CELEX: 62018CJ0243
Recurs
Funcție publică
Funcționari
Concurs
Hotărâre de anulare
Întinderea anulării
Evaluare comparativă a intereselor în cauză
Anularea listelor de rezervă
Anularea deciziilor de a angaja candidați admiși care figurează pe aceste liste

Prin recursul formulat, Întreprinderea comună europeană pentru ITER și pentru dezvoltarea energiei de fuziune (denumită în continuare „Fusion for Energy”) solicită anularea Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 25 ianuarie 2018, Galocha/Întreprinderea comună Fusion for Energy (T‑561/16, denumită în continuare „hotărârea atacată”,
EU:T:2018:29
), prin care Tribunalul a anulat, printre altele, listele de rezervă ale procedurii de selecție F4E/CA/ST/FGIV/2015/001, precum și deciziile Fusion for Energy de a angaja candidați admiși care figurează pe aceste liste.
Istoricul litigiului și deciziile atacate în fața Tribunalului
Fusion for Energy, o „întreprindere comună” în sensul articolului 45 din Tratatul Euratom, a fost instituită prin Decizia 2007/198/Euratom a Consiliului din 27 martie 2007 (
JO 2007, L 90, p. 58
). În temeiul articolului 4 din anexa la această decizie, intitulat „Personalitate juridică”, această întreprindere are personalitate juridică și beneficiază, pe teritoriul fiecărui stat membru, de cea mai extinsă capacitate juridică acordată persoanelor juridice prin legislația respectivelor state.
Domnul Yosu Galocha a lucrat la sediul Fusion for Energy din Barcelona (Spania) începând de la 23 aprilie 2014 ca agent interimar și, începând de la 5 mai 2015, în calitate de contractant extern. În luna februarie a anului 2016, contractul Fusion for Energy cu întreprinderea pentru care lucra domnul Galocha a încetat și, începând de la această dată, el nu mai lucrează la sediul Fusion for Energy.
La 5 februarie 2015, Fusion for Energy a publicat, pe site‑ul său internet, anunțul pentru ocuparea unui post vacant F4E/CA/ST/FGIV/2015/001 privind constituirea a două liste de rezervă pentru recrutarea unor controlori de costuri adjuncți, una compusă din patru candidați admiși, pentru sediul său din Barcelona, iar cealaltă, compusă tot din patru candidați admiși, pentru sediul din Cadarache (Franța).
Candidații admiși urmau să fie recrutați ca agenți contractuali în temeiul articolului 3a din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene (denumit în continuare „RAA”), pentru o durată de cel mult trei ani care nu putea fi reînnoită. La punctul 3 din anunțul pentru ocuparea unui post vacant în cauză, în ceea ce privește informațiile suplimentare referitoare la procedura de selecție a agenților contractuali, se făcea trimitere la un ghid pentru candidați, publicat pe site‑ul internet al Fusion for Energy, precum și la RAA.
Punctul 5 din acest ghid, care era disponibil în cursul procedurii de selecție, era intitulat „Informații cu privire la procedura de selecție”.
Acesta prevedea, printre altele, instituirea unui comitet de selecție.
Punctul 5 din secțiunea 1 din ghidul menționat, intitulată „Evaluarea candidaturilor”, prevedea, la al treilea paragraf, că acei candidați eligibili care aveau profilurile cele mai adecvate urmau să fie invitați să susțină probe, orală și scrisă. Al cincilea paragraf al acestui punct 5 preciza că informații mai detaliate privind data, orele și adresa la care urmau să aibă loc probele orală și scrisă urmau să fie indicate în convocările trimise candidaților eligibili. În sfârșit, din cuprinsul celui de al șaselea paragraf al punctului 5 menționat reieșea că, în funcție de numărul de candidați, aceștia din urmă puteau fi invitați să susțină probele orală și scrisă în aceeași zi sau pe parcursul mai multor zile.
La punctul 5 din secțiunea 2 din ghidul pentru candidați, intitulată „Selecție”, figurau succesiv titlurile „Proba orală”, „Proba scrisă” și „Aspecte procedurale ale probelor”.
În cuprinsul titlului respectiv consacrat probei orale, se menționa că această probă era concepută cu scopul de a‑i ajuta pe membrii comitetului de selecție să evalueze modul general de prezentare și motivația candidatului, aptitudinea sa de a îndeplini sarcinile descrise în cuprinsul titlului „Responsabilități” din anunțul pentru ocuparea unui post vacant în discuție, cunoștințele sale de specialitate în domeniul în cauză, capacitatea sa de a se exprima în limbile de lucru ale Fusion for Energy și capacitatea sa de adaptare la un mediu multicultural.
În titlul său denumit „Proba scrisă”, punctul 5 menționat prevedea că, în cadrul acestei probe, urmau să fie luate în considerare competențele specifice proprii postului vacant pentru care fusese lansată procedura de selecție, calitatea exprimării în scris a candidatului și modul de prezentare a acestuia, precum și aptitudinile generale și capacitățile sale lingvistice, în măsura în care acestea erau necesare pentru a‑și îndeplini sarcinile.
La al doilea paragraf din titlul menționat, „Aspecte procedurale ale probelor”, se arăta că evaluarea candidaților urma să se încheie numai atunci când fiecare dintre aceștia va fi participat la ambele probe, orală și scrisă, și că această evaluare era întemeiată pe rezultatul obținut în cadrul acestor două probe. Al cincilea paragraf amintea, printre altele, că orice contact cu membrii comitetului de selecție era interzis.
La 26 februarie 2015, domnul Galocha și‑a depus candidatura pentru procedura de selecție declanșată prin anunțul pentru ocuparea unui post vacant în cauză.
Prin e‑mailul din 17 aprilie 2015, unitatea de resurse umane din cadrul Fusion for Energy l‑a convocat pe domnul Galocha la un interviu. Într‑o scrisoare anexată la acest e‑mail, reclamantul a fost informat în legătură cu faptul că interviul urma să aibă o durată aproximativă de 45 de minute și că urma să se desfășoare în principal în limba engleză, pentru a‑i ajuta pe membrii comitetului de selecție să îi evalueze modul general de prezentare și motivația, aptitudinea de a îndeplini sarcinile descrise în cuprinsul titlului „Responsabilități” din anunțul pentru ocuparea unui post vacant în cauză, cunoștințele sale de specialitate în domeniul în discuție, capacitatea de a se exprima în limbile de lucru ale Fusion for Energy și capacitatea de a se adapta la un mediu multicultural. În această scrisoare nu se regăsea nicio referire la vreo probă scrisă.
La 11 mai 2015, domnul Galocha a participat la proba orală din cadrul procedurii de selecție în cauză.
Nici lui și nici celorlalți candidați nu li s‑a transmis vreo invitație la o probă scrisă.
Prin e‑mailul din 4 iunie 2015, șeful unității de resurse umane din cadrul Fusion for Energy l‑a informat pe domnul Galocha, în numele comitetului de selecție, că, având în vedere probele orală și scrisă la care acesta a participat, comitetul de selecție a decis să nu îi înscrie numele pe listele de rezervă.
În aceeași zi, domnul Galocha a introdus o cerere de reexaminare a acestei decizii la comitetul de selecție, în care, susținând că nu fusese organizată nicio probă scrisă, acesta solicita anularea rezultatelor selecției realizate numai pe baza probei orale și reorganizarea probei scrise înainte de adoptarea de către comitetul de selecție a unei decizii finale.
Tot în aceeași zi, domnul Galocha a depus o reclamație în temeiul articolului 90 alineatul (2) din Statutului funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „statutul”), aplicabil agenților contractuali în temeiul articolului 117 din RAA, la autoritatea abilitată să încheie contracte de angajare (denumită în continuare „AAIC”), respectiv directorul Fusion for Energy. Reclamația sa se întemeia pe același argument și pe aceleași cereri de anulare și de reorganizare prezentate comitetului de selecție menționat.
Prin e‑mailul din 3 iulie 2015, comitetul de selecție a respins cererea de reexaminare a domnului Galocha.
Fiecare dintre listele de rezervă stabilite pe baza rezultatelor procedurii de selecție în cauză conținea numele a patru candidați admiși. Numele domnului Galocha nu se număra printre acestea.
La 25 iunie 2015, unuia dintre candidații admiși care figurează pe aceste liste i s‑a adresat o ofertă de angajare de către Fusion for Energy. Acesta și‑a preluat funcția la 1 august 2015, la Cadarache. La 10 iulie 2015, unui alt candidat admis i s‑a adresat o ofertă de angajare de către Fusion for Energy. Acesta și‑a preluat funcția la 1 noiembrie 2015, la Cadarache.
Procedura în primă instanță
Prin cererea introductivă primită la grefa Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene, la 18 august 2015, domnul Galocha a introdus o acțiune prin care solicita Tribunalului Funcției Publice:
–
anularea procedurii de selecție pentru posturile de controlor de costuri adjunct, organizată de Fusion for Energy, înregistrată cu numărul F4E/CA/ST/FGIV/2015/001;
–
anularea listelor de rezervă stabilite ca urmare a procedurii de selecție în cauză;
–
anularea numirii candidaților aleși în calitate de titulari ai posturilor vacante și a intrării în funcție a candidaților propuși de comitetul de selecție și aleși de directorul Fusion for Energy;
–
recunoașterea legitimității organizării unei noi proceduri de selecție pentru posturile de controlor de costuri adjunct;
–
recunoașterea caracterului oportun al probei scrise în cadrul noii proceduri de selecție pentru posturile de controlor de costuri adjunct și recunoașterea legitimității organizării imediate a acesteia în vederea alegerii candidaților;
–
declararea ca fiind abuzivă și infirmarea posibilității ca Fusion for Energy să nu organizeze proba scrisă, în cadrul procedurilor de selecție, pe care aceasta a prevăzut‑o în versiunea actualizată a ghidului pentru candidați;
–
dispunerea oricărei măsuri considerate oportune pentru reorganizarea procedurii de selecție în conformitate cu regulile stabilite în anunțul pentru ocuparea unui post vacant în cauză și cu regulile expuse în ghidul pentru candidați menționat în anunțul respectiv, organizarea probelor orală și scrisă fiind obligatorie, și
–
obligarea Fusion for Energy la plata cheltuielilor de judecată.
În conformitate cu articolul 51 alineatul (2) din Regulamentul de procedură din 21 mai 2014 al Tribunalului Funcției Publice (
JO 2014, L 206, p. 1
), în
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
din 5 octombrie 2015 (
JO 2015, C 328, p. 37
) s‑a publicat un aviz care indică data depunerii cererii introductive, numele pârâtului, obiectul și descrierea litigiului, precum și concluziile cererii introductive.
Printr‑o cerere de măsuri provizorii depusă tot la 18 august 2015, domnul Galocha a solicitat președintelui Tribunalului Funcției Publice să dispună suspendarea executării deciziilor prin care Fusion for Energy a numit controlori de costuri adjuncți, precum și, cu titlu subsidiar, să dispună suspendarea exercitării funcțiilor agenților menționați în ipoteza în care aceștia și le‑ar asuma deja.
La 20 august 2015, procedura în cauza principală a fost suspendată în conformitate cu articolul 91 alineatul (4) a doua teză din Statut, în așteptarea unui răspuns la reclamația formulată de domnul Galocha. Aceasta a fost respinsă la 30 septembrie 2015.
În cererea sa de măsuri provizorii, domnul Galocha susținuse printre altele că, în caz de anulare a numirilor contestate, agenții care au făcut obiectul acestor numiri ar beneficia, în cadrul noii proceduri de selecție care ar fi organizată, de cunoștințele teoretice și practice pe care le‑ar fi dobândit, de la numirea lor, în cadrul funcțiilor lor. Potrivit domnului Galocha, ar exista, în plus, „un risc eventual” ca Fusion for Energy să acorde un tratament preferențial, în cadrul noii proceduri de selecție, agenților în cauză, întrucât ar fi mai avantajos pentru aceasta să recruteze un candidat care a dobândit deja o experiență în postul care urmează să fie ocupat.
Cererea de măsuri provizorii a fost respinsă prin Ordonanța din 1 octombrie 2015, Galocha/Întreprinderea comună Fusion for Energy (
F‑117/15 R
,
EU:F:2015:114
), și s‑a dispus soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată. În această ordonanță, președintele Tribunalului Funcției Publice a constatat că, „la prima vedere”, motivul invocat de domnul Galocha întemeiat pe nerespectarea anunțului pentru ocuparea unui post vacant în cauză și a ghidului pentru candidați era fondat și că exista, prin urmare,
fumus boni iuris
. La punctul 30 din această ordonanță, președintele menționat a arătat că „nelegalitatea constatată
prima facie
nu privește doar situația [domnului Galocha], ci afectează procedura de selecție în totalitate”.
În ordonanța respectivă, președintele Tribunalului Funcției Publice a statuat după cum urmează:
„29
Potrivit unei jurisprudențe constante, deciziile luate în urma unui concurs organizat pentru constituirea unei rezerve pentru recrutări ulterioare nu sunt de natură a cauza un prejudiciu ireparabil unui candidat dezavantajat printr‑o neregularitate săvârșită cu ocazia desfășurării acestuia, întrucât, atunci când, în cadrul unui asemenea concurs, o probă este considerată nelegală, drepturile unui candidat sunt protejate în mod adecvat în cazul în care comisia de evaluare și [Autoritatea împuternicită să facă numiri (AIPN)] revin asupra deciziilor luate și încearcă să găsească o soluție echitabilă în situația sa, fără a fi necesar să se pună în discuție ansamblul rezultatelor concursului sau să se anuleze numirile care au intervenit în urma acestuia (Ordonanța din 1 februarie 2007, Bligny/Comisia,
F‑142/06 R
,
EU:F:2007:20
, punctul
și jurisprudența citată).
Jurisprudența menționată la punctul anterior privește însă urmările concursurilor generale, iar nu urmările unor probe de selecție mai limitate, precum cea la care [domnul Galocha] a participat. În plus, deși, în cererea sa introductivă din acțiunea principală, acesta a solicitat anularea listei de rezervă și a numirilor care au intervenit, din faptele cauzei reiese că procedura de selecție în litigiu a condus numai la constituirea a două liste de rezervă care cuprind în total opt candidați admiși și la numirea unuia dintre ei, o a doua numire fiind în curs la momentul introducerii prezentei cereri. În plus, nelegalitatea constatată
prima facie
nu privește doar situația [domnului Galocha], ci afectează procedura de selecție în totalitate. Prin urmare, jurisprudența [rezultată din Ordonanța din 1 februarie 2007, Bligny/Comisia, (
F‑142/06 R
,
EU:F:2007:20
)], care este întemeiată pe principiul proporționalității, nu poate să se aplice în speță și să determine respingerea cererii de suspendare a executării pentru lipsa urgenței.
În aceste condiții, instituțiile determinate să reînceapă sau să reia o procedură de selecție după o hotărâre de anulare a numirilor care au intervenit la capătul acestei proceduri nu pot ține seama, la aprecierea titlurilor și a meritelor candidaților, de experiența dobândită de aceștia în exercitarea funcțiilor inerente numirii lor anulate. Astfel, într‑o asemenea ipoteză, se va prezuma că vechimea și experiența dobândite de candidații admiși care au fost numiți, a căror numire va fi fost anulată, nu a existat. În cazul reluării procedurii de selecție, revine, dimpotrivă, instituțiilor menționate sarcina să se asigure, la aprecierea meritelor candidaților, că nu acordă persoanelor în cauză un avantaj necuvenit. În ceea ce privește „riscul eventual” ca AAIC să acorde un tratament preferențial agenților numiți în urma procedurii de selecție în litigiu, este vorba despre o simplă afirmație și nu se poate prezuma că AAIC ar acționa în mod nelegal, ținând seama de experiența dobândită de beneficiarii numirilor anulate.”
La 1 octombrie 2015, Tribunalul Funcției Publice a revocat suspendarea procedurii în cauza principală.
În aplicarea articolului 3 din Regulamentul (UE, Euratom) 2016/1192 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 iulie 2016 privind transferul către Tribunal al competenței de a se pronunța în primă instanță asupra litigiilor dintre Uniunea Europeană și agenții acesteia (
JO 2016, L 200, p. 137
), prezenta cauză a fost transferată Tribunalului în stadiul în care se afla la 31 august 2016.
În memoriul său în apărare, Fusion for Energy a arătat că numai doi candidați primiseră un contract, unul preluându‑și funcția la 1 august 2015, iar al doilea, la 1 noiembrie 2015. Ea a semnalat, pe de altă parte, că, în urma cererii de măsuri provizorii, decisese să suspende exploatarea listelor de rezervă în așteptarea unei decizii în cauza în discuție. Ca răspuns la o cerere a Tribunalului, Fusion for Energy a precizat că nu exista decât o singură listă de rezervă împărțită în două categorii, una privind candidații pentru Barcelona, iar cealaltă privind candidații pentru Cadarache, și că aceiași candidați erau înscriși în fiecare dintre aceste categorii.
La 14 septembrie 2017 a avut loc o ședință.
Hotărârea atacată
Tribunalul a considerat că, prin realizarea unei evaluări a domnului Galocha și a celorlalți candidați eligibili fără să fi organizat o probă scrisă, comitetul de selecție nu respectase modalitățile prevăzute în anunțul pentru ocuparea unui post vacant în cauză, deși era obligat să îl respecte, astfel încât procedura de selecție în cauză era afectată de nelegalitate.
În consecință, acesta a anulat decizia comitetului de selecție de a nu înscrie numele domnului Galocha pe listele de rezervă ale procedurii de selecție F4E/CA/ST/FGIV/2015/001.
În ceea ce privește capetele de cerere prin care domnul Galocha solicita anularea listelor de rezervă stabilite ca urmare a procedurii de selecție și anularea deciziilor de a angaja candidați admiși care figurează pe aceste liste, Tribunalul a amintit, la punctul 65 din hotărârea atacată, că, în principiu, este necesară restabilirea situației juridice în care se afla domnul Galocha anterior nelegalității săvârșite de comitetul de selecție.
La punctul 66 din hotărârea atacată, Tribunalul a amintit că, atunci când restabilirea situației anterioare implică nu numai anularea unui act destinat reclamantului și care îl lezează, ci și anularea actelor subsecvente care sunt destinate terților și care le sunt favorabile, anularea acestor acte subsecvente nu este pronunțată pe cale de consecință decât dacă, ținând seama printre altele de nelegalitatea săvârșită, de interesele terților și de interesul serviciului, aceasta nu este excesivă (Hotărârea din 31 martie 2004, Girardot/Comisia,
T‑10/02
,
EU:T:2004:94
, punctul
).
În ceea ce privește interesul terților, Tribunalul a amintit de asemenea la punctul 67 din hotărârea atacată că, având în vedere principiul proporționalității și principiul protecției încrederii legitime, trebuie să se țină seama de încrederea legitimă a acestora, care poate fi legată în special de înscrierea numelui lor pe lista de rezervă și de numirea acestora pe postul vacant (Hotărârea din 31 martie 2004, Girardot/Comisia,
T‑10/02
,
EU:T:2004:94
, punctul
) sau, dacă este cazul, de decizia de a le adresa o ofertă de angajare.
La punctele 68 și 69 din hotărârea atacată, Tribunalul a apreciat situația în cauză după cum urmează:
„68
Or, în împrejurări precum cele din speță, candidații admiși ale căror nume figurau pe listele de rezervă, inclusiv cei care au primit oferte de angajare din partea Fusion for Energy, nu pot invoca încrederea legitimă. Astfel, anunțul pentru ocuparea unui post vacant prevedea că urma să aibă loc o probă scrisă. Or, listele de rezervă au fost stabilite, iar ofertele de angajare au fost trimise fără ca acești candidați să fi fost supuși unei asemenea probe.
Pe de altă parte, având în vedere natura neregulii, nu se poate considera nici că anularea listelor de rezervă și a deciziilor de a angaja candidați admiși care figurează pe aceste liste ar fi excesivă în raport cu interesul serviciului. Astfel, pe de o parte, neregulile au afectat evaluarea tuturor candidaților și, așadar, nu pot fi remediate prin măsuri care îl privesc numai pe [domnul Galocha]. Pe de altă parte, prezenta procedură de selecție nu are decât o anvergură foarte limitată.”
În consecință, Tribunalul a admis cererile formulate de domnul Galocha și a anulat listele de rezervă ale procedurii de selecție F4E/CA/ST/FGIV/2015/001, precum și deciziile Fusion for Energy de a angaja candidați admiși care figurează pe aceste liste de rezervă. Acesta a respins în rest acțiunea și a obligat Fusion for Energy la plata cheltuielilor de judecată.
Concluziile recursului
Prin recursul formulat, Fusion for Energy solicită Curții:
–
anularea hotărârii atacate în măsura în care, prin aceasta, Tribunalul a anulat listele de rezervă ale procedurii de selecție F4E/CA/ST/FGIV/2015/001, precum și deciziile Fusion for Energy de a angaja candidați admiși care figurează pe aceste liste și
–
obligarea domnului Galocha la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii de recurs și a cheltuielilor de judecată efectuate în primă instanță, în măsura în care prin hotărârea definitivă a Curții se dispune anularea.
Domnul Galocha, reclamant în primă instanță, nu a prezentat un memoriu în răspuns la recurs.
Cu privire la recurs
În susținerea recursului său, Fusion for Energy invocă un motiv unic, întemeiat pe o încălcare a principiului proporționalității. Potrivit acesteia, Tribunalul a dispus în mod eronat anularea listelor de rezervă constituite în urma procedurii de selecție contestate și a deciziilor de a angaja persoane care figurează pe această listă de rezervă.
Cu privire la primul aspect al motivului unic
Argumentația recurentei
Prin intermediul primului aspect al motivului său unic, Fusion for Energy susține că Tribunalul nu a respectat principiul proporționalității, consacrat de jurisprudență, potrivit căruia, în cazul unui concurs în vederea selecției de funcționari, anularea tuturor rezultatelor constituie, în principiu, o sancțiune excesivă a nelegalității săvârșite, iar aceasta indiferent de natura neregulii și de amploarea consecințelor sale asupra rezultatelor concursului. În schimb, instanța Uniunii Europene realizează o examinare de la caz la caz numai în materie de promovare.
Fusion for Energy susține că un astfel de principiu ar fi trebuit aplicat în speță, având în vedere similitudinea dintre selecția de funcționari și cea a altor agenți. Astfel, aceste proceduri ar urmări același obiectiv, în măsura în care ele constituie începutul relației dintre instituția Uniunii și candidat, spre deosebire de o decizie de promovare, care nu modifică relația dintre un funcționar și instituția sa.
Aprecierea Curții
Astfel cum a amintit Curtea, atunci când o instanță a Uniunii se pronunță cu privire la consecințele care decurg din anularea unei măsuri referitoare la procedurile de selecție a personalului Uniunii, aceasta trebuie să urmărească să concilieze interesele candidaților dezavantajați de o eroare săvârșită în cursul acestei proceduri și interesele celorlalți candidați, astfel încât trebuie să aibă în vedere nu numai necesitatea de a restabili drepturile candidaților lezați, ci și încrederea legitimă a candidaților deja selectați (a se vedea în acest sens Hotărârea din 6 iulie 1993, Comisia/Albani și alții,
C‑242/90 P
,
EU:C:1993:284
, punctul
, precum și Hotărârea din 26 martie 2019, Spania/Parlamentul,
C‑377/16
,
EU:C:2019:249
, punctul
).
În acest scop, instanța respectivă trebuie să ia în considerare natura neregulii în cauză și efectele sale, precum și diferitele măsuri care pot fi avute în vedere în vederea concilierii necesității de a restabili drepturile reclamantului lezat, situația terților și interesul serviciului. Astfel cum a arătat în mod întemeiat președintele Tribunalului Funcției Publice în cadrul procedurii măsurilor provizorii în prezentul litigiu (Ordonanța din 1 octombrie 2015, Galocha/Întreprinderea comună Fusion for Energy,
F‑117/15 R
,
EU:F:2015:114
, punctul
), numărul de persoane afectate de neregulile procedurii de selecție și numărul candidaților admiși sunt elemente care pot fi relevante pentru această apreciere.
Din această jurisprudență reiese că consecințele care decurg din anularea unei măsuri referitoare la procedurile de selecție a personalului Uniunii trebuie stabilite ținând seama de împrejurările specifice fiecărei situații particulare. Rezultă că nu există o normă de drept potrivit căreia rezultatele concursului nu ar putea fi niciodată anulate, întrucât o astfel de anulare ar constitui în mod necesar o consecință excesivă a neregulii săvârșite.
Această concluzie este confirmată de jurisprudența recentă a Curții, în special de cauza în care s‑a pronunțat Hotărârea din 26 martie 2019, Spania/Parlamentul (
C‑377/16
,
EU:C:2019:249
, punctul
), prin care Curtea a anulat nu numai o cerere de exprimare a interesului pentru posturi de șoferi din cauza condițiilor discriminatorii impuse cu privire la cunoștințele lingvistice ale candidaților, ci și baza de date care conține numele candidaților care ar putea fi recrutați, întrucât aceasta putea fi considerată ca fiind afectată de aceleași condiții discriminatorii.
Ținând seama de considerațiile care precedă, trebuie să se constate că anularea de către Tribunal a tuturor rezultatelor concursului nu este, în împrejurările speței, afectată de o eroare de drept.
Prin urmare, primul aspect al motivului unic invocat de Fusion for Energy trebuie să fie respins ca nefondat.
Cu privire la al doilea aspect al motivului unic
Argumentația recurentei
Prin intermediul celui de al doilea aspect al motivului său unic, Fusion for Energy susține că Tribunalul a săvârșit o eroare în ceea ce privește calificarea naturii nelegalității săvârșite de aceasta în aprecierea consecințelor nelegalității respective. Ea subliniază că toți participanții la procedura de selecție au fost tratați în mod identic, că eroarea nu a avut un impact asupra criteriilor de selecție și că aceasta ar fi avut dreptul să organizeze o procedură de selecție fără probă scrisă. Prin urmare, nu ar fi vorba despre o nelegalitate substanțială, precum cea vizată în Hotărârea din 27 noiembrie 2012, Italia/Comisia (
C‑566/10 P
,
EU:C:2012:752
), care justifică anularea actelor subsecvente privind terții.
Fusion for Energy critică poziția adoptată de Tribunal la punctul 69 din hotărârea atacată, în măsura în care Tribunalul a considerat că anularea deciziilor subsecvente nu era o măsură excesivă, întrucât neregula săvârșită afectase evaluarea tuturor candidaților. Ea susține că este posibil ca această neregulă să nu fi avut efecte asupra anumitor candidați sau să fi avut efecte atât negative, cât și pozitive. Împrejurările nu ar fi, așadar, comparabile cu cele ale unui concurs anulat pentru încălcarea normelor lingvistice care au favorizat anumiți candidați în raport cu alții.
Aprecierea Curții
În această privință, trebuie să se amintească că nelegalitatea procedurii de selecție reproșată Fusion for Energy nu constă într‑o discriminare a candidaților la această procedură, ci, astfel cum reiese din cuprinsul punctului 46 din hotărârea atacată, în faptul că comitetul de selecție nu a respectat modalitățile prevăzute în anunțul pentru ocuparea unui post vacant pe care era obligat să îl respecte.
Pe de altă parte, Fusion for Energy nu a demonstrat că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când, la argumentul potrivit căruia Fusion for Energy ar fi avut dreptul să organizeze o procedură de selecție fără probă scrisă, a răspuns, la punctul 53 din hotărârea atacată, că anunțul pentru ocuparea unui post vacant în cauză era cel care constituia cadrul legal în lumina căruia trebuia să efectueze analiza comparativă a meritelor candidaților, iar nu anunțul pe care aceasta voia sau ar fi putut să îl publice.
În plus, astfel cum reiese din cuprinsul punctului 14 din prezenta hotărâre, domnul Galocha a fost convocat, prin e‑mailul din 17 aprilie 2015, la un interviu organizat cu scopul de a‑i ajuta pe membrii comitetului de selecție să evalueze modul general de prezentare și motivația sa, aptitudinea sa de a îndeplini sarcinile descrise în cuprinsul titlului „Responsabilități” din anunțul pentru ocuparea unui post vacant în discuție, cunoștințele sale de specialitate în domeniul în cauză, capacitatea sa de a se exprima în limbile de lucru ale Fusion for Energy și capacitatea sa de adaptare la un mediu multicultural. Aceste criterii corespund criteriilor pentru proba orală descrise în ghidul pentru candidați, menționat la punctul 10 din prezenta hotărâre.
Or, astfel cum este amintit la punctul 11 din prezenta hotărâre, se prevedea în ghidul pentru candidați că, în cadrul probei scrise, urmau să fie luate în considerare competențele specifice proprii postului vacant pentru care fusese lansată procedura de selecție, calitatea exprimării în scris a candidatului și modul de prezentare a acestuia, precum și aptitudinile generale și capacitățile sale lingvistice în măsura în care acestea erau necesare pentru a‑și îndeplini sarcinile.
Din cele ce precedă rezultă că fiecare probă urmărea finalități diferite, astfel încât, întrucât nicio probă scrisă nu a avut loc, candidații au fost evaluați doar pe baza unei părți a elementelor care trebuiau luate în considerare potrivit ghidului respectiv.
Prin urmare, critica formulată de Fusion for Energy privind punctul 69 din hotărârea atacată nu poate repune în discuție concluzia potrivit căreia neregula săvârșită a afectat evaluarea tuturor candidaților. Astfel, absența efectelor sau existența unor efecte negative sau pozitive care rezultă din organizarea unei probe scrise ar fi putut avea drept consecințe diferențe în selecția sau în clasificarea candidaților înscriși pe listele de rezervă.
Rezultă că al doilea aspect al motivului unic trebuie respins ca nefondat.
Cu privire la al treilea aspect al motivului unic
Argumentația recurentei
Prin intermediul celui de al treilea aspect al motivului său unic, Fusion for Energy susține că Tribunalul nu a realizat în mod corect evaluarea comparativă a intereselor domnului Galocha, ale candidaților angajați sau care figurează pe listele de rezervă, precum și a interesul serviciului. În ceea ce îl privește pe domnul Galocha, hotărârea atacată nu ar avea niciun efect pozitiv în privința sa, din moment ce acesta nu a solicitat daune interese, iar Tribunalul nu a admis cererea de organizare a unei noi proceduri de selecție. În schimb, terții ar suferi efectele negative ale hotărârii atacate. Astfel, ar trebui să se pună capăt contractelor încheiate cu unii dintre aceștia, iar ceilalți candidați și‑ar pierde locul de pe listele de rezervă.
Fusion for Energy reproșează Tribunalului că a considerat, la punctul 68 din hotărârea atacată, că candidații admiși ale căror nume figurau pe listele de rezervă, inclusiv cei care au primit oferte de angajare din partea Fusion for Energy, nu pot invoca încrederea legitimă, întrucât anunțul pentru ocuparea unui post vacant în cauză prevedea că urma să aibă loc o probă scrisă și că nicio probă de acest fel nu avusese loc înainte ca ofertele de angajare să fi fost trimise.
Un astfel de argument, întemeiat pe faptul că acești candidați trebuiau să aibă cunoștință de nelegalitatea săvârșită întrucât nu susținuseră nicio probă scrisă, ar fi contrar jurisprudenței potrivit căreia deciziile favorabile unor terți nu au fost anulate în împrejurări în care eroarea săvârșită de administrație era mult mai gravă decât cea săvârșită de Fusion for Energy. Ea citează, în această privință, Hotărârea din 5 iunie 1980, Oberthür/Comisia (
24/79
,
EU:C:1980:145
), și Hotărârea din 27 noiembrie 2012, Italia/Comisia (
C‑566/10 P
,
EU:C:2012:752
). Fusion for Energy susține că, în prezenta cauză, aceasta și‑a încălcat propriile norme, și anume ghidul pentru candidați, iar nu norme care ocupă un rang superior în ierarhia normelor, mai bine cunoscute candidaților care pot, prin urmare, să își dea seama de existența nelegalității.
În ceea ce privește interesul serviciului, Fusion for Energy susține că faptul de a trebui să rezilieze contractul unui agent, care va trebui să se reinstaleze în alt stat membru, este în mod vădit susceptibil să deterioreze climatul social al instituției în cauză.
Aprecierea Curții
Astfel cum reiese, în esență, din jurisprudența citată la punctele 46 și 47 din prezenta hotărâre, atunci când restabilirea situației anterioare unui act anulat implică anularea unor acte subsecvente, dar care privesc terți, o astfel de anulare nu este pronunțată pe cale de consecință decât dacă, ținând cont, printre altele, de natura nelegalității săvârșite și de interesul serviciului, aceasta nu apare ca fiind excesivă. Astfel, principiile proporționalității și protecției încrederii legitime impun concilierea interesului victimei nelegalității, care trebuie repusă în drepturi, cu interesele terților, a căror situație juridică a putut da naștere, în ceea ce îi privește, unei încrederi legitime.
În speță, Tribunalul nu a săvârșit o eroare de drept atunci când a constatat, la punctul 68 din hotărârea atacată, că candidații admiși ale căror nume figurau pe listele de rezervă, inclusiv cei care au primit oferte de angajare din partea Fusion for Energy, nu pot invoca o încredere legitimă, având în vedere că anunțul pentru ocuparea unui post vacant în cauză prevedea că urma să aibă loc o probă scrisă, în timp ce listele de rezervă au fost stabilite, iar ofertele de angajare au fost trimise fără ca acești candidați să fi fost supuși unei astfel de probe.
În plus, trebuie amintit că domnul Galocha introdusese o acțiune în anulare, ale cărei obiect și concluzii au fost publicate în
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
din 5 octombrie 2015 (
JO 2015, C 328, p. 37
), precum și o cerere de măsuri provizorii care a condus la Ordonanța președintelui Tribunalului Funcției Publice din 1 octombrie 2015, Galocha/Întreprinderea comună Fusion for Energy (
F‑117/15 R
,
EU:F:2015:114
), și anume anterioară intrării în funcție a unuia dintre candidații admiși, ordonanță în care președintele acestei instanțe arăta că, „la prima vedere”, motivul invocat de domnul Galocha întemeiat pe o nerespectare a anunțului pentru ocuparea unui post vacant în cauză și a ghidului pentru candidați era întemeiat.
În ceea ce privește interesul serviciului, acesta a fost luat în considerare de Tribunal atunci când a apreciat, la punctul 69 din hotărârea atacată, că anularea listelor de rezervă și a deciziilor de a angaja candidați admiși care figurează pe aceste liste nu poate fi considerată ca fiind o consecință excesivă a anulării procedurii de selecție, întrucât neregula în cauză a afectat evaluarea tuturor candidaților și că, prin urmare, nu poate fi remediată prin măsuri care îl privesc exclusiv pe domnul Galocha. În plus, Tribunalul a ținut seama de dimensiunea foarte limitată a procedurii de selecție, ceea ce sugerează că o reluare a procedurii de selecție sau o nouă procedură putea fi considerată ca fiind ușor de organizat.
În ceea ce privește considerațiile Fusion for Energy referitoare la absența unui efect pozitiv al hotărârii atacate în favoarea domnului Galocha, în măsura în care acesta nu a cerut daune interese, iar concluziile sale care urmăresc organizarea unei noi proceduri de selecție au fost respinse, trebuie să se arate că Tribunalul nu a săvârșit o eroare de drept atunci când a amintit, la punctul 74 din această hotărâre, că, în cadrul unei acțiuni introduse în temeiul articolului 270 TFUE și al articolului 91 din statut, nu este de competența instanței Uniunii să adreseze somații administrației (a se vedea în acest sens Hotărârea din 9 august 1994, Parlementul/Meskens,
C‑412/92 P
,
EU:C:1994:308
, punctul
). Cu toate acestea, deși Tribunalul nu putea, așadar, să admită cererea de organizare a unei noi proceduri de selecție, acest aspect nu are capacitatea, în sine, să îi înlăture domnului Galocha orice interes de a obține anularea procedurii de selecție în cauză.
În această privință, trebuie amintit, cu privire la acordarea de daune interese, că, potrivit unei jurisprudențe constante, articolul 91 alineatul (1) a doua teză din statut conferă Tribunalului, în ceea ce privește litigiile de natură financiară, o competență de fond, în cadrul căreia acesta are posibilitatea de a obliga, dacă este cazul, din oficiu pârâtul la plata unei despăgubiri pentru prejudiciul cauzat prin fapta sa culpabilă și, într‑o astfel de situație, de a evalua prejudiciul suferit
ex aequo
et bono
, ținând seama de toate circumstanțele cauzei (a se vedea în special Hotărârea din 5 iunie 1980, Oberthür/Comisia,
24/79
,
EU:C:1980:145
, punctul
, Hotărârea din 21 februarie 2008, Comisia/Girardot,
C‑348/06 P
,
EU:C:2008:107
, punctul
, și Hotărârea din 20 mai 2010, Gogos/Commission,
C‑583/08 P
,
EU:C:2010:287
, punctul
).
Cu toate acestea, din concluziile prezentate de domnul Galocha reiese că acesta dorea anularea rezultatelor procedurii de selecție pentru a avea posibilitatea de a participa la procedura care urma să fie reîncepută sau reluată, iar nu daune interese. Pe de altă parte, Tribunalul, prin anularea, pe de o parte, a deciziei de a nu înscrie numele domnului Galocha pe listele de rezervă și, pe de altă parte, a acestor liste de rezervă, precum și a deciziilor de a angaja candidați admiși care figurează pe aceste liste, a considerat în mod implicit că, în speță, era necesară restabilirea situației juridice în care se afla domnul Galocha anterior nelegalității săvârșite, în loc să îi acorde daune interese.
În ceea ce îi privește pe cei doi candidați care figurează pe listele de rezervă, trebuie să se arate că, dacă recurenta ar fi reînceput sau reluat o procedură de selecție care respecta anunțul pentru ocuparea unui post vacant, ei ar fi avut posibilitatea să participe la aceasta. Cu privire la candidații angajați de recurentă, trebuie să se arate că, deși recursul nu are efect suspensiv, în conformitate cu articolul 60 primul paragraf din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene, recurenta nu a solicitat suspendarea executării deciziei Tribunalului. Pe de altă parte, astfel cum s‑a constatat la punctul 68 din prezenta hotărâre, candidații admiși nu pot invoca, în speță, o încredere legitimă, care este relevantă în special în cadrul aprecierii intereselor terților. În orice caz, primele două contracte care și‑au produs efectele, unul de la 1 august 2015, iar celălalt de la 1 noiembrie 2015, aveau o durată de trei ani, care nu putea fi reînnoită. Rezultă că motivul întemeiat pe o protecție a celor doi candidați admiși angajați de recurentă a pierdut orice interes.
Rezultă din toate aceste elemente că Tribunalul nu a săvârșit o eroare de drept atunci când a determinat interesele care trebuie luate în considerare, le‑a pus în balanță, a concluzionat că decizia de anulare a listelor de rezervă ale procedurii de selecție și a deciziilor Fusion for Energy de a angaja candidați admiși care figurează pe aceste liste de rezervă nu era o consecință excesivă a anulării procedurii de selecție și a decis să admită al doilea și al treilea capăt de cerere formulate de domnul Galocha.
Rezultă că al treilea aspect al motivului unic trebuie respins ca nefondat.
Întrucât motivul unic nu este fondat, se impune respingerea recursului.
Cu privire la cheltuielile de judecată
Potrivit articolului 184 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curții, atunci când recursul nu este fondat, Curtea se pronunță asupra cheltuielilor de judecată. Articolul 138 alineatul (1) din acest regulament, aplicabil procedurii de recurs în temeiul articolului 184 alineatul (1) din acesta, prevede că partea care cade în pretenții este obligată, la cerere, la plata cheltuielilor de judecată.
Întrucât domnul Galocha nu a prezentat un memoriu în răspuns, Fusion for Energy suportă propriile cheltuieli de judecată.

Pentru aceste motive, Curtea (Camera întâi) declară și hotărăște:

1)
Respinge recursul.

2)
Obligă Întreprinderea comună europeană pentru ITER și pentru dezvoltarea energiei de fuziune să suporte propriile cheltuieli de judecată.

Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: spaniola.