CELEX: 62016CJ0156
Præjudiciel forelæggelse
gennemførelsesforordning (EU) nr. 412/2013
artikel 1, stk. 3
EF-toldkodeksen
artikel 78
regel, der gør anvendelsen af individuel antidumpingtold betinget af fremlæggelse af en gyldig faktura
mulighed for at fremlægge en gyldig faktura efter toldangivelsen
afslag på godtgørelse

Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 1, stk. 3, i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 412/2013 af 13. maj 2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale med oprindelse i Folkerepublikken Kina (
EUT 2013, L 131, s. 1
) og af artikel 78 i Rådets forordning (EØF) 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (
EFT 1992, L 302, s. 1
), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2700/2000 af 16. november 2000 (
EUT 2000, L 311, s. 17
, herefter »toldkodeksen«).
Anmodningen er blevet fremsat i forbindelse med en tvist mellem et tysk selskab, Tigers GmbH, og Hauptzollamt Landshut (hovedtoldsted i Landshut, Tyskland) (herefter »toldstedet«) vedrørende sidstnævntes afvisning af en anmodning om delvis godtgørelse af en antidumpingtold.
Retsforskrifter
Antidumpingreglerne
Forordning (EU) nr. 1072/2012
Artikel 1 i Kommissionens forordning (EU) nr. 1072/2012 af 14. november 2012 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale med oprindelse i Folkerepublikken Kina (
EUT 2012, L 318, s. 28
) bestemmer:
»1.   Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, eksklusive knive, med oprindelse i Kina henhørende under KN-kode ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 og ex 6912 00 90 (Taric-kode 6911 10 00 90, 6912 00 10 11, 6912 00 10 91, 6912 00 30 10, 6912 00 50 10 og 6912 00 90 10).
2.   Den midlertidige antidumpingtold på nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for den i stk. 1 omhandlede vare fremstillet af nedenstående virksomheder fastsættes til følgende:
3.   Anvendelsen af de midlertidige antidumpingtoldsatser, der er fastsat for de virksomheder, som er nævnt i stk. 2, er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilag II. Hvis en sådan faktura ikke fremlægges, anvendes den told, der gælder for alle andre virksomheder.
4.   Den i stk. 1 omhandlede vares overgang til fri omsætning i Den Europæiske Union er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.
5.   Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.«
Gennemførelsesforordning nr. 412/2013
229. betragtning til gennemførelsesforordning nr. 412/2013 har følgende ordlyd:
»For at minimere risikoen for omgåelse som følge af den store forskel i toldsatser konkluderes det, at det i dette tilfælde er nødvendigt med særlige foranstaltninger for at sikre den korrekte anvendelse af antidumpingtolden. Disse særlige foranstaltninger omfatter fremlæggelsen for medlemsstaternes toldmyndigheder af en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilag II til denne forordning. Import, der ikke er ledsaget af en sådan faktura, er omfattet af den restdumpingtold, som gælder for alle andre eksportører.«
Gennemførelsesforordningens artikel 1 bestemmer følgende:
»1.   Der indføres hermed en endelig antidumpingtold på importen af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, med undtagelse af keramiske knive, keramiske møller til krydderier og peber og deres kværne af keramisk materiale, keramiske skrællere, keramiske knivslibere og pizzasten af cordiritkeramik af den art, der anvendes til fremstilling af pizza eller brød, som i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 og ex 6912 00 90 (Taric-kode 6911 10 00 90, 6912 00 10 11, 6912 00 10 91, 6912 00 30 10, 6912 00 50 10 og 6912 00 90 10), med oprindelse i Kina.
2.   Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af nedenstående virksomheder:
3.   Anvendelsen af de individuelle antidumpingtoldsatser, der er fastsat for de virksomheder, som er nævnt i stk. 2, er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilag II. Hvis en sådan faktura ikke fremlægges, anvendes den told, der gælder for »alle andre virksomheder«.
4.   Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.«
Bilag II til gennemførelsesforordning nr. 412/2013 bestemmer:
»Den gyldige handelsfaktura, der er omhandlet i artikel 1, stk. 3, skal indeholde en erklæring underskrevet af en af de ansatte i den enhed, der har udstedt handelsfakturaen, og være udformet på følgende måde:
1)
Navn og stilling på den ansatte i den enhed, der har udstedt handelsfakturaen.
2)
Følgende erklæring: »Undertegnede bekræfter, at den [mængde] bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, der er solgt til eksport til Den Europæiske Union, og som er omfattet af denne faktura, blev fremstillet af [virksomhedens navn og adresse] (Taric-tillægskode) i [pågældende land]. Jeg erklærer, at oplysningerne i denne faktura er fuldstændige og korrekte.«
3)
Dato og underskrift.«
Toldkodeksen
Toldkodeksens artikel 62 bestemmer:
»1.   Skriftlig angivelse foretages på en formular, der er i overensstemmelse med den med henblik herpå fastlagte officielle model. Angivelsen skal være underskrevet og indeholde alle de oplysninger, der er nødvendige for anvendelsen af de bestemmelser, der gælder for den toldprocedure, som varerne angives til.
2.   Med angivelsen skal følge samtlige dokumenter, som er nødvendige for anvendelsen af de bestemmelser, der gælder for den toldprocedure, som varerne angives til.«
Kodeksens artikel 78 er affattet som følger:
»1.   Toldmyndighederne kan uden videre eller efter anmodning fra klarereren foretage en revision af angivelsen efter varernes frigivelse.
2.   Efter at have frigivet varerne kan toldmyndighederne foretage kontrol af handelsdokumenter og ‑data vedrørende import eller eksport af de pågældende varer samt i forbindelse med senere erhvervsmæssige transaktioner med de samme varer for at sikre sig, at oplysningerne på angivelse er rigtige. Kontrollen kan gennemføres over for klarereren og alle personer, som direkte eller indirekte af forretningsmæssige grunde er berørt af transaktionerne, samt alle andre personer, der i kraft af deres erhverv måtte være i besiddelse af de nævnte dokumenter og data. Myndighederne kan også undersøge varerne, hvis disse kan frembydes.
3.   Fremgår det af en revision af angivelsen eller af den efterfølgende kontrol, at de bestemmelser, der gælder for den pågældende toldprocedure, er blevet anvendt på grundlag af ukorrekte eller ufuldstændige oplysninger, træffer toldmyndighederne under overholdelse af eventuelle gældende bestemmelser de nødvendige foranstaltninger til at få afklaret situationen under hensyntagen til de foreliggende nye oplysninger.«
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
Den 17. december 2012 foretog Tigers en import af bordservice og andre køkkenartikler af keramisk materiale med oprindelse i Folkerepublikken Kina. Disse varer blev derefter pålagt en midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning nr. 1072/2012.
Samme dag indgav Tigers toldangivelse af de importerede varer til toldstedet og fremlagde en handelsfaktura. Toldangivelsen omfattede, under varebeskrivelsen, produkter af keramisk materiale med angivelse af Taric-tillægskode B999, dvs. koden for import af varer fra »alle andre virksomheder« end dem, der er opført i forordning nr. 1072/2012.
Den 17. december 2012 kontrollerede toldstedet varerne i sine lokaler og udskiftede hver gang den angivne Taric-tillægskode B999 med Taric-tillægskode B354, dvs. koden for import af varer fra eksporterende producenter, der er opført i bilag I til forordning nr. 1072/2012.
Eftersom den faktura, som Tigers fremlagde i forbindelse med importen, ikke var ledsaget af en erklæring underskrevet af producenten og dermed ikke opfyldte kravene i bilag II til forordning nr. 1072/2012, pålagde toldstedet imidlertid i medfør af forordningen nævnte selskab at stille sikkerhed i form af et kontant depositum for midlertidig antidumpingtold beregnet på grundlag af en toldsats på 58,8%.
Efter vedtagelsen af gennemførelsesforordning nr. 412/2013 fastsatte toldstedet den 28. juni 2013 i medfør af denne gennemførelsesforordning en endelig antidumpingtold for de varer, som Tigers havde importeret, beregnet på grundlag af en toldsats på 36,1% gældende for »alle andre virksomheder« end dem, der er opført i gennemførelsesforordning nr. 412/2013, uden at anmode Tigers om at fremlægge en gyldig handelsfaktura, der overholdt kravene i bilag II til gennemførelsesforordning nr. 412/2013.
Ved skrivelse af 4. juli 2013 fremlagde Tigers den originale faktura med en erklæring underskrevet af producenten og fremlagde en anmodning om godtgørelse af den antidumpingtold, som selskabet mente at have betalt uberettiget som følge af den omstændighed, at der over for selskabet var blevet anvendt en endelig antidumpingtoldsats på 36,1% gældende for »alle andre virksomheder« end dem, der er opført i gennemførelsesforordning nr. 412/2013, og ikke den sats på 17,9%, der gælder for import af varer fra virksomheder, der er opført i bilag I til den pågældende forordning.
Ved afgørelse af 2. oktober 2013 afviste toldstedet denne anmodning om godtgørelse med den begrundelse, at det ikke er muligt at fremlægge en gyldig handelsfaktura, der udstedes eller fremlægges efterfølgende.
Ved skrivelse af 4. november 2013 indgav sagsøgeren i hovedsagen en klage til prøvelse af denne afgørelse, og den 5. maj 2014 fremlagde selskabet en ændret faktura udstedt af fabrikanten.
Toldstedet forkastede Tigers nye krav ved afgørelse af 24. februar 2015. Toldstedet fandt, at den faktura, som var vedhæftet producentens erklæring, og som blev forelagt efterfølgende sammen med anmodningen om godtgørelse og igen blev berigtiget i forbindelse med klageproceduren, skulle have været fremlagt på tidspunktet for antagelsen af toldangivelsen, for at der kan opnås en individuel antidumpingtold.
Tigers anlagde sag ved Finanzgericht München (domstol i skatte- og afgiftsretlige sager, München) til prøvelse af toldstedets afgørelse om afvisning af selskabets anmodning om godtgørelse.
På denne baggrund har Finanzgericht München (domstol i skatte- og afgiftsretlige sager, München) besluttet at udsætte sagen og forelægge følgende præjudicielle spørgsmål for Domstolen:
»1)
Tillader artikel 1, stk. 3, i [gennemførelses-]forordning [nr. 412/2013], at en gyldig handelsfaktura med henblik på den første fastsættelse af den endelige antidumpingtold indgives efterfølgende, hvis alle andre nødvendige forudsætninger for at opnå en individuel antidumpingtoldsats foreligger?
2)
Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende:
Er [toldkodeksens] artikel 78 til hinder for, at toldmyndigheden i forbindelse med en revision afviser at refundere en antidumpingtold med den begrundelse, at klarereren først har forelagt en [gyldig] handelsfaktura efter toldangivelsen?«
Om de præjudicielle spørgsmål
Det første spørgsmål
Med det første spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om artikel 1, stk. 3, i gennemførelsesforordning nr. 412/2013 skal fortolkes således, at den tillader, at en gyldig handelsfaktura med henblik på fastsættelsen af den endelige antidumpingtold fremlægges efter toldangivelsen, hvis alle andre forudgående nødvendige forudsætninger for at opnå en antidumpingtoldsats, der er specifik for virksomheden, foreligger?
I overensstemmelse med fast retspraksis skal der ved fortolkningen af en EU-retlig bestemmelse ikke blot tages hensyn til dennes ordlyd, men også til den sammenhæng, hvori den indgår, og til de mål, der forfølges med den ordning, som den udgør en del af (dom af 16.11.2016, Hemming m.fl.,
C-316/15
,
EU:C:2016:879
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Hvad angår ordlyden af artikel 1, stk. 3, i gennemførelsesforordning nr. 412/2013 bestemmer denne, at anvendelsen af en individuel antidumpingtoldsats er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilag II til forordningen. Hvis en sådan faktura ikke fremlægges, anvendes den told, der gælder for alle andre virksomheder end dem, der er opført i den pågældende forordning.
Det fremgår klart af denne ordlyd, særligt af ordet »betinget«, at fremlæggelsen for toldmyndighederne af en gyldig handelsfaktura, der opfylder kravene i bilag II til forordningen, udgør en ufravigelig betingelse for anvendelsen af en individuel antidumpingtold.
Den pågældende ordlyd præciser derimod på ingen måde det tidspunkt, hvorpå en sådan faktura skal fremlægges. Ordlyden forbyder derfor ikke, at en faktura, som opfylder alle kravene i artikel 1, stk. 3, i gennemførelsesforordning nr. 412/2013, fremlægges for toldmyndighederne efter toldangivelsen.
Hvad angår den sammenhæng, hvori den pågældende artikel 1, stk. 3, indgår, skal det, som anført af generaladvokaten i punkt 60 i forslaget til afgørelse, indledningsvis konstateres, at i modsætning til andre forordninger præciserer ingen anden bestemmelse i gennemførelsesforordning nr. 412/2013, hvornår en gyldig handelsfaktura skal fremlægges over for toldmyndighederne.
På denne baggrund skal artikel 1, stk. 3, i gennemførelsesforordning nr. 412/2013 fortolkes således, at den ikke forbyder de berørte importører at fremlægge en sådan faktura efter toldangivelsen.
Eftersom forordningen ikke indeholder nogen bestemmelse, der i henhold til dens artikel 1, stk. 4, udelukker anvendelsen af gældende bestemmelser vedrørende told, reguleres betingelserne for indgivelse og kontrol af toldangivelser, der omfattes af antidumpingtold, imidlertid af toldkodeksen.
I denne forbindelse skal det konstateres, at denne kodeks ikke udtrykkeligt præciserer det tidspunkt, hvorpå en handelsfaktura skal fremlægges. Endvidere bemærkes, at selv om kodeksens artikel 62, stk. 2, anfører, at der med toldangivelsen skal følge samtlige dokumenter, som er nødvendige for anvendelsen af de bestemmelser, der gælder for den toldprocedure, som varerne angives til, herunder naturligvis en handelsfaktura, præciserer den pågældende bestemmelse ikke de følger, der er forbundet med, at dokumenter, der vedlægges denne angivelse, såsom den i hovedsagen omhandlede handelsfaktura, ikke er i overensstemmelse med forskrifterne.
I denne sidstnævnte forbindelse indfører den pågældende kodeks’ artikel 78 imidlertid en procedure, der gør det muligt for toldmyndighederne uden videre eller efter anmodning fra klarereren at foretage en revision af angivelsen efter frigivelsen af de varer, som er omfattet af den pågældende angivelse, dvs. efter denne angivelse.
Med henblik derpå kan de pågældende myndigheder i medfør af denne artikel 78, stk. 1 og 2, for det første foretage en revision af toldangivelsen, dvs. foretage en fornyet prøvelse, og for det andet foretage kontrol af dokumenter og relevante oplysninger for at sikre sig, at oplysningerne på angivelsen er rigtige. Såfremt denne revision eller kontrol viser, at de bestemmelser, der gælder for den pågældende toldprocedure, er blevet anvendt på grundlag af ukorrekte eller ufuldstændige oplysninger, skal toldmyndighederne i overensstemmelse med toldkodeksens artikel 78, stk. 3, træffe de nødvendige foranstaltninger til at få afklaret situationen under hensyntagen til de foreliggende nye oplysninger.
Det følger således af toldkodeksens artikel 78, at det er tilladt at fremlægge nye oplysninger, der kan tages i betragtning af toldmyndighederne ligeledes efter toldangivelsen. Logikken i den pågældende artikel består nemlig i at bringe toldproceduren i overensstemmelse med den faktiske situation (jf. i denne retning dom af 10.12.2015, Veloserviss,
C-427/14
,
EU:C:2015:803
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Der er imidlertid intet, der indikerer, at en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilag II til gennemførelsesforordning nr. 412/2013, er udelukket derfra.
Denne konklusion understøttes af de mål, der forfølges ved gennemførelsesforordning nr. 412/2013.
I 229. betragtning til gennemførelsesforordningen anføres nemlig, at det for at minimere risikoen for omgåelse som følge af den store forskel i toldsatser er nødvendigt med særlige foranstaltninger for at sikre den korrekte anvendelse af antidumpingtolden.
En sådan anvendelse er sikret, såfremt antidumpingtolden fastsættes på baggrund af oplysninger, hvis rigtighed har kunnet efterprøves, om nødvendigt ved at anvende toldkodeksens artikel 78.
Henset til den omstændighed, at gennemførelsesforordning nr. 412/2013 forfølger et formål om at minimere risikoen for omgåelse gennem en korrekt anvendelse af antidumpingtolden, må den derfor anses for at tillade, at de berørte importører også efter toldangivelsen fremlægger en gyldig handelsfaktura.
I hovedsagen følger det af de sagsakter, der er fremlagt for Domstolen, at de kompetente myndigheder i forbindelse med kontrollen af toldangivelsen konstaterede, at de importerede produkter stammede fra et af de selskaber, der er opført i bilag I til gennemførelsesforordning nr. 412/2013, og at importen af disse produkter således skulle pålægges den individuelle antidumpingtold, der finder anvendelse på import, som stammer fra disse selskaber.
Der forekommer derfor ikke at være risiko for omgåelse som følge af den store forskel i toldsatser, hvilket det imidlertid tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.
Henset til de ovenstående betragtninger skal det første spørgsmål besvares med, at artikel 1, stk. 3, i gennemførelsesforordning nr. 412/2013 skal fortolkes således, at den tillader, at en gyldig handelsfaktura med henblik på fastsættelse af den endelige antidumpingtold fremlægges efter toldangivelsen, hvis alle andre forudgående nødvendige forudsætninger for at opnå en antidumpingtoldsats, der er specifik for virksomheden, foreligger, og den korrekte anvendelse af antidumpingtolden er sikret, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.
Det andet spørgsmål
Under hensyn til besvarelsen af det første spørgsmål er det ufornødent at besvare det andet spørgsmål.
Sagsomkostninger
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagsomkostningerne. Bortset fra nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.

På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Ottende Afdeling) for ret:

Artikel 1, stk. 3, i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 412/2013 af 13. maj 2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale med oprindelse i Folkerepublikken Kina skal fortolkes således, at den tillader, at en gyldig handelsfaktura med henblik på fastsættelse af den endelige antidumpingtold fremlægges efter toldangivelsen, hvis alle andre forudgående nødvendige forudsætninger for at opnå en antidumpingtoldsats, der er specifik for virksomheden, foreligger, og den korrekte anvendelse af antidumpingtolden er sikret, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

Underskrifter
(
*1
) – Processprog: tysk.