CELEX: 62020CJ0520
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu
Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās
Otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēma (SIS II)
Lēmums 2007/533/TI
38. un 39. pants
Brīdinājums par priekšmetu, ko meklē
Brīdinājuma mērķi
Konfiscēšana vai izmantošana par pierādījumu kriminālprocesā
Izpilde
Nepieciešamie pasākumi un rīcība, pamatojoties uz brīdinājumu
Konfiscētā priekšmeta nodošana brīdinājuma izdevējai dalībvalstij
Valsts tiesiskais regulējums, kas neatļauj atteikt brīdinājuma izpildi

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Padomes Lēmuma 2007/533/TI (2007. gada 12. jūnijs) par otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmas (
SIS II
) izveidi, darbību un izmantošanu (
OV 2007, L 205, 63. lpp.
; turpmāk tekstā – “
SIS II
lēmums”) 38. panta 1. punktu un 39. panta 3. punktu.
Šis lūgums ir iesniegts tiesvedībā starp DB un LY, no vienas puses, un
Nachalnik na Rayonno upravlenie – Silistra pri Oblastna direktsia na Ministerstvo na vatreshnite raboti – Silistra
(Iekšlietu ministrijas Silistras reģionālās direkcijas Silistras policijas iecirkņa priekšnieks, Bulgārija), no otras puses, par viņa lēmumu nodot brīdinājuma izdevējai dalībvalstij priekšmetu, kas konfiscēts pēc tam, kad pēdējā minētā bija ievadījusi brīdinājumu otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmā (turpmāk tekstā – “
SIS II
”).
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
SIS II
lēmums
SIS II
lēmuma 5. apsvērums ir formulēts šādi:
“
SIS II
vajadzētu būt papildu pasākumam, kas palīdz uzturēt augstu drošības līmeni ES brīvības, drošības un tiesiskuma telpā, atbalstot policijas un tiesu iestāžu operatīvo sadarbību krimināllietās.”
Šī lēmuma 1. panta “
SIS II
izveide un vispārējais mērķis” 2. punktā ir noteikts:
“Saskaņā ar šo lēmumu
SIS II
mērķis ir nodrošināt augstu drošības līmeni ES brīvības, drošības un tiesiskuma telpā, tostarp dalībvalstu teritorijā nodrošināt sabiedrības drošības un sabiedriskās kārtības uzturēšanu un saglabāšanu un piemērot [EK] līguma [trešās daļas] IV sadaļas noteikumus par personu [brīvu] pārvietošanos to teritorijās, izmantojot šīs sistēmas izplatīto informāciju.”
Minētā lēmuma 2. panta 1. punktā ir paredzēts:
“Ar šo lēmumu paredz nosacījumus un kārtību tādu brīdinājumu ievadīšanai un apstrādei
SIS II
, kas izdoti attiecībā uz personām un priekšmetiem, un papildinformācijas un papildu datu apmaiņai ar mērķi policijas un tiesu iestādēm sadarboties krimināllietās [policijas un tiesu iestāžu sadarbības krimināllietās vajadzībām].”
Šī paša lēmuma 3. panta “Definīcijas” 1. punktā ir noteikts:
“Šajā lēmumā piemēro šādas definīcijas:
a)
“brīdinājums” ir datu kopums, ko ievada
SIS II
un kas kompetentajām iestādēm ļauj identificēt personu vai priekšmetu, lai konkrēti rīkotos;
b)
“papildinformācija” ir informācija, ko ne[sa]glabā
SIS II
, bet kas ir saistīta ar
SIS II
brīdinājumiem un ar ko apmainās:
i)
lai dalībvalstis var savstarpēji apspriesties vai informēt cita citu, ievadot brīdinājumu;
ii)
pēc pozitīvas atbildes saņemšanas, lai varētu attiecīgi rīkoties;
[..].”
SIS II
lēmuma 20. panta 1. un 2. punktā ir paredzēts:
“1.   Neskarot 8. panta 1. punktu vai šā lēmuma noteikumus par papildu datu saglabāšanu,
SIS II
ir ietverti tikai to kategoriju dati, ko ir iesniegusi katra dalībvalsts un kas ir vajadzīgi 26., 32., 34., 36. un 38. pantā noteiktajiem nolūkiem.
2.   Datu kategorijas ir šādas:
[..]
b)
šā lēmuma 36. un 38. pantā minētie priekšmeti.”
Šī lēmuma 21. pantā ir noteikts:
“Pirms brīdinājuma izdošanas dalībvalsts nosaka, vai gadījums ir atbilstīgs, piemērots un pietiekami svarīgs, lai brīdinājums būtu jāievada
SIS II
.”
Minētā lēmuma 24. panta “Vispārīgi noteikumi par brīdinājumu apzīmēšanu ar karodziņiem” 1. punktā ir paredzēts:
“Ja kāda dalībvalsts uzskata, ka saskaņā ar 26., 32. vai 36. pantu ievadīta brīdinājuma īstenošana nav saderīga ar attiecīgās valsts tiesību aktiem, starptautiskām saistībām vai būtiskām valsts interesēm, tā var pieprasīt brīdinājumam pievienot karodziņu, ar ko norāda, ka saskaņā ar brīdinājumu veicamā darbība netiks veikta tās teritorijā. Karodziņu pievieno tās dalībvalsts
SIRENE
birojs, kura ievadījusi brīdinājumu.”
Šī paša lēmuma 38. pantā ir noteikts:
“1.
SIS II
ievada datus par priekšmetiem, ko meklē, lai konfiscētu vai izmantotu par pierādījumu kriminālprocesā.
2.   Ievada datus par šādām viegli identificējamu priekšmetu kategorijām:
a)
transportlīdzekļiem, kuru motora tilpums pārsniedz 50 cm
, kuģiem un gaisakuģiem;
[..].”
SIS II
lēmuma 39. pantā “Rīcība, pamatojoties uz brīdinājumu” ir paredzēts:
“1.   Ja meklēšanā konstatē brīdinājumu par atrastu priekšmetu, tad iestāde, kas to konstatējusi, sazinās ar brīdinājuma izdevēju iestādi, lai vienotos par veicamajiem pasākumiem. Šādā nolūkā var arī paziņot personas datus saskaņā ar šo lēmumu.
2.   Šā panta 1. punktā minēto informāciju paziņo, veicot papildinformācijas apmaiņu.
3.   Dalībvalsts, kura atradusi priekšmetu, veic pasākumus saskaņā ar saviem tiesību aktiem.”
Šī
SIS II
lēmuma 49. pantā ir noteikts:
“1.   Brīdinājuma izdevēja dalībvalsts ir atbildīga par to, lai dati būtu precīzi, nebūtu novecojuši un būtu likumīgi ievadīti
SIS II
.
2.   Vienīgi brīdinājuma izdevēja dalībvalsts ir tiesīga grozīt, papildināt, labot, atjaunināt vai dzēst ievadītos datus.
3.   Ja dalībvalstij, kura nav brīdinājuma izdevēja dalībvalsts, ir pierādījumi, ka datos ir faktu kļūda vai ka dati saglabāti nelikumīgi, tad attiecīgā valsts iespējami drīz, bet ne vēlāk kā desmit dienās pēc tam, kad tai kļuvis zināms minētais pierādījums, apmainoties ar papildinformāciju, par to informē brīdinājuma izdevēju dalībvalsti. Brīdinājuma izdevēja dalībvalsts pārbauda šo informāciju un vajadzības gadījumā attiecīgo ierakstu nekavējoties labo vai dzēš.
[..]”
SIRENE
rokasgrāmata
Komisijas Īstenošanas lēmuma (ES) 2013/115/ES (2013. gada 26. februāris) par
SIRENE
rokasgrāmatu un citiem īstenošanas pasākumiem otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmai (
SIS II
) (
OV 2013, L 71, 1. lpp.
), kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2017/1528 (2017. gada 31. augusts) (
OV 2017, L 231, 6. lpp.
) (turpmāk tekstā – “
SIRENE
rokasgrāmata”), pielikuma 2.1. punktā ir paredzēts:
“Definīcijas
–
“Izdevēja dalībvalsts” – dalībvalsts, kas
SIS II
ievadījusi brīdinājumu.
–
“Izpildītāja dalībvalsts” – dalībvalsts, kas izpilda pēc trāpījuma veicamās darbības.
–
“Paziņotājs
SIRENE
birojs” –
SIRENE
birojs dalībvalstī, kurai ir tās personas pirkstu nospiedumi vai attēli, par kuru cita dalībvalsts ir ievadījusi ziņojumu.
–
“Trāpījums” – trāpījums sistēmā
SIS II
ir tad, ja:
[..]
d) pēc trāpījuma tiek pieprasītas turpmākas darbības.
[..].”
SIRENE
rokasgrāmatas 8.3. punktā “Informācijas apmaiņa trāpījuma gadījumā” ir noteikts:
“
SIRENE
biroji var nosūtīt sīkāku informāciju par brīdinājumiem, kas ievadīti saskaņā ar
SIS II
lēmuma 38. pantu, un, to darot, rīkoties tiesu iestāžu vārdā, ja šī informācija saskaņā ar valsts tiesību aktiem ietilpst savstarpējās tiesiskās palīdzības jomā.
[..]”
Bulgārijas tiesības
Zakon za Ministerstvoto na vatreshnite raboti
2014. gada 28. maija
Zakon za Ministerstvoto na vatreshnite raboti
(Likums par Iekšlietu ministriju; 2014. gada 27. jūnija
DV
Nr. 53, 2. lpp.), redakcijā, kas ir piemērojama pamatlietā, 84. pantā ir noteikts:
“(1)   Policijas iestādes ir tiesīgas pagaidu kārtā konfiscēt mantu, par kuru
SIS
un/vai Starptautiskās Kriminālpolicijas organizācijas (Interpola) datubāzēs ir ievadīts brīdinājums kā par meklēšanā esošu.
[..]
(6)   [..] Par nodošanu vai konfiskāciju paziņo dalībvalstij, kas
SIS
un/vai Interpola datubāzē ievadījusi brīdinājumu meklēšanas nolūkā.
[..]
(8)   [..] Ja 60 dienu laikā brīdinājuma izdevēja dalībvalsts meklēto mantu pieprasa atdot atpakaļ, to septiņu dienu laikā atdod pieprasījumā norādītajai personai ar kompetentās struktūrvienības vadītāja lēmumu 6. punkta izpratnē.
[..]
(13)   [..] Gadījumos, kad tiek nodotas vai konfiscētas [..] nozagtas, piesavinātas, pazudušas vai anulētas transportlīdzekļu reģistrācijas apliecības un transportlīdzekļu numura zīmes, ja šie dokumenti neietilpst 11. punktā minētajās kategorijās, tos nodod saskaņā ar kārtību, kas paredzēta tās dalībvalsts diplomātiskajā vai konsulārajā pārstāvniecībā, kas izdevusi dokumentu, ar kompetentās struktūrvienības vadītāja lēmumu 6. punkta izpratnē.
[..]”
La Naredba n
o
8121z‑465
2014. gada 26. augusta
Naredba n
o
8121z‑465 za organizatsiyata i funktsioniraneto na Natsionalnata Shengenska informatsionna sistema na Republika Balgaria
(Noteikumi Nr. 8121z‑465 par Bulgārijas Republikas valsts Šengenas Informācijas sistēmas organizēšanu un darbību; 2014. gada 5. septembra
DV
Nr. 74, 33. lpp.), redakcijā, kas piemērojama pamatlietā, 7. pantā ir paredzēts:
“(1)   [Valsts Šengenas Informācijas sistēmā (
SISN
)] tiek ievadīti brīdinājumi par šādu kategoriju mantu:
1.
mantu, kas tiek meklēta konfiscēšanai vai izmantošanai par pierādījumu kriminālprocesā ([
SIS II
] lēmuma 38. pants);
a)
transportlīdzekļiem, kuru motora tilpums pārsniedz 50 cm
, kuģiem un gaisakuģiem;
[..].”
Pamatlieta un prejudiciālais jautājums
Bulgārijas pilsonis EF iegādājās mehānisko transportlīdzekli, 2014. gada 23. decembrī noslēdzot līgumu par bankas aizdevumu ar Norvēģijā reģistrētu banku
Santander Consumer Bank AS
. Bankas aizdevums tika nodrošināts ar finansēto transportlīdzekli.
2016. gada maijā EF nenoskaidrota iemesla dēļ beidza atmaksāt minēto bankas aizdevumu, vienlaikus informējot banku, ka transportlīdzeklis tajā brīdī atradās Bulgārijā. Minētā banka tad uzdeva
Lindorff AS
atgūt tās ar minēto transportlīdzekli saistītos aizdevumus.
No lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu izriet, ka šo pašu transportlīdzekli pēc tam Bulgārijā iegādājies AB, kurš savukārt 2017. gada martā Varnā (Bulgārija) to esot pārdevis tālāk DB.
2017. gada 24. maijā Norvēģijas Karaliste
SISN
ievadīja brīdinājumu nolūkā konfiscēt transportlīdzekli kā “zagtu, nelikumīgu iegūtu vai pazudušu”.
2017. gada 26. maijā Bulgārijas policijas iestādes stāvlaukumā Silistras pašvaldībā (Bulgārija) identificēja transportlīdzekli, kura šasijas numurs pilnībā atbilda brīdinājumā norādītā transportlīdzekļa šasijas numuram. Tajā pašā dienā DB tika konfiscēts šis uz viņa vārda reģistrētais transportlīdzeklis un tā reģistrācijas apliecība.
Tad
SIRENE
Bulgārijas birojs apmainījās ar informāciju ar
SIRENE
Norvēģijas biroju, kurš norādīja, ka par attiecīgā transportlīdzekļa izkrāpšanu vai uzticības ļaunprātīgu izmantošanu, kas izdarīta 2014. gada 23. decembrī Hordalannē [
Hordaland
] (Norvēģija), ir ievadīts brīdinājums.
2017. gada 6. jūnijā Bulgārijas iestādes no Norvēģijas iestādēm saņēma pieprasījumu nodot šo transportlīdzekli tā norādītajam īpašniekam, proti,
Santander Consumer Bank
ar
Lindorff
starpniecību, kura pārstāvis Bulgārijā bija
Plam EOOD
.
2017. gada 4. jūlijā minētais transportlīdzeklis tika nodots CD,
Plam
vadītājam.
2019. gada 28. augustā Iekšlietu ministrijas Silistras reģionālās direkcijas Silistras policijas iecirkņa priekšnieks noraidīja prasītāju pamatlietā 2019. gada 13. augustā izteikto lūgumu nekavējoties atdot viņiem šo pašu transportlīdzekli atpakaļ.
Administrativen sad – Silistra
(Silistras Administratīvā tiesa, Bulgārija) prasītāji pamatlietā apstrīdēja lēmuma par attiecīgā transportlīdzekļa nodošanu brīdinājuma izdevējas dalībvalsts iestādēm tiesiskumu, atsaucoties uz pārliecinošu pierādījumu neesamību par to, ka attiecībā uz šo transportlīdzekli patiešām ir sākts kriminālprocess Norvēģijā, un uz labticību minētā transportlīdzekļa iegādes brīdī.
Uzskatot, ka starp
Santander Consumer Bank
un EF pastāv privāttiesiskas attiecības un ka nav pierādīta noziedzīgu nodarījumu izdarīšana, iesniedzējtiesa Iekšlietu ministrijas Silistras reģionālās direkcijas Silistras policijas iecirkņa priekšniekam uzdeva izjautāt Norvēģijas policijas iestādes par to, vai Norvēģijā ir sākts kriminālprocess saistībā ar to pašu transportlīdzekli, kā arī iesniegt izvilkumu no atbilstošajām Norvēģijas Kriminālkodeksa normām, pievienojot tulkojumu bulgāru valodā, tostarp tām tiesību normām, ar ko bija pamatota brīdinājuma par attiecīgo transportlīdzekli ievadīšana. Turklāt šī tiesa pieprasīja Norvēģijas iestāžu oficiālu atbildi par pārkāpuma, kas esot šī kriminālprocesa priekšmets, konkrēto raksturu un stadiju, kurā bija attiecīgās procedūras.
Ar vēstuli, kas iesniedzējtiesā tika iesniegta 2020. gada 26. augusta tiesas sēdē, tā tika informēta, ka, tā kā attiecīgais transportlīdzeklis ir ticis atrasts un repatriēts uz Norvēģiju, lieta tika izbeigta 2017. gada 10. jūlijā.
Iesniedzējtiesa uzskata, ka, ja šāda kriminālprocesa nebūtu, brīdinājums par attiecīgo transportlīdzekli
SIS II
neietilptu
SIS II
lēmuma 2. pantā definētajā šī lēmuma piemērošanas jomā un tādējādi tas būtu ievadīts šajā sistēmā, neievērojot šādu brīdinājumu mērķus, kuri brīdinājuma izdevējā dalībvalstī ir ievadīti konfiscēšanas vai izmantošanas par pierādījumu kriminālprocesā vajadzībām.
Šī tiesa vēlas noskaidrot, vai ar
SIS II
lēmumu ir saderīgs tāds valsts tiesiskais regulējums, ar kuru tās dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kuras atradušas meklēšanā esošo priekšmetu, tādējādi rīkojoties saistošās kompetences ietvaros, ir noteikts pienākums konfiscēt jebkuru mantu, par kuru brīdinājums ir ievadīts
SIS II
meklēšanas nolūkā, gadījumā, ja pastāvētu norādes, kas liktu uzskatīt, ka attiecīgais brīdinājums
SIS II
nav ticis ievadīts saskaņā ar šī lēmuma 38. panta 1. punktā minētajiem mērķiem.
Šādos apstākļos
Administrativen sad – Silistra
(Silistras Administratīvā tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādu prejudiciālu jautājumu:
“Vai [
SSI II
] lēmuma 39. pants un it īpaši 39. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj valsts tiesisko regulējumu un administratīvo praksi, saskaņā ar kuru izpildītājas dalībvalsts kompetentā iestāde, ja ir pamats pieņemt, ka
SIS
iekļautais ziņojums neatbilst mērķiem, kuru dēļ tas ir reģistrēts, un it īpaši šī lēmuma 38. panta 1. punktā paredzētajiem mērķiem, var un tai ir jāatsaka izpilde?”
Par prejudiciālo jautājumu
Ar prejudiciālo jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vaicā, vai
SIS II
lēmuma 39. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru izpildītājas dalībvalsts kompetentajām iestādēm ir pienākums izpildīt
SIS II
ievadītu brīdinājumu par priekšmetu, pat ja tām ir šaubas par šāda brīdinājuma ievadīšanas iemesliem, kādi ir norādīti šī lēmuma 38. panta 1. punktā.
Vispirms no iesniedzējtiesas nolēmuma izriet, ka strīdīgais brīdinājums attiecas uz mehānisko transportlīdzekli, kura motora tilpums pārsniedz 50 cm
.
Šajā ziņā
SIS II
lēmuma 38. panta 1. punktā un 2. punkta a) apakšpunktā ir paredzēts, ka dati par šādiem transportlīdzekļiem, kas tiek meklēti konfiscēšanas vai izmantošanas par pierādījumu kriminālprocesā vajadzībām, ir iekļauti
SIS II
.
Rīcība, pamatojoties uz šādu brīdinājumu, ir reglamentēta
SSI II
lēmuma 39. pantā. Šajā pantā ir atsauce uz iestāžu, kuras konstatējušas brīdinājuma attiecībā uz priekšmetu esamību, standartizētām darbībām un pasākumiem, kam pašos pamatos ir aizsardzības raksturs, un tā 3. punktā ir norāde uz valsts tiesībām attiecībā uz veicamo pasākumu izvēli.
Šī lēmuma 39. panta 1. punktā ir paredzēts, ka tad, ja meklēšanā konstatē brīdinājumu par atrastu priekšmetu, iestāde, kas to konstatējusi, sazinās ar brīdinājuma izdevēju iestādi, lai vienotos par veicamajiem pasākumiem.
SIRENE
rokasgrāmatas 2. pielikuma 2.2.2. punktā šajā ziņā ir precizēts, ka, ievērojot izpildītājas dalībvalsts tiesību aktus, veicamie pasākumi ir atrastā priekšmeta konfiskācija vai visi nepieciešamie aizsardzības pasākumi, personas, kuras valdījumā ir šis priekšmets, identificēšana un sazināšanās ar brīdinājuma izdevējas dalībvalsts
SIRENE
biroju.
Turklāt
SIS II
lēmuma 39. panta 2. punktā ir piebilsts, ka šī panta 1. punktā minēto informāciju paziņo, veicot “papildinformācijas apmaiņu”, jo šī informācija šī lēmuma 3. panta 1. punkta b) apakšpunktā ir definēta kā informācija, ko nesaglabā
SIS II
, bet kas ir saistīta ar
SIS II
ievadītajiem brīdinājumiem un ar ko apmainās tostarp, pirmkārt, lai ļautu dalībvalstīm apspriesties vai informēt citai citu, ievadot brīdinājumu, un, otrkārt, pēc trāpījuma (pozitīva iznākuma) saņemšanas – lai varētu attiecīgi rīkoties.
SIRENE
rokasgrāmatas 8.3. punktā ir precizēts – tā kā runa ir par trāpījumu (pozitīvu iznākumu) attiecībā uz tādu brīdinājumu konfiscēšanas vai izmantošanas par pierādījumu vajadzībām it īpaši attiecībā uz transportlīdzekli, kas veikts saskaņā ar
SIS II
lēmuma 38. pantu,
SIRENE
biroji “pēc iespējas drīz” nosūta papildinformāciju.
Ņemot vērā ātras rīcības nepieciešamību, no kuras ir atkarīga policijas un tiesu iestāžu operatīvā sadarbība krimināllietās, kas ieviesta saskaņā ar
SIS II
lēmumu, izpildītājas dalībvalsts iestādēm, lai izpildītu ievadīto brīdinājumu, ir jāveic vajadzīgie aizsardzības pasākumi, neapstrīdot šī brīdinājuma spēkā esamību šaubu dēļ, vai to ievadījušās dalībvalsts iestādes ir ievērojušas šī lēmuma 38. panta 1. punkta mērķus, konkrētajā gadījumā – kriminālprocesa attiecībā uz brīdinājumā norādīto priekšmetu esamību brīdinājuma izdevējā dalībvalstī.
Šāds secinājums jāizdara vēl jo vairāk tāpēc, ka saskaņā ar
SIS II
lēmuma 1. panta 2. punktu
SIS II
mērķis tostarp ir nodrošināt augstu drošības līmeni Savienības brīvības, drošības un tiesiskuma telpā, kā arī uzturēt valsts drošību un sabiedrisko kārtību un saglabāt drošību dalībvalstu teritorijās.
Šajā kontekstā saskaņā ar
SIS II
lēmuma 2. panta 1. punktu tajā ir paredzēti nosacījumi un procedūras brīdinājumu ievadīšanai un apstrādei
SIS II
, tostarp attiecībā uz priekšmetiem, kā arī par papildinformācijas un papildu datu apmaiņu policijas un tiesu iestāžu sadarbības krimināllietās vajadzībām.
Kā izriet no
SIS II
lēmuma 20. panta 1. un 2. punkta,
SIS II
ietver tikai datu kategorijas, kas vajadzīgas it īpaši šī lēmuma 38. pantā paredzētajiem mērķiem.
Lai gan no tā izriet, ka brīdinājumiem par priekšmetiem saskaņā ar šo 38. pantu ir jāīsteno tajā noteiktie mērķi, šī lēmuma 21. pantā ir precizēts, ka brīdinājuma izdevējai dalībvalstij pirms brīdinājuma ievadīšanas jāpārbauda, vai gadījums ir pietiekami atbilstīgs, piemērots un svarīgs, lai brīdinājums būtu jāievada
SIS II
.
Turklāt jānorāda – kā izriet no
SIS II
lēmuma 49. panta 1. punkta –, ka tieši brīdinājuma izdevēja dalībvalsts ir atbildīga, lai dati
SIS II
būtu ievadīti precīzi, nebūtu novecojuši un būtu ievadīti likumīgi, jo šī lēmuma 49. panta 2. punktā ir norādīts, ka vienīgi šī dalībvalsts ir tiesīga grozīt, papildināt, labot, atjaunināt vai dzēst tās ievadītos datus.
Proti, ja dalībvalsts, kas nav brīdinājuma izdevēja dalībvalsts, rīcībā ir norādes, kas liek prezumēt, ka dati ir kļūdaini vai nelikumīgi saglabāti, minētā lēmuma 49. panta 3. punktā ir precizēts, ka dalībvalsts, kuras rīcībā ir šādas norādes, iespējami drīz, bet ne vēlāk kā desmit dienās pēc tam, kad tai kļuvušas zināmas šādas ziņas, apmainoties ar papildinformāciju, par tām informē brīdinājuma izdevēju dalībvalsti. Brīdinājuma izdevēja dalībvalsts pārbauda tai paziņoto informāciju un vajadzības gadījumā attiecīgo ierakstu nekavējoties labo vai dzēš.
Lai gan, protams, atsevišķos gadījumos
SIS II
lēmums izpildītājai dalībvalstij atļauj pieprasīt, lai brīdinājums tiktu atzīmēts ar “karodziņu [derīguma rādītāju]”, lai tā izpilde nenotiktu tās teritorijā, kā paredzēts šī lēmuma 24. panta 1. punktā, tomēr jānorāda, ka šī panta piemērojamība, ņemot vērā tā formulējumu, attiecas tikai uz brīdinājumiem, kuri ievadīti saskaņā ar minētā lēmuma 26., 32. vai 36. punktu, proti, vai nu attiecībā uz personām, vai priekšmetiem saistībā ar diskrētām vai īpašām pārbaudēm. Tomēr jānorāda, ka tas tā nav šajā gadījumā, jo runa ir par brīdinājumu par priekšmetu, kurš ievadīts citiem mērķiem, nevis tiem, kas saistīti ar diskrētām vai īpašām pārbaudēm, proti, konfiscēšanas vai izmantošanas par pierādījumu kriminālprocesā vajadzībām.
Turklāt, kā rakstveida apsvērumos norādīja Eiropas Komisija, informācijas apmaiņa starp brīdinājuma izdēvēju dalībvalsti un izpildītāju dalībvalsti, kā arī dalībvalsts, kas atradusi brīdinājumā norādīto priekšmetu, nepieciešamo pasākumu veikšana izriet no lojālas sadarbības principa piemērošanas. Proti, kā izriet no
SIS II
lēmuma 5. apsvēruma, ar šo lēmumu izveidotajai sistēmai būtu jāsniedz atbalsts policijas un tiesu iestāžu operatīvajai sadarbībai krimināllietās.
Šajā ziņā Tiesa turklāt ir nospriedusi, ka lojālas sadarbības princips, kas ir Šengenas
acquis
pamatā, nozīmē, ka valsts, kas saņem ziņas no
SIS
, pienācīgi ņem vērā norādes, ko sniegusi brīdinājuma izdevēja dalībvalsts. Tāpat
SIRENE
biroju tīkls tika izveidots tieši tādēļ, lai informētu valsts iestādes, kas saskaras ar problēmām brīdinājuma izpildē (spriedums, 2006. gada 31. janvāris, Komisija/Spānija,
C‑503/03
,
EU:C:2006:74
,
56.
un
57.
punkts).
Kā secinājumu 44. punktā norādījis ģenerāladvokāts, ja, izpildot brīdinājumu par priekšmetu, izpildītājas dalībvalsts iestādēm būtu atļauts apstrīdēt brīdinājuma attiecībā uz priekšmetu spēkā esamību tikai tāpēc vien, ka pastāv norādes, kas ļauj secināt, ka
SIS II
lēmuma 38. panta 1. punktā minētie mērķi nav ievēroti, tas varētu apdraudēt ar šo lēmumu ieviestās policijas un tiesas iestāžu operatīvās sadarbības krimināllietās efektivitāti.
Attiecībā uz konfiscētā priekšmeta iespējamo nodošanu brīdinājuma izdevējas dalībvalsts iestādēm, kāda šajā gadījumā paredzēta Likuma par Iekšlietu ministriju 84. panta 8. punktā, redakcijā, kas piemērojama pamatlietā, ir jānorāda, ka, lai gan šāds pasākums skaidri neizriet no
SIS II
lēmuma 39. panta formulējuma, šī panta 3. punktā paredzēts, ka dalībvalsts, kura atradusi šo priekšmetu, veic pasākumus “saskaņā ar saviem tiesību aktiem”.
Tādējādi pēdējā minētajā tiesību normā ir atsauce uz valsts tiesībām un tajā nekādā veidā nav definēti konkrēti pasākumi, kas šajā ziņā ir jāveic izpildītājas dalībvalsts iestādēm. No tā izriet, ka pēdējo minēto tiesību normu nevar interpretēt tādā veidā, ka ar to tiek izslēgts, ka šie pasākumi var ietvert tādus pasākumus, kas vērsti uz brīdinājumā norādītā priekšmeta nodošanu brīdinājuma izdevējai dalībvalstij.
Tātad, ņemot vērā rīcības brīvību, kāda saskaņā ar
SIS II
lēmuma 39. panta 3. punktu ir izpildītājai dalībvalstij attiecībā uz minēto pasākumu izvēli, šī tiesību norma pieļauj, ka šai dalībvalstij, kura izvēlējusies paredzēt šādu nodošanas pienākumu, ir pienākums to arī izpildīt, pat ja minētās dalībvalsts kompetentajām iestādēm būtu šaubas par to, ka brīdinājums ir ticis ievadīts šī lēmuma 38. panta 1. punktā minēto iemeslu dēļ.
Ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus, uz uzdoto jautājumu jāatbild, ka
SIS II
lēmuma 39. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru izpildītājas dalībvalsts kompetentajām iestādēm ir jāizpilda
SIS II
ievadītais brīdinājums par priekšmetu, pat ja tām ir šaubas par šāda brīdinājuma ievadīšanas iemesliem, kādi noteikti šī lēmuma 38. panta 1. punktā.
Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība izriet no tiesvedības, kas notiek iesniedzējtiesā, tāpēc tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto lietas dalībnieku izdevumi, nav atlīdzināmi.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (pirmā palāta) nospriež:

Padomes Lēmuma 2007/533/TI (2007. gada 12. jūnijs) par otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmas (
SIS II
) izveidi, darbību un izmantošanu 39. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru izpildītājas dalībvalsts kompetentajām iestādēm ir jāizpilda otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmā ievadītais brīdinājums par priekšmetu, pat ja tām ir šaubas par šāda brīdinājuma ievadīšanas iemesliem, kādi noteikti šī lēmuma 38. panta 1. punktā.

[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – bulgāru.