CELEX: 62016TJ0671
Viešoji tarnyba
Įdarbinimas
Viešasis konkursas
Pranešimas apie konkursą EPSO/AD/303/15 (AD 7)
EPSO atliekamas tinkamumo dalyvauti konkurse patikrinimas
Trumpesnė nei minimali reikalaujama profesinė patirtis
Atitikties tinkamumo reikalavimui, susijusiam su profesine patirtimi, patikrinimo pobūdis
Pareiga motyvuoti
Atrankos komisijos padaryta akivaizdi vertinimo klaida
Vienodas požiūris

Ginčo aplinkybės
Pranešimą apie viešąjį konkursą pagal kvalifikaciją ir testų rezultatus EPSO/AD/303/15 – Vystomasis bendradarbiavimas su ES nepriklausančiomis šalimis ir pagalbos joms valdymas (AD 7) (
OL C 150 A, 2015, p. 1
, toliau – pranešimas apie konkursą) sudaro keturios dalys: „Kokių užduočių galiu tikėtis?“, „Ar galiu teikti paraišką?“, „Kaip būsiu atrinktas?“ ir „Kada ir kur galiu pateikti paraišką?“
Dalyje „Ar galiu teikti paraišką?“ numatyta, kad patvirtindamas paraišką pareiškėjas turi atitikti visus „bendruosius reikalavimus“ ir „specialiuosius reikalavimus“, susijusius su kalbomis, kvalifikacija ir profesine patirtimi.
Nurodyti šie su kandidato kvalifikacija ir profesine patirtimi susiję specialieji reikalavimai:
„Diplomu patvirtintos užbaigtos bent ketverių metų universitetinės studijos ir gavus diplomą įgyta bent šešerių metų konkurso srities profesinė patirtis
arba
[d]iplomu patvirtintos užbaigtos bent trejų metų universitetinės studijos ir gavus diplomą įgyta bent septynerių metų konkurso srities profesinė patirtis.“
Pranešimo apie konkursą dalies „Kaip būsiu atrinktas?“ 1 punkte „Kompiuteriniai klausimų su keliais atsakymų variantais testai“ nurodyta, kad paraiškas patvirtinę kandidatai bus pakviesti atlikti kompiuterinių klausimų su keliais atsakymų variantais testų ir kad šie testai yra atkrintamieji. Šios dalies 2 punktas „Atranka pagal kvalifikaciją“ suformuluotas taip:
„Pirma, remiantis elektroninėse paraiškose kandidatų pateiktais duomenimis, bus tikrinama, ar kandidatai atitinka reikalavimus. Galimi šie du scenarijai:
Jei kompiuteriniai klausimų su keliais atsakymų variantais testai bus rengiami iš anksto, kandidatų dokumentų atitiktis reikalavimams mažėjančia gautų balų tvarka bus tikrinama tol, kol reikalavimus atitinkančių kandidatų skaičius pasieks 1 punkte nurodytą ribą. Kiti dokumentai nebus tikrinami.
Jei kompiuteriniai klausimų su keliais atsakymų variantais testai nebus rengiami iš anksto, bus tikrinama visų kandidatų dokumentų atitiktis reikalavimams.
Antra, remiantis paraiškos laukelyje „Gabumai“ <…> kandidatų pateikta informacija, bus atliekama tik reikalavimus atitinkančių kandidatų, atrinktų pagal pirmiau aprašytą tvarką, atranka pagal kvalifikaciją. Kiekvienam atrankos kriterijui pagal jo santykinę svarbą atrankos komisija suteiks svertinį koeficientą nuo 1 iki 3 ir kiekvieną kandidato atsakymą įvertins 0–4 balais.
Tada atrankos komisija padaugins balus iš kiekvieno kriterijaus svertinio koeficiento ir juos sudės, kad nustatytų tinkamiausią kvalifikaciją pareigoms eiti turinčius kandidatus.
Kriterijų sąrašas pateikiamas III priede.“
Pranešimo apie konkursą I priede nurodytos pavyzdinės vystomojo bendradarbiavimo srities užduotys, kurias turės atlikti po konkurso įdarbinti administratoriai.
Pranešimo apie konkursą III priede išvardyti kriterijai, kuriais remdamasi atrankos komisija turėjo atlikti atranką pagal kvalifikaciją, numatytą pranešimo apie konkursą skilties „Kaip būsiu atrinktas?“ 2 punkte.
2015 m. gegužės 8 d. ieškovas V. Villeneuve pateikė paraišką dalyvauti konkurse EPSO/AD/303/15.
Ieškovo paraiškos laukelyje „Profesinė patirtis“ buvo užpildyti trys įrašai, kurių pirmieji du suformuluoti taip:
„1 įrašas

Datos (MMMM-MM-DD)
nuo 2012-10-01 iki 2015-05-08
Išdirbtų mėnesių ir dienų apskaičiavimas
kompiuteriu apskaičiuoti dydžiai: Mėnesiai: 31 Dienos: 7
Darbo sritis
Kita
Papildoma informacija,

jei pasirinkta „Kita“
Viešieji ryšiai
Klasifikacija
Savisamdis
<…>

Veiklos rūšis arba sektorius
Viešieji ryšiai ir konsultavimas lobistinėje veikloje gyventojų ir vystymosi klausimais
<…>

Profesija
Konsultantas
Pareigų pobūdis
Bendradarbiavimas su išrinktais ir neišrinktais atstovais, parlamentinėmis institucijomis, tarptautinėmis organizacijomis, nacionalinėmis ir tarptautinėmis nevyriausybinėmis organizacijomis ir pilietinės visuomenės nariais Parlamente vykdant lobistinę veiklą, kuria padedama formuoti ir įgyvendinti politiką.

Projektų pasiūlymų rengimas, kūrimas ir valdymas, lobistinės medžiagos (dvikalbių biuletenių, vadovų, informacinių atmintinių) platinimas ir pagalba rengiant Parlamento iniciatyvas (klausymai, apskritieji stalai, pakeitimai, klausimai, kalbos, laiškai, nuomonių vedamieji straipsniai)
2 įrašas

Datos (MMMM-MM-DD)
nuo 2008-08-31 iki 2012-09-30
Išdirbtų mėnesių ir dienų apskaičiavimas
kompiuteriu apskaičiuoti dydžiai: Mėnesiai: 49 Dienos: 0
Darbo sritis
Kita
Papildoma informacija,

jei pasirinkta „Kita“
Lobistinės paslaugos (
advocacy
)
Klasifikacija
Nevyriausybinė organizacija
Papildoma informacija,

jei pasirinkta „Kita“
Europos Parlamento narių forumas gyventojų ir vystymosi klausimais (EPF)
Veiklos rūšis arba sektorius
EPF yra visos Europos Parlamentų narių, siekiančių pažeidžiamiausių pasaulio gyventojų reprodukcinės ir lytinės sveikatos apsaugos, tinklas.
Darbovietės pavadinimas (darbdavio pavardė) ir adresas
Europos Parlamentų narių forumas dėl gyventojų ir vystymosi – EPF
23
rue Montoyer
1000 BriuselisBelgija
Profesija
2008–2010 m. už lobizmo paslaugas atsakingas asistentas
2011–2012 m. projekto vadovas
Pareigų pobūdis
Tarptautinių parlamentų narių konferencijų organizavimas, valdymas ir koordinavimas. Parlamentų narių delegacijų organizavimas, valdymas ir koordinavimas.

Pagalba lėšų rinkimo ir išteklių sutelkimo veikloje.

Politikos vystomojo bendradarbiavimo ir demografinių klausimų srityje analizė ir moksliniai tyrimai.

Leidiniai.“
2015 m. birželio 16 d. Europos personalo atrankos tarnyba (toliau – EPSO) informavo ieškovą, kad, be kita ko, „kandidatams, gavusiems geriausius balus per kompiuterinius klausimų su keliais atsakymų variantais atrankos testus (ir bent mažiausią reikalaujamą balų skaičių) ir kurie atitinka bendruosius ir specialiuosius tinkamumo reikalavimus, bus leidžiama dalyvauti atrankoje pagal kvalifikaciją“.
2015 m. rugsėjo 3 d. ieškovas atliko klausimų su keliais atsakymų variantais testus.
2015 m. lapkričio 3 d. EPSO pranešė ieškovui, kad jis per klausimų su keliais atsakymų variantais testus surinko mažiausią reikalaujamą balų skaičių.
2015 m. lapkričio 5 d. EPSO informavo ieškovą, kad patikrinusi, ar jis atitinka visus pranešime apie konkursą numatytus tinkamumo reikalavimus, atrankos komisija nusprendė, kad jam negali būti leista dalyvauti kitame konkurso etape (toliau – 2015 m. lapkričio 5 d. atrankos komisijos sprendimas). EPSO nurodė, kad galutinę paraiškos priėmimo internetu dieną ieškovas neturėjo bent šešerių metų patirties konkurso srityje gavus bent ketverių metų universitetines studijas patvirtinantį diplomą.
Tą pačią dieną ieškovas pranešė EPSO, kad jis savo paraiškoje nurodė, jog turi 85 mėnesių su vystomojo bendradarbiavimo klausimais visapusiškai susijusią patirtį, kurią įgijo Tarptautinėje migracijos organizacijoje (TMO), vėliau – būdamas Jungtinių Tautų gyventojų fondo (UNFPA) vykdomuoju partneriu.
2015 m. lapkričio 15 d. ieškovas pateikė prašymą peržiūrėti 2015 m. lapkričio 5 d. atrankos komisijos sprendimą.
2016 m. sausio 25 d. EPSO pranešė ieškovui, kad atrankos komisija paliko galioti savo sprendimą neleisti jam dalyvauti kitame konkurso etape.
2016 m. vasario 5 d. ieškovas pateikė skundą dėl 2015 m. lapkričio 5 d. atrankos komisijos sprendimo pagal Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalį (toliau – Pareigūnų tarnybos nuostatai).
2016 m. birželio 10 d. sprendimu EPSO direktorius atmetė skundą (toliau – 2016 m. birželio 10 d. sprendimas atmesti skundą).
Procesas ir šalių reikalavimai
2016 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo dokumentą, juo ieškovas pareiškė šį ieškinį. 2016 m. gruodžio 6 d. Europos Komisija pateikė atsiliepimą į ieškinį. Rašytinė proceso dalis baigta 2017 m. sausio 24 d. ieškovui pateikus dubliką ir 2017 m. kovo 13 d. Komisijai pateikus tripliką.
2017 m. balandžio 4 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo dokumentą, juo ieškovas pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 106 straipsnio 2 dalį paprašė surengti teismo posėdį. Komisija nepateikė tokio prašymo.
Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:
–
panaikinti 2015 m. lapkričio 5 d. atrankos komisijos sprendimą,
–
priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
Atsakydamas į Bendrojo Teismo per teismo posėdį užduotą klausimą ieškovas nurodė, kad taip pat prašo panaikinti 2016 m. sausio 25 d. atrankos komisijos sprendimą.
Komisija Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį,
–
priteisti iš ieškovo bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais, grindžiamais, pirma, pareigos motyvuoti pažeidimu, antra, akivaizdžia vertinimo klaida, trečia, pranešimo apie konkursą neteisėtumu, ir, ketvirta, vienodo požiūrio į konkurso kandidatus principo pažeidimu. Pirmiausia reikia išnagrinėti pirmąjį, paskui trečiąjį, antrąjį ir galiausiai ketvirtąjį ieškinio pagrindą.
Įžanginės pastabos
Remiantis jurisprudencija, kai konkurse dalyvaujantis kandidatas prašo peržiūrėti atrankos komisijos priimtą sprendimą, būtent peržiūrėjus kandidato situaciją priimtas sprendimas yra jo nenaudai priimtas aktas, kaip nurodyta pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalyje, arba, jei taikoma, 91 straipsnio 1 dalyje (2006 m. gruodžio 13 d. Sprendimo Heus / Komisija,
T‑173/05
,
EU:T:2006:392
,
punktas). Po peržiūros priimtas sprendimas pakeičia pradinį atrankos komisijos sprendimą (šiuo klausimu žr. 2015 m. balandžio 28 d. Nutarties Garcia Minguez / Komisija,
F‑72/14
,
EU:F:2015:40
,
punktą).
Konstatuotina, kad nagrinėjamuoju atveju ieškinys pareikštas dėl 2016 m. sausio 25 d. atrankos komisijos sprendimo, kuris priimtas pateiktus prašymą peržiūrėti 2015 m. lapkričio 5 d. atrankos komisijos sprendimą ir kurį jis pakeičia (toliau – ginčijamas sprendimas).
Dėl pirmojo pagrindo, grindžiamo pareigos motyvuoti pažeidimu
Ieškovas tvirtina, kad nei 2015 m. lapkričio 5 d. atrankos komisijos sprendime, nei ginčijamame sprendime nepaaiškinta, kodėl atrankos komisija nelaikė, jog jis turėjo šešerių metų patirtį vystomojo bendradarbiavimo srityje.
Remdamasis 2016 m. birželio 10 d. sprendimu atmesti skundą ieškovas mano, kad problema susijusi su jo, kaip savisamdžio, vykdyta konsultanto gyventojų ir vystymosi klausimais veikla. Tačiau nebuvo paaiškinta, ar ši veikla probleminė dėl to, kad vykdyta dirbant savarankiškai, dėl konsultacijų kokybės, ar dėl atliekamų užduočių pobūdžio. Šiuo klausimu ieškovas teigia, kad jo, kaip konsultanto, profesinė patirtis iš esmės yra tokia pati kaip samdomo darbuotojo toje pačioje organizacijoje, t. y. Europos Parlamentų narių forume dėl gyventojų ir vystymosi (EPF), įgyta patirtis. Vadinasi, šių patirčių vertinime, taigi ir motyvuose, yra prieštaravimas.
Be to ieškovas tvirtina, kad pranešime apie konkursą nustatytu konkrečiu reikalavimu tik nurodyta, kad patirtis turi būti „konkurso srities“ ir kad šiame etape visai nereikalaujama, „kad ji būtų tiesiogiai priskiriama konkurso sričiai <…> arba kad ši patirtis atitiktų konkurso tikslus“.
Galiausiai ieškovas teigia, kad 2016 m. birželio 10 d. sprendimo atmesti skundą motyvus suformulavo ne atrankos komisija, o EPSO, todėl į juos negalima atsižvelgti vertinant, ar laikytasi pareigos motyvuoti.
Komisija ginčija ieškovo argumentus.
Pažymėtina, kad, pirma, pirmajame ieškinio pagrinde nurodytais keliais argumentais ieškovas iš tiesų siekia ginčyti ginčijamo sprendimo esmę visų pirma, atrankos komisijos atliktą jo profesinės patirties vertinimą. Taigi, reikia priminti, kad pareiga motyvuoti sprendimus yra esminis procedūrinis reikalavimas, kuris turi būti skiriamas nuo motyvų pagrįstumo, nuo kurio priklauso, ar ginčijamas aktas yra teisėtas iš esmės (šiuo klausimu žr. 2002 m. kovo 7 d. Sprendimo Italija / Komisija,
C‑310/99
,
EU:C:2002:143
,
punktą ir 2015 m. rugsėjo 17 d. Sprendimo Ricoh Belgium / Taryba,
T‑691/13
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2015:641
,
punktą).
Darytina išvada, kad ieškovo argumentai, susiję su ginčijamo sprendimo esme, bus vertinami nagrinėjant antrąjį ieškinio pagrindą, grindžiamą akivaizdžia vertinimo klaida.
Dėl ieškovo argumentų, susijusių su ginčijamo sprendimo motyvais, reikia priminti, kad pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 25 straipsnio antrą pastraipą „bet kokiame sprendime, kuris daro neigiamą poveikį pareigūnui, nurodomos tokį sprendimą pagrindžiančios priežastys“.
Be to pažymėtina, kad pagal suformuotą jurisprudenciją Pareigūnų tarnybos nuostatų 25 straipsnio antroje pastraipoje įtvirtinta pareiga motyvuoti siekiama, pirma, suinteresuotajam asmeniui suteikti informacijos, būtinos įvertinti, ar sprendimas yra pagrįstas, ir, antra, sudaryti sąlygas teisminei peržiūrai (šiuo klausimu žr. 2017 m. sausio 19 d. Sprendimo Komisija / Frieberger ir Vallin,
T‑232/16 P
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2017:15
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Konkrečiai dėl sprendimų neleisti dalyvauti konkurse Europos Sąjungos Bendrasis Teismas nurodė, kad šiuo tikslu būtina, kad atrankos komisija tiksliai nurodytų, kokių pranešime apie konkursą nustatytų reikalavimų jos sprendimu kandidatas neatitiko (šiuo klausimu žr. 1990 m. gruodžio 13 d. Sprendimo Gonzalez Holguera / Parlamentas,
T‑115/89
,
EU:T:1990:84
,
punktą ir 2007 m. birželio 14 d. Sprendimo De Meerleer / Komisija,
F‑121/05
,
EU:F:2007:102
,
ir
punktus). Šiuo klausimu reikia priminti, kad pagal suformuotą jurisprudenciją konkurso, kuriame dalyvauja daug kandidatų, kvietimo atlikti tokio konkurso testus etape sprendimą nekviesti atrankos komisija gali motyvuoti nurodydama tik atrankos kriterijus ir komisijos sprendimą, nebent kandidatai jos aiškiai prašo pateikti individualius paaiškinimus (šiuo klausimu žr. 1999 m. liepos 19 d. Sprendimo Carrión / Taryba,
T‑168/97
,
EU:T:1999:154
,
punktą ir 1990 m. gruodžio 13 d. Sprendimo Gonzalez Holguera / Parlamentas,
T‑115/89
,
EU:T:1990:84
,
punktą).
Nagrinėjamu atveju 2015 m. lapkričio 5 d. atrankos komisijos sprendimu ieškovas informuotas, kad negali dalyvauti kitame konkurso etape, nes neturi bent šešerių metų patirties konkurso srityje (žr. šio sprendimo 12 punktą).
Dėl ginčijamo sprendimo Komisija pažymi, kad pagal pranešimą apie konkursą tik tiems kandidatams, kurie remiantis paraiškoje nurodyta informacija atitiko visus tinkamumo kriterijus, galėjo būti leista dalyvauti konkurse. Ji taip pat nurodo, kad atrankos komisija atidžiai išnagrinėjo ieškovo paraišką, ypač atkreipdama dėmesį į dalį apie profesinę patirtį, ir padarė išvadą, kad jis neatitinka tinkamumo kriterijų, nes nepakako darbo patirties konkurso, t. y. vystomojo bendradarbiavimo, srityje. Ji teigia, kad ieškovo asmeninis įsitikinimas dėl to, kaip turėjo būti vertinama jo įgyta patirtis, yra subjektyvus ir negali pakeisti atrankos komisijos atlikto vertinimo.
Be to, konstatuotina, kad 2016 m. birželio 10 d. sprendimu atmesti skundą paliktas galioti ginčijamas sprendimas ir patikslinti jį pagrindžiantys motyvai. Taigi tokiu atveju asmens nenaudai priimtas aktas – nagrinėjamu atveju ginčijamas sprendimas – turi būti nagrinėjamas atsižvelgiant į sprendime atmesti skundą pateiktus motyvus, laikant, kad jie sutampa su ginčijamo sprendimo motyvais. Iš tiesų sprendime atmesti skundą paskyrimų tarnybai teko papildyti ginčijamo sprendimo motyvus, būtent atsakant į kaltinimus, kuriuos ieškovas pateikė savo skunde. Taigi, atsižvelgiant į tai, kad ikiteisminė procedūra kinta, sprendimo atmesti skundą motyvų negalima atmesti (šiuo klausimu žr. 2012 m. birželio 13 d. Sprendimo
Mocová / Komisija
, F‑41/11, ES:F:2012:82, 21 punktą; 2016 m. balandžio 12 d. Nutarties Beiner / Komisija,
F‑135/15
,
EU:F:2016:77
,
punktą ir 2016 m. birželio 10 d. Sprendimo HI / Komisija,
F‑133/15
,
EU:F:2016:127
,
punktą).
Kaip matyti iš 2016 m. birželio 10 d. sprendimo atmesti skundą, atrankos komisijos teigimu, ieškovo paraiškos „1 įraše“ aprašyta jo patirtis nebuvo tiesiogiai priskiriama konkurso sričiai, atsižvelgiant į pranešimo apie konkursą I priede nurodytų pareigų pobūdį.
Šiomis aplinkybėmis darytina išvada, kad ginčijamo sprendimo motyvuose, papildytuose 2016 m. birželio 10 d. sprendimo atmesti skundą motyvais, pakankamai tiksliai nurodytas pranešime apie konkursą įtvirtintas reikalavimas, būtent susijęs su profesine patirtimi, kurio ieškovas neatitiko tinkamumo patikros etape.
Be to, reikia pridurti, kad iš ieškovo argumentų, pateiktų antrajame ieškinio pagrinde, grindžiamame akivaizdžia vertinimo klaida, matyti, jog jis galėjo pakankamai teisingai suprasti motyvą, kuriuo remiantis jam neleista dalyvauti kitame konkurso etape.
Taigi reikia konstatuoti, kad pirmasis ieškinio pagrindas turi būti atmestas.
Dėl trečiojo ieškinio pagrindo, grindžiamo pranešimo apie konkursą neteisėtumu
Ieškovas teigia, kad pranešimo apie konkursą 2 punktas „Atranka pagal kvalifikaciją“ tiek, kiek jis susijęs su pirmuoju atitikties tinkamumo reikalavimams patikrinimo etapu, yra neteisėtas.
Ieškovas mano, kad, priešingai, nei tvirtina Komisija, trečiasis ieškinio pagrindas yra priimtinas tiek, kiek ryšys tarp pranešimo apie konkursą ir ginčijamo sprendimo neteisėtumo neginčijamas. Jei nebūtų buvę pranešimo apie konkursą 2 punkto pirmos pastraipos, atrankos komisija nebūtų galėjusi atmesti ieškovo kandidatūros per pirmąjį etapą.
Ieškovas taip pat ginčija Komisijos argumentą, kad pripažinus pranešimo apie konkursą 2 punktą neteisėtu, tai tiesiogiai nepanaikintų ginčijamo sprendimo tiek, kiek atsižvelgiant į paraiškos laukelyje „Gabumai“ pateiktus atsakymus ieškovui bet kuriuo atveju nebūtų leista dalyvauti konkurse. Jis kelia klausimą, kaip Komisija gali daryti tokią išvadą, atsižvelgiant į tai, kad atrankos komisija būtent neatsižvelgė į šio laukelio turinį.
Dėl esmės ieškovas tvirtina, kad vertinant kvalifikaciją, konkrečiai profesinę patirtį „atsižvelgiant į konkurso tikslus“, taigi ir į laisvas pareigas, privalo būti nagrinėjama paraiškos laukelyje „Gabumai“ pateikta informacija, kad būtų galima visapusiškai, konkrečiai, atidžiai ir objektyviai palyginti kandidatūras. Ieškovo manymu, toks vertinimas negali būti rimtai atliktas, jei individualiai ir konkrečiai, remiantis objektyviais ir lyginamąjį svorį turinčiais kriterijais nevertinami visi kiekvieno kandidato nurodyti diplomai, visa profesinė patirtis ir visos mokamos kalbos. Šiuo klausimu ieškovas nurodo Viešiesiems konkursams taikytinų bendrųjų taisyklių (
OL C 70 A, 2015, p. 1
, toliau – Viešųjų konkursų BT) 2.4 punktą, kuriame numatyta, kad atranka turi būti vykdoma remiantis „tik“ atsakymais į konkrečius klausimus, pateiktus paraiškos laukelyje „Gabumai“ (ketvirta pastraipa), ir kad jie pateikiami „vienoda forma“, kuri leidžia „atidžiai ir objektyviai įvertinti visų kandidatų lyginamuosius pranašumus“ (antra pastraipa).
Nevisapusiškas kvalifikacijos, kandidatų ar atrankos kriterijų palyginimas prieštarauja Pareigūnų tarnybos nuostatų 27 straipsniui ir pagrindiniam tikslui įdarbinti „gabiausius [ir] našiausius“ pareigūnus.
Be to, Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 5 straipsnyje, priimtame pagal nuostatų 29 straipsnio 1 dalį, aiškiai nurodyta, kad jei konkurse remiamasi kvalifikacija, atrankos komisija, nurodžiusi, kaip reikia vertinti kandidatų kvalifikacijas, „nagrinėja [atrinktų kandidatų] kvalifikacijas“.
Taip pat, jei pranešimo apie konkursą 2 punkto antroje pastraipoje „vadinamu antruoju etapu“ atranka pagal kvalifikaciją remiantis paraiškos laukelyje „Gabumai“ nurodytais duomenimis ir visais kiekvienam kandidatui skirtais balais pagal taškus, gautus atsižvelgiant į keturiolika svertiniu koeficientu įvertintų kriterijų, numatyta siekiant atrinkti tinkamiausią kvalifikaciją pareigoms eiti turinčius kandidatus, ši nuostata netektų veiksmingumo, jei tokia atranka galėtų būti iš dalies vykdoma tikrinant atitiktį reikalavimams, klaidingai vadinamą atrankos pagal kvalifikaciją „pirmuoju etapu“, nesant jokios procedūros, kuria būtų siekiama užtikrinti lyginamąjį ir objektyvų kandidatų vertinimą ir geriausių kandidatų pasirinkimą.
Komisija ginčija ieškovo argumentus.
Pirmiausia reikia pažymėti, kad trečiajame ieškinio pagrinde, grindžiamame pranešimo apie konkursą neteisėtumu, ieškovas pateikia argumentus, siekdamas įrodyti, kad pranešimu apie konkursą nepaisoma Pareigūnų tarnybos nuostatų ir Viešųjų konkursų BT nuostatų, taip pat argumentus, kuriais siekiama įrodyti, kad atrankos komisija neteisingai taikė pranešimo apie konkursą nuostatas.
Iš tiesų trečiajame ieškinio pagrinde ieškovas tvirtina, kad atrankos komisija per pirmąjį tinkamumo patikros etapą klaidingai patikrino, ar jo patirtis tinkama laisvoms pareigoms, o tai, ieškovo teigimu, turėjo būti atliekama antrajame atrankos pagal kvalifikaciją etape. Šis argumentas turi būti laikomas pateiktu grindžiant antrojo ieškinio pagrindo pirmąjį kaltinimą, susijusį su akivaizdžia vertinimo klaida. Taigi jis bus nagrinėjamas nagrinėjant pastarąjį.
Prieš pradedant nagrinėti trečiojo ieškinio pagrindo pagrįstumą, reikia įvertinti jo priimtinumą, kurį ginčija Komisija.
Primintina, kad, pirma, jei ieškovas turi teisę per nustatytą terminą pareikšti tiesioginį ieškinį dėl pranešimo apie konkursą, kai šis pranešimas yra jo nenaudai priimtas paskyrimų tarnybos sprendimas, kaip tai suprantama pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsnius, jis nepraranda teisės pareikšti tiesioginį ieškinį dėl sprendimo neleisti jam dalyvauti konkurse vien dėl to, kad laiku neapskundė pranešimo apie konkursą (šiuo klausimu žr. 1993 m. rugsėjo 16 d. Sprendimo Noonan / Komisija,
T‑60/92
,
EU:T:1993:74
,
punktą ir 2006 m. sausio 31 d. Sprendimo Giulietti / Komisija,
T‑293/03
,
EU:T:2006:37
,
punktą). Iš tikrųjų iš konkurso dalyvio negalima atimti teisės užginčyti visų vykdant pranešimo apie konkursą reikalavimus jo atžvilgiu priimto individualaus sprendimo pagrįstumo aspektų, įskaitant nustatytuosius šiame pranešime, nes tik šis vykdymo sprendimas individualizuoja jo teisinę padėtį ir leidžia aiškiai suprasti, kaip ir koks poveikis daromas jo asmeniniams interesams (šiuo klausimu žr. 1993 m. rugsėjo 16 d. Sprendimo Noonan / Komisija,
T‑60/92
,
EU:T:1993:74
,
punktą ir 2006 m. sausio 31 d. Sprendimo Giulietti / Komisija,
T‑293/03
,
EU:T:2006:37
,
punktą). Iš tikrųjų, kadangi ieškovų paraiškų atrankos komisija neatmetė, jų suinteresuotumas apskųsti pranešimą apie konkursą išlieka neaiškus, taigi negali būti priekaištaujama, kad jie neapskundė minėto pranešimo per Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsniuose numatytą terminą. Taigi ieškovas ieškinyje dėl vėliau priimto akto gali remtis su juo glaudžiai susijusių ankstesnių aktų neteisėtumu (šiuo klausimu žr. 2017 m. rugsėjo 15 d. Sprendimo Komisija / FE,
T‑734/15 P
,
EU:T:2017:612
,
punktą).
Atvirkščiai, jei nėra glaudaus ryšio tarp paties skundžiamo sprendimo motyvų ir ieškinio pagrindo, grindžiamo pranešimo apie konkursą, kuris nebuvo laiku apskųstas, neteisėtumu, šį pagrindą reikia pripažinti nepriimtinu taikant su apskundimo terminais susijusias privalomas normas, nuo kurių tokiu atveju negalima nukrypti nepažeidžiant teisinio saugumo principo (šiuo klausimu žr. 1986 m. kovo 11 d. Sprendimo Adams ir kt. / Komisija,
294/84
,
EU:C:1986:112
,
punktą; 1993 m. rugsėjo 16 d. Sprendimo Noonan / Komisija,
T‑60/92
,
EU:T:1993:74
,
punktą ir 2006 m. sausio 31 d. Sprendimo Giulietti / Komisija,
T‑293/03
,
EU:T:2006:37
,
punktą).
Būtent atsižvelgiant į visus šiuos argumentus reikia nustatyti, ar nagrinėjamu atveju yra glaudus ryšys tarp ginčijamo sprendimo motyvų ir trečiojo ieškinio pagrindo, grindžiamo pranešimo apie konkursą 2 punkto neteisėtumu.
Šiuo klausimu, kaip matyti iš ginčijamo sprendimo motyvų, jis buvo priimtas remiantis tuo, kad nepakako ieškovo profesinės patirties konkurso srityje.
Tokie motyvai paremti tik atrankos komisijos patikrinimu, atliktu įgyvendinant pranešimo apie konkursą 2 punktą, kuriame tiksliai nurodyta, kad atrankos komisija pirmiausia turi patikrinti, ar kandidatai atitinka reikalavimus, paskui atlikti tik reikalavimus atitinkančių kandidatų atranką pagal kvalifikaciją.
Ieškovas nesutinka, kad pranešimo apie konkursą 2 punktas yra teisėtas, nes jo paraiška turėjo būti atmesta ją visapusiškai ir lyginant su kitais kandidatais įvertinus, o ne vien patikrinus atitiktį reikalavimams. Kitaip tariant, ieškovas teigia, kad pranešimo apie konkursą 2 punktas, pagal kurį jo paraiška buvo atmesta, yra neteisėtas, nes jame numatyta, jog pirmajame etape paraiškos atmetamos tik patikrinus atitiktį reikalavimams, o jo manymu, jo paraiška turėjo būti atmesta tik atlikus visapusišką ir lyginamąjį jo kandidatūros vertinimą remiantis jo paraiškos laukelyje „Gabumai“ nurodyta informacija.
Taigi, ieškovo manymu, pranešimo apie konkursą 2 punktas, pagal kurį priimtu ginčijamu sprendimu jam neleista dalyvauti konkurse, neteisėtas. Todėl trečiąjį ieškinio pagrindą reikia pripažinti priimtinu ir atmesti Komisijos pateiktą prieštaravimą dėl priimtinumo.
Dėl trečiojo pagrindo pagrįstumo pirmiausia primintina, kad organizuojant konkursą siekiama priimti į laisvas darbo vietas institucijose ir dėl to, kaip matyti pirmiausia iš Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 1 straipsnio pirmos pastraipos ir 4 straipsnio, paskyrimų tarnyba turi parengti pranešimą apie konkursą ir nuspręsti, kuris kandidatų atrankos būdas yra tinkamiausias; visa tai turi būti atliekama atsižvelgiant į darbo vietai užimti keliamus reikalavimus ir apskritai į tarnybos interesą (šiuo klausimu žiūrėti 2006 m. rugsėjo 27 d. Sprendimo Blackler / Parlamentas,
T‑420/04
,
EU:T:2006:282
,
punktą).
Vis dėlto pabrėžtina, kad, neatsižvelgiant į asmenų, galinčių pateikti paraiškas dalyvauti atitinkamame konkurse, skaičių, įgyvendindama šią diskreciją paskyrimų tarnyba privalo laikytis galiojančių teisės nuostatų ir bendrųjų teisės principų. Taigi paskyrimų tarnybos pasirinktu metodu turi būti siekiama, pirma, įdarbinti aukščiausio lygio gebėjimų ir darbingumo pareigūnus, kaip tai numatyta Pareigūnų tarnybos nuostatų 27 straipsnyje, antra, kaip matyti iš Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 5 straipsnio, patikėti nepriklausomai atrankos komisijai užduotį kiekvienu konkrečiu atveju įvertinti, ar pateikti diplomai arba kiekvieno kandidato profesinė patirtis atitinka Pareigūnų tarnybos nuostatuose ir pranešime apie konkursą reikalaujamą lygį, ir, trečia, užtikrinti nuoseklią ir objektyvią kandidatų atranką (2013 m. rugsėjo 16 d. Sprendimo Glantenay ir kt. / Komisija,
F‑23/12 ir F‑30/12
,
EU:F:2013:127
,
punktas).
Ieškovas iš esmės teigia, kad aplinkybė, jog kandidatai pašalinami iš konkurso patikrinus atitiktį reikalavimams, tačiau nevertinant jų kandidatūros remiantis jų paraiškos laukelyje „Gabumai“ nurodyta informacija, prieštarauja Pareigūnų tarnybos nuostatų 27 ir 29 straipsniams, III priedo 5 straipsniui ir Viešųjų konkursų BT.
Taigi ieškovas teigia, kad pranešimas apie konkursą yra neteisėtas dėl to, kad kandidatai pašalinami iš konkurso per anksti, visapusiškai ir konkrečiai nepatikrinus jų kandidatūrų tinkamumo laisvoms pareigoms.
Pirmiausia reikia pažymėti, kad ieškovo argumentai, pateikti dėl trečiojo ieškinio pagrindo, prieštarauja toliau išdėstytiems argumentams, susijusiems su antrojo pagrindo, grindžiamo akivaizdžia vertinimo klaida, pirmuoju kaltinimu. Dėl pastarojo ieškovas nurodo, kad, priešingai, atrankos komisija neapsiribojo abstrakčia atitikties minimaliems reikalavimams patikra ir neatidėjo vėlesniam etapui vertinimo, ar jo patirtis tinkama laisvoms pareigoms.
Be to, reikia patikrinti, ar pranešimo apie konkursą dalies „Kaip būsiu atrinktas?“ 2 punktas prieštarauja Pareigūnų tarnybos nuostatams ir Viešųjų konkursų BT, nes jame aiškiai atskirti tinkamumo patikros ir atrankos pagal kvalifikaciją etapai.
Pirma, svarbu konstatuoti, kad jei, kaip teigia ieškovas, iš Viešųjų konkursų BT 2.4 punkto matyti, kad antruoju etapu „[atranka] vykdoma remiantis tik atsakymais į konkrečius klausimus, pateiktais elektroninės paraiškos laukelyje „Gabumai“, iš minėto punkto taip pat matyti, kad „[a]tranka pagal kvalifikaciją vyksta užbaigus atitikties tinkamumo reikalavimams pagal elektroninėje paraiškoje pateiktą informaciją patikrinimą“ ir kad „[a]trankos komisija vertina tik tų kandidatų, kurių atitiktis visiems tinkamumo reikalavimams buvo nustatyta, kvalifikaciją“.
Antra, reikia konstatuoti, kad kandidatų pašalinimas iš konkurso po atitikties tinkamumo reikalavimams patikrinimo etapo yra aiškiai numatytas konkurso procedūroje, įtvirtintoje Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 5 straipsnio pirmoje pastraipoje, kurioje nurodyta, kad, „[i]šnagrinėjusi [kandidatų] bylas, [a]trankos komisija sudaro kandidatų, kurie atitinka konkurso skelbime išdėstytus reikalavimus, sąrašą“, ir to paties priedo 5 straipsnio ketvirtoje pastraipoje, pagal kurią, jeigu konkurse vertinama kvalifikacija ir rengiami testai, „[a]trankos komisija nurodo, kuriems sąraše nurodytiems kandidatams suteikiama galimybė atlikti testus“.
Be to, pažymėtina, kad ieškovo nurodyta Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 5 straipsnio trečia pastraipa susijusi su konkursais remiantis kvalifikacija, todėl netaikytina ginčijamam konkursui, kuriame vertinama kvalifikacija ir rengiami testai. Bet kuriuo atveju šioje ieškovo nurodytoje nuostatoje numatyta, kad atrankos komisija vertina tik „pirmoje pastraipoje nurodyto sąrašo kandidatų“ kvalifikacijas, t. y. sąrašą kandidatų, atitinkančių pranešime apie konkursą nustatytus tinkamumo reikalavimus.
Taigi iš Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 5 straipsnio ir Viešųjų konkursų BT 2.4 punkto nuostatų matyti, kad antrajame etape dalyvauja tik kandidatai, kurie atitinka tinkamumo reikalavimus. Todėl pagal taikytinas nuostatas pranešime apie konkursą ne tik galėjo, bet ir privalėjo būti numatytas išankstinis atitikties tinkamumo reikalavimams patikrinimas, atliekamas prieš atrankos komisijai vertinant kvalifikaciją.
Ieškovas nepateikia argumentų, kuriais siekia įrodyti, kad laikydamasi Pareigūnų tarnybos nuostatų III priede ir Viešųjų konkursų BT nuostatose numatytų reikalavimų paskyrimų tarnyba vis dėlto pažeidė Pareigūnų tarnybos nuostatų 27 ir 29 straipsniuose įtvirtintus bendresnio pobūdžio reikalavimus. Bet kuriuo atveju ieškovas nesiremia, įskaitant papildomai, Viešųjų konkursų BT 2.4 punkto ir Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 5 straipsnio neteisėtumu būtent minėtų Pareigūnų tarnybos nuostatų straipsnių atžvilgiu.
Šiomis aplinkybėmis reikia atmesti visą trečiąjį ieškinio pagrindą, grindžiamą pranešimo apie konkursą neteisėtumu.
Dėl antrojo ieškinio pagrindo, grindžiamo akivaizdžia vertinimo klaida
Antrajame ieškinio pagrinde pateikiami du kaltinimai.
Pirmajame kaltinime teigiama, kad atitikties tinkamumo reikalavimams patikrinimo etape atrankos komisija ne tik tikrino, ar ieškovas atitiko reikalavimą, susijusį su profesinės patirties konkurso srityje turėjimu, bet taip pat vertino, ar jo profesinė patirtis tinkama laisvoms pareigoms, o tai, ieškovo manymu, turi būti vertinama tik vėlesniame atrankos pagal kvalifikaciją etape.
Antrajame kaltinime priekaištaujama, kad atrankos komisija nelaikė, jog ieškovo paraiškos „1 įraše“ aprašyta patirtis pateko į „konkurso sritį“.
Komisija ginčija ieškovo argumentus.
Dėl pirmojo kaltinimo
Iš esmės ieškovas tvirtina, kad atrankos komisija padarė vertinimo klaidą, nes, kiek tai susiję su patikros dalyku, neskyrė pirmojo (tinkamumo patikrinimo) etapo ir antrojo (atrankos pagal kvalifikaciją) etapo. Ieškovo teigimu, pirmajame etape atrankos komisija turėjo tik patikrinti, ar jo profesinė patirtis patenka į konkurso sritį. Tik antrajame etape atrankos komisija turėjo išnagrinėti, ar kandidatų profesinė patirtis remiantis paraiškos laukelyje „Gabumai“ pateikta informacija tinkama laisvoms pareigoms. Taigi, ieškovo manymu, atrankos komisija supainiojo du etapus, nes pirmajame etape patikrino, ar jo patirtis tinkama laisvoms pareigoms.
Svarbu pažymėti, kad, pirma, toks ieškovo pateikiamas pranešimo apie konkursą aiškinimas, kokį taip pat pateikia Komisija, yra teisingas.
Iš tiesų pranešimo apie konkursą dalies „Kaip būsiu atrinktas?“ 2 punktas „Atranka pagal kvalifikaciją“ suformuluotas taip:
„Pirma, remiantis elektroninėse paraiškose kandidatų pateiktais duomenimis, bus tikrinama, ar kandidatai atitinka reikalavimus.
<…>
Antra, remiantis paraiškos laukelyje „Gabumai“ <…> kandidatų pateikta informacija, bus atliekama tik reikalavimus atitinkančių kandidatų, atrinktų pagal pirmiau aprašytą tvarką, atranka pagal kvalifikaciją. Kiekvienam atrankos kriterijui pagal jo santykinę svarbą atrankos komisija suteiks svertinį koeficientą nuo 1 iki 3 ir kiekvieną kandidato atsakymą įvertins 0–4 balais.
Tada atrankos komisija padaugins balus iš kiekvieno kriterijaus svertinio koeficiento ir juos sudės, kad nustatytų tinkamiausią kvalifikaciją pareigoms eiti turinčius kandidatus.“
Iš pranešimo apie konkursą 2 punkto aiškiai matyti, kad atitikties tinkamumo reikalavimams patikrinimo etapo aprašymas, pradedamas žodžiu „pirma“, yra prieš atrankos pagal kvalifikaciją aprašymą, pradedamą žodžiu „antra“. Taip pat neabejotina, kad kandidatams, kurie neatitinka tinkamumo reikalavimų, todėl nelaikomiems tinkamais, neleidžiama dalyvauti atrankos pagal kvalifikaciją etape.
Žinoma, kaip nurodo ieškovas ir pripažįsta Komisija, 2 punkto pavadinimas „Atranka pagal kvalifikaciją“ yra klaidinantis, leidžiantis manyti, kad šis punktas susijęs tik su atrankos pagal kvalifikaciją etapu. Vis dėlto, kaip matyti iš aiškaus jos turinio, atrankos pagal kvalifikaciją etapas vyksta po tinkamumo patikros etapo; kiekviename iš šių etapų atrankos komisija atlieka konkrečią patikros rūšį. Tinkamumo patikros etape atrankos komisija turi patikrinti, ar kandidatas atitinka dalyje „Ar galiu teikti paraišką?“ nustatytus tinkamumo reikalavimus, ir, jei taip, ar kandidatų profesinė patirtis patenka į konkurso sritį. Atrankos pagal kvalifikaciją etape ir tik iš tinkamumo reikalavimus atitinkančių kandidatų atrankos komisija atrenka kandidatus pagal kvalifikaciją, remdamasi informacija, kurią kandidatai pateikė savo paraiškų laukelyje „Gabumai“.
Taigi šalių požiūris į pranešimo apie konkursą aiškinimą, visų pirma į atitikties tinkamumo reikalavimams patikrinimo ir atrankos pagal kvalifikaciją etapų atskyrimą, kai antrajame etape dalyvauja tik pirmąjį etapą sėkmingai praėję kandidatai, nesiskiria.
Ieškovas kaltina atrankos komisiją, kad ji pirmajame, t. y. tinkamumo patikros, etape patikrino, ar jo profesinė patirtis tinkama laisvoms pareigoms, o tai, kaip jis mano, turi būti atliekama antrajame, t. y. atrankos pagal kvalifikaciją, etape.
Šiuo atžvilgiu pirmiausia reikia priminti, kad pirmajame etape atrankos komisija būtent turėjo patikrinti, ar kandidatai atitiko pranešimo apie konkursą dalyje „Ar galiu teikti paraišką?“ nurodytus konkrečius reikalavimus, susijusius su kvalifikacija ir profesine patirtimi. Pagal šiuos reikalavimus kandidatai turėjo turėti:
„Diplomu patvirtint[as] užbaigt[as] bent ketverių metų universitetin[es] studij[as] ir gavus diplomą įgyt[ą] bent šešerių metų konkurso srities profesin[ę] patirt[į]
arba
[d]iplomu patvirtint[as] užbaigt[as] bent trejų metų universitetin[es] studij[as] ir gavus diplomą įgyt[ą] bent septynerių metų konkurso srities profesin[ę] patirt[į]“.
Taigi atrankos komisija turėjo patikrinti, ar kandidatai būtent turėjo profesinę patirtį (atitinkamai šešerių ar septynerių metų) „konkurso srityje“, kuri konkurso pavadinime apibrėžta kaip „Vystom[ojo] bendradarbiavim[o] su ES nepriklausančiomis šalimis ir pagalbos joms valdym[o]“ sritis.
Kaip matyti iš 2016 m. birželio 10 d. sprendimo atmesti skundą ir prie atsiliepimo į ieškinį pridėtos kandidato kvalifikacijos vertinimo lentelės, atrankos komisija, atsižvelgdama į pranešimo apie konkursą I priede aprašytų užduočių pobūdį, laikė, kad ieškovas neatitinka reikalavimo turėti bent šešerių metų patirtį konkurso srityje. Taigi, siekdama nustatyti, ar ieškovo profesinė patirtis pateko į „konkurso sritį“, atrankos komisija rėmėsi pranešimo apie konkursą I priede pateiktu užduočių, kurios turės būti atliekamos vykdant laisvas pareigas, aprašymu.
Vis dėlto, jei per pirmąjį etapą atrankos komisija turi tik patikrinti, ar kandidato patirtis patenka į konkurso sritį, tam ji turi palyginti paraiškoje aprašytą kandidato vykdytą veiklą su laisvomis pareigomis. Be to, toks vertinimo būdas aiškiai numatytas ieškovo nurodytų Viešųjų konkursų BT 1.3 punkte, kuriame nustatyta, kad:
„Į kandidatų profesinę patirtį bus atsižvelgta tik tuomet, jei ji susijusi su pranešime apie konkursą aprašytomis pareigomis.
<…>
Atkreipkite dėmesį, kad tais atvejais, kai pranešime apie konkursą nurodyta, kad kandidatas turi turėti tos srities, dėl kurios konkursas skelbiamas, profesinės patirties, atsižvelgiama tik į tą <…> kandidato profesinę patirtį, kuri yra susijusi su ta sritimi.
Svarbu paraiškoje kuo išsamiau apibūdinti eitas pareigas, kad atrankos komisija galėtų įvertinti, ar jūsų patirtis atitinka pareigas, dėl kurių teikiate paraišką.“
Toks atrankos komisijos atliekamo vertinimo būdas taip pat atitinka suformuotą jurisprudenciją, pagal kurią tinkamumo reikalavimai turi būti aiškinami atsižvelgiant į nagrinėjamo konkurso tikslus, kylančius iš laisvų pareigų aprašymo, todėl pranešimo apie konkursą dalis, susijusi su pareigų pobūdžiu, ir dalis, susijusi su tinkamumo reikalavimais, turi būti vertinamos kartu (šiuo klausimu žr. 2000 m. liepos 14 d. Sprendimo Teixeira Neves / Teisingumo Teismas,
T‑146/99
,
EU:T:2000:194
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Lygindama ieškovo vykdytą veiklą, nurodytą jo paraiškos laukelyje „Profesinė patirtis“, ir laisvas pareigas, aprašytas pranešimo apie konkursą I priede, atrankos komisija, priešingai, nei teigia ieškovas, nevertino, ar jo patirtis tinkama laisvoms pareigoms. Toks vertinimas turi būti atliekamas antrajame – atrankos pagal kvalifikaciją – etape. Kaip matyti iš pranešimo apie konkursą 2 punkto, antrajame etape atrankos komisija atrenka pirmąjį etapą sėkmingai praėjusius kandidatus, atsižvelgdama į jų paraiškų laukelyje „Gabumai“ pateiktą informaciją ir pranešimo apie konkursą III priede išvardytus atrankos kriterijus. Būtent šiame antrajame etape, kaip nurodyta pranešimo apie konkursą 2 punkte, atrankos komisija nustato „tinkamiausią kvalifikaciją pareigoms eiti turinčius kandidatus“.
Be to, konstatuotina, kad ieškovas tik teigia, kad atrankos komisija tinkamumo patikros etape atsižvelgė į paraiškos laukelyje „Gabumai“ patiektą informaciją, taigi ir į pranešimo apie konkursą III priede išvardytus atrankos kriterijus, tačiau šiuo klausimu nepateikia įrodymų.
Taigi pirmasis ieškovo kaltinimas pagrįstas tuo, kad atrankos komisija supainiojo patikros dalykus, nes, priešingai tam, ką teigia ieškovas, pirmajame etape netikrino, ar jo profesinė patirtis tinkama laisvoms pareigoms atsižvelgiant į pranešimo apie konkursą III priede išvardytus atrankos kriterijus, o tik patikrino, ar jo patirtis patenka į konkurso sritį, lygindama jo paraiškoje aprašytą patirtį su pranešime apie konkursą nurodytomis pareigomis.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, pirmąjį kaltinimą reikia atmesti.
Dėl antrojo kaltinimo
Pirmiausia reikia priminti, kad pagal 2016 m. birželio 10 d. sprendimą atmesti skundą ir kandidato kvalifikacijos vertinimo lentelę, pridėtą prie atsiliepimo į ieškinį, atrankos komisija nelaikė, kad ieškovo patirtis, aprašyta jo paraiškos „1 įraše“, buvo „tiesiogiai „konkurso srities“, t. y. vystomojo bendradarbiavimo su ES nepriklausančiomis šalimis ir pagalbos joms valdymo, patirtis.
Pateikdamas antrąjį kaltinimą ieškovas ginčija tokį atrankos komisijos vertinimą. Visų pirma jis kritikuoja atrankos komisijos atliktą skirtingą jo paraiškos „1 įraše“ ir „2 įraše“ aprašytos patirties vertinimą.
Taigi reikia patikrinti, ar atrankos komisija, laikydama, kad ieškovo profesinė patirtis, aprašyta jo paraiškos „1 įraše“, nepateko į konkurso sritį, padarė akivaizdžią vertinimo klaidą.
Šiuo klausimu visų pirma primintina, kad atrankos komisija yra saistoma paskelbto pranešimo apie konkursą teksto. Iš tiesų pranešimo apie konkursą esminė paskirtis yra kuo tiksliau informuoti suinteresuotuosius asmenis apie sąlygų, reikalaujamų norint užimti atitinkamas pareigas, pobūdį, kad jie galėtų įvertinti, pirma, ar gali dalyvauti konkurse, ir, antra, kokie patvirtinamieji dokumentai svarbūs konkurso komisijos darbui ir dėl to turi būti pridėti prie paraiškų (šiuo klausimu žr. 2001 m. balandžio 3 d. Nutarties Zaur-Gora ir Dubigh / Komisija,
T‑95/00 ir T‑96/00
,
EU:T:2001:114
,
punktą ir 2010 m. rugsėjo 13 d. Sprendimo Ispanija / Komisija,
T‑156/07 ir T‑232/07
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2010:392
,
punktą).
Konkrečiai dėl tinkamumo dalyvauti konkurse reikalavimo, susijusio su profesine patirtimi, buvo nuspręsta, kad pranešimo apie konkursą funkcija, kuria siekiama „kuo tiksliau informuoti suinteresuotuosius asmenis“, neprieštarauja tam, kad komisijai būtų palikta pareiga kiekvienu atveju įvertinti, ar kiekvieno kandidato nurodyta profesinė patirtis atitinka pranešime apie konkursą nurodytą lygį (šiuo klausimu žr. 1989 m. liepos 12 d. Sprendimo Belardinelli ir kt. / Teisingumo Teismas,
225/87
,
EU:C:1989:309
,
punktą ir 2004 m. kovo 25 d. Sprendimo Petrich / Komisija,
T‑145/02
,
EU:T:2004:91
,
punktą).
Šiuo klausimu pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų normas, susijusias su konkursų procedūromis, atrankos komisija turi plačią diskreciją vertinti tiek kandidatų ankstesnės profesinės patirties pobūdį ir trukmę, tiek daugiau ar mažiau jos galimą glaudų ryšį su reikalavimais, keliamais priimant į laisvą darbo vietą. Taigi, vykdydamas teisėtumo kontrolę, Bendrasis Teismas turi tik patikrinti, ar naudojantis šia diskrecija nebuvo padaryta akivaizdžios vertinimo klaidos (šiuo klausimu žr. 1990 m. gruodžio 13 d. Sprendimo Gonzalez Holguera / Parlamentas,
T‑115/89
,
EU:T:1990:84
,
punktą ir 2005 m. birželio 30 d. Sprendimo Eppe / Parlamentas,
T‑439/03
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2005:266
,
punktą).
Vykdydamas tokią kontrolę Sąjungos teismas turi atsižvelgti į tai, kad iš esmės ir pagal suformuotą jurisprudenciją kandidatas turi pateikti atrankos komisijai visą informaciją ir dokumentus, kuriuos laiko naudingais nagrinėjant jo kandidatūrą, kad atrankos komisija galėtų patikrinti, ar jis atitinka pranešime apie konkursą nustatytus reikalavimus,
a fortiori
jeigu to jo buvo aiškiai ir formaliai paprašyta (šiuo klausimu žr. 1989 m. liepos 12 d. Sprendimo Belardinelli ir kt. / Teisingumo Teismas,
225/87
,
EU:C:1989:309
,
punktą ir 1990 m. birželio 20 d. Sprendimo Burban / Parlamentas,
T‑133/89
,
EU:T:1990:36
,
ir
punktus). Atrankos komisija, priimdama sprendimą leisti arba neleisti kandidatams dalyvauti konkurse, gali nagrinėti tik paraiškas ir prie jų pridėtus dokumentus (šiuo klausimu žr. 2002 m. kovo 13 d. Sprendimo Martínez Alarcón / Komisija,
T‑357/00, T‑361/00, T‑363/00 ir T‑364/00
,
EU:T:2002:66
,
punktą ir 2002 m. lapkričio 28 d. Sprendimo Pujals Gomis / Komisija,
T‑332/01
,
EU:T:2002:289
,
–
punktus).
Be to, šioje byloje reikėtų patikslinti, kad, atsižvelgiant į atrankos komisijai pripažįstamą plačią diskreciją, siekdamas įrodyti, kad ši komisija padarė akivaizdžią faktinių aplinkybių vertinimo klaidą, kuria galima pateisinti sprendimo panaikinimą, ieškovas turi pateikti įrodymų, kurių pakaktų paneigti atitinkamos administracijos vertinimų patikimumą (šiuo klausimu žr. 2013 m. balandžio 24 d. Sprendimo Demeneix / Komisija,
F‑96/12
,
EU:F:2013:52
,
punktą ir 2016 m. balandžio 12 d. Nutarties Beiner / Komisija,
F‑135/15
,
EU:F:2016:77
,
punktą).
Kaip matyti iš šio sprendimo 87 ir 88 punktų, tinkamumo reikalavimai turi būti aiškinami atsižvelgiant į nagrinėjamo konkurso tikslus, kylančius iš pareigų aprašymo, taigi su pareigų pobūdžiu ir tinkamumo reikalavimais susijusios pranešimo apie konkursą dalys turi būti vertinamos kartu.
Nagrinėjamu atveju pranešimo apie konkursą I priede, kuriame aprašytos laisvos pareigos, nurodyta, kad administratoriai turės atlikti vystomojo bendradarbiavimo srities užduotis, kaip būtent „padėti analizuoti su vystymusi susijusius klausimus ir politiką, formuoti nacionalinę ir regioninę vystymosi politiką <…> ir palaikyti politinį dialogą su atitinkamais partneriais ir suinteresuotosiomis šalimis“, „dalyvauti nustatant ir rengiant vystomojo bendradarbiavimo projektus ir programas“, „dalyvauti užtikrinant einamąjį vystomojo bendradarbiavimo projektų ir programų valdymą, įskaitant techninių užduočių rengimą, konkursų organizavimą, sutarčių sudarymą ir jų įgyvendinimo priežiūrą“, „dalyvauti vystomajam bendradarbiavimui skirtų paramos biudžetui programų einamojo valdymo veikloje“, „stebėti ir vertinti, kaip įgyvendinami vystomojo bendradarbiavimo projektai ir programos“ ir „palaikyti ryšius vystomojo bendradarbiavimo srityje su visomis suinteresuotosiomis šalimis, kaip antai kolegomis iš kitų šalių vyriausybių, tarptautinėmis ir regioninėmis organizacijomis, ES valstybėmis narėmis ir jų pilietine visuomene“.
Ieškovo paraiškos „1 įraše“, susijusiame su jo profesine patirtimi 2012 m. spalio 1 d.–2015 m. gegužės 8 d., patirties rūšis apibūdinama kaip „viešieji ryšiai“, o ieškovo vykdyta veikla aprašyta taip: „Bendradarbiavimas su išrinktais ir neišrinktais atstovais, parlamentinėmis institucijomis, tarptautinėmis organizacijomis, nacionalinėmis ir tarptautinėmis nevyriausybinėmis organizacijomis ir pilietinės visuomenės nariais Parlamente vykdant lobistinę veiklą, kuria padedama formuoti ir įgyvendinti politiką. Projektų pasiūlymų rengimas, kūrimas ir valdymas, lobistinės medžiagos (dvikalbių biuletenių, vadovų, informacinių atmintinių) platinimas ir pagalba rengiant Parlamento iniciatyvas (klausymai, apskritieji stalai, pakeitimai, klausimai, kalbos, laiškai, nuomonių vedamieji straipsniai)“.
„1 įrašo“ dalyje „Veiklos rūšis arba sektorius“ nurodyta, kad ji susijusi su „vieš[aisais] ryš[iais] ir konsultavim[u] lobistinėje veikloje gyventojų ir vystymosi klausimais“.
Taigi, „1 įraše“ pateikiant informaciją apie veiklos sektorių nurodomi gyventojų ir vystymosi klausimai, kurie neginčijamai susiję su konkurso sritimi – vystomuoju bendradarbiavimu su ES nepriklausančiomis šalimis ir pagalbos joms valdymu.
Taip pat, kaip pažymi Komisija, „1 įraše“ aprašytos pareigos – tai konsultacijų veikla, kuria siekiama paremti „lobistinę veiklą Parlamente“. Be to, dalyse „Darbo sritis“ ir „Veiklos rūšis arba sektorius“, pagal kurias turi būti aiškinamos vykdytos pareigos, nurodoma arba „viešųjų ryšių“ veikla, arba „viešieji ryšiai ir konsultavimas lobistinėje veikloje (
advocacy
)“.
Pagal šio sprendimo 87 ir 88 punktuose nurodytus principus šios pareigos turi būti lyginamos su laisvomis pareigomis, aprašytomis pranešimo apie konkursą I priede: visų pirma parengti ir užtikrinti einamąjį vystomojo bendradarbiavimo programų valdymą ir stebėti bei vertinti biudžetinę paramą tokioms bendradarbiavimo programoms.
Vis dėlto ieškovo „1 įraše“ nurodytas pareigas atrankos komisija galėjo suprasti kaip tikriausiai neapimančias pareigų praktiškai įgyvendinant bendradarbiavimo programą ar biudžetinę paramą. Taigi atrankos komisija, kuriai suteikta plati diskrecija vertinti, visų pirma daugiau ar mažiau glaudų ryšį, kurį kandidato patirtis gali turėti su laisvai darbo vietai užimti keliamais reikalavimais, pagrįstai padarė išvadą, kad taip ieškovo aprašytos pareigos skyrėsi nuo pranešimo apie konkursą I priede išvardytų užduočių.
Vadinasi, atrankos komisija nepadarė akivaizdžios vertinimo klaidos, kai nusprendė, kad „1 įraše“ nurodyta patirtis nesusijusi su konkurso sritimi ir jo tikslais, kylančiais iš laisvų pareigų aprašymo.
Ši išvada negali būti paneigta nė vienu iš ieškovo pateiktų argumentų. Dėl ieškovo argumentų, grindžiamų tariamu jo paraiškos „1 įrašo“ ir „2 įrašo“ vertinimo neatitikimu, pirmiausia reikia pažymėti, kad ieškovas pats pripažįsta, kad „1 įraše“ ir „2 įraše“ veiklų aprašymai suformuluoti skirtingai. Antra, jis teigia, kad jo veikla, aprašyta „1 įraše“ ir „2 įraše“, vykdyta vieno subjekto naudai, t. y. EPF, o tai visiškai nematyti iš paraiškos. Dublike ieškovas tvirtina, kad jo veikla, aprašyta „1 įraše“ ir „2 įraše“, susijusi su visa vystomojo bendradarbiavimo politika ir pagalba trečiosioms šalims, tačiau šio teiginio nepagrindžia įrodymais. Be to, jis teigia, vėl nepateikdamas įrodymų, kad visos jo pareigos, aprašytos „1 įraše“ ir „2 įraše“, susijusios su temine veikla besivystančiose šalyse, kurios yra Sąjungos partnerės, ir leidiniais vystomojo bendradarbiavimo srityje, konkrečiai su problemomis gyventojų srityje.
Dėl ieškovo argumento, kad atrankos komisija klaidingai atsižvelgė į jo kaip savisamdžio statusą vykdant savo veiklą, aprašytą paraiškos „1 įraše“, reikia pažymėti, kad iš jokio atrankos komisijos sprendimo, net iš 2016 m. birželio 10 d. sprendimo atmesti skundą, nematyti, kad „1 įraše“ aprašyta veikla nepateko į konkurso sritį, nes ieškovas ją vykdė ne kaip samdomas darbuotojas, o kaip savisamdis.
Dėl ieškovo argumentų, grindžiamų jo paraiškos laukelyje „Gabumai“ pateikta informacija, reikia priminti, kad etape, kuriame tikrinama, ar kandidatas atitinka dalyvavimo konkurse reikalavimus, atrankos komisija neprivalėjo atsižvelgti į šiame laukelyje pateiktą informaciją (šiuo klausimu žr. 2016 m. balandžio 12 d. Nutarties Beiner / Komisija,
F‑135/15
,
EU:F:2016:77
,
punktą). Iš tiesų, kaip jau minėta, iš pranešimo apie konkursą dalies „Kaip būsiu atrinktas?“ 2 punkto matyti, kad atranka pagal kvalifikaciją remiantis kandidatų paraiškų laukelyje „Gabumai“ pateikta informacija turėjo būti atliekama „[antruoju etapu tik iš] reikalavimus atitinkančių kandidatų“. Be to, svarbu pažymėti, kad šiuo klausimu ieškovas pats sau prieštarauja, nes trečiojo pagrindo pirmajame kaltinime tvirtina, kad pirmajame tinkamumo vertinimo etape atrankos komisija neatsižvelgė į jo paraiškos laukelyje „Gabumai“ pateiktą informaciją.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, reikia atmesti antrąjį kaltinimą, taigi ir visą antrąjį ieškinio pagrindą, grindžiamą akivaizdžia vertinimo klaida.
Dėl ketvirtojo pagrindo, grindžiamo vienodo požiūrio principo pažeidimu
Ieškovas tvirtina, kad dėl klaidingo atrankos komisijos pranešimo apie konkursą aiškinimo ir vadovaujantis tokiu aiškinimu priimto 2015 m. lapkričio 5 d. sprendimo pažeidžiamas vienodo požiūrio į kandidatus principas, visų pirma į jį, nes vertinant profesinę patirtį nebuvo atsižvelgta į jo paraiškos laukelyje „Gabumai“ pateiktą informaciją, ir į kitus kandidatus, kurių patirtis ir kvalifikacija buvo vertinama atliekant tokį palyginimą.
Ieškovas teigia ne tik tai, kad buvo vertinama kitų kandidatų kvalifikacijos ir įgūdžių svarba, o jo nevertinama, bet taip pat tai, kad jei būtų vertintas jo kvalifikacijos ir įgūdžių tinkamumas, jis būtų gavęs tiek pat arba daugiau taškų nei kiti kandidatai.
Toks skirtingas požiūris nepagrįstas. Neteisėtai pašalinusi jį iš konkurso prieš atranką pagal kvalifikaciją remdamasi jo paraiškos laukelyje „Gabumai“ pateikta informacija, priešingai nei kitų tinkamų kandidatų atveju, atrankos komisija „neteisėtai diskriminavo“ ieškovą dėl taip pat visiškai neteisėtos tinkamumo patikros, be to, dėl vertinimo klaidos ir atrankai pagal kvalifikaciją taikytinų taisyklių bei procedūrų pažeidimo.
Komisija ginčija ieškovo argumentus.
Remiantis jurisprudencija, vienodo požiūrio principu, kaip bendruoju Sąjungos teisės principu, reikalaujama, kad panašios situacijos nebūtų vertinamos skirtingai, o skirtingos – vienodai, nebent toks požiūris būtų objektyviai pateisinamas (šiuo klausimu žr. 2007 m. rugsėjo 11 d. Sprendimo Lindorfer / Taryba,
C‑227/04 P
,
EU:C:2007:490
,
punktą ir 2008 m. liepos 17 d. Sprendimo Campoli / Komisija,
C‑71/07 P
,
EU:C:2008:424
,
punktą).
Srityje, kurioje institucija naudojasi diskrecija, šis principas pažeidžiamas tuo atveju, kai minėta institucija skirsto asmenis neobjektyviai arba akivaizdžiai neadekvačiai atsižvelgiant į siekiamą tikslą (šiuo klausimu žr. 2003 m. sausio 8 d. Sprendimo Hirsch ir kt. / ECB,
T‑94/01, T‑152/01 et T‑286/01
,
EU:T:2003:3
,
punktą; 2006 m. lapkričio 8 d. Sprendimo Chetcuti / Komisija,
T‑357/04
,
EU:T:2006:339
,
punktą ir 2006 m. lapkričio 29 d. Sprendimo Campoli / Komisija,
T‑135/05
,
EU:T:2006:366
,
–
punktus).
Nagrinėjamu atveju, kaip jau minėta, pranešime apie konkursą atskirti kandidatų atitikties tinkamumo reikalavimams patikrinimo ir atrankos pagal kvalifikaciją etapai, kai šiame etape dalyvauja tik per pirmąjį etapą atrinkti kandidatai.
Remiantis tuo, kas išdėstyta šio sprendimo 43–72 punktuose dėl trečiojo ieškinio pagrindo, grindžiamo pranešimo apie konkursą neteisėtumu, darytina išvada, kad šiame pranešime apie konkursą etapai atskirti teisėtai.
Taip pat iš šio sprendimo 73 – 113 punktuose išdėstytų argumentų matyti, kad taikydama pranešimo apie konkursą nuostatas ir nepadarydama vertinimo klaidos atrankos komisija atmetė ieškovo kandidatūrą po atitikties tinkamumo reikalavimams patikrinimo etapo.
Taigi ieškovas negali lyginti savo situacijos su reikalavimus atitinkančių kandidatų situacija, kurių kandidatūra vertinta antrajame atrankos pagal kvalifikaciją etape ir kurių situacija buvo kitokia nei jo.
Darytina išvada, kad ketvirtąjį ieškinio pagrindą, grindžiamą vienodo požiūrio principo pažeidimu, reikia atmesti.
Iš viso to, kas išdėstyta, matyti, kad ieškinį reikia atmesti.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį iš pralaimėjusios šalies priteisiamos bylinėjimosi išlaidos, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi ieškovas pralaimėjo bylą, iš jo priteisiamos bylinėjimosi išlaidos pagal Komisijos pateiktus reikalavimus.

Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (ketvirtoji kolegija)
nusprendžia:

1.
Atmesti ieškinį.

2.
Priteisti iš Vincent Villeneuve bylinėjimosi išlaidas.

Kanninen
Schwarcz
Iliopoulos
Paskelbtas 2018 m. rugsėjo 5 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: prancūzų.