CELEX: 62018CJ0239
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Ochrana práv k odrodám rastlín
Nariadenie (ES) č. 2100/94
Výnimka stanovená v článku 14
Nariadenie (ES) č. 1768/95
Článok 11 ods. 1 a 2
Žiadosti o informácie
Informácie poskytované úradnými orgánmi
Žiadosť o informácie o aktuálnom využívaní materiálu pestovaním špecifických druhov alebo odrôd
Obsah žiadosti

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 11 ods. 1 a 2 nariadenia Komisie č. 1768/95 z 24. júla 1995, ktoré ustanovuje pravidlá poľnohospodárskych výnimiek pre potreby článku 14 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 2100/94 o ochrane práv odrôd rastlín v Spoločenstve (
Ú. v. ES L 173, 1995, s. 14
; Mim. vyd. 03/018, s. 63).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou Saatgut‑Treuhandverwaltungs GmbH (ďalej len „STV“) a Freistaat Thüringen (spolková krajina Durínsko, Nemecko) vo veci zamietnutia tejto spolkovej krajiny poskytnúť STV informácie, ktoré možno získať z databázy zloženej z údajov poskytnutých poľnohospodármi v rámci žiadostí o dotácie vyplácané z európskych poľnohospodárskych fondov.
Právny rámec
Základné nariadenie
Sedemnáste a osemnáste odôvodnenie nariadenia Rady (ES) č. 2100/94 z 27. júla 1994 o právach spoločenstva k odrodám rastlín (
Ú. v. ES L 227, 1994, s. 1
; Mim. vyd. 03/016, s. 390, ďalej len „základné nariadenie“) uvádzajú:
„keďže vykonávanie práv spoločenstva k odrodám rastlín musí podliehať obmedzeniam ustanoveným v ustanoveniach prijatých vo verejnom záujme;
keďže sem patrí aj ochrana poľnohospodárskej výroby; keďže tento účel si vyžaduje, aby bolo poľnohospodárom povolené použiť produkt zberu na rozmnožovanie za určitých podmienok“.
Článok 5 tohto nariadenia s názvom „Predmet práv spoločenstva k odrodám rastlín“, vo svojich odsekoch 1 a 2 stanovuje:
„1.   Predmetom práv spoločenstva k odrodám rastlín môžu byť odrody všetkých rodov a druhov vrátane, okrem iného, hybridov medzi rodmi alebo druhmi.
2.   Na účely tohto nariadenia sa pod pojmom ‚odroda‘ rozumie skupina rastlín v rámci najnižšieho známeho botanického taxónu…“
Článok 13 uvedeného nariadenia s názvom „Práva majiteľa práv spoločenstva k odrodám rastlín a zakázané konanie“ vo svojom odseku 2 stanovuje:
„1.   Vlastníctvo práv spoločenstva k odrodám má za účinok, že majiteľ alebo majitelia práva spoločenstva k odrodám, ďalej nazývaní iba ‚majitelia‘, majú nárok na vykonávanie činností stanovených v odseku 2.
2.   Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článkov 15 a 16, si nasledujúce činnosti, týkajúce sa množiteľského materiálu odrôd alebo zozberaného materiálu chránenej odrody… vyžadujú povolenie majiteľa:
a)
výroba alebo reprodukcia (množenie);
b)
udržiavanie stavu s cieľom rozmnožovania (pestovania);
c)
ponuka na predaj;
d)
predaj alebo iná podoba odbytu;
e)
vývoz z [Európskej únie];
f)
dovoz do [Únie];
g)
skladovanie na ktorýkoľvek z účelov uvedených v bodoch a) až f).
Vydanie povolenia majiteľa môže podliehať podmienkam a obmedzeniam ním určeným.“
Článok 14 toho istého nariadenia s názvom „Výnimka z práv spoločenstva k odrodám rastlín“ znie takto:
„1.   Napriek článku 13 (2) a s cieľom ochrany poľnohospodárskej výroby sa poľnohospodárom povoľuje používať s cieľom rozmnožovania (pestovania) na poli na ich vlastnej poľnohospodárskej usadlosti produkt zberu, ktorý získali na ich vlastnej poľnohospodárskej usadlosti sadením množiteľského materiálu odrody inej, než je hybridná alebo syntetická odroda, chránenej právom spoločenstva k odrodám rastlín.
2.   Ustanovenia odseku 1 sa vzťahujú výhradne na nasledujúce druhy poľnohospodárskych rastlín:
…
b)
Obilniny:
Avena sativa
– Ovos
Hordeum vulgare
– Jačmeň
Oryza sativa
– Ryža
Phalaris canariensis
– Semenec
Secale cereale
– Raž
X Triticosecale Wittm
. – Triticale
Triticum aestivum L. emend. Fiori et Paol
. – Pšenica
Triticum durum Desf
. – Tvrdá pšenica
Triticum spelta L
. – Špalda.
c)
Zemiaky:
Solanum tuberosum
– Zemiaky.
…
3.   Podmienky na nadobudnutie účinnosti výnimky stanovenej v odseku 1 a ochrany oprávnených záujmov šľachtiteľov a poľnohospodárov pred nadobudnutím účinnosti tohto nariadenia sa stanovia vo vykonávacích predpisoch podľa článku 114 na základe týchto kritérií:
–
úroveň poľnohospodárskej usadlosti poľnohospodára nesmie byť, v rozsahu potrebnom pre potreby farmy, žiadnym spôsobom kvantitatívne obmedzená,
–
poľnohospodár môže sám alebo prostredníctvom jemu poskytnutých služieb spracovať produkt zberu s cieľom sadenia…
–
malí poľnohospodári nie sú povinní platiť majiteľovi žiadnu odmenu; za malých poľnohospodárov sa považujú:
–
v prípade tých odrôd rastlín, ktoré sú uvedené v odseku 2 tohto článku, na ktoré sa vzťahuje nariadenie Rady (EHS) č. 1765/92 z 30. júna 1992 ustanovujúce podporný systém pre výrobcov určitých plodín pestovaných na ornej pôde [
neoficiálny preklad
] [
Ú. v. ES L 181, 1992, s. 12
], poľnohospodári, ktorí nepestujú rastliny na ploche väčšej než je plocha, ktorá by bola potrebná na dopestovanie 92 ton obilnín; výpočet tejto plochy upravuje článok 8 (2) uvedeného nariadenia,
–
v prípade ostatných odrôd rastlín uvedených v odseku 2 tohto článku poľnohospodári, ktorí spĺňajú vhodné porovnateľné kritériá,
–
ostatní poľnohospodári sú povinní majiteľovi platiť spravodlivú odmenu, ktorá bude zreteľne nižšia než čiastka účtovaná za licencovanú produkciu množiteľského materiálu tej istej odrody v tej istej oblasti; prihliadajúc na rozsah, v ktorom sa pre príslušnú odrodu bude využívať výnimka ustanovená v odseku 1, môže sa konkrétna výška tejto odmeny časom meniť,
–
sledovanie dodržiavania ustanovení tohto článku alebo ustanovení prijatých podľa tohto článku je výhradnou zodpovednosťou majiteľov; pri organizovaní takéhoto sledovania nesmú majitelia žiadať o pomoc úradné orgány,
–
na požiadanie majiteľov im poľnohospodári a prevádzajúci spracovateľské služby poskytnú príslušné informácie; príslušné informácie môžu rovnako poskytnúť aj úradné orgány podieľajúce sa na sledovaní poľnohospodárskej výroby, ak tieto informácie získali bežným plnením ich úloh, bez dodatočného zaťaženia alebo nákladov. Tieto ustanovenia sa vo vzťahu k osobným údajom nedotýkajú legislatívy spoločenstva alebo národnej legislatívy o ochrane jednotlivcov z hľadiska spracovania a voľného pohybu osobných údajov.“
Nariadenie č. 1768/95
Prvé až piate odôvodnenie nariadenia č. 1768/95 stanovujú:
„keďže článok 14 základného nariadenia ustanovuje výnimky z ochrany práv odrôd rastlín s cieľom vlastnej poľnohospodárskej produkcie…;
keďže podmienky uvedenia tejto výnimky do platnosti a zabezpečenia právnych záujmov šľachtiteľa a farmára sa zriadia v ustanovujúcich pravidlách, na základe podmienok uvedených v článku 14 ods. 3 základného nariadenia;
keďže toto nariadenie ustanovuje špecifické konkrétne podmienky, najmä povinnosti farmárov, výrobcov a majiteľov, ktoré vychádzajú z uvedených kritérií;
keďže tieto povinnosti súvisia nevyhnutne s poplatkami farmárov, s primeranými odmenami majiteľovi za výnimky z ochrany práv, s poskytnutím informácií, s ochranou pravosti produktu zozberaného a poskytnutého na spracovanie, taktiež s ochranou pravosti spracovaného produktu ako aj s kontrolovaním súhlasu s opatreniami súvisiacimi s výnimkou z ochrany práv [ako aj s kontrolovaním uplatňovania ustanovení o výnimke –
neoficiálny preklad
];
keďže taktiež definícia ‚malých farmárov‘, ktorí nie sú povinní platiť odmenu majiteľovi za využitie výnimky z ochrany práv, je konkrétne doplnená v súvislosti s farmármi pestujúcimi určité kŕmne rastliny a zemiaky“.
Predmetom článku 7 nariadenia č. 1768/95 sú konkrétne „Malí farmári“. Jeho odsek 5 stanovuje:
„Farmár, ktorý deklaruje, že je ‚malý farmár‘ v prípade sporu predloží doklad, že požiadavky na túto kategóriu farmárov spĺňa. …“
Články 8 a 9 nariadenia č. 1768/95 sa týkajú informácií, ktoré majú poskytnúť farmári a spracovatelia. Odsek 4 týchto ustanovení ukladá majiteľovi v jeho požiadavke na informácie uviesť svoje meno a adresu, názov odrody alebo odrôd, o ktorých žiada informácie, ako aj údaj alebo údaje o ochrane práv odrody alebo odrôd v rámci spoločenstva.
Článok 11 nariadenia č. 1768/95 s názvom „Informácie poskytované úradnými organizáciami“ stanovuje:
„1.   Žiadosť o informácie o aktuálnom využívaní materiálu pestovaním špecifických druhov alebo odrôd, alebo o výsledkoch takéhoto použitia, ktorú majiteľ adresuje oficiálnym úradom musí mať písomnú formu. V tejto žiadosti, majiteľ uvedie svoje meno a adresu, názov odrody alebo odrôd v súvislosti s ktorými žiada informácie a typ požadovaných informácií. Taktiež predloží potvrdenie o vlastníctve odrody.
2.   Oficiálny úrad môže bez obmedzenia ustanovenia článku 12, odmietnuť poskytnutie požadovaných informácií iba ak,
–
nie je zainteresovaný v monitoringu poľnohospodárskej produkcie [sa nepodieľa na sledovaní poľnohospodárskej výroby –
neoficiálny preklad
], alebo
–
nie je oprávnený, v zmysle pravidiel spoločenstva alebo pravidiel členských štátov riadiacich všeobecné podmienky v súvislosti s aktivitami oficiálnych úradov, poskytovať takéto informácie majiteľom, alebo
–
je neprípustné v zmysle legislatívy spoločenstva alebo legislatívy členských štátov, na základe ktorých boli dané informácie zhromaždené poskytovať takéto informácie, alebo
–
požadované informácie už nie sú dostupné, alebo
–
takéto informácie daný úrad nemôže zistiť v rámci svojich bežných úloh, alebo
–
takéto informácie môžu byť získané len na dodatočné náklady a za poplatky [pri dodatočnom zaťažení alebo nákladoch –
neoficiálny preklad
],
alebo
–
takéto informácie súvisia osobitne s materiálom, ktorý nepatrí majiteľovi [nepatrí medzi odrody majiteľa –
neoficiálny preklad
].
Príslušné oficiálne úrady informujú Komisiu o spôsoboch, akými vykonávajú splnenie požiadaviek uvedených v tretej zarážke.
3.   Pri poskytovaní informácií oficiálne úrady nesmú robiť rozdiely medzi majiteľmi. Oficiálne úrady môžu zabezpečovať požadované informácie, kopírovaním dokumentov ktoré sú dostupné majiteľovi, obsahujúcich dodatočné informácie, okrem informácií súvisiacich s materiálom odrôd patriacich majiteľovi, ak zabezpečia bezpečnosť informácií súvisiacich s identifikáciou chránených údajov v zmysle článku 12.
4.   Ak oficiálny úrad rozhodne o neposkytnutí požadovaných informácií, informuje o tom žiadajúceho majiteľa písomne a uvedie dôvod tohoto rozhodnutia.“
Článok 12 nariadenia č. 1768/95 sa týka ochrany osobných údajov a voľného prenosu osobných údajov.
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
STV zastupuje podniky zaoberajúce sa šľachtením osiva, ktoré sú majiteľmi práv spoločenstva k odrodám rastlín a je týmito podnikmi poverená najmä kontrolou výsevu chránených odrôd zo strany poľnohospodárov a uplatňovaním u týchto poľnohospodárov práva na odmenu, ktorú uvedené podniky môžu požadovať.
Spolková krajina Durínsko je zodpovedná za dohľad nad finančnými prostriedkami Únie v súvislosti so správou a kontrolou výdavkov Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV). V tejto súvislosti podľa návrhu na začatie prejudiciálneho konania uvedená spolková krajina udržiava databázu „InVeKoS“ („Integriertes Verwaltungs‑ und Kontrollsystem“, integrovaný systém správy a dohľadu), ktorý vychádza z údajov poskytnutých na tento účel poľnohospodármi, ktorí žiadajú o pomoc. STV uvádza, že medzi týmito údajmi figurujú odrody pestované týmito poľnohospodármi a plochy, na ktorých sa toto pestovanie vykonáva.
Listom z 5. apríla 2016 STV požiadala spolkovú krajinu Durínsko na základe článku 11 nariadenia č. 1768/95 o oznámenie informácií uchovávaných v databáze InVeKoS. Táto žiadosť bola zamietnutá.
Žalobou z 23. decembra 2016 STV podala na Landgericht Erfurt (Krajinský súd Erfurt, Nemecko) návrh, ktorým sa domáhala, aby spolkovej krajine Durínsko bola na základe článku 11 ods. 1 nariadenia č. 1768/95 uložená povinnosť oznámiť jej tieto údaje uchovávané v databáze InVeKoS:
–
mená a adresy poľnohospodárskych usadlostí,
–
výmery (v hektároch) každej usadlosti a
–
výmery (v hektároch), na ktorej sa pestujú obilniny a zemiaky.
Tento návrh uvedený súd zamietol 17. augusta 2017 na základe spojených ustanovení článku 11 ods. 2 druhej a tretej zarážky, ako aj článku 12 nariadenia č. 1768/95.
STV podala proti tomuto rozhodnutiu odvolanie na vnútroštátny súd, ktorý predložil návrh na začatie prejudiciálneho konania.
STV v tejto súvislosti uvádza, že informácie, ktoré obsahuje databáza InVeKoS, môžu poskytovať objasnenia k ploche pozemkov, ktoré poľnohospodári skutočne obrábajú a tým ku kvalifikácii takýchto poľnohospodárov ako „malých poľnohospodárov“ v zmysle článku 14 ods. 3 základného nariadenia. Získanie týchto informácií by jej tak umožnilo nepožadovať informácie od týchto poľnohospodárov. STV dodáva, že je ochotná nahradiť spolkovej krajine Durínsko prípadné náklady, ktoré tejto spolkovej krajine vzniknú pri vyhovení jej žiadosti.
Spolková krajina Durínsko na to odpovedá, že databáza InVeKoS neobsahuje žiadne informácie týkajúce sa konkrétnych odrôd okrem informácií týkajúcich sa konope a chmeľu. Navyše, keďže táto spolková krajina nemá vlastné kapacity na programovanie pre umožnenie špeciálneho vyhľadávania, ktoré by bolo nutné na spracovanie požadovaných údajov, využitie služieb externého poskytovateľa na tieto programovacie práce bolo ocenené na 6000 eur.
Za týchto okolností Thüringer Oberlandesgericht (Vyšší krajinský súd Durínsko, Nemecko) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Existuje podľa článku 11 ods. 1 nariadenia č. 1768/95 právo na informácie od úradných orgánov v situácii, v ktorej sa žiadosť týka výlučne informácií o druhoch rastlín, bez toho, aby sa žiadosť o informácie týkala aj informácií o chránenej odrode?
2.
Ak bude odpoveď na prvú prejudiciálnu otázku taká, že toto právo na informácie môže existovať:
a)
Má sa orgán, ktorý sleduje dotácie pre poľnohospodárov z finančných prostriedkov Únie a ktorý z tohto dôvodu zhromažďuje údaje, ktoré sa týkajú druhov (rastlín), získané od poľnohospodárov, ktorí o tieto dotácie žiadajú, považovať za úradný orgán, ktorý sa podieľa na sledovaní poľnohospodárskej výroby v zmysle článku 11 ods. 2, prvej zarážky nariadenia č. 1768/95?
b)
Je úradný orgán oprávnený odmietnuť poskytnutie požadovaných informácií, ak je na ich poskytnutie potrebné spracovanie, resp. katalogizovanie údajov, ktoré sa u tohto orgánu nachádzajú, treťou osobou, ak si vyžaduje finančné náklady vo výške približne 6000 eur? Zohráva pri tom úlohu skutočnosť, či je osoba predkladajúca žiadosť ochotná znášať vzniknuté náklady?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa článok 11 ods. 1 nariadenia č. 1768/95 má vykladať v tom zmysle, že pre majiteľa stanovuje možnosť požiadať úradný orgán o informácie týkajúce sa používania materiálu rastlinných druhov bez toho, aby takáto žiadosť špecifikovala konkrétnu chránenú odrodu, pre ktorú sú informácie požadované.
Najprv treba pripomenúť, že podľa znenia článku 13 ods. 2 základného nariadenia sa vyžaduje povolenie majiteľa, pokiaľ ide o množiteľský materiál odrôd alebo zozberaný materiál chránenej odrody, najmä na výrobu alebo reprodukciu (množenie), na udržiavanie stavu s cieľom rozmnožovania, na ponúkanie na predaj alebo inú podobu odbytu a na skladovanie na tieto účely.
Ako to už Súdny dvor pripomenul, ustanovenia článku 14 základného nariadenia, ktoré, ako to vyplýva zo sedemnásteho a osemnásteho odôvodnenia, boli prijaté vo verejnom záujme s cieľom ochrany poľnohospodárskej výroby, predstavuje výnimku z tohto pravidla (rozsudky z 10. apríla 2003, Schulin,
C‑305/00
,
EU:C:2003:218
, bod
, a zo 14. októbra 2004, Brangewitz,
C‑336/02
,
EU:C:2004:622
, bod
).
V tejto súvislosti článok 14 tohto nariadenia stanovuje, že používanie produktu zberu získaného poľnohospodármi na ich vlastnej poľnohospodárskej usadlosti s cieľom rozmnožovania na poli nepodlieha povoleniu majiteľa, ak spĺňa určité podmienky stanovené vo vykonávacom nariadení na základe niekoľkých kritérií, ktoré toto nariadenie vymenúva.
Nariadenie č. 1768/95 tak podľa svojho prvého až piateho odôvodnenia stanovuje podmienky, za ktorých možno uplatniť výnimku z práva Spoločenstva k odrodám rastlín stanovenú v článku 14 základného nariadenia, na účely ochrany poľnohospodárskej výroby, ako aj oprávnených záujmov šľachtiteľov a poľnohospodárov na základe kritérií stanovených v odseku 3 tohto článku.
Medzi týmito kritériami uvedený článok 14 ods. 3 vo svojej štvrtej zarážke najmä stanovuje, že s výnimkou malých poľnohospodárov „ostatní poľnohospodári… sú povinní majiteľovi platiť spravodlivú odmenu“ a v šiestej zarážke, že „príslušné informácie môžu… poskytnúť aj úradné orgány…“.
V tejto súvislosti článok 11 ods. 1 prvá veta nariadenia č. 1768/95 uvádza možnosť majiteľa podať na takéto úradné orgány „žiadosť o informácie o aktuálnom využívaní materiálu pestovaním špecifických druhov alebo odrôd, alebo o výsledkoch takéhoto použitia“.
STV z toho v prejednávanej veci vyvodzuje, že majitelia majú právo žiadať o poskytnutie informácií, ktoré majú k dispozícii úradné orgány a ktoré sa týkajú pestovania poľnohospodárov, najmä poľnohospodárskych plôch určených na pestovanie určitých druhov, pričom tieto informácie sú relevantné pre výkon práv vyplývajúcich z pestovania chránených odrôd. STV konkrétne uvádza, že uvedené informácie by jej umožnili určiť, ktorí poľnohospodári patria pod kvalifikáciu „malí poľnohospodári“ v zmysle článku 14 ods. 3 tretej zarážky základného nariadenia v spojení s článkom 7 nariadenia č. 1768/95.
Spolková krajina Durínsko naopak zastáva názor, že článok 11 ods. 1 nariadenia č. 1768/95 zakotvuje iba právo na informácie vo vzťahu ku konkrétne označeným chráneným odrodám.
Treba pripomenúť, že z ustálenej judikatúry vyplýva, že na účely výkladu ustanovenia práva Únie je potrebné zohľadniť nielen jeho znenie, ale aj jeho kontext so zreteľom na štruktúru a ciele sledované právnou úpravou, ktorej je súčasťou (rozsudok z 19. októbra 2017, Vion Livestock,
C‑383/16
,
EU:C:2017:783
, bod
a citovaná judikatúra).
V prvom rade, pokiaľ ide o znenie článku 11 ods. 1 nariadenia č. 1768/95, treba uviesť, že je pravda, ako bolo pripomenuté v bode 27 tohto rozsudku, že prvá veta uvedeného článku 11 ods. 1 uvádza možnosť majiteľa získať od úradných orgánov najmä informácie o aktuálnom využívaní „materiálu špecifických druhov alebo odrôd“.
Tento údaj však nemôže byť rozhodujúci, keďže článok 11 ods. 1 druhá veta tohto nariadenia vyžaduje, aby majiteľ vo svojej žiadosti o informácie spresnil „názov odrody alebo odrôd v súvislosti s ktorými žiada informácie“.
Okrem toho podľa článku 11 ods. 1 tretej vety uvedeného nariadenia majiteľ, ktorý podáva takúto žiadosť o informácie, musí tiež predložiť potvrdenie o jeho vlastníctve. Ako to však uviedol generálny advokát v bode 48 svojich návrhov, zo znenia článku 5 ods. 1 základného nariadenia vyplýva, že predmetom ochrany práv Spoločenstva k odrodám rastlín môžu byť iba „odrody botanických rodov a druhov“, takže potvrdenie o vlastníctve vyžadované v tomto článku 11 ods. 1 sa môže týkať len odrôd, a nie všeobecnejšie druhov.
Zo znenia článku 11 ods. 1 nariadenia č. 1768/95 tak vyplýva, že žiadosť o informácie podaná podľa tohto ustanovenia musí nevyhnutne spresňovať špecifickú odrodu, pre ktorú sa požadujú informácie.
Takýto doslovný výklad článku 11 ods. 1 nariadenia č. 1768/95 je po druhé podporený cieľom, ktorý toto nariadenie sleduje.
Treba totiž pripomenúť, že ako to uvádza jeho druhé odôvodnenie, uvedené nariadenie má za cieľ stanoviť na základe kritérií uvedených v článku 14 ods. 3 základného nariadenia, podmienky umožňujúce na jednej strane uviesť do platnosti výnimku z práva Spoločenstva k odrodám rastlín na ochranu poľnohospodárskej výroby a na druhej strane zabezpečiť oprávnené záujmy šľachtiteľov a poľnohospodárov.
V tejto súvislosti štvrté odôvodnenie nariadenia č. 1768/95 uvádza, že povinnosti špecifikované v tomto nariadení súvisia najmä s platením primeraných odmien poľnohospodármi majiteľovi za využívanie výnimky z ochrany práv, s poskytnutím informácií, s ochranou pravosti produktu zozberaného a poskytnutého na spracovanie, taktiež s ochranou pravosti spracovaného produktu, ako aj s kontrolovaním uplatňovania ustanovení o výnimke.
Preto právo na informácie udelené majiteľovi má špecificky za účel poskytnúť mu prostriedky na zabezpečenie toho, aby poľnohospodári dodržiavali podmienky umožňujúce uviesť do platnosti výnimku stanovenú v článku 14 ods. 1 základného nariadenia.
Na tento účel články 8, 9 a 11 nariadenia č. 1768/95 oprávňujú majiteľa, aby formuloval žiadosť na poľnohospodára, na spracovateľa alebo na úradný orgán s cieľom získať všetky relevantné informácie výlučne na účely ochrany svojich práv priemyselného vlastníctva, ktoré sa, ako bolo pripomenuté v bode 33 tohto rozsudku, môžu týkať len odrôd, a nie všeobecnejšie druhov (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 14. októbra 2004, Brangewitz,
C‑336/02
,
EU:C:2004:622
, body
a
).
V tejto súvislosti výklad článku 11 ods. 1 nariadenia č. 1768/95, podľa ktorého by každý majiteľ mohol žiadať úradný orgán o informácie o pestovaní vykonávanom poľnohospodármi, aj keby nikdy nepoužili ani nemali v úmysle používať chránené odrody na základe článku 14 ods. 1 základného nariadenia, by išiel nad rámec toho, čo je potrebné na ochranu legitímnych záujmov šľachtiteľa (pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. apríla 2003, Schulin,
C‑305/00
,
EU:C:2003:218
, bod
).
Je pravda, ako to zdôraznila STV, že článok 14 ods. 3 tretia zarážka základného nariadenia stanovuje ako jedno z kritérií, na základe ktorých sú stanovené podmienky na uvedenie výnimky stanovenej v odseku 1 tohto článku do platnosti, že „malí poľnohospodári nie sú povinní platiť majiteľovi žiadnu odmenu“. Okrem toho kvalifikácia „malí poľnohospodári“ závisí, ako to vyplýva z tej istej zarážky, od veľkosti plochy, na ktorej takí poľnohospodári pestujú druhy rastlín.
Uplatnenie kritéria, podľa ktorého „malí poľnohospodári“ nie sú povinní platiť odmenu majiteľovi, ak spĺňajú podmienky stanovené v článku 7 nariadenia č. 1768/95, však nemôže odôvodniť výklad článku 11 nariadenia č. 1768/95, ktorý by išiel nad rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie cieľa pripomenutého v bode 38 tohto rozsudku. Podľa článku 7 ods. 5 nariadenia č. 1768/95 je to poľnohospodár, ktorý tvrdí, že je „malým poľnohospodárom“, a nie majiteľ, kto má predložiť dôkazy, že podmienky vyžadované na tento účel sú splnené. Z toho vyplýva, že získanie informácií o veľkosti plochy, na ktorej poľnohospodár pestuje určité druhy rastlín, od úradného orgánu nepredstavuje opatrenie potrebné na ochranu práv majiteľov.
Po tretie tento záver potvrdzuje kontext, do ktorého patrí článok 11 ods. 1 nariadenia č. 1768/95.
V tejto súvislosti po prvé z článku 11 ods. 2 siedmej zarážky nariadenia č. 1768/95 vyplýva, že úradný orgán môže odmietnuť poskytnúť požadované informácie, ak sa táto informácia týka konkrétne „materiál[u], ktorý nepatrí majiteľovi [nepatrí medzi odrody majiteľa –
neoficiálny preklad
]“. Ako to v podstate uviedol generálny advokát v bode 49 svojich návrhov, okolnosť, že úradný orgán je v každom prípade oprávnený odmietnuť poskytnúť akúkoľvek informáciu týkajúcu sa konkrétne materiálu, ktorý nepatrí medzi tieto odrody, svedčí proti výkladu, podľa ktorého je majiteľ oprávnený podať žiadosť o informácie, ktorá sa konkrétne netýka odrôd, pre ktoré má udelenú ochranu.
Po druhé v bode 39 tohto rozsudku bolo pripomenuté, že články 8, 9 a 11 nariadenia č. 1768/95 oprávňujú majiteľa, aby formuloval žiadosť na poľnohospodára, spracovateľa alebo na úradný orgán, s cieľom získať všetky relevantné informácie na ochranu svojich práv priemyselného vlastníctva.
Pokiaľ ide o žiadosti, ktoré možno formulovať na poľnohospodára na základe článku 8 nariadenia č. 1768/95, odsek 4 tohto článku výslovne uvádza, že majiteľ vo svojej žiadosti musí špecifikovať „názov odrody alebo odrôd, o ktorých žiada informácie, ako aj údaj alebo údaje o ochrane práv odrody alebo odrôd v rámci spoločenstva“ a ak to poľnohospodár požaduje, k žiadosti pripojí dôkazy o vlastníctve. Rovnaké požiadavky sa uplatňujú
mutatis mutandis
na žiadosti formulované na spracovateľa podľa článku 9 ods. 4 tohto nariadenia. Článok 11 ods. 1 nariadenia č. 1768/95 ukladá majiteľovi v jeho žiadosti o informácie adresovanej úradnému orgánu, aby spresnil „názov odrody alebo odrôd v súvislosti s ktorými žiada informácie a typ požadovaných informácií“.
V tejto súvislosti Súdny dvor na jednej strane, pokiaľ ide o žiadosti, ktoré možno formulovať na poľnohospodára, rozhodol, že majiteľ je oprávnený požadovať informácie od poľnohospodára na základe uvedeného článku 8 len vtedy, ak má nepriamy dôkaz, akým je nadobudnutie množiteľského materiálu chránenej rastlinnej odrody takýmto poľnohospodárom na niekdajšie alebo budúce použitie výnimky uvedenej v článku 14 ods. 1 základného nariadenia (pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. apríla 2003, Schulin,
C‑305/00
,
EU:C:2003:218
, body
a
).
Na druhej strane, pokiaľ ide o žiadosti formulované na spracovateľa, Súdny dvor dospel k záveru, že ak má majiteľ indície o tom, že spracovateľ uskutočnil alebo zamýšľa uskutočniť operácie spracovania na produkte zberu, ktorý poľnohospodár získal pestovaním množiteľského materiálu odrody majiteľa s cieľom jeho pestovania, takýto spracovateľ je povinný poskytnúť majiteľovi užitočné informácie, ktoré sa týkajú nielen poľnohospodárov, u ktorých majiteľ disponuje indíciami o tom, že spracovateľ uskutočnil alebo zamýšľa uskutočniť uvedené operácie, ale tiež všetkých ostatných poľnohospodárov, pre ktorých tieto operácie spracovateľ uskutočnil alebo zamýšľa uskutočniť, ak predmetná odroda bola spracovateľovi oznámená, alebo bola spracovateľovi známa (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 14. októbra 2004, Brangewitz,
C‑336/02
,
EU:C:2004:622
, bod
).
Z tejto judikatúry najmä vyplýva, že žiadosti o informácie formulované na poľnohospodára a na spracovateľa na základe článku 8 ods. 4 a článku 9 ods. 4 nariadenia č. 1768/95 sa špecificky týkajú odrôd majiteľa, a nie druhov. Vzhľadom na analogické znenie článku 11 ods. 1 tohto nariadenia, ktoré bolo pripomenuté v bode 46 tohto rozsudku, treba konštatovať, že žiadosť o informácie adresovaná úradnému orgánu sa tiež musí špecificky týkať odrody majiteľa.
Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy treba na prvú otázku odpovedať, že článok 11 ods. 1 nariadenia č. 1768/95 sa má vykladať v tom zmysle, že pre majiteľa práv Spoločenstva k chránenej odrode rastlín nestanovuje možnosť požiadať úradný orgán o informácie týkajúce sa používania materiálu rastlinných druhov bez toho, aby takáto žiadosť špecifikovala konkrétnu chránenú odrodu, pre ktorú sú informácie požadované.
O druhej otázke
S prihliadnutím na odpoveď na prvú otázku nie je potrebné odpovedať na druhú položenú otázku.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (piata komora) rozhodol takto:

Článok 11 ods. 1 nariadenia Komisie č. 1768/95 z 24. júla 1995, ktoré ustanovuje pravidlá poľnohospodárskych výnimiek pre potreby článku 14 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 2100/94 o ochrane práv odrôd rastlín v Spoločenstve, sa má vykladať v tom zmysle, že pre majiteľa práv Spoločenstva k chránenej odrode rastlín nestanovuje možnosť požiadať úradný orgán o informácie týkajúce sa používania materiálu rastlinných druhov bez toho, aby takáto žiadosť špecifikovala konkrétnu chránenú odrodu, pre ktorú sú informácie požadované.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.