CELEX: 62016CJ0632
Преюдициално запитване
Продажба на дребно на прахосмукачки
Етикет за класа на енергийна ефективност
Директива 2010/30/ЕС
Делегиран регламент (ЕС) № 665/2013
Прахосмукачки
Поставяне на други символи
Нелоялни търговски практики
Защита на потребителите
Директива 2005/29/ЕО
Член 7
Неуточняване на условията, при които е измерена енергийната ефективност
Заблуждаващо бездействие

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на Делегиран регламент (ЕС) № 665/2013 на Комисията от 3 май 2013 година за допълване на Директива 2010/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на енергийното етикетиране на прахосмукачки (
OB L 192, 2013 г., стр. 1
) и на член 7 от Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (
ОВ L 149, 2005 г., стр. 22
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).
Запитването е отправено в рамките на спор между Dyson Ltd и Dyson BV (наричани по-нататък заедно „Dyson“) и BSH Home Appliances NV (наричано по-нататък „BSH“) по повод нелоялни търговски практики, в които се упреква BSH, от една страна, че не предоставя информация във връзка с енергийните характеристики на прахосмукачките, които предлага за продажба, и от друга страна, че върху опаковките на предлаганите за продажба прахосмукачки добавя друга информация освен тази, която задължително трябва да се съдържа в етикета за класа на енергийна ефективност на прахосмукачките, чийто образец се съдържа във приложение II към Делегиран регламент № 665/2013 (наричан по-нататък „енергиен етикет“).
Правна уредба
Правото на Съюза
Директива 2005/29
Член 2 от Директива 2005/29 предвижда:
„За целите на настоящата директива:
[…]
г)
„търговски практики от търговците към потребителите“ (наричани по-долу за краткост „търговски практики“) са всяко действие, бездействие[,] поведение[, подход или], търговски съобщения, включително реклама и маркетинг, извършвани от търговец, пряко свързан[и] с [рекламиране], продажба или доставка на стока [на] потребители;
[…]“.
Член 3, параграф 4 от Директивата предвижда:
„В случай на противоречие между разпоредбите на настоящата директива и други разпоредби на [Съюза], уреждащи специфични аспекти на нелоялни търговски практики, вторите имат предимство и се прилагат спрямо тези специфични аспекти“.
Член 7 от посочената директива, озаглавен „Заблуждаващи бездействия“ гласи следното:
„1.   Заблуждаваща е тази търговска практика, която във фактически контекст, отчитайки всички характеристики и обстоятелства и ограниченията на средството за комуникация, пропуска съществена информация, необходима на средния потребител съгласно контекста, за да вземе [информирано] решение за сделка[,] и следователно подтиква или е възможно да подтикне средния потребител да вземе решение за сделка, което в противен случай не би взел.
2.   Заблуждаващо бездействие е също и търговска практика[,] при която[,][като се отчитат аспектите], описани в параграф 1, търговецът укрива или предоставя по неясен, неразбираем, двусмислен или несвоевременен начин такава съществена информация по смисъла на [посочения параграф], или когато пропуска да [посочи] целта на търговската практика, ако вече не е ясна от контекста, и когато, и в двата случая това подтиква или е възможно да подтикне средния потребител да вземе решение за сделка, което в противен случай не би взел.
3.   Когато средствата за комуникация при осъществяване на търговска практика налагат ограничения в пространството или времето, тези ограничения и всякакви мерки, предприети от търговеца за предоставяне на информация на потребителите чрез други средства, ще бъдат взети предвид при вземане на решението дали има пропусната информация.
4.   В случай на оферта за покупка, информацията по-долу ще се счита за съществена, ако вече не е очевидна от контекста:
a)
основни характеристики на стоката, до степен, отговаряща на средството за комуникация и стоката;
б)
седалище и адрес на управление, географски адрес и самоличност на търговеца, като неговото търговско наименование и когато е приложимо, седалище и адрес на управление и идентичността на търговеца, за чиято сметка действа;
в)
цената, с включени данъци, или когато естеството на стоката е такова, че цената не може да бъде изчислена предварително, начинът по който цената се изчислява, а също когато е необходимо, всички допълнителн[и] разходи по транспорт, доставка или пощенски такси или, когато тези не могат да бъдат изчислени в разумни граници предварително, факт[ът] че такива допълнителни такси може да бъдат дължими от потребителя;
г)
уговорките за плащане, доставка, изпълнение и политика за разглеждане на жалби, ако те се отклоняват от изискванията за дължимата професионална грижа;
д)
за стоки и сделки, включващи право на отказ или прекратяване, наличието на такова право.
5.   Изисквания за предоставяне на информация, установени в законодателството на [Съюза] във връзка с търговски съобщения, включително реклама или продажби, неизчерпателен списък [на] които се съдържа в приложение II, се считат за съществени“.
Директива 2010/30/ЕС
Директива 2010/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 2010 година относно посочването на консумацията на енергия и на други ресурси от продукти, свързани с енергопотреблението, върху етикети и в стандартна информация за продуктите (
ОВ L 153, 2010 г., стр. 1
) е отменена с Регламент (ЕС) 2017/1369 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2017 година за определяне на нормативна рамка за енергийно етикетиране и за отмяна на Директива 2010/30/ЕС (
OB L 198, 2017 г., стр. 1
). Директива 2010/30 е била приложима към момента на настъпване на фактите по главното производство.
Съображения 5 и 8 от Директива 2010/30 гласят:
„(5)
Предоставянето на точна, подходяща и съпоставима информация за конкретната консумация на енергия от продукти, свързани с енергопотреблението, следва да окаже влияние върху крайните ползватели при избора им в полза на онези продукти, които при употреба консумират или водят непряко до консумацията на по-малко енергия и други основни ресурси и по този начин да накара производителите да предприемат стъпки за намаляване на консумираната енергия и други основни ресурси от продуктите, които те произвеждат. Това също така би следвало косвено да насърчи ефективната употреба на тези продукти, за да се постигне целта на ЕС за 20 % енергийна ефективност. При липсата на такава информация действието единствено на пазарните сили няма да може да насърчи рационалното използване на енергията и на другите основни ресурси за тези продукти.
[…]
(8)
Информацията играе основна роля за действието на пазарните сили и затова е необходимо да се въведат единни етикети за всички продукти от един и същи вид, да се осигури на потенциалните купувачи допълнителна стандартизирана информация за изразходваната енергия и други основни ресурси от тези продукти, както и да се вземат мерки да се осигури същата информация и на потенциалните крайни ползватели, които не виждат изложен продукта и следователно нямат възможност да видят етикета. За да бъде ефективна и успешна употребата на етикета, той следва да бъде лесно разпознаваем за крайните ползватели, опростен и кратък. За тази цел съществуващото оформление на етикета следва да се запази като основно средство за информиране на крайните ползватели относно енергийната ефективност на продуктите. Консумацията на енергия и другите показатели в информацията за продуктите следва да се измерват в съответствие с хармонизираните стандарти и методи“.
Член 1, параграф 1 от тази директива предвижда:
„Настоящата директива установява рамка за хармонизирането на националните мерки по отношение на информацията за крайните ползватели, особено посредством етикети и стандартна информация за продуктите, по отношение на консумацията на енергия и когато е приложимо, на други основни ресурси при употреба, както и допълнителна информация, касаеща продукти, свързани с енергопотреблението, като по този начин позволява на крайните ползватели да избират по-ефективни продукти“.
Член 3, параграф 1 от посочената директива гласи следното:
„Държавите членки гарантират, че:
[…]
б)
по отношение на обхванатите от настоящата директива продукти се забранява поставянето на други етикети, маркировки, символи или надписи, които не съответстват на изискванията на настоящата директива и на съответните делегирани актове, ако поставянето им може да подведе или обърка крайните ползватели относно консумацията на енергия или съответно на други основни ресурси при употреба;
[…]“.
Съгласно член 4 от същата директива:
„Държавите членки гарантират, че:
a)
информацията за консумираната електроенергия, други форми на енергия и когато е приложимо, други основни ресурси при употреба, и допълнителната информация се предлагат, в съответствие с делегираните актове съгласно настоящата директива, на вниманието на крайните ползватели посредством фиш и етикет за продуктите, предложени за продажба, отдаване под наем, лизинг или изложени за крайния ползвател пряко или непряко с помощта на всякакви средства за дистанционна продажба, включително интернет;
[…]“.
Член 5 от Директива 2010/30 предвижда:
„Държавите членки гарантират, че:
a)
доставчиците, които предлагат на пазара или въвеждат в експлоатация продукти, попадащи в обхвата на даден делегиран акт, поставят етикети и фишове в съответствие с настоящата директива и делегирания акт;
[…]“.
Член 10 от тази директива гласи:
„1.   Комисията установява подробните изисквания относно етикетите и фишовете в делегирани актове в съответствие с членове 11, 12 и 13 по отношение на всеки вид продукт съгласно настоящия член.
[…]
Разпоредбите в делегираните актове по отношение на информацията за консумацията на енергия и за други основни ресурси при употреба, посочвана върху етикета и във фиша, дават възможност на крайните ползватели да направят по-добре информиран избор и позволяват на органите за пазарен надзор да проверяват дали продуктите съответстват на представената информация.
[…]
4.   В делегираните актове се посочват по-специално:
[…]
г)
оформлението и съдържанието на етикета, посочен в член 4, който има, доколкото е възможно, еднакво оформление при всички групи продукти и във всички случаи, се виждат ясно и са четливи. В обозначението на етикета се запазва като основа класификацията от „A“ до „G“; степените на класификация отговарят на значителна икономия на енергия и разходи от гледна точка на крайния ползвател.
[…]
ж)
специфичното съдържание на етикета за реклама, включващо съответно енергийния клас и стойностите на друг подобен показател или други подобни показатели на продукта в четлива и добре видима форма;
[…]“.
Делегиран регламент № 665/2013
Съображение 5 от Регламент № 665/2013 гласи:
„Настоящият регламент следва да определи единно оформление и съдържание на етикета за прахосмукачки“.
Член 1, параграф 1 от този регламент предвижда:
„Настоящият регламент определя изисквания за етикетирането и предоставянето на допълнителна продуктова информация за прахосмукачки, захранвани от електрическата мрежа, включително за хибридните прахосмукачки“.
Съгласно член 3, параграф 1 от посочения регламент:
„Доставчиците гарантират, че от 1 септември 2014 г.:
a)
всяка прахосмукачка се доставя с отпечатан етикет във формата и с данните, посочени в приложение II;
[…]“.
Член 4 от същия регламент предвижда:
„[Търговците] гарантират, че от 1 септември 2014 г.:
a)
всеки модел, представен в мястото на продажба, е с етикета, осигурен от доставчиците в съответствие с член 3, поставен отвън на уреда или окачен на него, така че да се вижда ясно;
[…]“.
Съгласно приложение I към Делегиран регламент № 665/2013 класът на енергийната ефективност на дадена прахосмукачка се определя според нейната годишна консумация на енергия, класът на ефективността на почистване на дадена прахосмукачка се определя според нейния коефициент на събиране на прах и класът на обратно изпускане на прах на дадена прахосмукачка се определя според нейния коефициент на обратно изпускане на прах.
Приложение II към този регламент определя оформлението на енергийния етикет и изброява информацията, която трябва да съдържа, а именно класа на енергийна ефективност на съответния модел на прахосмукачка, класа на ефективност на почистването и класа на обратно изпускане на прах. То уточнява също така, че етикетът следва да бъде в съответствие с точки 3.1, 3.2 или 3.3 от приложението, в зависимост от това дали става въпрос за прахосмукачки с общо предназначение, за твърд под или за килими, и че чрез дерогация, когато на даден модел е присъдена екомаркировка съгласно Регламент (ЕО) № 66/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година относно екомаркировката на [Европейския съюз] (
ОВ L 27, 2010 г., стр. 1
) (наричан по-нататък „знакът за екомаркировка на Съюза“), може да бъде добавено изображение на посочения знак.
Белгийското право
Съгласно член VI.99, параграф 1 от Wetboek Economisch Recht (Кодекс на стопанското право) (
Moniteur belge
от 29 март 2013 г., стр. 19975), изменен със Закон от 21 декември 2013 г. (
Moniteur belge
от 30 декември 2013 г., стр. 103506), който има за цел да транспонира член 7, параграф 1 от Директива 2005/29 в националното право, заблуждаващо бездействие е тази търговска практика, която във фактически контекст, с оглед на всичките ѝ характеристики и на обстоятелствата и ограниченията на използваното средство за комуникация, пропуска съществена информация, необходима на средния потребител с оглед на контекста, за да вземе информирано решение за сделка, и следователно подтиква или е възможно да подтикне средния потребител да вземе решение за сделка, което в противен случай не би взел.
Спорът в главното производство и преюдициалните въпроси
Dyson и BSH предлагат на пазара прахосмукачки, които съгласно Делегиран регламент № 665/2013 трябва да бъдат обозначени при продажбата им с енергиен етикет. Това етикетиране отразява резултатите от изпитвания за енергийна ефективност, проведени с празна торбичка. Dyson упреква по-специално BSH, че заблуждава потребителя и в нарушение използва нелоялни търговски практики. В този контекст Dyson предявява иск пред запитващата юрисдикция — voorzitter van de Rechtbank van koophandel te Antwerpen (председател на Търговски съд Антверпен, Белгия).
Първоначално запитващата юрисдикция отхвърля твърдението на Dyson, че BSH упражнява нелоялна търговска практика, като посочва енергиен клас А върху енергийните етикети на прахосмукачките, които предлага на пазара. Всъщност такова класиране е било именно класирането, до което водят изпитванията, проведени с празна торбичка за прах, и тези изпитвания се приемат от запитващата юрисдикция като единствените, които позволяват да се направи оценка на годишната консумация на енергия на прахосмукачките.
Впоследствие обаче запитващата юрисдикция посочва, че правилно Dyson твърди, че изпитванията, проведени с празна торбичка за прах, не съответстват на нормалната употреба на прахосмукачката и тези изпитвания не позволяват да се сравнят уредите, когато работят на различни принципи, а именно, от една страна, прахосмукачки като предлаганите от BSH на пазара, които имат торбичка за прах, порите на която се запушват в зависимост от употребата, което изисква двигателят да развива по-голяма мощност, а от друга страна, прахосмукачките с марка „Dyson“, които нямат такава торбичка, и употребата им не оказва влияние върху мощността, която двигателят трябва да развие. Поради това според нея се поставя въпросът дали, пропускайки да уточни метода на проведените изпитвания, BSH не заблуждава потребителя.
В това отношение запитващата юрисдикция посочва, че BSH единствено спазва Делегиран регламент № 665/2013. Този регламент урежда много подробно оформлението на енергийния етикет и информацията, която следва да се посочи в него, така че при преценката коя информация да съобщи на потребителя, BSH е обвързан от ограниченията на това средство за комуникация. Според тази юрисдикция с оглед на член 7, параграфи 1 и 3 от Директива 2005/29 трябва да се изследва въпросът дали BSH има свобода на преценка при решението каква информация да посочи върху предлаганите от него уреди на пазара относно консумацията на електроенергия.
Запитващата юрисдикция посочва още, че наред с енергийния етикет, който се изисква от Делегиран регламент № 665/2013, BSH добавя върху прахосмукачките си други символи, а именно зелен етикет с означението „Energy A“, в който се посочва, че прахосмукачката като цяло отговаря на изискванията на клас А на енергийна ефективност, оранжев етикет с означението „AAAA Best rated: A in all classes“, посочващ, че по отношение на ефективността на почистване както на килим, така и на твърд под прахосмукачката отговаря на изискванията за клас А на енергийна ефективност и на обратно изпускане на прах, и черен етикет с изображение на килим и с означението „class A Performance", указващ, че по отношение на коефициента на събиране на прах от килим прахосмукачката отговаря на изискванията за клас А.
Тази юрисдикция посочва, че BSH предоставя и вече съобщена посредством енергийния етикет информация и поставя въпроса дали Делегиран регламент № 665/2013 допуска такава практика.
При тези обстоятелства voorzitter van de Rechtbank van koophandel te Antwerpen (председател на Търговски съд Антверпен) решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Може ли точното спазване на [Регламент № 665/2013], без определеният в приложение II към него етикет да бъде допълван с информация относно условията на изпитванията, довели до класифицирането в определен клас на енергийна ефективност съгласно приложение I [към този регламент], да се разглежда като заблуждаващо бездействие по смисъла на член 7 от [Директива 2005/29]?
2)
Допуска ли [Регламент № 665/2013] към етикета да се добавят и други символи, съобщаващи същата информация?“.
По преюдициалните въпроси
По първия въпрос
С първия си въпрос запитващата юрисдикция иска по същество да установи дали член 7 от Директива 2005/29 трябва да се тълкува в смисъл, че непредоставянето на потребителя на информация за условията на изпитванията, довели до енергийната класификация, посочена в енергийния етикет, е „заблуждаващо бездействие“ по смисъла на тази разпоредба.
В началото следва да се припомни, че Директива 2005/29 цели да установи еднаква нормативна уредба относно нелоялните търговски практики на търговците към потребителите, за да допринесе за правилното функциониране на вътрешния пазар и постигане на високо равнище на защита на потребителите (решение от 26 октомври 2016 г., Canal Digital Danmark,
C‑611/14
,
EU:C:2016:800
, т.
).
В този контекст обстоятелството, че в енергийния етикет се посочва само информацията, която се изисква от Делегиран регламент № 665/2013, без да се уточняват условията, при които е измерена енергийна ефективност на прахосмукачката, е „търговска практика“ по смисъла на член 2, буква г) от Директива 2005/29.
Всъщност понятието „търговска практика“ е формулирано изключително общо, тъй като посочените практики трябва да имат, от една страна, търговски характер, т.е. да се прилагат от търговци, и от друга страна, да бъдат пряко свързани с рекламирането, продажбата или доставката на техните стоки на потребителите (вж. в този смисъл решение от 17 октомври 2013 г., RLvS,
C‑391/12
,
EU:C:2013:669
, т.
).
Предоставянето на информация за енергийната ефективност на продукт, предлаган за продажба на дребно, или непредоставянето на такава информация, когато е от търговец, представлява търговска практика, пряко свързана с продажбата на този продукт на потребителите. В това отношение, както подчертава генералният адвокат в точка 77 от заключението си, без значение е, че разглежданата информация е неблагоприятна за интересите на търговеца или че последният съобщава тази информация, за да спази разпоредбите на Делегиран регламент № 665/2013.
Що се отнася, на първо място, до липсата в енергийния етикет на информация относно условията на изпитванията, следва да се посочи, че член 3, параграф 4 от Директива 2005/29 предвижда, че в случай на противоречие между разпоредбите на настоящата директива и други разпоредби на Съюза, уреждащи специфични аспекти на нелоялни търговски практики, вторите имат предимство и се прилагат спрямо тези специфични аспекти.
В настоящия случай Директива 2010/30 и Делегиран регламент № 665/2013 са разпоредби от правото на Съюза, уреждащи специфични аспекти на нелоялни търговски практики по смисъла на член 3, параграф 4 от Директива 2005/29. Всъщност, макар по-специално от съображения 5 и 8 на Директива 2010/30 да следва, че основната цел е опазване на околната среда, не се променя фактът, че целта да се предостави точна, подходяща и сравнима информация относно специфичната консумация на енергия на свързаните с енегопотреблението продукти чрез единен енергиен етикет, поставен от търговец върху предлаганата за продажба на дребно стока, спомага за защитата на потребителя.
Поради това съгласно член 3, параграф 4 от Директива 2005/29 при противоречие между член 7 от Директива 2005/29, от една страна, и разпоредбите на Директива 2010/30 и Делегиран регламент № 665/2013, от друга страна, следва да се приложат последните разпоредби.
В това отношение е необходимо да се посочи, че Директива 2010/30 и Делегиран регламент № 665/2013 трябва да се тълкуват в смисъл, че в енергийния етикет не може да се добавя никаква информация за условията, при които е измерена енергийна ефективност на прахосмукачките.
Всъщност в съображение 8 от Директива 2010/30 се уточнява, че е необходимо да се въведат единни етикети за всички продукти от един и същи вид. Тази цел за уеднаквяване се изпълнява чрез член 1, параграф 1, член 4 и член 10, параграф 4, букви г) и ж) от посочената директива, съгласно които тази директива установява рамка за хармонизирането на националните мерки по отношение по-специално на информацията за крайните ползватели за консумацията на енергия посредством етикети и стандартна информация и изисква държавите членки да гарантират, че се предоставя информация за консумираната електроенергия при употреба на уреда посредством етикет, чието оформление и специфично съдържание следва да се определят с делегиран акт, а именно по отношение на прахосмукачките — Делегиран регламент № 665/2013.
Както следва от съображение 8 и член 10 от Директива 2010/30 уеднаквяването на оформлението и информацията, съдържаща се в енергийния етикет, който следва да е опростен и кратък, целят да осигурят по-добра четивност и съпоставимост на информацията, съдържаща се в тях в полза на крайния ползвател.
Освен това от съображение 5 на Делегиран регламент № 665/2013 е видно, че този регламент следва да определи единно оформление и съдържание на етикета за прахосмукачки.
Оформлението и съдържанието на този етикет са точно определени в приложение II към Регламента. Посоченото приложение предвижда, че чрез дерогация на точно определеното в него оформление на енергийния етикет, в този етикет може единствено да се добави изображение на знака за екомаркировка на Съюза, когато на съответния модел на прахосмукачка е присъден такъв.
Следователно Делегиран регламент № 665/2013 във връзка с Директива 2010/30 не допуска в енергийния етикет да се добавят други данни, различни от изображението, когато е приложимо, на знака за екомаркировка на Съюза.
От тази забрана следва, че съгласно член 3, параграф 4 от Директива 2005/29, когато в енергийния етикет липсва информация относно условията на изпитванията на енергийна ефективност на прахосмукачките, не се прилага член 7 от Директивата.
На второ място, що се отнася до липсата, освен в енергийния етикет, на информация за условията на изпитванията, следва да се припомни, че съгласно член 7, параграф 1 от Директива 2005/29 заблуждаваща е тази търговска практика, която във фактически контекст, отчитайки всички характеристики и обстоятелства и ограниченията на средството за комуникация, пропуска съществена информация, необходима на средния потребител съгласно контекста, за да вземе информирано решение за сделка, и следователно подтиква или е възможно да подтикне средния потребител да вземе решение за сделка, което в противен случай не би взел. От параграф 5 от същия член следва, че изискванията за предоставяне на информация, установени в законодателството на Съюза във връзка с търговски съобщения, включително реклама или продажби, се считат за съществени.
В настоящия случай условията, при които е измерена енергийната ефективност на разглеждания модел прахосмукачки, не могат да се считат за съществена за средния потребител информация.
Всъщност Директива 2010/30 изисква използването на единен енергиен етикет, за да се информира крайният ползвател за консумацията на енергия на някои продукти при използването им, а Делегиран регламент № 665/2013 съставя изчерпателен списък на информацията относно консумацията на енергия на прахосмукачките при употреба, за която следва да се уведоми средният потребител чрез посочения енергиен етикет, без да се изисква в него да се посочат условията, при които е измерена енергийна ефективност на прахосмукачките. Поради това следва да се приеме, че от Директива 2010/30 във връзка с Делегиран регламент № 665/2012 следва, че такава информация не може да се счита за съществена за средния потребител.
Следователно непосочването на условията на изпитване на енергийна ефективност на прахосмукачката не може да представлява заблуждаващо бездействие по смисъла на член 7 от Директива 2005/29.
Предвид изложените съображения на първия въпрос следва да се отговори, че член 7 от Директива 2005/29 трябва да се тълкува в смисъл, че непредоставянето на потребителя на информация за условията на изпитванията, довели до енергийната класификация, посочена в енергийния етикет, не представлява „заблуждаващо бездействие“ по смисъла на тази разпоредба.
По втория въпрос
В самото начало следва да се припомни, че съгласно постоянната практика на Съда в рамките на въведеното с член 267 ДФЕС производство за сътрудничество с националните юрисдикции Съдът трябва да даде на запитващата юрисдикция полезен отговор, който да ѝ позволи да реши спора, с който е сезирана, и че оглед на това при необходимост Съдът следва да преформулира поставения му въпрос (вж. по-специално решение от 21 декември 2016 г., Ucar и Kilic,
C‑508/15 и C‑509/15
,
EU:C:2016:986
, т.
и цитираната съдебна практика).
В настоящия случай е безспорно, че Делегиран регламент № 665/2013, който изисква на всяка продавана на дребно прахосмукачка да се поставя енергиен етикет, следва да се тълкува във връзка с разпоредбите на Директива 2010/30, която представлява неговото основание. Поради това вторият въпрос, отнасящ се до Делегиран регламент № 665/2013, следва да се преформулира, така че да се отнася и до Директива 2010/30.
Освен това от акта за преюдициално запитване следва, че в случая BSH поставя до енергийния етикет върху опаковката на продаваните от него прахосмукачки няколко етикета или символи, които не са предвидени в Делегиран регламент № 665/2013, а именно зелен етикет с означението „Energy A“, оранжев етикет с означението „AAAA Best rated: A in all classes“ и черен етикет с изображение на килим и с означението „class A Performance“.
Оттук следва да се приеме, че с втория си въпрос запитващата юрисдикция иска по същество да установи дали Делегиран регламент № 665/2013 във връзка с Директива 2010/30 трябва да се тълкува в смисъл, че освен върху енергийния етикет не допуска да се поставят други етикети или символи, които припомнят посочената в енергийния етикет информация.
Следва да се припомни, че член 3, параграф 1, буква б) от Директива 2010/30 предвижда, че поставянето по-специално на етикети или символи, освен енергийния етикет, е забранено, ако, на първо място, тези етикети или символи не съответстват на изискванията на посочената директива или на делегираните актове, а именно Делегиран регламент № 665/2013 в случая, и ако, на второ място, поставянето им може да подведе или обърка крайните ползватели относно консумацията на енергия или съответно на други основни ресурси при употреба. Следователно посочената разпоредба обуславя такава забрана от проверката на тези две условия.
В настоящия случай обаче следва да се приеме, че поставените от BSH етикети или символи върху опаковката на прахосмукачките, които продава, тъй като не са предвидени в Делегиран регламент № 665/2013, не съответстват на изискванията на посочения регламент. Поради това поставянето им е забранено, ако има опасност да подведе или да обърка крайния потребител по отношение на консумацията на енергия на прахосмукачката при употребата ѝ.
Запитващата юрисдикция следва да определи с оглед на всички относими обстоятелства дали поставянето на използваните от BSH етикети или символи създава такава опасност.
От постоянната практика на Съда обаче следва, че въпреки че в рамките на преюдициално производство националната юрисдикция е тази, която в крайна сметка трябва да прецени фактите, Съдът, от когото се иска да предостави полезни отговори на националния съд, е компетентен да даде указания, изведени от преписката по главното производство и от представените пред него становища, които да позволят на запитващата юрисдикция да се произнесе (решение от 5 юни 2014 г., I,
C‑255/13
,
EU:C:2014:1291
, т.
и цитираната съдебна практика).
В това отношение е необходимо да се уточни, че от текста на член 3, параграф 1, буква б) от Директива 2010/30 следва, че тази юрисдикция трябва да приложи стриктно критерия, посочен в точка 52 от настоящото решение, предназначен да защити крайния потребител от всякаква опасност от грешка или объркване относно консумацията на енергия при употребата на разглеждания електрически уред. Стриктното прилагане на посочения критерий съответства на целта за опазване на околната среда, която цели посочената директива, както бе припомнено в точка 33 от настоящото решение.
Освен това следва да се посочи, че в рамките на Директива 2005/09 при заблуждаваща търговска практика като база за сравнение трябва да се приеме средният потребител, който е сравнително добре информиран и сравнително наблюдателен и предпазлив, като се отчитат обществените, културните и лингвистичните фактори (решения от 12 май 2011 г., Ving Sverige,
C‑122/10
,
EU:C:2011:299
, т.
, и от 26 октомври 2016 г., Canal Digital Danmark,
C‑611/14
,
EU:C:2016:800
, т.
). Контекстът на въпросите предполага, че тази база за сравнение следва да се приеме и при преценката на опасността от грешка или объркване, посочена в член 3, параграф 1, буква б) от Директива 2010/30.
В това отношение само обстоятелството, че поставените от BSH етикети или символи препращат към вече предоставена с енергийния етикет информация, не е достатъчно да се изключи наличието на такава опасност. Всъщност следва да се отбележи, от една страна, че използваните от BSH символи не са графически идентични с тези, използвани в енергийния етикет, и от друга страна, че някои етикети или символи, използвани от BSH, повтарят същата информация, като използват различно графично изображение за всеки етикет, което може да създаде впечатлението, че всеки път става въпрос за различна информация.
Поради това на втория въпрос следва да се отговори, че Делегиран регламент № 665/2013 във връзка с член 3, параграф 1, буква б) от Директива 2010/30 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска освен върху енергийния етикет да се поставят етикети или символи, припомнящи посочената в енергийния етикет информация, ако поставянето може да подведе или обърка крайните ползватели относно консумацията на енергия на продаваната на дребно прахосмукачка при употребата ѝ, което запитващата юрисдикция следва да провери с оглед на всички относими обстоятелства и като вземе предвид възприятията на средния краен потребител, който е сравнително добре информиран и сравнително наблюдателен и предпазлив, като се отчитат обществените, културните и лингвистичните фактори.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (четвърти състав) реши:

1)
Член 7 от Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че непредоставянето на потребителя на информация за условията на изпитванията, довели до енергийната класификация, посочена в етикета за класа на енергийна ефективност на прахосмукачките, чийто образец се съдържа в приложение II към Делегиран регламент (ЕС) № 665/2013 на Комисията от 3 май 2013 година за допълване на Директива 2010/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на енергийното етикетиране на прахосмукачки, не представлява „заблуждаващо бездействие“ по смисъла на тази разпоредба.

2)
Делегиран регламент № 665/2013 във връзка с член 3, параграф 1, буква б) от Директива 2010/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 2010 година относно посочването на консумацията на енергия и на други ресурси от продукти, свързани с енергопотреблението, върху етикети и в стандартна информация за продуктите трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска освен върху етикета за класа на енергийна ефективност на прахосмукачките, чийто образец се съдържа в приложение II към Делегиран регламент (ЕС) № 665/2013, да се поставят етикети или символи, припомнящи посочената в енергийния етикет информация, ако поставянето може да подведе или обърка крайните ползватели относно консумацията на енергия на продаваната на дребно прахосмукачка при употребата ѝ, което запитващата юрисдикция следва да провери с оглед на всички относими обстоятелства и като вземе предвид възприятията на средния краен потребител, който е сравнително добре информиран и сравнително наблюдателен и предпазлив, като се отчитат обществените, културните и лингвистичните фактори.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: нидерландски