CELEX: 62019CJ0942
Eelotsusetaotlus
Sotsiaalpoliitika
Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) raamkokkulepe tähtajalise töö kohta
Klausel 4
Diskrimineerimiskeelu põhimõte
Sellise taotluse rahuldamata jätmine, millega palutakse võimaldada alalistele koosseisulistele teenistujatele ette nähtud lähetust avaliku sektori töökohale
Riigisisesed õigusnormid, mis välistavad selle lähetuse ajutisse töösuhtesse astumise korral
Kohaldamisala
Klausli 4 kohaldamatus
Euroopa Kohtu pädevuse puudumine

Eelotsusetaotlus puudutab seda, kuidas tõlgendada 18. märtsil 1999 sõlmitud raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta (edaspidi „raamkokkulepe“) klauslit 4; raamkokkulepe on lisatud nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivile 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta (
EÜT 1999, L 175, lk 43
; ELT eriväljaanne 05/03, lk 368).
Taotlus on esitatud Servicio Aragonés de Saludi (Aragóni tervishoiuteenistus, Hispaania, edaspidi „tervishoiuteenistus“) ja LB vahelises kohtuvaidluses selle üle, et tervishoiuteenistus keeldus rahuldamast LB taotlust lähetada ta töökohale, mis on mõeldud töötamiseks tähtajalise lepingu alusel.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
Direktiivi 1999/70 põhjendusest 14 nähtub, et „allakirjutanud on soovinud sõlmida raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta, milles fikseeritaks tähtajaliste töölepingute ja töösuhete üldpõhimõtted ja miinimumnõuded; nad on näidanud üles soovi parandada tähtajalise töö kvaliteeti, tagades mittediskrimineerimise põhimõtte kohaldamise, ning luua raamistik, et vältida kuritarvitusi, mis võiksid tuleneda järjestikuste tähtajaliste töölepingute või töösuhete kasutamisest“.
Raamkokkuleppe klausli 1 kohaselt on selle eesmärk:
„a)
parandada tähtajalise töötamise kvaliteeti, tagades mittediskrimineerimise põhimõtte kohaldamise;
[…]“.
Raamkokkuleppe klausel 2 „Reguleerimisala“ on sõnastatud järgmiselt:
„1.
Kokkulepet kohaldatakse tähtajaliste töötajate suhtes, kellel on tööleping või töösuhe, nagu see on määratletud liikmesriigi seadustes, kollektiivlepingutes või praktikas.
2.
Liikmesriigid, olles konsulteerinud tööturu osapooltega, ja/või tööturu osapooled võivad ette näha, et käesolevat kokkulepet ei kohaldata:
a)
esialgse kutseõppega seotud tööpraktika ja töö käigus toimuva väljaõppe suhtes;
b)
töölepingute ja töösuhete suhtes, mis on sõlmitud erilise riikliku või riigi toetatava kutseõppe-, integreerumis- ja ümberõppeprogrammi raames.“
Raamkokkuleppe klausel 3 näeb ette:
„1.
Käesolevas kokkuleppes tähendab „tähtajaline töötaja“ isikut, kellel on vahetult tööandja ja töötaja vahel sõlmitud tööleping või töösuhe, milles töölepingu või töösuhte lõpp on määratud objektiivsete tingimustega, milleks võib olla konkreetse kuupäeva saabumine, konkreetse ülesande lõpetamine või konkreetse sündmuse toimumine.
2.
Käesolevas kokkuleppes tähendab „võrreldav alatine töötaja“ töötajat, kellel on samas asutuses määramata tähtajaga tööleping või töösuhe, mis on sõlmitud sama või samalaadse töö või tegevuse kohta, võttes arvesse erialast ettevalmistust ja oskusi. Kui samas asutuses ei ole võrreldavat alatist töötajat, tehakse võrdlus kehtiva kollektiivlepingu alusel või kollektiivlepingu puudumise korral vastavalt riigi seadustele, kollektiivlepingule või praktikale.“
Raamkokkuleppe klauslis 4 „Mittediskrimineerimise põhimõte“ on sätestatud:
„1.
Töötingimuste osas ei kohelda tähtajalisi töötajaid vähem soodsalt kui võrreldavaid alatisi töötajaid seetõttu, et neil on tähtajaline tööleping või töösuhe, välja arvatud juhtudel, kui erinevaks kohtlemiseks on objektiivsed põhjused.
[…]
3.
Käesoleva klausli kohaldamise korra määravad liikmesriigid, olles konsulteerinud tööturu osapooltega, ja/või tööturu osapooled, pidades silmas ühenduse ja siseriiklikku õigust, kollektiivlepinguid ja praktikat.
4.
Eriliste töötingimustega seotud teenistusaega käsitlevad nõuded on tähtajaliste töötajate ja alatiste töötajate jaoks ühesugused, välja arvatud juhul, kui eri pikkusega teenistusaega käsitlevatel nõuetel on objektiivsed põhjused.“
Hispaania õigus
16. detsembri 2003. aasta seaduse 55/2003, millega kehtestatakse koosseisuliste tervishoiutöötajate põhimäärus (Ley 55/2003 del Estatuto Marco del personal estatutario de los servicios de Salud) (
BOE
, nr 301, 17.12.2003, lk 44742), artikli 2 lõige 1 näeb ette, et seda seadust kohaldatakse nende koosseisuliste töötajate suhtes, kes töötavad autonoomsete piirkondade tervishoiuteenistuste tervishoiukeskustes või -asutustes või riigi keskvalitsuse tervishoiukeskustes ja ‑teenistustes.
Kõnealuse seaduse artikkel 62 „Teenistussuhte seisundid“ sätestab:
„Üldise korra kohaselt on tervishoiuteenistuste alalistel koosseisulistel töötajatel üks järgmistest teenistussuhte seisunditest:
a)
aktiivne teenistus;
b)
eripuhkus;
c)
teenistus muu õigusliku režiimi alusel;
d)
lähetus avaliku sektori töökohale;
e)
puhkus isiklikel põhjustel;
f)
peatatud teenistussuhe;
[…]“.
Seaduse 55/2003 artikkel 66 „Lähetus avaliku sektori töökohale“ sätestab:
„1.   Tervishoiuteenistuse koosseisuline töötaja lähetatakse avaliku sektori töökohale:
a)
kui ta täidab ülesandeid muus koosseisuliste töötajate kategoorias ametniku või lepingulise töötajana avalikus teenistuses, välja arvatud juhul, kui ta on saanud vastava ametikohtade ühitamise loa;
[…]
3.   Tervishoiuteenistuste koosseisulisele töötajale, kes on lähetatud avaliku sektori töökohale, ei maksta töötasu ning selle teenistussuhte seisundi kestust võetakse vajaduse korral arvesse kolme tööaasta lisatasu ja tööstaaži arvestuses, kui nad asuvad uuesti tööle algse ametiasutuse teenistuses.“
Seaduse artiklis 67 „Puhkus isiklikel põhjustel“ on sätestatud:
„1.   Huvitatud isik saadetakse isiklikel põhjustel puhkusele omal algatusel või tema taotlusel vastavalt järgmistele reeglitele:
a)
töötajale võib anda isiklikel põhjustel puhkuse, kui ta taotleb seda isikliku huvi tõttu.
Selle seisundi saamiseks peab ta vahetult enne taotluse esitamist olema töötanud viis aastat ametiasutuses.
Isikliku huvi tõttu isiklikel põhjustel puhkuse andmine sõltub teenistuse vajadustest; vajaduse korral peab puhkusetaotluse rahuldamata jätmine olema põhjendatud.
Isiklikel põhjustel puhkust ei või anda ametnikule, kelle suhtes on algatatud distsiplinaarmenetlus.
[…]
2.   Eelmise lõike punktides a ja c ette nähtud juhtudel on isiklikel põhjustel puhkuse minimaalne kestus kaks aastat.
3.   Isiklikel põhjustel puhkusel viibiv tervishoiuteenistuse koosseisuline töötaja ei saa töötasu ning sellel puhkusel oldud aega ei võeta arvesse tööstaaži või kolme tööaasta lisatasu arvestuses […]“.
Riigiametite tsiviilteenistujate teenistusseisundite määruse (Reglamento de Situaciones Administrativas de los Funcionarios Civiles de la Administración General del Estado) – kuninga 10. märtsi 1995. aasta dekreedi nr 365/1995, millega kiidetakse heaks riigiametite tsiviilteenistujate teenistusseisundite määrus (Real decreto 365/1995 por el que se aprueba el Reglamento de Situaciones Administrativas de los Funcionarios Civiles de la Administración General del Estado), redaktsioonis (
BOE
n
o
85, 10.4.1995, lk 10636) (edaspidi „teenistusseisundite määrus“) – artikli 15 „Lähetus avaliku sektori töökohale“ lõige 1 näeb ette:
„Teises ametiasutuse töötavad ametnikud, välja arvatud juhul, kui neile on antud vajalik luba ametikohtade ühitamiseks, samuti need ametnikud, kes alustavad alalise töötajana töötamist avaliku sektori asutustes või üksustes ning kellel ei ole õigust töötada aktiivses teenistuses või saada eripuhkust, tuleb lähetada omal algatusel või taotluse alusel avaliku sektori töökohale. Kui see töökoht on ajutise teenistuja või tähtajalise lepingulise teenistuja ametikoht, ei anna see õigust sellele teenistussuhte seisundile. […]“.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
LB töötas 14. detsembrist 2010 kuni 20. detsembrini 2017 tervishoiuteenistuse alalise koosseisulise teenistujana hambaarstide kategoorias.
Madridi ülikool Complutense de Madrid (Hispaania) tegi 25. novembri 2016. aasta otsusega ettepaneku nimetada LB tähtajalisele õppejõu töökohale. Kõnealuse ülikooli rektoraat kinnitas selle ettepaneku ja LB kutsuti sellel töökohal tööle alates 21. detsembrist 2017. Selleks saadeti talle tähtajaline leping.
Kuna nende töökohustuste täitmine ja ametikoht, millel ta tervishoiuteenistuses töötas, ei olnud ühitatavad, esitas LB 1. detsembril 2017 tervishoiuteenistusele taotluse, et ta lähetataks tööle avaliku sektori töökohale vastavalt seaduse 55/2003 artikli 66 lõike 1 punktile a.
Tervishoiuteenistus jättis selle taotluse 4. detsembri 2017. aasta otsusega rahuldamata põhjendusega, et töökoht, millele LB kavatseb asuda, on ajutine. Teenistusseisundite määruse artikliga 15 on aga välistatud lähetamine avaliku sektori töökohale, kui uuel töökohal sõlmitakse tähtajaline leping.
Pärast seda keeldumist esitas LB seaduse 55/2003 artikli 67 lõike 1 punkti a alusel taotluse isiklikel põhjustel puhkuse saamiseks, mis rahuldati.
LB esitas 4. detsembri 2017. aasta otsuse peale ka vaide. Pärast vaide rahuldamata jätmist esitas ta Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n
o
4 de Zaragozale (Zaragoza halduskohus nr 4, Hispaania) kaebuse, milles nõudis nii 4. detsembri 2017. aasta otsuse kui ka selle otsuse muutmata jätnud vaideotsuse tühistamist. LB põhjendas oma nõuet sisuliselt sellega, et nimetatud otsused on muu hulgas vastuolus võrdsuse põhimõtte ja mittediskrimineerimise põhimõttega, mis on tagatud raamkokkuleppe klausliga 4.
Nimetatud kohus rahuldas kaebuse 9. mai 2019. aasta otsusega. Kohtuotsuses täpsustati, et keeldumine lubada LB-l minna lähetusse avaliku sektori töökohale sel põhjusel, et uues asutuses on töökoht tähtajaline, kujutab endast klauslis 4 ette nähtud alaliste ja tähtajaliste töötajate vahelise diskrimineerimise keelu põhimõtte rikkumist.
Tervishoiuteenistus esitas selle kohtuotsuse peale apellatsioonkaebuse eelotsusetaotluse esitanud kohtule, Tribunal Superior de Justicia de Aragónile (Aragóni autonoomse piirkonna kõrgeim kohus, Hispaania). Tervishoiuteenistus leiab, et teenistusseisundite määruse artiklis 15 sätestatud tähtajaliste ja alaliste töötajate erinev kohtlemine on õigustatud objektiivsetel põhjustel, milleks on eelkõige vajadus tagada Aragóni piirkonna tervishoiusüsteemi teenuse osutamise stabiilsus.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtul on kahtlusi seoses sellega, kas nimetatud artikkel 15 on kooskõlas raamkokkuleppe klausliga 4, nii nagu seda on tõlgendanud Euroopa Kohus, kuna artikkel 15 ei luba avaliku teenistuja lähetamist, kui viimane saab tähtajalise töökoha muusse asutusse kui asutus, kus teenistuja siiani töötas, samas kui sama artikkel lubab lähetusse minna siis, kui see teenistuja saab samadel asjaoludel tähtajatu töökoha. Lisaks on teenistujal, kellele on sellist lähetust võimaldatud, erinevalt teenistujast, kes lähetusse lubamisest keeldumise tõttu oli uuele töökohale asumiseks sunnitud võtma isiklikel põhjustel puhkuse, õigus teatud soodustustele.
Sellega seoses tuleneb eelotsusetaotlusest, et lähetamisest töökohale, mis asub muus ametiasutuses kui see, kus asjaomane teenistuja seni töötas, ei või keelduda teenistuse huvide tõttu ning et sellises teenistussuhte seisundis olevatel teenistujatel säilib algse asutuse ametniku staatus ja õigus osaleda menetlustes, mida selles asutuses ametikohtade täitmiseks korraldatakse. Peale selle võetakse lähetuse kestust uues asutuses arvesse kui teenistuses olemist algses asutuses. Seega on teenistujal, kes pärast lähetuses olemist asub jälle tööle oma algses asutuses, õigus sellele, et arvesse võetakse edutamist asutuses, kus teenistuja oli lähetuses. Lähetuseks ei ole ka mingit minimaalset kestust ette nähtud.
Seevastu isiklikel põhjustel puhkuse saamiseks on ette nähtud minimaalne ajavahemik, mille jooksul teenistuja peab olema olnud aktiivses teenistuses. Lisaks võib puhkuse andmisest keelduda teenistuse vajaduste tõttu. Peale selle ei saa selles teenistussuhte seisundis teenistujad töötasu. Samuti ei võeta sellisel puhkusel oldud aega algses asutuses arvesse edutamisel, kolme tööaasta lisatasu arvestuses ja sotsiaalkindlustusskeemist tulenevate õiguste puhul. Lõpuks on isiklikel põhjustel antaval puhkusel minimaalne kestus.
Selles kontekstis on eelotsusetaotluse esitanud kohtul tekkinud esiteks küsimus, kas õigus lähetamisele avaliku sektori töökohale kujutab endast selle tähtajalise töökoha „töötingimust“, millel teenistuja soovib tööle asuda. Ta märgib sellega seoses, et Euroopa Kohtu praktika kohaselt on arvessevõetavaks töötingimuseks selle tähtajalise ameti‑ või töökoha töötingimus, millel isik töötas. Kuid eelotsusetaotluse esitanud kohtus menetletavas asjas on analüüsitav töötingimus sellise tähtajalise töökoha töötingimus, mis ei ole veel täidetud, kuid millel teenistuja soovib tööle asuda. Seetõttu ei ole see kohtupraktika käesolevas kohtuasjas kohaldatav.
Teiseks on eelotsusetaotluse esitanud kohtul tekkinud küsimus, kas ametiasutuse esitatud põhjused – st et on oluline vältida häireid ja kahju, mis on tingitud personali ebastabiilsusest nii tundlikus sektoris nagu tervishoiuteenuste osutamine – võivad õigustada tähtajaliste töötajate ja alaliste töötajate erinevat kohtlemist.
Neil asjaoludel otsustas Tribunal Superior de Justicia de Aragón (Aragóni autonoomse piirkonna kõrgeim kohus, Hispaania) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kas [raamkokkuleppe] klauslit 4 tuleb tõlgendada nii, et töö saamisest avalikus sektoris tulenev õigus sellele, et tunnustatakse teatavat teenistussuhte seisundit seoses avaliku sektori kohaga, kus seni töötatakse, on töötingimus, mille osas ei tohi tähtajalise ja tähtajatu töölepinguga töötajaid kohelda erinevalt?
2.
Kas [raamkokkuleppe] klauslit 4 tuleb tõlgendada nii, et tähtajalise töölepinguga töötajate ja tähtajatu töölepinguga töötajate objektiivsetel põhjustel erinevat kohtlemist võib põhjendada eesmärk vältida olulisi häireid ja kahju koosseisulise personali ebastabiilsuse tõttu nii tundlikus valdkonnas nagu tervishoiuteenuste osutamine põhiseadusliku õiguse raames tervise kaitsele, mistõttu see eesmärk võib olla aluseks keeldumisele anda konkreetset puhkust isikutele, kes saavad tähtajalise koha, samas kui nendele, kes saavad tähtajatu koha, seda puhkust antakse?
3.
Kas [raamkokkuleppe] klausliga 4 on vastuolus selline norm, nagu on sätestatud [teenistusseisundite määruse] artiklis 15 ja millega on tähtajaliste teenistujate ja tähtajaliste lepinguliste töötajate kohad välja jäetud nende olukordade hulgast, mis annavad õiguse lähetuseks avaliku sektori töökohale, samas kui sellisesse lähetusse minekut tuleb võimaldada neile, kes saavad avalikus sektoris tähtajatu koha, ja selline lähetus on avaliku teenistuja jaoks soodsam kui muud alternatiivsed teenistussuhte seisundid, mida ta peaks taotlema selleks, et ta saaks töötada uuel kohal, mille ta on saanud?“
Euroopa Kohtu pädevus
Nii Hispaania valitsus kui ka Euroopa Komisjon väidavad sisuliselt, et kuna LB taotles avaliku sektori töökohale lähetamist, kuigi ta oli tähtajatus teenistussuhtes, siis ei kuulu see olukord raamkokkuleppe klausli 2 lõike 1 kohaselt raamkokkuleppe kohaldamisalasse, mistõttu ei ole raamkokkuleppe klausel 4 põhikohtuasjas kohaldatav.
Selle kohta tuleb kõigepealt märkida, et Euroopa Kohus peab oma pädevuse hindamiseks tegema kindlaks need asjaolud, mille tõttu liikmesriigi kohus talle eelotsusetaotluse esitas (7. septembri 2017. aasta kohtuotsus Schottelius,
C‑247/16
,
EU:C:2017:638
, punkt
).
Väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb samuti, et Euroopa Kohus on põhimõtteliselt pädev tõlgendama liidu õiguse sätteid üksnes juhul, kui need on põhikohtuasjas tegelikult kohaldatavad (7. septembri 2017. aasta kohtuotsus Schottelius,
C‑247/16
,
EU:C:2017:638
, punkt
).
Selleks et teha kindlaks, kas Euroopa Kohus on pädev eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimustele vastama, tuleb meenutada, et raamkokkuleppe isikuline kohaldamisala on määratletud selle klausli 2 lõikes 1.
Kõnealuse sätte sõnastusest nähtub, et raamkokkuleppe kohaldamisala on määratletud laialt, sest selles on üldiselt sätestatud, et raamkokkulepet kohaldatakse „tähtajaliste töötajate suhtes, kellel on tööleping või töösuhe, nagu see on määratletud liikmesriigi seadustes, kollektiivlepingutes või praktikas“. Lisaks hõlmab mõiste „tähtajalised töötajad“ määratlus raamkokkuleppe klausli 3 lõike 1 tähenduses kõiki töötajaid, tegemata vahet sellel alusel, kas tööandja, kellega nad on seotud, kuulub avalikku või erasektorisse, ja olenemata sellest, kuidas kvalifitseeritakse nende lepinguid liikmesriigi õiguses (16. juuli 2020. aasta kohtuotsus Governo della Repubblica italiana (Itaalia rahukohtunike staatus),
C‑658/18
,
EU:C:2020:572
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Seega kohaldatakse raamkokkulepet kõigi töötajate suhtes, kes teevad tasu eest tööd tähtajalise töösuhte raames, mis seob neid nende tööandjaga, tingimusel et nad on omavahel seotud töölepinguga või töösuhtega riigisisese õiguse tähenduses, ning võttes ainult arvesse raamkokkuleppe klausli 2 lõikega 2 liikmesriikidele antud laia kaalutlusruumi selle raamkokkuleppe kohaldamisel teatavatele töölepingu või töösuhete liikidele, ning raamkokkuleppe kohaldamise välistamist renditöötajate suhtes vastavalt raamkokkuleppe preambuli neljandale lõigule (16. juuli 2020. aasta kohtuotsus Governo della Repubblica italiana (Itaalia rahukohtunike staatus),
C‑658/18
,
EU:C:2020:572
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Vastavalt raamkokkuleppe klausli 1 punktile a on selle kokkuleppe üks eesmärk parandada tähtajalise töötamise kvaliteeti, tagades diskrimineerimiskeelu põhimõtte kohaldamise. Samuti on raamkokkuleppe preambuli kolmandas lõigus täpsustatud, et kokkulepe „näitab tööturu osapoolte soovi luua üldraamistik, et tagada tähtajaliste töötajate võrdne kohtlemine, kaitstes neid diskrimineerimise eest“. Direktiivi 1999/70 põhjenduses 14 on selle kohta märgitud, et raamkokkuleppe eesmärk hõlmab muu hulgas soovi parandada tähtajalise töö kvaliteeti, fikseerides selle miinimumnõuded nii, et oleks tagatud diskrimineerimiskeelu põhimõtte kohaldamine (17. märtsi 2021. aasta kohtuotsus Consulmarketing,
C‑652/19
,
EU:C:2021:208
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Raamkokkuleppe, eelkõige selle klausli 4 eesmärk on kohaldada nimetatud põhimõtet tähtajaliste töötajate suhtes, takistamaks seda, et tööandja võiks kasutada sellise iseloomuga töösuhet selleks, et jätta need töötajad ilma õigustest, mis on alalistel töötajatel (17. märtsi 2021. aasta kohtuotsus Consulmarketing,
C‑652/19
,
EU:C:2021:208
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Järelikult tuleneb nii raamkokkuleppe klausli 2 lõike 1 sõnastusest endast kui ka raamkokkuleppe eesmärgist, täpsemalt selle klauslist 4, et viimati nimetatud klauslis ette nähtud diskrimineerimiskeelu põhimõtet kohaldatakse üksnes kõigi töötajate suhtes, kes teevad tasu eest tööd tähtajalise töösuhte raames, mis seob neid nende tööandjaga.
Kuid eelotsusetaotlusest nähtub, et sel ajal, kui LB taotles lähetamist avalikku sektorisse, et asuda õppejõu ajutisele töökohale Complutense de Madridi ülikoolis, töötas ta tervishoiuteenistuses alalise koosseisulise teenistujana. Seega tegi ta selle taotluse esitamise ajal tasu eest tööd tähtajatu töösuhte raames.
Kõigist eeltoodud kaalutlustest tuleneb, et raamkokkuleppe klauslit 4 koostoimes klausli 2 lõikega 1 tuleb tõlgendada nii, et see ei ole kohaldatav olukorras, kus ametiasutus keeldub tähtajatu lepingu alusel tööle võetud töötajale lähetuse võimaldamisest põhjusel, et lähetuse eesmärk on astumine tähtajalisse töösuhtesse.
Seetõttu ei ole Euroopa Kohus pädev vastama eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimustele.
Kohtukulud
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse liikmesriigi kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.

Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (seitsmes koda) otsustab:

Euroopa Liidu Kohus ei ole pädev vastama küsimustele, mille Tribunal Superior de Justicia de Aragón (Aragóni autonoomse piirkonna kõrgeim kohus, Hispaania) esitas 17. detsembri 2019. aasta otsusega.

Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: hispaania.