CELEX: 62019TJ0823
Yhteisömalli
Mitättömyysmenettely
Spiraalinmuotoista hiuslenkkiä esittävä rekisteröity yhteisömalli
Aiempien mallien tunnetuksi tuleminen
Tunnetuksi tuleminen internetissä
Asetuksen (EY) N:o 6/2002 7 artiklan 1 kohta
Prosessuaalinen yhdenvertaisuus
Ensimmäisen kerran unionin yleisessä tuomioistuimessa esitetyt todisteet

Asian tausta
Kantaja JMS Sports sp. z o.o. on sellaisen yhteisömallin haltija, jota koskeva rekisteröintihakemus jätettiin Euroopan unionin teollisoikeuksien virastolle (EUIPO) 24.6.2010 ja joka rekisteröitiin numerolla 1723677-0001 yhteisömallista 12.12.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 (
EYVL 2002, L 3, s. 1
) nojalla ”hiuslenkeiksi” määritellyille tuotteille, jotka sisältyvät 8.10.1968 tehdyn teollisuusmallien kansainvälisen luokituksen perustamista koskevan Locarnon sopimuksen luokkaan 28.03.
Riidanalainen malli on seuraava:
Väliintulija Inter-Vion S.A. teki 3.1.2017 riidanalaisen mallin mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan b alakohdan, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen 5 ja 6 artiklan kanssa, perusteella. Väliintulija väitti, ettei riidanalainen malli ole uusi ja luonteeltaan yksilöllinen verrattuna etenkin seuraaviin kahteen malliin:
–
Fancy Fane ‑malli, joka tuli tunnetuksi 29.11.2009 internetsivustolla http://faneaccessories.blogspot.fr/2009/11 (jäljempänä internetsivusto tai blogi faneaccessories.blogspot) ja joka on seuraava:
–
SwirliDo-malli, joka tuli tunnetuksi 1.11.2009 internetsivustolla http://nouveaucheas.blogspot.com/2009/11 (jäljempänä internetsivusto tai blogi nouveaucheas.blogspot) ja joka mainitaan myös internetsivustolta facialwork.com 10.7.2009 otetussa kuvakaappauksessa, joka on saatu internetsivujen arkistohakupalvelusta https://archive.org, josta käytetään myös nimitystä Wayback Machine. SwirliDo-malli on seuraava:
Mitättömyysosasto julisti riidanalaisen mallin mitättömäksi 26.6.2018 tekemällään päätöksellä, koska se ei ollut asetuksen N:o 6/2002 5 artiklassa tarkoitetulla tavalla uusi verrattuna SwirliDo-malliin.
Kantaja teki 13.8.2018 asetuksen 6/2002 55–60 artiklan mukaisen valituksen mitättömyysosaston päätöksen kumoamiseksi.
EUIPO:n kolmas valituslautakunta hylkäsi edellä 5 kohdassa tarkoitetun valituksen 13.9.2019 tekemällään päätöksellä (jäljempänä riidanalainen päätös). Se katsoi, että aiempien mallien tunnetuksi tuleminen oli näytetty asianmukaisesti toteen ja että näihin malleihin verrattuna riidanalaista mallia ei voitu pitää uutena. Tältä osin valituslautakunta muun muassa totesi yhtäältä, että kantaja ei ollut onnistunut kyseenalaistamaan niiden todisteiden uskottavuutta, joilla osoitettiin, että aiemmat mallit Fancy Fane ja SwirliDo olivat tulleet tunnetuiksi vähintään edellä 3 kohdassa mainituilla kahdella internetsivustolla, ja toisaalta, että riidanalainen malli oli samanlainen kuin edellä mainitut kaksi aiempaa mallia ja että se ei siten ollut asetuksen N:o 6/2002 5 artiklassa tarkoitetulla tavalla uusi. Tässä yhteydessä valituslautakunta korosti, ettei kantaja missään hallinnollisen menettelyn vaiheessa ollut esittänyt väitteitä sen osoittamiseksi, että riidanalainen mallin ja edellä mainittujen kahden aiemman mallin välillä oli eroja.
Asianosaisten vaatimukset
Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin
–
kumoaa riidanalaisen päätöksen
–
velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, kantajalle EUIPO:n valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut mukaan luettuina
–
velvoittaa väliintulijan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.
EUIPO ja väliintulija vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin
–
hylkää kanteen
–
velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudellinen arviointi
Kannekirjelmän liitteiden A.5–A.16 tutkittavaksi ottaminen
EUIPO väittää väliintulijan tukemana, että kannekirjelmän liitteet A.5–A.16 ovat todisteita, joita ei ollut esitetty hallinnollisen menettelyn aikana ja jotka esitettiin siten ensimmäisen kerran unionin yleisessä tuomioistuimessa. EUIPO täsmentää, että kantajalla oli mahdollisuus esittää nämä todisteet hallinnollisen menettelyn aikana, mutta se ei tehnyt niin. Tästä EUIPO päättelee, että edellä mainitut liitteet on jätettävä tutkimatta.
Kantaja väittää, etteivät kannekirjelmän liitteet A.5–A.16 ole todisteita, joita ei voida ottaa tutkittavaksi, ja ettei niillä muuteta riidan kohdetta. Kantajan mukaan nämä liitteet eivät ole mitään todisteita, vaan niiden tarkoituksena on ainoastaan auttaa ymmärtämään niitä kantajan väitteitä, jotka koskevat erityisesti mahdollisuuksia manipuloida internetsivustoilta, kuten blogeista, peräisin olevia tietoja. Kantaja täsmentää, että edellä mainittuihin liitteisiin sisältyviä asiakirjoja voidaan luoda milloin tahansa käyttämällä yleisesti saatavilla olevia tietoteknisiä välineitä.
On muistutettava, että unionin yleisessä tuomioistuimessa nostetulla kanteella pyritään asetuksen N:o 6/2002 61 artiklassa tarkoitettujen valituslautakuntien päätösten laillisuuden valvontaan, ja tätä laillisuutta on arvioitava niiden tietojen mukaan, jotka valituslautakunnilla saattoi olla käytettävissään näitä päätöksiä tehdessään (ks. vastaavasti määräys 13.9.2011, Wilfer v. SMHV,
C‑546/10 P
, ei julkaistu,
EU:C:2011:574
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Tästä seuraa, että unionin yleisen tuomioistuimen tehtävänä ei ole tutkia uudelleen tosiseikkoja niiden asiakirjojen valossa, jotka esitetään ensimmäistä kertaa tässä tuomioistuimessa (ks. tuomio 27.2.2018, Gramberg v. EUIPO – Mahdavi Sabet (Matkapuhelimen kotelo),
T-166/15
,
EU:T:2018:100
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Asiakirja-aineistosta ilmenee, että edellä mainittuja liitteisiin A.5–A.16 sisältyviä asiakirjoja ei esitetty valituslautakunnassa, vaikka kantajalla oli mahdollisuus tehdä niin, vaan ne esitettiin ensimmäisen kerran unionin yleisessä tuomioistuimessa. Tästä seuraa, että edellä 11 kohdassa mainitun oikeuskäytännön mukaan kyseiset asiakirjat on jätettävä tutkimatta, koska ne eivät kuulu asian tosiseikastoon, sellaisena kuin se oli esitettynä valituslautakunnassa, eikä niitä siten voida ottaa huomioon riidanalaisen päätöksen laillisuuden valvonnassa.
Tätä päätelmää ei voida kyseenalaistaa sillä kantajan väitteellä, jonka mukaan edellä mainitut asiakirjat on hankittu Googlen hakukoneen ja Wayback Machinen kaltaisilla välineillä, jotka ovat vapaasti saatavilla ja joilla ne voidaan toisintaa milloin tahansa. Tämä kantajan mainitsema seikka ei nimittäin muuta sitä toteamusta, että jos unionin yleinen tuomioistuin ottaisi edellä mainitut todisteet huomioon arvioinnissaan, se tutkisi tosiseikat uudelleen sellaisten asiakirjojen valossa, joita valituslautakunnalle ei esitetty, ja ylittäisi sen tehtäväksi asetuksen N:o 6/2002 61 artiklan nojalla kuuluvan riidanalaisen päätöksen laillisuusvalvonnan rajat.
Edellä esitettyjen seikkojen perusteella kannekirjelmän liitteet A.5–A.16 on jätettävä tutkimatta.
Asiakysymys
Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen, jotka koskevat asetuksen N:o 6/2002 5 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä sen 7 artiklan 1 kohdan kanssa, rikkomista, todistustaakan jakoa koskevan säännön rikkomista ja prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaatteen loukkaamista.
Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee asetuksen N:o 6/2002 5 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä sen 7 artiklan 1 kohdan kanssa, rikkomista
Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja kiistää sen, että samanlainen malli on asetuksen N:o 6/2002 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla tullut tunnetuksi aiemmin kuin riidanalainen malli. Se kiistää erityisesti niiden todisteiden todistusvoiman, jotka väliintulija on esittänyt tämän tunnetuksi tulemisen aiemmuuden osoittamiseksi. Kantaja ei sitä vastoin kiistä, että kyseiset mallit, jotka kumpikin esittävät spiraalinmuotoista hiuslenkkiä, ovat asetuksen N:o 6/2002 5 artiklassa tarkoitetulla tavalla samanlaisia.
EUIPO ja väliintulija kiistävät kantajan väitteet.
Asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetään muun muassa, että yhteisömalli voidaan julistaa mitättömäksi, jos se ei täytä kyseisen asetuksen 5 artiklassa tarkoitettua uutuutta koskevaa edellytystä.
Asetuksen N:o 6/2002 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan mallia pidetään uutena, jos samanlainen malli ei ole tullut tunnetuksi, kun kyseessä on rekisteröity yhteisömalli, ennen rekisteröintihakemuksen tekemispäivää, tai, jos vaaditaan etuoikeutta, ennen etuoikeuspäivää.
Asetuksen N:o 6/2002 5 artiklan 2 kohdassa täsmennetään, että malleja pidetään samanlaisina, jos niiden piirteet eroavat vain epäolennaisilta yksityiskohdiltaan.
Asetuksen N:o 6/2002 7 artiklan 1 kohdassa säädetään, että sovellettaessa erityisesti saman asetuksen 5 artiklan 1 kohdan b alakohtaa mallin katsotaan tulleen tunnetuksi, jos se on julkaistu rekisteröinnin jälkeen tai muutoin, asetettu näytteille, jos sitä on käytetty liiketoiminnassa tai se on muulla tavoin julkistettu ennen rekisteröintihakemuksen tekemispäivää, paitsi silloin, kun nämä toimet eivät kohtuudella ole voineet tulla unionissa alalla toimivien tahojen tietoon tavanomaisen liiketoiminnan yhteydessä. Mallin ei kuitenkaan katsota tulleen tunnetuksi pelkästään sillä perusteella, että se on saatettu kolmannen henkilön tietoon nimenomaisin tai hiljaisin salassapitoa koskevin ehdoin.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan mallin katsotaan tulleen julkiseksi, kun julkiseksi tulemiseen vetoava asianosainen on näyttänyt tämän julkiseksi tulemisen muodostavat tosiseikat (ks. tuomio 27.2.2018, Matkapuhelimen kotelo,
T-166/15
,
EU:T:2018:100
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Aikaisemman mallin julkiseksi tulemista ei voida näyttää toteen todennäköisyyksillä tai olettamilla, vaan näytön on perustuttava konkreettisiin ja objektiivisiin seikkoihin, jotka todistavat aikaisemman mallin tulleen tosiasiallisesti julkiseksi markkinoilla (ks. tuomio 27.2.2018, Matkapuhelimen kotelo,
T-166/15
,
EU:T:2018:100
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Oikeuskäytännöstä ilmenee myös, että mitättömyysvaatimuksen tekijän toimittamia todisteita on arvioitava suhteessa toisiinsa. Vaikka jotkin näistä todisteista voivat yksinään olla riittämättömiä näyttämään toteen aikaisemman mallin julkiseksi tulemisen, on kuitenkin niin, että kun todisteet yhdistetään toisiinsa tai kun niitä tarkastellaan yhdessä muiden asiakirjojen tai tietojen kanssa, ne voivat merkitä näyttöä julkiseksi tulemisesta (ks. tuomio 27.2.2018, Matkapuhelimen kotelo,
T-166/15
,
EU:T:2018:100
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Lisäksi oikeuskäytännöstä ilmenee, että asiakirjan todistusvoimaa arvioitaessa on tutkittava sen sisältämien tietojen todennäköisyys ja todenmukaisuus. Erityisesti on otettava huomioon asiakirjan alkuperä, sen laatimisolosuhteet ja sen adressaatti ja pohdittava, vaikuttaako se sisällöltään järkevältä ja luotettavalta (ks. tuomio 27.2.2018, Matkapuhelimen kotelo,
T-166/15
,
EU:T:2018:100
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Asetuksessa N:o 6/2002 ja asetuksen N:o 6/2002 täytäntöönpanosta 21.10.2002 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 2245/2002 (
EYVL 2002, L 341, s. 28
) ei säädetä todisteiden pakollisesta muodosta, jossa mitättömyysvaatimuksen tekijän on ne esitettävä perustellakseen aiemman mallin tunnetuksi tulemisen ennen riidanalaisen mallin rekisteröintihakemuksen tekemispäivää. Tästä seuraa, että yhtäältä mitättömyysvaatimuksen tekijä voi vapaasti valita todisteet, joiden esittämistä hän pitää tarkoituksenmukaisena EUIPO:lle esittämänsä mitättömyysvaatimuksen tueksi, ja että EUIPO:n on tutkittava kaikki esitetyt todisteet arvioidakseen, merkitsevätkö ne todella näyttöä aikaisemman mallin julkiseksi tulemisesta (ks. tuomio 13.6.2019, Visi/one v. EUIPO – EasyFix (Ajoneuvoissa käytettävä ilmoituskotelo),
T-74/18
,
EU:T:2019:417
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Käsiteltävässä asiassa riidanalaisen päätöksen 4 ja 24 kohdasta ilmenee, että sen toteamiseksi, että aiemmat mallit olivat tulleet tunnetuiksi, valituslautakunta tukeutui ensisijaisesti seuraaviin väliintulijan esittämiin todisteisiin:
–
internetsivustolta faneaccessories.blogspot 29.11.2009 otettu kuvakaappaus, jossa esitetään Fancy Fane ‑malli (ks. edellä 3 kohdan ensimmäinen luetelmakohta)
–
internetsivustolta nouveaucheas.blogspot 1.11.2009 otettu kuvakaappaus, jossa esitetään SwirliDo-malli (ks. edellä 3 kohdan toinen luetelmakohta)
–
internetsivustolta facialwork.com 10.7.2009 otettu kuvakaappaus, jossa esitetään SwirliDo-malli ja joka on hankittu Wayback Machine ‑palvelusta (ks. edellä 3 kohdan toinen luetelmakohta).
Kuten riidanalaisen päätöksen 33 kohdasta ilmenee, valituslautakunta otti huomioon myös väliintulijan esittämät lisätodisteet, joilla pyrittiin osoittamaan SwirliDo-mallista internetsivustolta nouveaucheas.blogspot otettujen kuvakaappausten aitous. Nämä lisätodisteet olivat seuraavat:
–
internetsivustolla nouveaucheas.blogspot vuonna 2009 julkaistuja artikkeleita, jotka käsittelivät muita kauneustuotteita kuin hiuslenkkejä
–
Googlella tehdyn haun tuloksista otettu kuvakaappaus, joka vahvistaa, että artikkeli ”SWIRLIDO OR SWIRLIDON’T?” oli julkaistu blogissa nouveaucheas.blogspot 1.11.2009
–
Wayback Machine ‑palvelusta hankittu asiakirja, joka vahvistaa, että internetsivusto nouveaucheas.blogspot oli aktiivinen vuonna 2009.
Valituslautakunta totesi riidanalaisen päätöksen 25 kohdassa, että mallin kuvan ilmestyminen internetiin on tapahtuma, jota voidaan pitää asetuksen N:o 6/2002 7 artiklassa tarkoitettuna ”julkaisemisena”, ja että mallin oli siten katsottava tulleen tunnetuksi, paitsi jos tämä tapahtuma ei kohtuudella ollut voinut tulla alalla toimivien tahojen tietoon. Valituslautakunta korosti riidanalaisen päätöksen 26 kohdassa, ettei kantaja kiistänyt sitä, että verkossa julkaisemista voidaan pitää tunnetuksi tulemisena, vaan se kiisti internetsivustoilta faneaccessories.blogspot ja nouveaucheas.blogspot otettujen kuvakaappausten ”uskottavuuden” tai ”luotettavuuden”.
Valituslautakunta totesi riidanalaisen päätöksen 39 kohdassa, että kantaja ei ollut onnistunut kyseenalaistamaan niiden todisteiden uskottavuutta, joita oli esitetty aiemman mallin tulemisesta tunnetuksi ainakin internetsivustoilla faneaccessories.blogspot ja nouveaucheap.blogspot.
Tämä valituslautakunnan päätelmä ei ole virheellinen.
Tältä osin on ensinnäkin todettava, että asetuksen N:o 6/2002 7 artiklan 1 kohdassa esitetään ainoastaan esimerkkejä tapauksista, joissa mallin voidaan katsoa tulleen tunnetuksi (niistä käytetään ilmauksia ”julkaistu rekisteröinnin jälkeen tai muutoin”, ”asetettu näytteille”, ”käytetty liiketoiminnassa”), eli kyseessä ei ole mikään tyhjentävä luettelo (”muuten julkistettu”). Lisäksi on jo täsmennetty, ettei ole mitenkään rajoitettu, millä alueella tunnetuksi tulemisen on tapahduttava, jotta mallin katsotaan tulleen tunnetuksi (ks. vastaavasti tuomio 13.2.2014, H. Gautzsch Großhandel,
C-479/12
,
EU:C:2014:75
,
kohta). Näiden seikkojen perusteella on hyväksyttävä valituslautakunnan riidanalaisen päätöksen 25 kohdassa esittämä perustelu, jonka mukaan mallin ilmestyminen internetiin on tapahtuma, jota voidaan pitää ”julkaisemisena”, ja merkitsee siten asetuksen N:o 6/2002 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua ”tunnetuksi tulemista”.
Toiseksi on todettava, että internetsivustoilta faneaccessories.blogspot ja nouveaucheas.blogspot otetut kuvakaappaukset esittivät selvästi Fancy Fane- ja SwirliDo-malleja, jotka olivat samanlaisia kuin riidanalainen malli. Lisäksi edellä mainituista kuvakaappauksista ilmenivät selvästi kummankin internetsivuston täydelliset URL-osoitteet (Uniform Resource Locator) sekä päivämäärät, joina ensin mainitut mallit olivat tulleet tunnetuiksi, eli 29.11.2009 ja 1.11.2009. Kumpikin näistä päivämääristä on ennen riidanalaisen mallin rekisteröintihakemuksen tekemispäivää, joka on 24.6.2010.
Kolmanneksi on todettava, että internetsivustolta nouveaucheas.blogspot otettu kuvakaappaus sisälsi muita aikaleimattuja tietoja, jotka osoittivat, että SwirliDo-malli oli tullut tunnetuksi 1.11.2009. Nämä muut aikaleimatut tiedot olivat 1. ja 2.11.2009 päivättyjä käyttäjien kommentteja artikkelista ”SWIRLIDO OR SWIRLIDON’T?, joka käsitteli kauppanimellä SwirliDo myytäviä hiuslenkkejä, ja niistä ilmeni myös kellonaika, jona ne oli julkaistu.
Neljänneksi ei ole kiistetty riidanalaisen päätöksen 22 kohdassa tehtyä päätelmää, jonka mukaan internetsivustot faneaccessories.blogspot ja nouveaucheas.blogspot ovat kauneustarvikkeisiin erikoistuneita blogeja, jotka sisältävät tuote-esittelyjä ja ‑arvosteluja ja jotka tarjoavat asiasta kiinnostuneille mahdollisuuden katsella näitä tuotteita ja vaihtaa niistä mielipiteitä. Ei myöskään ole kiistetty sitä riidanalaisen päätöksen 31 kohdan toteamusta, jonka mukaan edellä mainitut kaksi blogia ovat toisistaan erillisiä. Se, että edellä mainitut toisistaan erilliset blogit ovat kumpikin erikoistuneet kauneustarvikkeisiin, vahvistaa väliintulijan todisteina toimittamien kuvakaappausten todistusvoiman siltä osin kuin on kyse mainittujen tuotteiden luonteesta.
Viidenneksi on todettava, että sitä, että SwirliDo-malli tuli tunnetuksi vuonna 2009, tukevat seuraavat kolme valituslautakunnalle esitettyä todistetta. Ensinnäkin sitä tukee internetsivustolta www.facialwork.com 10.7.2009 otettu kuvakaappaus, joka on hankittu Wayback Machine ‑palvelusta, sillä tässä kuvakaappauksessa viitataan SwirliDo-hiuslenkkeihin. Toiseksi sitä tukevat Googlen hakukoneella tehdyn haun tulokset, jotka liittävät SwirliDo-mallin vuoteen 2009. Kolmanneksi sitä tukevat Wayback Machine ‑palvelussa tehdyn haun tulokset, jotka osoittavat, että internetsivusto nouveaucheas.blogspot oli aktiivinen vuonna 2009.
Kokonaisuutena arvioiden edellä 33–36 kohdassa mainitut todisteet osoittavat oikeudellisesti riittävällä tavalla, että Fancy Fane- ja SwirliDo-mallit, jotka ovat samanlaisia kuin riidanalainen malli, ovat tulleet tunnetuiksi viimeistään marraskuussa 2009, kun ne on julkaistu kahdella kauneustarvikkeisiin erikoistuneella internetsivustolla.
Tätä päätelmää ei voida kyseenalaista kantajan väitteillä.
Ensinnäkin kantaja väittää, että internetsivustoilta otetuilla kuvakaappauksilla on vain rajallinen todistusarvo mallien tunnetuksi tulemisen osoittamisessa ja että niiden tueksi on esitettävä uskottavampia todisteita sen osoittamiseksi. Väitteensä tueksi kantaja vetoaa 1.10.2017 päivätyn EUIPO:n asiakirjan ”Ohjeet rekisteröityjen yhteisömallien tutkintaan” (jäljempänä EUIPO:n malliohjeet) 5.5.1.5 kohtaan.
Tätä kantajan väitettä ei voida hyväksyä.
On nimittäin muistutettava, että mitättömyysvaatimuksen tekijä voi vapaasti valita todisteet, joiden esittämistä hän pitää tarkoituksenmukaisena EUIPO:lle esittämänsä mitättömyysvaatimuksen tueksi, ja että EUIPO:n on tutkittava kaikki esitetyt todisteet arvioidakseen, merkitsevätkö ne todella näyttöä aikaisemman mallin julkiseksi tulemisesta (ks. edellä 26 kohta). Näin ollen on todettava, että sovellettava lainsäädäntö ja oikeuskäytäntö eivät kumpikaan tue kantajan näkemystä kuvakaappausten rajallisesta todistusvoimasta.
Toisin kuin kantaja väittää, myöskään EUIPO:n malliohjeet, sellaisina kuin ne olivat 1.10.2018 päivätyssä versiossaan, joka oli voimassa riidanalainen päätöksen tekopäivänä, eivät tue kantajan väitettä kuvakaappausten rajallisesta todistusvoimasta. Kyseisten ohjeiden 5.5.1.5 kohdassa täsmennettiin, että internetissä tai verkkotietokannoissa julkaistujen tietojen katsotaan olevan yleisön saatavilla siitä päivästä lähtien, jona tieto on julkaistu. Ohjeissa tosin muistutettiin, että internetin luonteen vuoksi voi olla vaikea määrittää tosiasiallista päivää, jona tieto on todellisuudessa julkaistu. Niissä kuitenkin mainittiin, että internetissä tunnetuksi tulemisen ajankohtaa pidetään luotettavana, jos kyseessä on jokin seuraavista neljästä tilanteesta:
–
internetsivulla on saatavilla aikaleimatietoja tiedostoon tai internetsivuun tehtyjen muutosten historiasta (esimerkiksi kuten Wikipediassa on saatavilla tai internetsivun sisältöön, esimerkiksi foorumiviesteihin ja blogeihin, automaattisesti lisättynä)
–
hakukoneet antavat internetsivulle indeksointipäivän
–
internetsivusta otetussa kuvakaappauksessa näkyy päivämäärä tai
–
internetsivun päivityksistä on saatavilla tietoa internetin arkistointipalvelusta, kuten Wayback Machinesta.
Tämä osoittaa, että EUIPO:n malliohjeissa, sellaisina kuin ne olivat 1.10.2018 julkaistussa versiossaan, ei millään tavoin kyseenalaistettu internetsivustoilta otettujen kuvakaappausten todistusarvoa, vaan että niissä esitettiin tiettyjä täsmennyksiä siitä, mikä on merkityksellinen ajankohta sen määrittämiseksi, milloin internetissä tunnetuksi tuleminen on tapahtunut. Riidanalainen päätös on edellä mainittujen ohjeiden mukainen, koska se perustuu erityisesti sivustoilta faneaccessories.blogspot ja nouveaucheas.blogspot otettuihin kuvakaappauksiin, joissa, kuten edellä 33 kohdassa jo todettiin, näkyivät tietyt päivämäärät, eli 29.11.2009 ja 1.11.2009, ja jotka siten osoittivat edellä mainittujen ohjeiden mukaisesti (ks. edellä 42 kohdan kolmas luetelmakohta), minä ajankohtina aiemmat mallit Fancy Fane ja SwirliDo olivat tulleet tunnetuiksi.
Edellä 41–43 kohdassa esitetyistä päätelmistä seuraa, että kantajan väite, joka koskee internetsivustoilta otettujen kuvakaappausten rajallista todistusarvoa, on hylättävä.
Toiseksi kantaja väittää, että on olemassa monia mahdollisuuksia muuttaa Blogger.com-verkkoalustalla aluetunnuksella blogspot.com julkaistujen blogien, kuten käsiteltävässä asiassa kyseessä olevien blogien faneaccessories.blogspot ja nouveaucheas.blogspot sisältöä. Kantajan mukaan Blogger.com-verkkoalustalla pystytään paitsi luomaan blogiartikkeleita ex nihilo antamalla niille aikaisempi päivämäärä myös muuttamaan jo olemassa olevien artikkelien julkaisupäivämääriä korvaamalla ne aikaisemmilla päivämäärillä. Kantajan mukaan Googlen hakukone voi indeksoida sisällön tämän aikaisemman päivämäärän mukaan ja näyttää sen hakutuloksissa, mikä antaa sen vaikutelman, että artikkeli on julkaistu jo ennen sen todellista julkaisupäivämäärää. Kantaja täsmentää, että mahdollisuus päivätä sisältöjä todellista aikaisemmiksi koskee myös Blogger.com-alustalla julkaistujen artikkelien kommentteja. Kantaja väittää, että pelkkä Blogger.com-alustalla julkaistusta artikkelista otettu kuvakaappaus, jonka tueksi ei ole esitetty esimerkiksi Wayback Machine ‑palvelusta hankittua vahvistusta, on todisteena vähemmän uskottava kuin vastaava kuvakaappaus joltain toiselta internetsivustolta, jossa ei ole näin laajoja mahdollisuuksia muuttaa sivuston olennaisia osia.
Kantaja myös väittää, että se, että unionin tuomioistuinten oikeuskäytännön mukaan Wikipedia-internetsivustoa ei voida pitää täysin uskottavana lähteenä, koska siinä on laajat mahdollisuudet muuttaa koodia, tukee sen väitettä, jonka mukaan pelkkiin Blogspot.com-alustalla julkaistuista artikkeleista otettuihin kuvakaappauksiin on suhtauduttava varauksellisesti siltä osin kuin on kyse niiden todistusvoimasta.
Kantaja myös väittää, että käsiteltävässä asiassa on olemassa vakavia ja konkreettisia seikkoja, jotka herättävät epäilyjä internetsivustoilta faneaccessories.blogspot ja nouveaucheas.blogspot otettujen kuvakaappausten uskottavuudesta.
Tältä osin kantaja lähinnä selittää, että internetsivustolta faneaccessories.blogspot otetussa kuvakaappauksessa olevan artikkelin ”TC0100201 – Thick telephone coil rubber band” ja internetsivustolta nouveaucheas.blogspot otetussa kuvakaappauksessa olevan artikkelin ”SWIRLIDO OR SWIRLIDON’T?” haku Googlen hakukoneella ei tuota mitään tulosta, jos se rajataan päivämäärillä, jotka ovat lähellä kyseisten kahden artikkelin väitettyjä julkaisupäivämääriä. Kantajan mukaan tämä Googlen hakukoneella tehdyn haun tuloksettomuus herättää epäilyjä kyseisten artikkelien todellisesta julkaisupäivämäärästä ja siten Fancy Fane- ja SwirliDo-mallien tunnetuksi tulemisen todellisesta ajankohdasta, koska jos edellä mainitut kaksi artikkelia olisi tosiasiallisesti julkaistu 29.11.2009 ja 1.11.2009, Googlen hakukone olisi todennäköisesti indeksoinut ne hyvin pian näiden väitettyjen julkaisupäivämäärien jälkeen ja ne näkyisivät siten Googlen hakutuloksissa. Tämän väitteen tueksi kantaja toimitti kannekirjelmän liitteet A.9–A.13.
Edellä 45 kohdassa esitetyistä kantajan väitteistä on todettava, että näillä väitteillä pyritään osoittamaan abstraktisti ja teoreettisesti, miten blogien sisältöä on mahdollista manipuloida. Kuten valituslautakunta kuitenkin perustellusti totesi riidanalaisen päätöksen 29 kohdassa, se abstrakti mahdollisuus, että internetsivuston sisältöä tai päivämäärää on manipuloitu, ei yksinään ole riittävä peruste kyseenalaistaa internetsivustolta otetuista kuvakaappauksista muodostuvien todisteiden uskottavuutta. Niiden uskottavuus voidaan kyseenalaistaa vain vetoamalla seikkoihin, jotka konkreettisesti viittaavat tällaiseen manipulointiin (ks. vastaavasti tuomio 27.2.2018, Matkapuhelimen kotelo,
T-166/15
,
EU:T:2018:100
,
kohta ja tuomio 27.2.2020, Bog-Fran v. EUIPO – Fabryki Mebli Forte (Huonekalut),
T-159/19
, ei julkaistu,
EU:T:2020:77
,
ja
kohta). Valituslautakunnan riidanalaisen päätöksen 29 kohdassa tekemien päätelmien mukaan tällaisia seikkoja voivat olla ilmeiset väärentämiseen viittaavat merkit, toimitettujen tietojen kiistattomat ristiriitaisuudet tai ilmeiset epäjohdonmukaisuudet, jotka voivat kohtuullisesti antaa aihetta epäillä kyseisten internetsivustoilta otettujen kuvakaappausten aitoutta.
On todettava, ettei kantaja vetoa tällaisiin konkreettisiin seikkoihin, jotka saattaisivat kyseenalaiseksi blogeista faneaccessories.blogspot ja nouveaucheas.blogspot otettujen kuvakaappausten uskottavuuden, vaan se ainoastaan esittää, millä eri tavoin Blogger.com-alustalla julkaistujen blogiartikkelien ja niihin liittyvien kommenttien sisältöä ja päiväyksiä on teoreettisesti mahdollista muuttaa. Näitä väitteitä ei siten voida hyväksyä.
Tässä yhteydessä on myös täsmennettävä, että edellä 47 ja 48 kohdassa esitetyt kantajan väitteet, jotka liittyvät sellaisten ”vakavien ja konkreettisten” seikkojen olemassaoloon, jotka herättävät epäilyjä blogeista faneaccessories.blogspot ja nouveaucheas.blogspot otettujen kuvakaappausten uskottavuudesta, on hylättävä tarvitsematta lausua siitä, voidaanko nämä väitteet ottaa tutkittaviksi, minkä EUIPO on kyseenalaistanut. Ei nimittäin ole kiistetty, että nämä väitteet perustuvat liitteisiin, joiden ei katsota täyttävän tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä (ks. edellä 9–14 kohta), ja että niiden oikeellisuutta ei siten missään tapauksessa voida pitää toteen näytettynä. Edellä mainitut väitteet perustuvat erityisesti olettamaan siitä, että Googlen hakukone alkaa indeksoida internetsivustoja (käsiteltävässä tapauksessa blogeja faneaccessories.blogspot ja nouveaucheas.blogspot) pian sen päivämäärän jälkeen, kun ne ovat väitetysti ilmestyneet internetiin. Kantaja ei kuitenkaan ole näyttänyt toteen tätä olettamaa.
Siitä kantajan väitteestä, joka koskee Wikipedia-sivustoon liittyvää unionin tuomioistuinten oikeuskäytäntöä (ks. edellä 46 kohta), on todettava, että kyseisestä oikeuskäytännöstä ilmenee, että Wikipediasta tulostetut otteet ovat epävarmaa tietoa, koska ne ovat peräisin sellaisesta internetissä käyttöön otetusta yhteisestä tietosanakirjasta, jonka sisältöä voidaan muokata jatkuvasti ja joissakin tapauksissa kuka tahansa kävijä voi muokata sitä ja jopa anonyymisti (tuomio 16.6.2016, Fútbol Club Barcelona v. EUIPO – Kule (KULE),
T-614/14
, ei julkaistu,
EU:T:2016:357
,
kohta). Sekä EUIPO että väliintulija ovat väittäneet kantajan tätä kiistämättä, että päinvastoin kuin Wikipedia-sivuston sisältöä, jota käyttäjät voivat muokata milloin tahansa, blogien sisältöä voivat muokata vain niiden tekijät eivätkä ketkään kolmannet osapuolet. Koska blogien sisällön muuttamiseen on paljon rajallisemmat mahdollisuudet kuin Wikipedia-sivuston sisällön muuttamiseen, kantajan kyseistä internetsivustoa koskevasta oikeuskäytännöstä esittämä väite ei tue sen näkemystä blogiartikkeleista otettujen kuvakaappausten todistusvoimasta. Joka tapauksessa on niin, että kantaja ei ole vedonnut mihinkään vakavaan ja konkreettiseen seikkaan, joka voisi herättää epäilyjä blogeista faneaccessories.blogspot ja nouveaucheas.blogspot otettujen kuvakaappausten uskottavuudesta.
Kolmanneksi kantaja kiistää Wayback Machine ‑palvelusta saatujen hakutulosten luotettavuuden. Tältä osin se viittaa erityisesti vuonna 2017 pidettyyn esitykseen, jossa eräs EUIPO:n valituslautakunnan jäsen mainitsi, että Wayback Machine ‑palvelun käyttämiseen mallin tunnetuksi tulemisen aiemmuuden osoittamisessa liittyy tiettyjä epävarmuustekijöitä, jotka koskevat erityisesti Wayback Machine ‑palveluun arkistoiduilla internetsivustoilla julkaistuja kuvia. Nämä epävarmuustekijät aiheutuvat siitä, että Wayback Machine ‑palveluun arkistoitujen internetsivustojen versioissa mainitut päivämäärät liittyvät ainoastaan näiden sivustojen HTML-tiedoston sisältöön eivätkä kuviin, jotka näihin sivustoihin on upotettu ulkoisena sisältönä. Voi siis olla, ettei internetsivustolta otetussa kuvakaappauksessa näkyviä kuvia ole arkistoitu samana päivänä kuin HTML-tiedosto. Tämä tarkoittaa, että sen selvittämiseksi, milloin kuva on arkistoitu, on tarkistettava sen URL-osoite. Lisäksi voi joskus käydä niin, että kuvan päivämäärä ei näy esimerkiksi siksi, että kuvaa ei ole arkistoitu.
Tässä yhteydessä kantaja kiistää internetsivustolta www.facialwork.com 10.7.2009 otetun kuvakaappauksen, joka on hankittu Wayback Machine ‑palvelun kautta ja jossa on maininta SwirliDo-mallista, todistusarvon (ks. edellä 3 kohdan toinen luetelmakohta ja 27 kohdan kolmas luetelmakohta). Kantaja korostaa, ettei tähän kuvakaappaukseen sisälly ainuttakaan valokuvaa tai kuvaa, josta ilmenisi, mihin malliin se viittaa, joten sillä ei voida todistaa riidanalaisen mallin kanssa samanlaisen aiemman mallin tunnetuksi tulemista.
Kantajan väitteitä, jotka esitettiin edellä 53 ja 54 kohdassa, ei voida hyväksyä.
Tästä on riittävää todeta Wayback Machine ‑palvelusta saatujen hakutulosten todistusarvosta riippumatta, ettei valituslautakunta tukeutunut yksinomaan tähän todisteeseen, vaan se ainoastaan otti huomioon Wayback Machine ‑palvelusta saadun kuvakaappauksen (ks. riidanalaisen päätöksen 4 kohdan toinen luetelmakohta) seikkana, joka tukee sitä internetsivustolta nouveaucheas.blogspot otetusta kuvakaappauksesta ilmenevää seikkaa, että SwirliDo-malli tuli tunnetuksi kyseisellä sivustolla marraskuussa 2009. Valituslautakunta ei siten arvioinut Wayback Machine ‑palvelusta hankittua kuvakaappausta erillään, vaan yhdessä muiden todisteiden kanssa.
Tässä yhteydessä on hylättävä edellä 54 kohdassa esitetty kantajan väite. Kyseisessä väitteessä tarkoitetussa Wayback Machine ‑palvelusta hankitussa kuvakaappauksessa nimittäin viitataan nimenomaisesti internetsivustolta nouveaucheas.blogspot otetussa kuvakaappauksessa mainittuun SwirliDo-tuotteeseen ja kuvataan sitä hiuslenkiksi. Kummassakin kuvakaappauksessa mainitut hinnat ovat niin ikään samat. Lisäksi Wayback Machine ‑palvelusta hankittuun kuvakaappaukseen sisältyy sellaisia ilmauksia kuin ”neutral colours”, ”jelly colours” ja ”no pony lines”, jotka näkyvät myös internetsivustolta nouveaucheas.blogspot otetusta kuvakaappauksesta.
Vaikka siis Wayback Machine ‑palvelusta saatuun kuvakaappaukseen ei sisälly SwirliDo-tuotteen kuvaa, edellä 57 kohdassa esitetyistä seikoista yhdessä tarkasteltuina on mahdollista päätellä, että kyseisessä kuvakaappauksessa viitataan samaan tuotteeseen kuin se, joka esitetään internetsivustolta nouveaucheas.blogspot otetussa kuvakaappauksessa. Tästä seuraa, että Wayback Machine ‑palvelusta saatu kuvakaappaus on merkityksellinen tietolähde, joka tukee internetsivustolta nouveaucheas.blogspot otetun kuvakaappauksen luotettavuutta, ja että valituslautakunta on perustellusti ottanut sen huomioon arvioidessaan riidanalaisen mallin kanssa samanlaisen aiemman mallin tunnetuksi tulemista.
Neljänneksi kantaja kiistää sen Googlen hakukoneella tehdyn haun tuloksia esittävän kuvakaappauksen todistusvoiman, jolla SwirliDo-malli liitetään vuoteen 2009 (ks. edellä 28 kohdan toinen luetelmakohta). Tukeakseen väitettään kantaja kyseenalaistaa yleisesti Googlen hakutuloksista muodostuvien todisteiden uskottavuuden. Kantaja lähinnä selittää, että näissä hakutuloksissa näytetään internetsivun julkaisupäivämääränä ajankohta, jona Googlen hakukone on indeksoinut sivun, eikä sen todellista julkaisupäivämäärää. Kantajan mukaan Googlen hakukoneella tehdyn haun tuloksista ei pystytä määrittämään, onko internetsivun todellista julkaisupäivämäärää manipuloitu, ja näin ollen päivämäärän näkyminen Googlen hakutuloksissa ei ole uskottava todiste siitä, että internetsivusto on luotu kyseisenä päivämääränä.
Myöskään tätä perustelua ei voida hyväksyä. On nimittäin todettava, että kantaja viittaa väitteissään siihen abstraktiin ja teoreettiseen mahdollisuuteen, että edellä 28 kohdassa esitetyt Googlen hakukoneella tehdyn haun tulokset eivät osoita artikkelin ”SWIRLIDO OR SWIRLIDON’T?” todellista julkaisupäivämäärää, muttei esitä konkreettisia todisteita, jotka saattaisivat kyseenalaisiksi edellä mainittujen hakutulosten uskottavuuden ja todistusvoiman. Lisäksi on todettava, että edellä mainittujen hakutulosten tueksi on esitetty muita todisteita, jotka osoittavat, että SwirliDo-malli tuli tunnetuksi 1.11.2009 blogissa nouveaucheas.blogspot, ja erityisesti kyseisestä blogista otettu kuvakaappaus, johon viitattiin jo edellä (ks. edellä 27 kohdan toinen luetelmakohta).
Viidenneksi kantaja väittää blogista faneaccessories.blogspot otetun kuvakaappauksen (ks. edellä 3 kohdan ensimmäinen luetelmakohta ja 27 kohdan ensimmäinen luetelmakohta) uskottavuuden kyseenalaistamiseksi, että mainittu blogi on itsessään epäuskottava. Tämän näkemyksen tueksi kantaja vetoaa ensinnäkin siihen, että kaikki kyseisen blogin julkaisut ovat marras- tai joulukuulta 2009 ja että tämä blogi ei ole toiminut ennen näitä päivämääriä eikä niiden jälkeen. Näin ollen kyse on väliaikaisesta blogista. Toiseksi kantaja toteaa, että Googlen hakukoneella hakusanalla www.faneaccessories.blogspot.com tehty haku, joka rajataan aikavälille 1.11.2009–27.6.2010, ei anna minkäänlaista tulosta, kuten kannekirjelmän liitteessä A.16 osoitetaan. Kolmanneksi kantaja väittää, että kyseiseen blogiin sisältyvät artikkelit ovat hyvin suppeita ja rajoittuvat yhteen tai useampaan tuotetta esittävään valokuvaan sekä lyhyeen kuvaukseen. Blogiin ei myöskään sisälly minkäänlaisia kommentteja. Neljänneksi kantaja väittää, ettei Wayback Machine ‑palvelu ollut lainkaan indeksoinut kyseistä blogia ennen vuotta 2013 eikä artikkelia ”TC0100201 – Thick telephone coil rubber band” ennen vuotta 2017. Viimeksi mainitun väitteen tueksi kantaja toimitti kannekirjelmän liitteet A.14 ja A.15.
Edellä 61 kohdassa esitettyjä kantajan väitteitä ei voida hyväksyä, eikä niiden tutkittavaksi ottamisen edellytyksistä, jotka EUIPO on kyseenalaistanut, ole tarpeen lausua. Kyseiset väitteet nimittäin perustuvat lähinnä pelkkiin otaksumiin, joiden tueksi ei ole mitään todisteita, koska liitteiltä A.14, A.15 ja A.16 katsotaan puuttuvan tutkittavaksi ottamisen edellytykset (ks. edellä 9–14 kohta). Otaksumana on pidettävä erityisesti väitettä, jonka mukaan blogi faneaccessories.blogspot ei ole uskottava, koska se on luonteeltaan väliaikainen, koska siinä julkaistut artikkelit ovat hyvin suppeita ja koska käyttäjät eivät ole kommentoineet sitä. Myös Googlen hakukoneella tehdystä hausta ja Wayback Machine ‑palvelussa tehdystä arkistohausta esitetyt väitteet perustuvat otaksumaan, jonka mukaan Googlen hakukone ja Wayback Machine alkavat indeksoida verkkosivuja ja niiden sisältöjä pian sen päivämäärän jälkeen, kun ne on väitetysti julkaistu internetissä. Tämän Googlen hakukoneen ja Wayback Machinen toimintatapaa koskevan otaksuman tueksi ei kuitenkaan ole esitetty mitään todisteita (ks. myös edellä 51 kohta). Näin ollen on todettava, että kantajan väitteillä ei voida kyseenalaistaa sen blogista faneaccessories.blogspot otetun kuvakaappauksen todistusvoimaa, jossa, kuten edellä jo todettiin (ks. edellä 33 kohta), näkyvät selvästi blogin URL-osoite ja Fancy Fane ‑malli ja jossa ennen muuta mainitaan artikkelin ”TC0100201 – Thick telephone coil rubber band” julkaisupäivämäärä ja siten ajankohta, jona edellä mainittu malli on tullut tunnetuksi.
Kuudenneksi on todettava, että kantaja ei väitä, että Fancy Fane- ja SwirliDo-mallien tunnetuksi tulemisen muodostavat seikat, joihin väliintulija vetoaa, eivät kohtuudella ole voineet tulla unionissa alalla toimivien tahojen tietoon tavanomaisen liiketoiminnan yhteydessä asetuksen N:o 6/2002 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
Edellä esitetyn perusteella valituslautakunnan päätelmä, jonka mukaan väliintulija on näyttänyt toteen aiempien mallien Fancy Fane ja SwirliDo tunnetuksi tulemisen muodostavat seikat, ei ole virheellinen. Näin ollen ensimmäinen kanneperuste on hylättävä.
Toinen kanneperuste, joka perustuu todistustaakan jakoa koskevan säännön rikkomiseen
Kantaja, joka lähtee siitä olettamasta, että riidanalaista mallia koskevan mitättömyysvaatimuksen tekijän asiana on osoittaa samanlaisen mallin tunnetuksi tulemisen aiemmuus, väittää, että käsiteltävässä asiassa valituslautakunta rikkoi tätä todistustaakan jakoa koskevaa sääntöä, koska se piti pelkkiä internetsivustolta otettuja kuvakaappauksia todistusvoimaisina ja vaati kantajaa kyseenalaistamaan tämän todistusvoiman. Näin menetellessään EUIPO siirsi väliintulijalle kuuluvan todistustaakan lainvastaisesti kantajalle.
Tältä osin kantaja väittää, että valituslautakunta rikkoi asetuksen N:o 6/2002 63 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä asetuksen N:o 2245/2002 28 artiklan 1 kohdan b, v ja vi alakohdan kanssa, joista ilmenee, että riidanalaista mallia koskevan mitättömyysvaatimuksen tekijän asiana on esittää todisteet, joilla näytetään toteen mallin mitätöimisen oikeuttavat seikat.
Käsiteltävän kanneperusteen yhteydessä kantaja riitauttaa myös sen valituslautakunnan riidanalaisen päätöksen 29 kohdassa tekemän päätelmän, jonka mukaan internetsivustolta tulostetun otteen todistusvoiman kyseenalaistaminen ei voi perustua ainoastaan abstraktiin mahdollisuuteen manipuloida tämän internetsivuston päivämäärää tai sisältöä. Kantajan mukaan valituslautakunnan kanta vaikuttaa riidanalaisen mallin haltijan oikeusvarmuuteen, koska tämän on hyvin vaikea osoittaa taitavasti peiteltyä internetsivuston manipulointia. Kantaja selittää, että riidanalaisen mallin haltija ei voi kirjautua internetsivustolle samanlaisin käyttöoikeuksin kuin esimerkiksi ylläpitäjä tai blogin omistaja. Tähän tarvittaisiin nimittäin käyttäjänimi ja salasana, jotka ovat ainoastaan kyseisen internetsivuston sisällöstä, eli tiedoista, joihin mallin haltija ei käytännössä koskaan pääse tai ei voi päästä käsiksi, vastaavan henkilön tiedossa.
Kantaja toteaa, että kun valituslautakunta tukeutui väliintulijan todisteisiin, jotka eivät olleet uskottavia, ja esitti kantajalle vaatimuksia, joita tämän oli mahdoton täyttää näiden todisteiden kyseenalaistamiseksi, se asetti kantajalle paljon ankaramman todistustaakan kuin välintulijalle. Kantajan mukaan tämä seikka oikeuttaa kumoamaan riidanalaisen päätöksen.
EUIPO ja väliintulija kiistävät kantajan perustelut.
On muistutettava, että mitättömyysvaatimuksen tekijän – käsiteltävässä tapauksessa väliintulijan – asiana on näyttää toteen aikaisemman julkiseksi tulemisen muodostavat tosiseikat ja että tätä julkiseksi tulemista ei voida näyttää toteen todennäköisyyksillä tai olettamilla, vaan näytön on perustuttava konkreettisiin ja objektiivisiin seikkoihin (ks. edellä 22 ja 23 kohta). Lisäksi on muistutettava, että mitättömyysvaatimuksen tekijä voi vapaasti valita todisteet, joiden esittämistä EUIPO:lle hän pitää tarkoituksenmukaisena (ks. edellä 26 kohta).
Internetsivustoilta otettujen kuvakaappausten (ja yleensäkin internetistä peräisin olevien todisteiden) todistusvoimasta on muistutettava, että tällainen todistusvoima voidaan kyseenalaistaa vain vetoamalla seikkoihin, jotka konkreettisesti viittaavat manipulointiin (ks. edellä 49 kohta).
Käsiteltävässä asiassa, kuten ensimmäisen kanneperusteen yhteydessä todettiin, väliintulija esitti luotettavia todisteita aiempien mallien Fancy Fane ja SwirliDo tunnetuksi tulemisen aiemmuutta koskevan väitteensä tueksi. Nämä todisteet, joiden sisällön ja päiväysten tueksi esitettiin näyttöä useista eri lähteistä, eivät antaneet vakavaa aihetta epäillä niiden luotettavuutta ja uskottavuutta, eikä kantaja ollut etenkään esittänyt mitään konkreettisia seikkoja, jotka olisivat osoittaneet, että tällaisia epäilyjä oli olemassa. EUIPO:n hallinnollisen menettelyn aikana kantaja ainoastaan viittasi abstraktisti siihen mahdollisuuteen, että internetsivustoja ja erityisesti blogeja voidaan manipuloida.
Näissä olosuhteissa on todettava, että käsiteltävässä asiassa ei ole rikottu todistustaakan jakoa koskevaa sääntöä. Koska nimittäin väliintulija esitti aiempien mallien Fancy Fane ja SwirliDo tunnetuksi tulemisen aiemmuuden osoittamiseksi internetistä peräisin olevia todisteita, jotka eivät antaneet vakavaa aihetta epäillä niiden luotettavuutta ja uskottavuutta, kantajan (joka vetosi siihen, etteivät nämä todisteet olleet uskottavia) asiana oli osoittaa konkreettisesti, etteivät ne olleet uskottavia, mitä se ei kuitenkaan tehnyt.
Kantajan väitteillä ei myöskään näytetä toteen minkäänlaista edellä 66 kohdassa mainittujen säännösten rikkomista. Asetuksen N:o 6/2002 63 artiklan 1 kohdassa nimittäin täsmennetään, että mitättömyyshakemuksen tutkiminen EUIPO:ssa rajataan seikkoihin, joihin osapuolet ovat vedonneet, ja heidän esittämiinsä vaatimuksiin. Asetuksen N:o 2245/2002 28 artiklan 1 kohdan b alakohta on menettelysäännös, jossa säädetään mitättömyyshakemusta koskevista muodollisista vaatimuksista. Kyseisen säännöksen v alakohdassa säädetään, että hakemuksessa on oltava tiedot ja kuvat sellaisista aiemmista malleista, joihin hakemus perustuu, sekä asiakirjat, jotka osoittavat aiempien mallien olleen voimassa. Kyseisen säännöksen vi alakohdassa säädetään, että hakemuksessa on oltava maininta näitä perusteita tukevista seikoista, todisteista ja syistä.
Edellä 67 kohdassa mainituista kantajan väitteistä on todettava EUIPO:n tapaan, että kantajaa ei suinkaan vaadittu todistamaan, että kyseisiä internetsivustoja oli manipuloitu, vaan esittämään konkreettisia seikkoja, jotka uskottavasti viittasivat tällaiseen manipulointiin. Valituslautakunta viittasi riidanalaisen päätöksen 29 kohdassa ”ilmeisiin väärentämiseen viittaaviin merkkeihin”, ”toimitettujen tietojen kiistattomiin ristiriitaisuuksiin” tai ”ilmeisiin epäjohdonmukaisuuksiin”, jotka voivat kohtuullisesti antaa aihetta epäillä tulostettujen otteiden aitoutta. Näin ollen on todettava, että valituslautakunta ei vaatinut kantajaa osoittamaan, että internetsivustoa ja erityisesti blogia oli manipuloitu. Tästä seuraa, että edellä 67 kohdassa mainitut kantajan väitteet on hylättävä, koska ne perustuvat riidanalaisen päätöksen virheelliseen ymmärtämiseen.
Jos sitä paitsi kantajan perustelut hyväksyttäisiin, mallin haltija voisi vapaasti kiistää kaikenlaisen tunnetuksi tulemisen, joka on asianmukaisesti näytetty toteen, jo väittämällä yleisesti ja abstraktisti, että internetsivustoja voidaan teoriassa manipuloida.
Edellä esitetyn perusteella toinen kanneperuste on hylättävä.
Kolmas kanneperuste, joka perustuu prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaatteen loukkaamiseen
Kantaja väittää, että kun valituslautakunta piti väliintulijan esittämiä todisteita uskottavina ja kun se asetti kantajalle velvoitteen, jota tämän oli käytännössä mahdotonta täyttää, eli velvoitteen osoittaa konkreettisesti, että blogeista otettujen kuvakaappausten sisältöä oli manipuloitu, se loukkasi prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaatetta. Kantaja täsmentää, että valituslautakunta aiheutti asianosaisten välille epätasapainoa, koska se asetti kantajalle ankaramman todistustaakan kuin väliintulijalle.
EUIPO ja väliintulija kiistävät kantajan väitteet.
On muistutettava, että unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaate, joka on oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin käsitteen välitön seuraus ja jonka tarkoituksena on turvata oikeudenkäynnin asianosaisten välinen tasapaino, merkitsee velvollisuutta tarjota kullekin asianosaiselle kohtuullinen mahdollisuus esittää asiansa, myös todisteensa, sellaisten edellytysten vallitessa, jotka eivät saata tätä vastapuoltaan selvästi epäedullisempaan asemaan (ks. tuomio 28.7.2016, Ordre des barreaux francophones et germanophone ym.,
C-543/14
,
EU:C:2016:605
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Tämän periaatteen tarkoituksena on turvata oikeudenkäynnin asianosaisten välinen prosessuaalinen tasapaino takaamalla asianosaisten oikeuksien ja velvollisuuksien yhdenvertaisuus muun muassa asian selvittämistä ja kontradiktorista näkemystenvaihtoa tuomioistuimessa koskevien sääntöjen osalta (ks. tuomio 28.7.2016, Ordre des barreaux francophones et germanophone ym.,
C‑543/14
,
EU:C:2016:605
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaatetta sovelletaan analogisesti myös EUIPO:n elimissä käytyyn inter partes ‑menettelyyn, kuten käsiteltävässä asiassa kyseessä olevaan menettelyyn (ks. vastaavasti ja analogisesti tuomio 10.5.2012, Rubinstein ja L’Oréal v. SMHV,
C‑100/11 P
,
EU:C:2012:285
,
kohta; tuomio 8.5.2017, Les Éclaires v. EUIPO – L’éclaireur International (L’ECLAIREUR),
T‑680/15
, ei julkaistu,
EU:T:2017:320
,
kohta ja tuomio 10.6.2020, Louis Vuitton Malletier v. EUIPO – Wisniewski (Ruutukuvio),
T-105/19
, ei julkaistu,
EU:T:2020:258
,
kohta).
Käsiteltävässä asiassa on todettava, että edellä 78 kohdassa mainituissa kantajan väitteissä lähinnä vain toistetaan toisen kanneperusteen, joka on jo hylätty, yhteydessä esitetyt väitteet. Edellä nimittäin jo todettiin, että valituslautakunta katsoi perustellusti, että todisteet, joihin väliintulija vetosi riidanalaista mallia aiempien mallien tunnetuksi tulemisen osoittamiseksi, olivat uskottavia, että valituslautakunta oli noudattanut todistustaakan jakoa koskevaa sääntöä ja ettei kantajalle ollut asetettu sellaista todisteluvelvoitetta, jota sen oli mahdoton täyttää.
Koska kantaja ei ole esittänyt kolmannen kanneperusteensa tueksi mitään muita perusteluja ja koska mitkään seikat eivät osoita, että EUIPO:n hallinnollisen menettelyn aikana loukattiin prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaatetta, käsiteltävä kanneperuste ja siten kanne kokonaisuudessaan on hylättävä.
Oikeudenkäyntikulut
Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan 1 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska kantaja on hävinnyt asian ja EUIPO ja väliintulija ovat vaatineet oikeudenkäyntikulujensa korvaamista, kantaja on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan EUIPO:n ja väliintulijan oikeudenkäyntikulut.

Näillä perusteilla
UNIONIN YLEINEN TUOMIOISTUIN (kymmenes jaosto)
on ratkaissut asian seuraavasti:

1)
Kanne hylätään.

2)
JMS Sports sp. z o.o. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Inter-Vion S.A:n oikeudenkäyntikulut.

Kornezov
Buttigieg
Kowalik-Bańczyk
Julistettiin Luxemburgissa 20 päivänä lokakuuta 2021.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: puola.