jossa mainitaan muun muassa kantajan yrityksen, HandyNow’n, yksilöllinen verotunnus.
Voidakseen kyseenalaistaa yrityksen ja sen asiakkaan liikesuhdetta ilmentävän taloudellisen asiakirjan todistusarvon ja voidakseen jättää tämän asiakirjan huomiotta pätemättömänä todisteena valituslautakunnalla oli täytynyt olla vakavia epäilyjä ja sen täytyi perustella ne, mikä ei käy selvästi ilmi riidanalaisesta päätöksestä.
Liitteessä D 5 olevasta tiedostosta, jossa on valokuva kotelosta, unionin yleinen tuomioistuin toteaa, että kyseisestä kotelosta otetusta valokuvasta käy ilmi muoto, joka muistuttaa ensi arviolta riidanalaista mallia, ja että tiedostossa viitataan tämän valokuvan ottajaan, eli kantajan yritykseen HandyNow, päivämäärään 26.5.2011 sekä kantajan tavaramerkkiin mumbi, joka ilmenee myös amazon.de-verkkosivustolla tarjottujen ja liitteissä D 2, D 4a ja D 4b mainittujen kotelojen kuvauksesta. Näin ollen on selvää, että liite D 5 liittyy liitteeseen D 4a.
Liitteissä D 3 ja D 5 olevat todisteet, tarkasteltuina yhdessä liitteestä D 4a ilmenevän myyntitarjouksen saatavilla olon päivämäärää koskevan maininnan ”päivämäärästä 26.5.2011” kanssa, ovat omiaan tukemaan väitettä, jonka mukaan riidanalainen malli oli tullut julkiseksi jo 26.5.2011. Valituslautakunta on siten katsonut virheellisesti, ettei liitteissä D 3 ja D 5 olevilla todisteilla ollut lainkaan todistusarvoa.
Edellä esitetyn perusteella valituslautakunnan on katsottava tehneen arviointivirheen, kun se ei ole ottanut huomioon myyntitarjouksen saatavilla olon päivämäärää 26.5.2011, joka ilmenee liitteestä D 4a.
ii)

Liitteestä D 4b ilmenevän päivämäärän 27.6.2011 huomiotta jättäminen
Liitteestä D 4b ilmenevästä päivämäärästä 27.6.2011 on sitä vastoin huomattava, että valituslautakunta ei ole sivuuttanut kotelomallista, jonka väitetään olevan samanlainen kuin riidanalainen malli, amazon.de-verkkosivustolla olevaa mainintaa ”päivämäärästä 27.6.2011”. Se on päinvastoin tutkinut sen yhdessä liitteen D 4b kokonaisuuden kanssa riidanalaisen päätöksen 33 kohdassa, jossa se on päätynyt katsomaan, ettei tällä liitteellä ole todistusarvoa. Kyseisen näyttökuvan sisältämää epätavanomaista ylätunnistetta koskevan perusteen lisäksi valituslautakunta katsoi, että vaikka kyseiset myyntitarjoukset näyttivät ensi arviolta merkityksellisiltä todisteilta riidanalaisen mallin julkiseksi tulemisesta, niihin oli suhtauduttava kriittisesti, kun otetaan huomioon Mahdavi Sabetin tekemä verkkohaku, jolla hän yritti löytää amazon.de-verkkosivustolla esitetyissä tarjouksissa käytettyjen kuvailevien ilmaisujen avulla kantajan kotelomallin. Tämän haun tulokset osoittivat, että amazon.de-verkkosivustolla esitetyissä tarjouksissa oli kantajan kotelosta täysin poikkeava kotelo.
Unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että kun otetaan huomioon edellä 55 kohdassa liitteiden D 4a ja D 4b luotettavuudesta todettu, valituslautakunta on virheellisesti katsonut, ettei liite D 4b, jolla oli valituslautakunnan päätöksen 33 kohdassa todetun mukaisesti samoja piirteitä kuin riidanalaisella mallilla, ollut luotettava.
Mahdavi Sabetin tekemän verkkohaun tuloksista on todettava, että riidanalaisen päätöksen 33 kohdan mukaan tässä haussa käytetyt hakusanat olivat ”mumbi Silikon TPU Tasche Samsung Galaxy i9100 S II Silicon Case Hülle-Galaxy S 2 S 2 SII Schutzhulle”, toisin sanoen kantajan tavaramerkki, mumbi, tieto materiaalista sekä todennäköisesti matkapuhelimen malli, johon kotelo oli tarkoitettu, eikä erityinen viitenumero. Näin ollen on todettava kantajan tavoin, että kyseinen haku ei koskenut tietyn matkapuhelimen tarkkaa kotelomallia vaan sen kuvausta.
Kun otetaan huomioon edellä 45–55 kohdassa kullekin Amazonin verkkosivuston myyntiluettelossa olevalle myyntiartikkelille annetusta erityisestä ASIN-viitenumerosta todettu, on katsottava, että valituslautakunta ei voinut pätevästi hyväksyä epäilyjä, jotka Mahdavi Sabetin verkkohaku oli hänessä herättänyt.
Koska nämä pelkät hakutulokset eivät voi kyseenalaistaa amazon.de-verkkosivustolta ilmenevän, tuotteen saatavuuden päivämäärää koskevan maininnan ”päivämäärästä 27.6.2011” (liite D 4b) todistusarvoa, on katsottava, että valituslautakunta on arvioinut liitteen D 4b todistusarvoa virheellisesti.
3)

Kolmas väite, jonka mukaan valituslautakunta on virheellisesti jättänyt huomiotta liitteessä D 11 esitetyn näyttökuvan, joka osoittaa amazon.de-sivustolla esitetyn tarjouksen
Kantaja väittää, että valituslautakunta on virheellisesti jättänyt huomiotta liitteenä D 11 esitetyn näyttökuvan, joka osoittaa, että amazon.de-verkkosivustolla on ollut myyntitarjous 31.12.2010 lähtien.
Siitä, että verkkosivustoilla oleva päivämäärä, jona kotelo on saatettu myyntiin, ei vastaisi tuotteen, johon tämä kotelo oli tarkoitettu, tosiasiallista myyntipäivää, kantaja toteaa, että kyseessä oleva kotelo sopii kahteen matkapuhelimeen, iPhone 4S:ään ja iPhone 4:ään, joista viimeksi mainittu on ollut saatavilla jo 24.6.2010 lähtien. Kantajan mukaan uudemman matkapuhelimen, iPhone 4S:n, markkinoille tulon seurauksena ASIN-numerolla B005RFUT 72 Amazonissa yksilöidyn tuotteen nimeä on muutettu.
Edellä mainituissa näyttökuvissa olevien kuvien laadusta kantaja toteaa, että liite D 11 sisältää selvästi näkyvän valokuvan matkapuhelimesta, jossa on kaikki riidanalaisen mallin ominaispiirteet. Lisäksi kantaja väittää, että tässä liitteessä olevan valokuvan hyvä laatu on nähtävissä myös asiakirja-aineistossa, johon mitättömyysosaston päätös perustuu.
EUIPO kiistää kantajan väitteet. Se väittää, että kantajan selityksillä epäilyistä, jotka Mahdavi Sabet oli tuonut esiin liitteen D 11 osalta, ei ole merkitystä, koska ne on esitetty ensimmäisen kerran unionin yleisessä tuomioistuimessa. Joka tapauksessa Amazonin myyntialustalla esitettyjen tarjousten tekijä voi koska tahansa muuttaa näitä tarjouksia, mukaan lukien tuotteiden visuaalista toistoa.
Riidanalaisen päätöksen 34 kohdassa olevasta toteamuksesta, jonka mukaan Mahdavi Sabet oli näyttänyt, että amazon.de-verkkosivustolta otetun näyttökuvan päivämäärä, joka koskee liitteessä D 11 esitetyn kotelon myyntiin saattamista, ei vastannut yhden tuotteista, eli iPhone 4S:n, johon kotelo oli tarkoitettu, tosiasiallista myyntipäivää, on todettava kantajan tavoin, että liitteessä D 11 oleva kuvaus kotelosta ei koske pelkästään iPhone 4S:ää, joka on saatettu markkinoille samassa liitteessä mainitun päivämäärän 31.12.2010 jälkeen, vaan myös iPhone 4:ää, jota myytiin jo ennen päivämäärää 31.12.2010.
Liitteessä D 11 on kyse amazon.de-verkkosivustolla myyntiin saatetusta tuotteesta, jonka ASIN-numero on B005RFUT 72. Kun otetaan huomioon, että tämä numero on yksilöllinen, kuten edellä 46 kohdassa on todettu, valituslautakunta ei voinut pätevästi päätellä, ettei liitteellä D 11 ollut riittävää todistusvoimaa julkiseksi tulemisen osalta.
Vaikka hyväksyttäisiinkin, että valituslautakunta olisi voinut katsoa liitteessä D 11 olevaa asiakirjaa voitavan muuttaa koska tahansa, riidanalainen päätös ei sisällä minkäänlaista perustelua, jonka nojalla tällainen muuttaminen voitaisiin päätellä.
Tätä johtopäätöstä ei voida kyseenalaistaa valituslautakunnan riidanalaisen päätöksen 34 kohdassa esittämällä seikalla, jonka mukaan kantaja ei ole selittänyt hallinnollisen menettelyn kuluessa syytä kotelon myyntiinsaattamispäivän ja tuotteen, johon tämä kotelo oli tarkoitettu, tosiasiallisen myymispäivän ajalliselle epäjohdonmukaisuudelle. Tältä osin on riittävää todeta, että liitteestä D 11 ilmenevissä tiedoissa viitataan sekä iPhone 4:ään että iPhone 4S:ään ja että on yleisesti tunnettua, että iPhone 4:n markkinoille saattamisen jälkeen markkinoille saatettiin iPhone 4S.
Edellä esitettyihin toteamuksiin ei vaikuta EUIPO:n väite, jonka mukaan kantajan ensimmäisen kerran unionin yleisessä tuomioistuimessa antamilla selityksillä Mahdavi Sabetin esiin tuomista epäilyistä, jotka koskevat tätä ajallista epäjohdonmukaisuutta, ei ole merkitystä.
Unionin yleinen tuomioistuin toteaa liitteessä D 11 olevan kuvan laadusta, että kantaja toteaa perustellusti tämän kuvan näkyvän selvästi mitättömyysosaston päätöksessä. Lisäksi tässä kuvassa esitetyllä kotelolla on ensi arvolta riidanalaisen mallin ominaispiirteitä muistuttavat ominaispiirteet. Näin ollen tätä kuvaa ei voida pitää epätarkkana.
Edellä esitetyn perusteella on todettava, että valituslautakunta on arvioinut virheellisesti liitteenä D 11 olevaa asiakirjaa, kun se on katsonut, ettei sillä ole lainkaan todistusarvoa.
b)

Valituslautakunnan suorittama arviointi Alibaba.com-verkkokauppaportaalin tiedotteita sisältävien sähköpostiviestien todistusarvosta
Kantaja väittää, että valituslautakunta ei voinut kieltäytyä ottamasta huomioon Alibaba.com-verkkokauppaportaalin tiedotteita, jotka kantaja oli saanut 15.6., 22.6. ja 29.6.2011 ja jotka on esitetty liitteissä D 7, D 8 ja D 9. Kantaja katsoo, että näihin liitteisiin sisältyvät valokuvat ovat riittävän selviä ja että niistä käyvät ilmi kaikki riidanalaisen mallin suunnittelulle ominaiset piirteet. Kantaja viittaa mitättömyysosaston päätökseen osoittaakseen, että näiden valokuvien laatu on riittävä.
Liitteiden D 7–D 9 ylätunnisteesta kantaja toteaa, että tällä ylätunnisteella palautetaan lisätiedot, jotka on tallennettu sen arkistointijärjestelmän avulla.
Lisäksi kantaja katsoo, että valituslautakunta on virheellisesti luokitellut liitteet D 7, D 8 ja D 9 kahden henkilön väliseksi yksityiseksi kirjeenvaihdoksi ja päätellyt tästä, ettei niiden perusteella voinut katsoa, että tämän kirjeenvaihdon sisältö olisi voinut tulla unionissa alalla toimivien tahojen tietoon tavanomaisen liiketoiminnan yhteydessä. Kantaja väittää, että Alibaba.com-verkkokauppaportaalin tiedotteiden vastaanottajana hän kuuluu unionissa alalla toimiviin tahoihin ja että näin ollen näiden tiedotteiden lähettäminen kantajalle 15.6., 22.6. ja 29.6.2011 osoittaa yksinään, että kyseessä oleva malli oli unionissa alalla toimivien tahojen tiedossa.
EUIPO kiistää kantajan väitteet. Se vetoaa ensinnäkin siihen, että liitteissä D 7–D 9 olevan kotelon visuaalinen toisto ei ole laadultaan riittävä ja että kannekirjelmään liitetyt uudet asiakirjat, joiden oletetaan olevan laadultaan parempia, on esitetty ensimmäisen kerran unionin yleisessä tuomioistuimessa, minkä vuoksi niillä ei ole merkitystä. Tämän jälkeen EUIPO toistaa, että kyseessä olevien sähköpostiviestien ylätunnisteet ovat herättäneet epäilyjä niiden todistusarvosta. EUIPO toteaa vielä valituslautakunnan olettaneen, että kyseessä oli yksityinen kirjeenvaihto, kun otetaan huomioon, että kantaja oli tyytynyt toteamaan kaikkien tiedotteiden olleen peräisin samalta toimittajalta.
Riidanalaisen päätöksen 40 kohdassa olevasta valituslautakunnan toteamuksesta, jonka mukaan liitteistä D 7–D 9 ilmenevät kuvat olivat liian epätarkkoja ja ettei niiden avulla voitu siten osoittaa yhteyttä riidanalaiseen malliin, on riittävää todeta, että liitteessä D 7 olevassa kuvassa toistetut kotelon ominaispiirteet näkyvät, kuten kantaja toteaa, selvästi mitättömyysosaston päätöksessä ja että ne muistuttavat riittävästi riidanalaisen mallin ominaispiirteitä. Liitteessä D 7 toistettua kuvaa ei siten voida jättää huomiotta epäselvyyden perusteella.
Liitteenä D 7 esitetyn sähköpostiviestin väitetysti epätavanomaisesta ylätunnisteesta on huomattava, että valituslautakunta toistaa riidanalaisen päätöksen 40 kohdassa hyvin yleisluonteiset huomautuksensa internetistä otettujen todisteiden luotettavuudesta esittämättä näyttöä epäilyilleen, joiden mukaan kyseistä sähköpostiviestiä sekä kahta muuta kyseessä olevaa sähköpostiviestiä voitiin koska tahansa muuttaa. Tältä osin se tukeutuu pelkästään olettamaan, jonka mukaan internetiin laitettuja tietoja ja kuvia, jotka ovat saatavilla ainoastaan tietokoneelta, voidaan koska tahansa muuttaa.
Kuten valituslautakunta totesi riidanalaisen päätöksen 30 kohdassa, ei ole varmasti suljettu pois, että verkkosivuston sisältöä tai mitä tahansa muuta sähköistä asiakirjaa voidaan koska tahansa muuttaa. Tämän olettaman automaattinen soveltaminen ilman vakavia ja tarkistettuja epäilyjä siitä, että käsiteltävässä asiassa todisteita olisi muutettu, tekisi tehottomaksi edellä 24 kohdassa mainitussa unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistetun periaatteen, jonka mukaan mitättömyysvaatimuksen esittäjän toimittamia todisteita on arvioitava suhteessa toisiinsa (ks. vastaavasti tuomio 9.3.2012, Pieni pullo,
T-450/08
, ei julkaistu,
EU:T:2012:117
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Edellä 55 kohdassa tehty johtopäätös huomioon ottaen valituslautakunta jätti virheellisesti antamatta liitteestä D 7 ilmenevälle sähköpostiviestille minkäänlaista todistusarvoa.
Tätä arviointia ei voida kyseenalaistaa valituslautakunnan väitteellä, jonka mukaan liitteistä D 7–D 9 ilmenevät sähköpostiviestit osoittaisivat korkeintaan kahden henkilön käyneen yksityistä kirjeenvaihtoa.
On huomattava, että liitteestä D 7 ilmenevä asiakirja ei muodostu yksinomaan kahden henkilön välisestä sähköpostiviestistä vaan käsittää myös Alibaba.com-verkkokauppayhtiön kantajalle osoittaman tiedotteen. Kyseessä olevan kotelon julkiseksi tulemisen osoittamiseksi on otettava huomioon sähköpostiviestin sisältö eikä sen muotoa. Tiedotetta ei voida luonnehtia ”yksityiseksi kirjeenvaihdoksi”. Tiedote on luonteeltaan osoitettu useille sen tilanneille henkilöille, ja sen tarkoituksena on tuotteiden markkinointi. Kuten kantaja toteaa EUIPO:n sitä kiistämättä, Alibaba.com-verkkokauppaportaali lähettää tiedotteensa tuhansille vastaanottajille eikä pelkästään kantajalle. Lisäksi on yleisesti tunnettua, että Alibaba.com-verkkosivusto on maailmanlaajuisesti merkittävä tuotteiden myyntialusta. Näiden seikkojen vuoksi perusteet, joilla valintalautakunta totesi liitteestä D 7 ilmenevän sähköpostiviestin osoittavan korkeintaan kahden henkilön käyneen yksityistä kirjeenvaihtoa, eivät ilmene selvästi riidanalaisesta päätöksestä.
Näissä olosuhteissa on katsottava, että valituslautakunta teki arviointivirheen jättäessään antamatta liitteestä D 7 ilmenevälle sähköpostiviestille minkäänlaista todistusarvoa.
Kaiken edellä esitetyn perusteella unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että valituslautakunnan todisteiden osalta tekemät arviointivirheet johtavat riidanalaisen päätöksen kumoamiseen. Koska valituslautakunta ei ole arvioinut asianmukaisesti tiettyjä todisteita, joilla voi olla vaikutusta riidan ratkaisuun, sen arviointi riidanalaisen mallin julkiseksi tulemisesta ei ole ollut kattava, ja EUIPO:n ja unionin yleisen tuomioistuimen toimivallan jakoa koskevan periaatteen mukaisesti EUIPO:n elinten on otettava asiaan uudelleen kantaa.
Ensimmäinen kanneperuste on näin ollen hyväksyttävä ja riidanalainen päätös on kumottava ilman, että toisesta ja kolmannesta kanneperusteesta olisi tarpeen lausua. Asiassa ei ole syytä lausua myöskään kantajan vaatimuksista, joiden mukaan asia olisi palautettava valituslautakuntaan. Asetuksen N:o 6/2002 61 artiklan 6 kohdan mukaan EUIPO:n on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet unionin yleisen tuomioistuimen tuomion täytäntöön panemiseksi. Tästä viimeksi mainitusta säännöksestä seuraa, että unionin yleisen tuomioistuimen tehtävänä ei ole antaa täytäntöönpanoon liittyvää määräystä EUIPO:lle vaan EUIPO:n on toimittava tämän tuomion tuomiolauselman ja perustelujen edellyttämällä tavalla (ks. analogisesti unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.3.2006, Athinaiki Oikogeniaki Artopoiia v. SMHV – Ferrero (FERRÓ),
T-35/04
,
EU:T:2006:82
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).

Vaatimus riidanalaisen mallin mitättömäksi toteamisesta
Kantaja vaatii ensisijaisesti riidanalaisen päätöksen kumoamisen lisäksi, että unionin yleinen tuomioistuin toteaa riidanalaisen mallin mitättömäksi. EUIPO:n mielestä tätä vaatimusta ei voida ottaa tutkittavaksi, koska vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan unionin yleiselle tuomioistuimelle annettu päätösten muuttamista koskeva toimivalta ei anna sille oikeutta korvata valituslautakunnan arviointia omalla arvioinnillaan eikä myöskään oikeutta arvioida sellaisia seikkoja, joista valituslautakunta ei ole lausunut.
On huomattava, että unionin yleisen tuomioistuimen asetuksen N:o 6/2002 61 artiklan mukainen valvonta on EUIPO:n valituslautakuntien päätösten laillisuuden valvontaa ja että unionin yleinen tuomioistuin voi kumota kanteen kohteena olevan päätöksen tai muuttaa sitä vain, jos sitä koski sen tekohetkellä jokin tämän asetuksen 61 artiklan 2 kohdassa ilmoitettu kumoamis- tai muuttamisperuste. Tästä seuraa, että unionin yleiselle tuomioistuimelle annettu päätösten muuttamista koskeva toimivalta ei anna sille oikeutta korvata valituslautakunnan arviointia omalla arvioinnillaan eikä myöskään oikeutta arvioida sellaisia seikkoja, joista valituslautakunta ei ole lausunut. Päätöksen muuttamista koskevan toimivallan käytön on näin ollen lähtökohtaisesti rajoituttava tilanteisiin, joissa unionin yleinen tuomioistuin valituslautakunnan arvioinnin tutkittuaan voi määrittää selvitettyjen tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen perusteella päätöksen, joka valituslautakunnan olisi pitänyt tehdä (ks. analogisesti tuomio 13.5.2015, Group Nivelles v. SMHV – Easy Sanitairy Solutions (Suihkun lattiakaivo),
T-15/13
,
EU:T:2015:281
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
On riittävää todeta, että koska käsiteltävässä asiassa riidanalainen päätös on kumottu valituslautakunnan tehtyä arviointivirheen kantajan esittämien todisteiden, joilla pyrittiin osoittamaan riidanalaisen mallin julkiseksi tuleminen, todistusarvosta ja koska valituslautakunnan on otettava uudelleen kantaa kyseisten todisteiden todistusarvoon sekä tämän jälkeen riidanalaisen mallin mitättömyyteen, unionin yleisen tuomioistuimen ei ole tässä vaiheessa lausuttava riidanalaisen mallin mitättömyydestä.
Näin ollen kantajan vaatimukset siitä, että unionin yleinen tuomioistuin määräisi EUIPO:n toteamaan riidanalaisen mallin mitättömäksi, on jätettävä tutkimatta.
IV

Oikeudenkäyntikulut
Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan 1 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Käsiteltävässä asiassa kantaja on vaatinut, että EUIPO velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien valitusmenettelyssä aiheutuneet kulut.
Koska EUIPO on hävinnyt asian, on määrättävä, että se vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaa kantajan oikeudenkäyntikulut tämän vaatimusten mukaisesti. Työjärjestyksen 190 artiklan 2 kohdan nojalla oikeudenkäyntikuluihin kuuluvat myös kantajalle asian käsittelystä valituslautakunnassa aiheutuneet välttämättömät kustannukset.

Näillä perusteilla
UNIONIN YLEINEN TUOMIOISTUIN (neljäs jaosto)
on ratkaissut asian seuraavasti:

1)
Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) kolmannen valituslautakunnan 13.1.2015 antama päätös (asia R 460/2013-3) kumotaan.

2)
Kanne hylätään muilta osin.

3)
EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Claus Grambergin oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien asian käsittelystä EUIPO:n valituslautakunnassa aiheutuneet välttämättömät kustannukset.

Kanninen
Calvo-Sotelo Ibáñez-Martín
Reine
Julistettiin Luxemburgissa 27 päivänä helmikuuta 2018.
Allekirjoitukset
Sisällys

I Asian tausta

II Asianosaisten vaatimukset

III Oikeudellinen arviointi

A Ensimmäisen kerran unionin yleisessä tuomioistuimessa esitettyjen todisteiden tutkittavaksi ottaminen

B Asiakysymys

1 Kumoamisvaatimus ja asian palauttamista valituslautakuntaan koskeva vaatimus

a) Valituslautakunnan suorittama arviointi amazon.de-verkkosivustolta otettujen näyttökuvien todistusarvosta

1) Ensimmäinen väite, jonka mukaan valituslautakunta ei ole antanut liitteille D 2, D 4a ja D 4b todistusarvoa ilmeisen epätavanomaisen ylätunnisteen vuoksi ja on sivuuttanut kantajan tästä ylätunnisteesta antaman selityksen

2) Toinen väite, jonka mukaan valituslautakunta on jättänyt huomiotta amazon.de-sivustolla esitetyt tarjoukset, jotka sisältävät maininnan tarkoista päivämääristä

i) Liitteestä D 4a ilmenevän päivämäärän 26.5.2011 huomiotta jättäminen

ii) Liitteestä D 4b ilmenevän päivämäärän 27.6.2011 huomiotta jättäminen

3) Kolmas väite, jonka mukaan valituslautakunta on virheellisesti jättänyt huomiotta liitteessä D 11 esitetyn näyttökuvan, joka osoittaa amazon.de-sivustolla esitetyn tarjouksen

b) Valituslautakunnan suorittama arviointi Alibaba.com-verkkokauppaportaalin tiedotteita sisältävien sähköpostiviestien todistusarvosta

2 Vaatimus riidanalaisen mallin mitättömäksi toteamisesta

IV Oikeudenkäyntikulut
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: saksa.