CELEX: 62015CJ0416
Ennakkoratkaisupyyntö
Kauppapolitiikka
Asetus (EY) N:o 1225/2009
13 artikla
Kiertäminen
Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 791/2011
Kiinan kansantasavallasta peräisin olevat lasikuidusta valmistetut seulakankaat
Polkumyyntitullit
Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 437/2012
Lähettäminen Taiwanista
Tutkimuksen vireille paneminen
Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 21/2013
Polkumyyntitullin laajentaminen
Ajallinen soveltamisala
Taannehtivuuskiellon periaate
Yhteisön tullikoodeksi
Tuontitullien kantaminen jälkitullauksin

Ennakkoratkaisupyyntö koskee tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien lasikuidusta valmistettujen seulakankaiden tuonnissa täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 791/2011 käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentamisesta koskemaan tiettyjen Taiwanista ja Thaimaasta lähetettyjen lasikuidusta valmistettujen seulakankaiden tuontia riippumatta siitä, onko niiden alkuperämaaksi ilmoitettu Taiwan tai Thaimaa, 10.1.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 21/2013 (
EUVL 2013, L 11, s. 1
; jäljempänä laajentamisasetus), joka on annettu polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (
EUVL 2009, L 343, s. 51
ja oikaisu
EUVL 2010, L 7, s. 22
; jäljempänä perusasetus) 13 artiklassa tarkoitettua polkumyyntitullin kiertämistä koskevan tutkimuksen seurauksena, 1 artiklan 1 kohdan tulkintaa.
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa vastakkain ovat Selena România SRL ja Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București (DGRFP) (Bukarestin julkisen talouden alueellinen osasto, Romania) ja joka koskee viimeksi mainitun tekemää oikaisupäätöstä, jolla Selena România on velvoitettu maksamaan polkumyyntitullia.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Asetus (ETY) N:o 2913/92
Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (
EYVL 1992, L 302, s. 1
), sellaisena kuin se on muutettuna 16.11.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1186/2009 (
EUVL 2009, L 324, s. 23
; jäljempänä tullikoodeksi), 26 artiklassa säädetään seuraavaa:
”1.   Tullilainsäädännössä tai muussa [unionin] erityislainsäädännössä voidaan säätää, että tavaroiden alkuperä on todistettava esittämällä asiakirja.
2.   Mainitun asiakirjan esittämisestä riippumatta tulliviranomaiset voivat tapauksissa, joissa on vakavia epäilyjä, vaatia esitettäviksi lisätodisteita varmistaakseen, että alkuperä on ilmoitettu asiaa koskevan [unionin] lainsäädännön mukaisesti.”
Tullikoodeksin VII osaston 3 luvun otsikko on ”Tullivelan kantaminen”. Se sisältää muun muassa tämän koodeksin 217–221 artiklan.
Perusasetus
Perusasetuksen johdanto-osan 19 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”– – [unionin] lainsäädännössä olisi oltava säännökset sellaisten käytäntöjen, erityisesti [Euroopan unionissa] tai kolmannessa maassa tapahtuvan pelkän tavaroiden kokoamisen vastustamiseksi, joiden pääasiallisena tavoitteena on polkumyyntitoimenpiteiden kiertäminen.”
Tämän asetuksen 10 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Väliaikaisia toimenpiteitä ja lopullisia polkumyyntitulleja on sovellettava ainoastaan tuotteisiin, jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen sen päivän jälkeen, jolloin 7 artiklan 1 kohdan ja 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehty päätös tulee voimaan, jollei tässä asetuksessa säädetyistä poikkeuksista muuta johdu.”
Mainitun asetuksen 13 artiklassa, jonka otsikko on ”Kiertäminen”, säädetään seuraavaa:
”1.   Jos voimassa olevia toimenpiteitä kierretään, tämän asetuksen perusteella käyttöön otetut polkumyyntitullit voidaan laajentaa koskemaan samankaltaisen tuotteen tai siihen verrattuna vähäisiä muutoksia sisältävän tuotteen tuontia kolmannesta maasta, kyseisen vähäisiä muutoksia sisältävän samankaltaisen tuotteen tuontia toimenpiteiden kohteena olevasta maasta tai näiden tuotteiden osien tuontia. Jos voimassa olevia toimenpiteitä kierretään, polkumyyntitullit, jotka vastaavat enintään 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti käyttöön otettua jäännöspolkumyyntitullia, voidaan laajentaa koskemaan sellaisista toimenpiteiden kohteena olevien maiden yrityksistä peräisin olevaa tuontia, joiden tuotteisiin sovelletaan yksilöllistä tullia. Kiertäminen määritellään kolmansien maiden ja [unionin] tai toimenpiteiden kohteena olevan maan yksittäisten yritysten ja [unionin] välisen kaupan rakenteen muutokseksi, joka johtuu käytännöstä, menettelystä tai toiminnasta, jolla ei ole riittävästi perusteita tai jolla ei ole muuta taloudellista perustetta kuin tullin käyttöön ottaminen, ja kun lisäksi on olemassa näyttöä vahingosta tai siitä, että tullin korjaavat vaikutukset vaarantuvat samankaltaisen tuotteen hintojen ja/tai määrien osalta ja näyttöä polkumyynnistä verrattuna samankaltaisen tuotteen aikaisemmin määritettyihin normaaliarvoihin, tarvittaessa 2 artiklan säännösten mukaisesti.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu käytäntö, menettely tai toiminta käsittää muun muassa tarkasteltavana olevan tuotteen vähäisen muuttamisen tavalla, joka johtaa sen luokittelemiseen tullikoodeihin, joihin ei tavallisesti sovelleta toimenpiteitä, edellyttäen kuitenkin, että tuotteen perusom[in]aisuudet eivät ole muuttuneet, toimenpiteiden kohteena olevan tuotteen lähettämisen kolmansien maiden kautta, viejien tai tuottajien toimenpiteiden kohteena olevassa maassa toteuttamat toimet myyntinsä rakenteiden ja kanavien uudelleen järjestämiseksi siten, että niiden tuotteet viedään lopulta [unioniin] sellaisten tuottajien kautta, joiden tuotteisiin sovelletaan alempaa yksilöllistä tullia kuin kyseisten valmistajien tuotteisiin, ja 2 kohdassa esitetyin edellytyksin tapahtuvan osien kokoonpanon [unionissa] tai kolmannessa maassa.
– –
3.   Tutkimus pannaan vireille tämän artiklan mukaisesti [Euroopan] komission aloitteesta taikka jäsenvaltion tai minkä tahansa asianomaisen osapuolen pyynnöstä, jos on olemassa riittävä näyttö 1 kohdassa luetelluista tekijöistä. Tutkimus pannaan vireille komission asetuksella, jolla voidaan myös velvoittaa tulliviranomaiset saattamaan tuonnin kirjaaminen pakolliseksi 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti tai vaatimaan vakuuksia. Tutkimukset suorittaa komissio. Tulliviranomaiset voivat avustaa komissiota, ja tutkimus on päätettävä yhdeksän kuukauden kuluessa. Jos lopullisesti vahvistettujen tosiasioiden mukaan on perusteltua laajentaa toimenpiteiden soveltamisalaa, neuvosto päättää asiasta komission ehdotuksesta, jonka tämä tekee kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa. Neuvosto on hyväksynyt ehdotuksen, jollei se yksinkertaisella enemmistöllä päätä hylätä sitä kuukauden kuluessa siitä, kun komissio on toimittanut sille ehdotuksen. Toimenpiteiden laajentaminen tulee voimaan siitä päivästä alkaen, jolloin kirjaaminen tehtiin pakolliseksi 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti tai jolloin vakuudet on vaadittu. Tämän artiklan osalta sovelletaan tämän asetuksen asiaa koskevia, tutkimusten vireillepanoa ja suorittamista sääteleviä menettelysäännöksiä.
– –”
Saman asetuksen 14 artiklan 5 kohta kuuluu seuraavasti:
Neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan komissio voi velvoittaa tulliviranomaiset toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet tuonnin kirjaamiseksi, niin että tätä tuontia vastaan voidaan myöhemmin toteuttaa toimenpiteitä kirjaamispäivästä alkaen. Tuonnin kirjaamisesta voidaan tehdä pakollinen [unionin] tuotannonalan asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä. Kirjaaminen saadaan aikaan asetuksella, jossa määritellään toimenpiteen tarkoitus ja tarvittaessa tulevaisuudessa mahdollisesti maksettaviksi tulevien tullien arvioitu määrä. Tuonnin kirjaamisvelvoitteen kesto ei saa ylittää yhdeksää kuukautta.”
Lasikuidusta valmistettuja seulakankaita koskevat polkumyyntiasetukset
Valituksen, jonka lasikuidusta valmistettujen seulakankaiden eurooppalaiset tuottajat tekivät komissiolle, seurauksena annettiin lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien lasikuidusta valmistettujen seulakankaiden tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 3.8.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 791/2011 (
EUVL 2011, L 204, s. 1
; jäljempänä alkuperäinen asetus).
Alkuperäisen asetuksen 1 artiklan mukaan otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien lasikuidusta valmistettujen seulakankaiden, joiden silmäkoko on sekä pituudeltaan että leveydeltään suurempi kuin 1,8 mm ja jotka painavat enemmän kuin 35 g/m
ja jotka luokitellaan tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (
EYVL 1987, L 256, s. 1
) liitteessä I olevan yhdistetyn nimikkeistön koodeissa ex 7019 51 00 ja ex 7019 59 00 (Taric-koodit 7019510010 ja 7019590010), tuonnissa.
Alkuperäinen asetus on sen 4 artiklan nojalla tullut voimaan 10.8.2011 eli sitä päivää seuraavana päivänä, jona se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tiettyjen lasikuidusta valmistettujen seulakankaiden neljän unionissa toimivan tuottajan tehtyä perusasetuksen 13 artiklan 3 kohdassa ja 14 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun pyynnön komissio antoi neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 791/2011 käyttöön otettujen polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden mahdollista kiertämistä ja kyseisen tuonnin kirjaamisvelvoitteesta 23.5.2012 annetun asetuksen (EU) N:o 437/2012 (
EUVL 2012, L 134, s. 12
; jäljempänä vireillepanoasetus).
Vireillepanoasetuksen 1 artiklan mukaan asetuksen mukaisesti vireille pantu tutkimus koskee unioniin Taiwanista tai Thaimaasta lähetettyjä, tällä hetkellä CN-koodeihin ex 70195100 ja ex 70195900 (Taric-koodit 7019510012, 7019510013, 7019590012 ja 7019590013) kuuluvia lasikuidusta valmistettuja seulakankaita, joiden silmäkoko on sekä pituudeltaan että leveydeltään suurempi kuin 1,8 mm ja jotka painavat enemmän kuin 35 g/m
, lasikuituvahvikekiekkoja lukuun ottamatta, riippumatta siitä, onko niiden alkuperämaaksi ilmoitettu Taiwan tai Thaimaa.
Vireillepanoasetuksen 2 artiklan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, että tulliviranomaiset velvoitetaan perusasetuksen 13 artiklan 3 kohdan ja 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet vireillepanoasetuksen 1 artiklassa yksilöidyn unioniin suuntautuvan tuonnin kirjaamiseksi.
Vireillepanoasetus on sen 4 artiklan nojalla tullut voimaan 25.5.2012 eli sitä päivää seuraavana päivänä, jona se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Neuvosto antoi vireillepanoasetuksessa tarkoitetun tutkimuksen päätyttyä laajentamisasetuksen.
Laajentamisasetuksen 1 artiklan 1 kohdassa laajennetaan Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien lasikuidusta valmistettujen seulakankaiden, joiden silmäkoko on sekä pituudeltaan että leveydeltään suurempi kuin 1,8 mm ja jotka painavat enemmän kuin 35 g/m
, tuonnissa alkuperäisen asetuksen 1 artiklan 2 kohdalla käyttöön otettu lopullinen polkumyyntitulli koskemaan myös Taiwanista ja Thaimaasta lähetettyjen samojen tuotteiden tuontia, riippumatta siitä, onko alkuperämaaksi ilmoitettu Taiwan tai Thaimaa.
Laajentamisasetuksen 1 artiklan 2 kohdan mukaan tämän artiklan 1 kohdalla laajennettu tulli kannetaan sellaisesta Taiwanista ja Thaimaasta lähetetystä tuonnista, joka on kirjattu vireillepanoasetuksen 2 artiklan ja perusasetuksen 13 artiklan 3 kohdan sekä 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti, riippumatta siitä, onko alkuperämaaksi ilmoitettu Taiwan tai Thaimaa.
Laajentamisasetus on sen 4 artiklan nojalla tullut voimaan 17.1.2013 eli sitä päivää seuraavana päivänä, jona se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
Romaniaan sijoittautunut Selena România luovutti 12.3.2012 ja 18.5.2012 välisenä aikana vapaaseen liikkeeseen unionissa lasikuituverkosta valmistettuja seulakankaita, joiden silmäkoko oli sekä pituudeltaan että leveydeltään suurempi kuin 1,8 mm ja jotka painoivat enemmän kuin 35 g/m
ja jotka tuotiin maahan Taiwaniin sijoittautuneelta toimittajalta (jäljempänä kyseessä olevat tuonnit).
DGRFP vaati 5.2.2014 tekemällään oikaisupäätöksellä Selena Româniaa maksamaan 1151748 Romanian leuta (RON) (noin 257970 euroa) polkumyyntitulleja ja arvonlisäveroa, joita viimeksi mainittu ei ollut maksanut tästä vapaaseen liikkeeseen luovuttamisesta, viivästyskorkoineen ja seuraamusmaksuineen sillä perusteella, että Selena Românian tiloissa tehdyssä jälkitarkastuksessa ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksessa todettiin, että kyseessä olevat tuonnit olivat todellisuudessa peräisin Kiinan kansantasavallasta ja että näin ollen niihin sovellettiin alkuperäisessä asetuksessa ja laajentamisasetuksessa säädettyjä polkumyyntitulleja. DGRFP katsoi, että OLAFin tutkintakertomuksessa oli osoitettu, että lasikuituverkosta valmistettujen seulakankaiden erät, jotka sisältyivät kyseessä oleviin tuonteihin, oli toimitettu Kiinan kansantasavallasta Taiwaniin ilman jalostus- tai käsittelytoimenpiteitä, ennen kuin ne oli toimitettu unioniin, joten näiden erien osalta oli pidettävä voimassa muu kuin etuuskohteluun oikeuttava kiinalainen alkuperä.
Selena România teki oikaisupäätöksestä oikaisuvaatimuksen Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galațiin (Galațin julkisen talouden alueellinen osasto, Romania), joka pysytti mainitun päätöksen.
Selena România nosti 22.7.2014 oikaisupäätöksestä kumoamiskanteen ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa. Selena România vetoaa kanteensa tueksi muun muassa kanneperusteeseen, joka koskee sitä, että DGRFP on tehnyt virheen soveltaessaan takautuvasti vireillepanoasetusta ja laajentamisasetusta. Sen mukaan on nimittäin niin, että päivänä, jona kyseessä olevat tuonnit on toteutettu, kumpikaan näistä asetuksista ei ole ollut voimassa.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii laajentamisasetuksen ajallista soveltamisalaa. Se miettii erityisesti sitä, voidaanko laajentamisasetuksen 1 artiklalla vahvistettua lopullista polkumyyntitullia soveltaa Taiwanista unioniin tapahtuviin kyseessä olevien kaltaisiin tuonteihin, jotka on toteutettu ennen tämän asetuksen voimaantuloa mutta alkuperäisen asetuksen voimaantulon jälkeen.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa, että unionin toimien taannehtivuuskiellon periaate on vahvistettu unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä ja erityisesti 9.6.1964 annettuun tuomioon Capitaine v. komissio (
69/63
,
EU:C:1964:38
) ja 9.12.1965 annettuun tuomioon Singer (
44/65
,
EU:C:1965:122
) perustuvassa oikeuskäytännössä mutta että tästä periaatteesta on hyväksytty tiettyjä poikkeuksia.
Näissä olosuhteissa Curtea de Apel Bucureşti (Bukarestin muutoksenhakutuomioistuin, Romania) on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)
Onko laajentamisasetusta tulkittava siten, että sitä sovelletaan myös maahantuontiin, jota Euroopan unionissa asuvat henkilöt ovat harjoittaneet Taiwanista ennen 17.1.2013, toisin sanoen vuonna 2012, mutta alkuperäisen asetuksen antamisen jälkeen?
2)
Sovelletaanko laajentamisasetuksen 1 artiklassa tarkoitettua lopullista polkumyyntitullia myös sellaiseen maahantuontiin, jota Euroopan unionissa asuvat henkilöt ovat harjoittaneet Taiwanista ennen 17.1.2013 ja ennen vireillepanoasetuksen antamista, mutta alkuperäisen asetuksen antamisen jälkeen?”
Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu
Ennakkoratkaisukysymyksillään, joita on syytä tarkastella yhdessä, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee, onko laajentamisasetuksen 1 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että tällä säännöksellä laajennettua lopullista polkumyyntitullia on sovellettava takautuvasti Taiwanista lähetettyihin tuotteisiin, jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen unionissa alkuperäisen asetuksen voimaantulon jälkeen mutta ennen vireillepanoasetuksen voimaantuloa.
Koska laajentamisasetus on annettu perusasetuksen 13 artiklan perusteella, on todettava, että tämän 13 artiklan 1 kohdan mukaan perusasetuksen perusteella käyttöön otetut polkumyyntitullit voidaan laajentaa koskemaan samankaltaisten tuotteiden tai näiden tuotteiden osien kolmannesta maasta tulevaa tuontia, jos voimassa olevia toimenpiteitä kierretään. Kyseisen 13 artiklan 3 kohdan mukaan tutkimus pannaan vireille komission asetuksella, jolla voidaan myös velvoittaa tulliviranomaiset saattamaan kyseisen tuonnin kirjaaminen pakolliseksi perusasetuksen 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
Perusasetuksen 13 artiklan 3 kohdasta seuraa erityisesti, että jos polkumyyntitulleja kierretään, jo käyttöön otettujen lopullisten toimenpiteiden laajentaminen tulee voimaan siitä päivästä alkaen, jolloin kirjaaminen tehtiin pakolliseksi perusasetuksen 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti (tuomio 6.6.2013, Paltrade,
C-667/11
,
EU:C:2013:368
,
kohta).
On nimittäin niin, että vaikka perusasetuksen 10 artiklan 1 kohdassa vahvistetaan polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden taannehtivuuskiellon periaate, koska toimenpiteitä voidaan periaatteessa soveltaa vain tuotteisiin, jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen sen päivän jälkeen, jona asetus, jolla ne on otettu käyttöön, on tullut voimaan, perusasetuksen useat säännökset poikkeavat tästä periaatteesta. Näissä säännöksissä sallitaan nimittäin polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden soveltaminen tuotteisiin, jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen ennen toimenpiteiden käyttöön ottamista koskevan asetuksen voimaantuloa, edellyttäen, että kyseessä olevat tuonnit on kirjattu perusasetuksen 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti (tuomio 17.12.2015, APEX,
C-371/14
,
EU:C:2015:828
,
kohta).
Laajentamisasetuksesta on todettava, että sen 1 artiklan 2 kohdan mukaan tämän artiklan 1 kohdalla laajennettu tulli kannetaan tässä säännöksessä tarkoitetuista sellaisista lasikuidusta valmistettujen seulakankaiden Taiwanista ja Thaimaasta lähetetyistä tuonneista, jotka on kirjattu vireillepanoasetuksen 2 artiklan ja perusasetuksen 13 artiklan 3 kohdan sekä 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti, riippumatta siitä, onko alkuperämaaksi ilmoitettu Taiwan tai Thaimaa.
Nyt käsiteltävässä asiassa on kuitenkin kiistatonta, että kyseessä olevat tuonnit on toteutettu ennen vireillepanoasetuksen voimassaoloa eli ennen 25.5.2012 ja ennen kuin tuonnit on voitu kirjata tämän asetuksen 2 artiklan mukaisesti.
Näin ollen edellä esitetystä seuraa, että laajentamisasetuksen 1 artiklan 1 kohdan nojalla laajennettua polkumyyntitullia ei voida soveltaa takautuvasti nyt käsiteltävässä asiassa kyseessä olevien kaltaisiin tuonteihin, jotka on toteutettu ennen vireillepanoasetuksen voimaantuloa.
Hyödyllisen vastauksen antamiseksi ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle on kuitenkin täsmennettävä, kuten Romanian hallitus ja komissio ovat todenneet kirjallisissa huomautuksissaan, että tämä tulkinta ei ole esteenä sille, että alkuperäisen asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa vahvistettua lopullista polkumyyntitullia sovelletaan tällaisiin tuonteihin, mikäli jälkitarkastuksen jälkeen voidaan osoittaa, että kyseiset tuonnit ovat todellisuudessa peräisin Kiinan kansantasavallasta.
On nimittäin todettava, että alkuperäisen asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa vahvistetaan tässä säännöksessä määriteltyjen, Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien lasikuidusta valmistettujen seulakankaiden tuontia koskeva lopullinen polkumyyntitulli.
Kuten tullikoodeksin 26 artiklasta käy ilmi, on niin, että vaikka unionin lainsäädännön mukaan tavaroiden alkuperä on todistettava esittämällä asiakirja, ei tällaisen asiakirjan esittäminen estä sitä, että tapauksissa, joissa on vakavia epäilyjä, tulliviranomaiset voivat vaatia esitettäviksi lisätodisteita varmistaakseen, että alkuperä on ilmoitettu asiaa koskevan unionin lainsäädännön mukaisesti. Unionin tuomioistuin on katsonut tästä jo aiemmin, että jälkitarkastuksen tarkoituksena on varmistaa alkuperätodistuksessa ilmoitetun alkuperän oikeellisuus (ks. analogisesti tuomio 8.11.2012, Lagura Vermögensverwaltung,
C-438/11
,
EU:C:2012:703
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Tästä seuraa, että se, että tavaroihin on liitetty alkuperätodistus, ei ole seikka, joka voi estää näiden tuotteiden tuontia koskevien tullien kantamisen, mikäli nämä todistukset osoittautuvat tämän tuonnin jälkeen virheellisiksi (ks. vastaavasti tuomio 17.7.1997, Pascoal & Filhos,
C-97/95
,
EU:C:1997:370
,
–
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on määritellä kyseessä olevien tuontien osalta se, onko tulliviranomaisilla käytössään kunkin unionissa vapaaseen liikkeeseen luovutetun lasikuidusta valmistettujen seulakankaiden erän osalta riittävät todisteet katsoakseen, että vaikka nämä erät on lähetetty Taiwanista ja niiden alkuperämaaksi on ilmoitettu kyseinen valtio, niiden tosiasialliseksi alkuperämaaksi olisi pitänyt katsoa Kiinan kansantasavalta, jolloin niihin sovelletaan alkuperäisen asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa säädettyä polkumyyntitullia. Tässä tapauksessa on niin, kuten komissio on korostanut kirjallisissa huomautuksissaan, että tämän tullin jälkikäteisen kantamisen on tapahduttava tullikoodeksissa olevien tullivelan kantamista koskevien sääntöjen mukaisesti.
Edellä esitetyn perusteella on esitettyihin kysymyksiin vastattava, että laajentamisasetuksen 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tällä säännöksellä laajennettua lopullista polkumyyntitullia ei voida soveltaa takautuvasti Taiwanista lähetettyihin tuotteisiin, jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen unionissa alkuperäisen asetuksen voimaantulon jälkeen mutta ennen vireillepanoasetuksen voimaantuloa. Alkuperäisen asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa säädettyä polkumyyntitullia voidaan kuitenkin soveltaa tällaisten tuotteiden tuontiin, mikäli voidaan osoittaa, että vaikka nämä tuotteet on lähetetty Taiwanista ja niiden alkuperämaaksi on ilmoitettu tämä valtio, tuotteet ovat tosiasiassa peräisin Kiinan kansantasavallasta.
Oikeudenkäyntikulut
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.

Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (yhdeksäs jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:

Tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien lasikuidusta valmistettujen seulakankaiden tuonnissa täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 791/2011 käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentamisesta koskemaan tiettyjen Taiwanista ja Thaimaasta lähetettyjen lasikuidusta valmistettujen seulakankaiden tuontia riippumatta siitä, onko niiden alkuperämaaksi ilmoitettu Taiwan tai Thaimaa, 10.1.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 21/2013 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tällä säännöksellä laajennettua lopullista polkumyyntitullia ei voida soveltaa takautuvasti Taiwanista lähetettyihin tuotteisiin, jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen unionissa lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien lasikuidusta valmistettujen seulakankaiden tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 3.8.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 791/2011 voimaantulon jälkeen mutta ennen täytäntöönpanoasetuksella N:o 791/2011 käyttöön otettujen polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden mahdollista kiertämistä ja kyseisen tuonnin kirjaamisvelvoitteesta 23.5.2012 annetun komission asetuksen (EU) N:o 437/2012 voimaantuloa. Asetuksen N:o 791/2011 1 artiklan 1 kohdassa säädettyä polkumyyntitullia voidaan kuitenkin soveltaa tällaisten tuotteiden tuontiin, mikäli voidaan osoittaa, että vaikka nämä tuotteet on lähetetty Taiwanista ja niiden alkuperämaaksi on ilmoitettu tämä valtio, tuotteet ovat tosiasiassa peräisin Kiinan kansantasavallasta.

Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: romania.