CELEX: 62021CJ0189
Előzetes döntéshozatal
Közös agrárpolitika (KAP)
1306/2013/EU rendelet
II. melléklet
10. jogszabályban foglalt gazdálkodási követelmény
1107/2009/EU rendelet
Az 55. cikk első bekezdése és második bekezdésének első mondata
Közvetlen támogatási rendszerek
Közös szabályok
A KAP keretében kapott támogatás egészének vagy egy részének csökkentése vagy kizárása
A kölcsönös megfeleltetés szabályainak megsértése
Olyan növényvédő szer, amely az érintett tagállamban nem engedélyezett vagy már nem engedélyezett, és amely utóbbi esetében a használat határideje lejárt

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17‑i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (
HL 2013. L 347., 549. o.
; helyesbítések:
HL 2016. L 130.,. 7. o.
;
HL 2017. L 327., 83. o.
;
HL 2018. L 233., 3. o.
) II. mellékletében előírt 10. jogszabályban foglalt gazdálkodási követelmény (a továbbiakban: 10. SMR) értelmezésére vonatkozik, amely a növényvédő szerek forgalomba hozataláról, valamint a 79/117/EGK és a 91/414/EGK tanácsi irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21‑i 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (
HL 2009. L 309., 1. o.
) 55. cikkének első bekezdésére és második bekezdésének első mondatára hivatkozik.
E kérelmet az R. en R. és a Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (mezőgazdasági, természetvédelmi és élelmiszer‑minőségi miniszter, a továbbiakban: miniszter) között az R. en R. részére a 2018. év tekintetében nyújtandó közvetlen kifizetések összegének a közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról, valamint a 637/2008/EK és a 73/2009/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17‑i 1307/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (
HL 2013. L 347., 608. o.
; helyesbítés:
HL 2016. L 130., 8. o.
) alkalmazásával történő csökkentése tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő.
Jogi háttér
Az uniós jog
Az 1306/2013 rendelet
Az 1306/2013 rendelet a közös agrárpolitika (KAP) finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról szól.
E rendelet (53) preambulumbekezdése előírja:
„A [közös agrárpolitika keretébe tartozó, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott egyes támogatási rendszerek létrehozásáról, az 1290/2005/EK, a 247/2006/EK és a 378/2007/EK rendelet módosításáról, valamint az 1782/2003/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. szeptember 29‑i] 73/2009/EK tanácsi rendelettel (
HL 2009, L 30., 16. o.
) felváltott, [a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendelet módosításáról szóló, 1782/2003/EK tanácsi rendelet (
HL 2003. L 270., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 40. kötet, 269. o.) létrehozta azt az elvet, amely szerint a KAP keretében nyújtott egyes támogatások kedvezményezettjei esetében a teljes kifizetést a földgazdálkodáshoz, a mezőgazdasági termeléshez és a mezőgazdasági tevékenységhez kapcsolódó szabályoknak való megfeleléshez kell kötni. […]
A létrejövő kölcsönös megfeleltetési rendszerben a tagállamoknak szankciókat kell kivetniük a KAP keretében nyújtott támogatás egészének vagy részének csökkentése vagy kizárása révén.”
Az 1306/2013 rendelet (54) preambulumbekezdése értelmében:
„A kölcsönös megfeleltetési rendszer alapvető előírásokat foglal a KAP‑ba a környezetre, az éghajlatváltozásra, a földterület jó mezőgazdasági és környezeti állapotára, a közegészségügyre, az állategészségügyre, a növényegészségügyre és az állatjólétre [helyesen: állatjóllét] vonatkozóan. A kölcsönös megfeleltetés a fenntartható mezőgazdaság megteremtéséhez kíván hozzájárulni, méghozzá annak elérése révén, hogy a kedvezményezettek nagyobb mértékben tudatában legyenek annak, hogy az említett alapvető előírásokat be kell tartani. Emellett ahhoz is hozzá kíván járulni, hogy a környezetre, a közegészségügyre, az állategészségügyre, a növényegészségügyre és az állatjólétre [helyesen: állatjóllétre] vonatkozó szakpolitikákkal való nagyobb fokú összhang kialakítása révén a KAP jobban megfeleljen a társadalmi elvárásoknak. A kölcsönös megfeleltetés rendszere a KAP szerves részét képezi, és ezért azt fenn kell tartani. A kölcsönös megfeleltetési rendszer következetességének biztosítása, valamint láthatóságának növelése érdekében azonban egyszerűsíteni kell a hatályát, amelyet ez idáig jogszabályban foglalt gazdálkodási követelmények és a földterület jó mezőgazdasági és környezeti állapotára vonatkozó előírások különálló jegyzékei alkottak. E célból a követelményeket és az előírásokat egyetlen jegyzékbe kell foglalni, és azokat területenként és témánként kell csoportosítani. […]”
Az e rendelet VI. címében foglalt szabályok a kölcsönös megfeleltetésre vonatkoznak, és e cím I. fejezete határozza meg annak hatályát. Az említett rendelet „Általános elv” című 91. cikkének (1) bekezdése a következőket írja elő:
„Ha a 92. cikkben említett kedvezményezett nem felel meg a kölcsönös megfeleltetésre vonatkozóan a 93. cikkben megállapított szabályoknak, a szóban forgó kedvezményezettel szemben igazgatási szankciót kell alkalmazni.”
Az 1306/2013 rendelet 91. cikke (3) bekezdésének b) pontja előírja:
„E cím alkalmazásában a következő fogalommeghatározások alkalmazandók:
[…]
b)
»követelmény«: a II. mellékletben említett uniós jogszabályokban foglalt minden egyes kötelező gazdálkodási követelmény egy adott jogi aktuson belül, amely lényegében eltér ugyanazon jogi aktus egyéb követelményeitől.”
E rendelet „Érintett jogosultak” című 92. cikkének első bekezdése a következőket írja elő:
„A 91. cikk [az 1307/2013] rendelet szerinti közvetlen kifizetésben […] részesülő kedvezményezettekre alkalmazandó”.
Az 1306/2013 rendeletnek „A kölcsönös megfeleltetésre vonatkozó szabályok” című 93. cikke (1) bekezdése ekképp rendelkezik:
„A kölcsönös megfeleltetésre vonatkozó szabályok tartalmazzák a II. mellékletben szereplő, az uniós jog keretébe tartozó, jogszabályban foglalt gazdálkodási követelményeket, valamint a földterület jó mezőgazdasági és környezeti állapotára vonatkozó, nemzeti szintű előírásokat, és azok a következő területekre terjednek ki:
a)
a környezet, az éghajlatváltozás és a földterület jó mezőgazdasági állapota;
b)
köz‑, állat‑ és növényegészségügy;
c)
állatjólét [helyesen: állatjóllét].”
Ugyanezen rendeletnek „A kölcsönös megfeleltetésre vonatkozó szabályok a 93. cikk alapján” című II. melléklete a következőképpen fogalmaz:
„SMR: Jogszabályban foglalt gazdálkodási követelmény (statutory management requirement)
[…]
Terület
Fő téma
Követelmények és előírások
[…]
[…]
[…]
Közegészségügy, állat‑ és növényegészségügy
Növényvédő szerek
SMR 10
[1107/2009 rendelet]
55. cikk [első bekezdés és második bekezdés első mondat]
Az 1306/2013 rendelet VI. címének „A kölcsönös megfeleltetéssel összefüggő kontrollrendszerek és igazgatási szankciók” című II. fejezete tartalmazza a 96–101. cikket.
E rendeletnek „Az igazgatási szankció összegének kiszámítása” címet viselő 99. cikke ekképp rendelkezik:
„(1)   A 91. cikkben meghatározott igazgatási szankciót az érintett kedvezményezettnek a ténymegállapítás szerinti naptári évben benyújtott vagy benyújtandó támogatási kérelmei tekintetében nyújtott vagy nyújtandó, 92. cikk szerinti kifizetések teljes összegének csökkentése vagy a támogatásból való kizárása révén kell alkalmazni.
[…]
(2)   […]
A meg nem felelés azon esetei azonban, amelyek közvetlen veszélyt jelentenek a köz‑ vagy állategészségügy szempontjából, mindig támogatáscsökkentést, illetve a támogatás köréből való kizárást vonnak maguk után.
[…]”
Az 1107/2009 rendelet
Az 1107/2009 rendelet a növényvédő szerek forgalomba hozatalára vonatkozik. E rendelet (24) és (35) preambulumbekezdése értelmében:
„(24)
Az engedélyezést szabályozó rendelkezéseknek magas szintű védelmet kell biztosítaniuk. A növényvédő szerek engedélyezésekor ezért az emberek és állatok egészségének, valamint a környezetnek a védelme elsőbbséget kell, hogy élvezzen a növénytermesztés fejlesztésével szemben. Ezért az egyes növényvédő szerek forgalomba hozatala előtt igazolni kell, hogy azok egyértelműen előnyösek a növénytermesztés szempontjából, és nem hatnak károsan az emberek és állatok egészségére – ideértve a népesség sérülékenyebb csoportjait is –, illetve nem terhelik elfogadhatatlan mértékben a környezetet.
[…]
(35)
Az emberi és állati egészség és a környezet magas szintű védelme érdekében a növényvédő szereket helyesen, a rájuk kiadott engedélyeknek megfelelően kell használni […]”
Az említett rendelet 1. cikke ekképp rendelkezik:
„(1)   Ez a rendelet megállapítja a kereskedelmi formában kapható növényvédő szerek [Európai] Közösségen belüli engedélyezésére, forgalomba hozatalára, felhasználására és ellenőrzésére vonatkozó szabályokat.
[…]
(3)   E rendelet célja, hogy biztosítsa mind az emberek és állatok egészségének, mind a környezetnek a magas szintű védelmét, és hogy javítsa a belső piac működését a növényvédő szerek forgalomba hozatalára vonatkozó szabályok harmonizálásával, és ezzel egyidejűleg a mezőgazdasági termelés fokozásával.
[…]”
Az 1107/2009 rendelet „Növényvédő szerek” címet viselő III. fejezete „Engedélyezés” című 1. szakasza „Követelmények és tartalom” című 1. alszakasza „Forgalombahozatali és felhasználási engedély” című 28. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„Növényvédő szer csak akkor hozható forgalomba vagy használható fel, ha azt az érintett tagállam e rendeletnek megfelelően engedélyezte.”
E rendeletnek „Az engedély érvényességi ideje” címet viselő 32. cikke (1) bekezdése ekképp rendelkezik:
„(1)   Az engedély érvényességi idejét az engedély tartalmazza.
A 44. cikk sérelme nélkül az engedély érvényességi idejét a növényvédő szerben lévő hatóanyagok, védőanyagok és kölcsönhatás‑fokozók jóváhagyásának lejárati dátumától számított egy évet meg nem haladó időtartamban kell megállapítani, ezt követően pedig annyi időre, amennyire a növényvédő szerben lévő hatóanyagokat, védőanyagokat és kölcsönhatás‑fokozókat jóváhagyták.
[…]”
Az említett rendelet „Türelmi idő” című 46. cikkének megfogalmazása a következő:
„Ha egy tagállam visszavon vagy módosít egy engedélyt, vagy nem újítja meg azt, akkor a meglévő készletek ártalmatlanítására, tárolására, forgalmazására és felhasználására türelmi időt adhat.
Amennyiben az engedély visszavonásának, módosításának vagy meg nem újításának okai nem kapcsolódnak az emberi és állati egészség és a környezet védelméhez, az érintett növényvédő szer értékesítése és forgalmazása tekintetében a türelmi idő nem haladhatja meg a hat hónapot, a meglévő készletek ártalmatlanítása, tárolása és felhasználása tekintetében pedig a legfeljebb további egy évet.”
Ugyanezen rendelet III. fejezete „Felhasználás és tájékoztatás” című 2. szakaszában az említett rendelet „Növényvédő szerek felhasználása” című 55. cikkének első bekezdése és második bekezdése első mondata a következőket írja elő:
„A növényvédő szereket megfelelően kell felhasználni.
A megfelelő felhasználás magában foglalja a helyes növényvédelmi gyakorlat elveinek alkalmazását és a 31. cikknek megfelelően megállapított és a címkén feltüntetett feltételeknek való megfelelést. […]”
Az 1107/2009 rendelet 83. cikkének második bekezdése ekképp rendelkezik:
„A hatályon kívül helyezett irányelvekre való hivatkozásokat erre a rendeletre való hivatkozásként kell értelmezni. Különösen az egyéb közösségi jogszabályokban – például az [1782/2003] rendeletben – [A Tanács 91/414/EGK irányelve (.) a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15‑i 91/414/EGK irányelv (
HL 1991. L 230., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 11. kötet, 332. o.)] 3. cikkére való hivatkozást az e rendelet 55. cikkére való hivatkozásként kell értelmezni.”
A 91/414 irányelv
A 91/414 irányelvet az 1107/2009 rendelet hatályon kívül helyezte, és 2011. június 13‑ig volt alkalmazható.
Ezen irányelv 3. cikkének szövege a következő volt:
„(1)   A tagállamoknak elő kell írniuk, hogy növényvédő szer területükön csak akkor hozható forgalomba és akkor használható, ha a szert az irányelv szerint engedélyezték, kivéve ha felhasználásának célja szerint a 22. cikk hatálya alá tartozik.
[…]
(3)   A tagállamok előírják, hogy a növényvédő szereket helyesen kell használni [helyesen: megfelelően kell felhasználni]. A helyes használat [helyesen: megfelelő felhasználás] magában foglalja a 4. cikknek megfelelően megállapított és a címkézésen feltüntetett feltételeknek való megfelelést és a helyes növényvédelmi gyakorlat, valamint, amikor csak lehetséges, az integrált védelem alapelveinek alkalmazását.
[…]”
A holland jog
A 2007. február 17‑i Wet gewasbeschermingsmiddelen en biocidennek (a növényvédő szerekről és a biocid termékekről szóló törvény; Stb. 2007., 125.) az alapügyre alkalmazandó változata 20. cikke előírja:
„A rendelet megsértése
1 Tilos az [1107/2009] rendelet 28. cikke (1) bekezdésének, 52. cikke (1) és (5) bekezdésének, 55. cikkének, 56. cikke (1) bekezdésének, 58. cikke (1) bekezdésének és 64. cikkének, illetve az e rendelet végrehajtására elfogadott rendeletek megsértésével eljárni. […]”
A 2014. december 11‑i Uitvoeringsregeling rechtstreekse betalingen GLB nr. WJZ/14194346‑nak (a KAP‑nak a közvetlen kifizetések és a kölcsönös megfeleltetés tekintetében történő végrehajtásáról szóló WJZ/14194346. sz. miniszteri rendelet; Stcrt. 2014., 36127.) az alapeljárásra alkalmazandó változata (a továbbiakban: miniszteri végrehajtási rendelet) 3.1. cikkének 1 bekezdése előírja:
„Kölcsönös megfeleltetés:
1 A közvetlen kifizetés iránti kérelmet benyújtó mezőgazdasági termelőnek […] a következő rendelkezéseket kell tiszteletben tartania:
a. az [1306/2013] rendelet 93. cikkének (1) bekezdésében előírt, a 3. mellékletben felsorolt gazdálkodási követelmények. […]”
A miniszteri végrehajtási rendelet 3.1. cikke 1 bekezdése a) pontjának szövege a következő:
„Az 1306/2013 rendelet 93. cikkének (1) bekezdésében előírt gazdálkodási követelmények
[…]
Fő téma: növényvédő szerek
10. SMR. Az [1107/2009] rendelet 55. cikk[ének első bekezdése és második bekezdésének] első mondata:
10.1
Az [1107/2009] rendelet 55. cikk[ének első bekezdése és második bekezdésének] első mondata”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
2018. március 20‑án az R. en R. kombinált bevallást nyújtott be a miniszterhez, amelyben a KAP jogcímén közvetlen kifizetések folyósítását kérte.
2018. október 11‑én a Nederlandse Voedsel‑ en Warenautoriteit (élelmiszer‑ és termékfelügyeleti hatóság, Hollandia) ellenőre megállapította, hogy az R. en R. egyik tagja a MECOP PP‑2 (engedélyszám12678N) növényvédőszert használta a réti lórom
(Rumex obtusifolius)
ellen. E növényvédő szer hatóanyaga a mecoprop‑P. Az említett növényvédő szer engedélye 2016. január 30‑án lejárt. Ugyanezen termék forgalomba hozatalának határidejeként 2016. július 30‑át, a használatának határidejeként pedig 2017. január 30‑át határozták meg.
2019. április 4‑én a miniszter a miniszteri végrehajtási rendelet alapján az R. en R.‑rel szemben a 2018. év tekintetében a számára nyújtandó közvetlen kifizetések összege 3%‑ának megfelelő csökkentést szabott ki a kölcsönös megfeleltetés szabályainak azon okból történő megsértése okán, hogy nem engedélyezett növényvédő szert használt.
2019. augusztus 21‑i határozatával a miniszter az R. en R. által az e csökkentéssel szemben benyújtott panaszt mint megalapozatlant elutasította. E határozatban az alapügyben tanúsított magatartást azon okból értékelték úgy, mint a kölcsönös megfeleltetésre vonatkozó szabályok tiszteletben nem tartásának egyik esetét, hogy egy nem engedélyezett növényvédő szer használata a 10. SMR hatálya alá tartozik, amely a 1107/2009 rendelet 55. cikkének első bekezdésére és második bekezdésének első mondatára hivatkozik.
Az R. en R. az említett határozatot a kérdést előterjesztő bíróság előtt vitatja.
E bíróság előtt az R. en R. nem azt vitatja, hogy már nem engedélyezett növényvédő szert használt, hanem arra hivatkozik, hogy ez nem az 1107/2009 rendelet 55. cikke megsértésnek minősül, mivel e cikk csak azt írja elő, hogy a növényvédő szereket „megfelelően kell felhasználni”. Az R. en R. azt állítja, hogy egy engedély nélküli növényvédő szer használata nem az 1107/2009 rendelet 55. cikke, hanem 28. cikke megsértésének minősül, amelynek értelmében növényvédő szer csak akkor hozható forgalomba vagy használható fel, ha azt engedélyezték. Márpedig, mivel e 28. cikket nem említi az 1306/2013 rendelet II. melléklete, annak megsértése nem minősül a kölcsönös megfeleltetésre vonatkozó szabályok megsértésének. A kérdést előterjesztő bíróság előtt az R. en R. következésképpen arra hivatkozik, hogy a miniszter tévesen állapította meg a 10. SMR megsértését, ily módon nem rendelkezett hatáskörrel arra, hogy a 2018. év tekintetében a számára nyújtandó közvetlen kifizetések összege 3%‑ának megfelelő csökkentést szabjon ki a kölcsönös megfeleltetésre vonatkozó szabályok megsértése okán.
A kérdést előterjesztő bíróság szerint az 1107/2009 rendelet 55. cikkének –– amelyre a 10. SMR hivatkozik – szó szerinti értelmezéséből az következik, hogy e cikk nem vonatkozik arra a helyzetre, amelyben egy nem engedélyezett növényvédő szert használnak. Mindazonáltal a kérdést előterjesztő bíróság rámutat, hogy egy ilyen értelmezés ahhoz a „furcsa és talán nem kívánatos” következményhez vezetne, hogy egy olyan helyzetben, amelyben egy mezőgazdasági termelő nem engedélyezett növényvédő szert használt, semmiféle csökkentés nem lenne kiszabható vele szemben a kölcsönös megfeleltetés szabályainak megsértése miatt, míg ez lehetséges lenne egy engedélyezett növényvédő szer nem megfelelő használata esetén.
A kérdést előterjesztő bíróság azt a kérdést is felteszi, hogy az előző pontban kifejtett értelmezés összeegyeztethető‑e az 1306/2013 rendelet és az 1107/2009 rendelet által követett, az emberi, az állati és a növényi egészség, valamint a környezet védelmére irányuló célkitűzésekkel.
A kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra is keresi a választ, hogy melyek azok az okok, amelyek az uniós jogalkotónak azon döntését indokolták, hogy az 1107/2009 rendelet 83. cikkében előírja, hogy az egyéb közösségi jogszabályok szövegében a 91/414 irányelv 3. cikkére történő hivatkozásokat úgy kell érteni, hogy azok kizárólag az 1107/2009 rendelet 55. cikkére vonatkoznak, nem pedig e rendelet 28. cikkére.
E körülmények között a College van Beroep voor het bedrijfsleven (gazdasági tárgyú közigazgatási jogviták fellebbviteli bírósága, Hollandia) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé:
„Úgy kell‑e értelmezni a [10. SMR‑t], amely az [1107/2009 rendelet] 55. cikke [első bekezdésére és második bekezdésének első mondatára] hivatkozik, hogy [az] arra a helyzetre is vonatkozik, amelyben az érintett tagállamban [az] utóbbi rendelet alapján nem engedélyezett növényvédő szert használtak fel?
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
Kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra keresi a választ, hogy úgy kell‑e értelmezni a 10. SMR‑t, amely az 1107/2009 rendelet 55. cikke első bekezdésére és második bekezdésének első mondatára hivatkozik, hogy az egy olyan növényvédő szerre is vonatkozik, amely az érintett tagállamban nem engedélyezett vagy már nem engedélyezett, és amely utóbbi esetében a használat határideje lejárt.
Az állandó ítélkezési gyakorlat értelmében valamely uniós jogi rendelkezés értelmezéséhez nemcsak annak kifejezéseit, hanem szövegkörnyezetét, és annak a szabályozásnak a célkitűzéseit is figyelembe kell venni, amelynek az részét képezi (2020. január 22‑iUrsa Major Services ítélet,
C‑814/18
,
EU:C:2020:27
,
49.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Elöljáróban meg kell jegyezni, hogy a kérdést előterjesztő bíróság szerint az alapeljárás felei nem vitatják, hogy az érintett növényvédő szer engedélye 2016. január 30‑án lejárt, és e szernek az alapeljárás felperese általi alkalmazása során e szer használatának 2017. január 30‑ban rögzített határidejét is túllépték.
Először is meg kell állapítani, hogy az 1107/2009 rendelet (35) preambulumbekezdése értelmében a növényvédő szerek „megfelelő” felhasználása „a rájuk kiadott engedélyeknek megfelelő” felhasználást jelenti.
E tekintetben a „megfelelő felhasználás” fogalmát, amint azt az 1107/2009 rendelet 55. cikke első bekezdése és második bekezdésének első mondata alkalmazza, első tagját illetően úgy kell érteni, hogy az e rendelet 28. cikkének (1) bekezdésére utal, amely előírja, hogy növényvédő szer csak akkor „használható fel”, ha azt az érintett tagállam „engedélyezte”.
Az 1107/2009 rendelet 32. cikke (1) bekezdésének első mondatából egyébiránt az következik, hogy egy növényvédő szerre vonatkozó engedély érvényességi idejét az engedély tartalmazza, ugyanezen rendelet 46. cikkéből pedig az, hogy egy engedély visszavonása, módosítása vagy lejárta esetén türelmi idő adható, elsősorban a meglévő készletek felhasználása céljából.
Ebből következik, hogy az a „megfelelő felhasználás”, amelynek a növényvédő szerek az 1107/2009 rendelet 55. cikke első bekezdése és második bekezdése első mondata értelmében tárgyát kell, hogy képezzék, olyan felhasználást feltételez, amely az említett rendelet 28. cikke (1) bekezdésének megfelelően kiadott olyan engedély tárgyi és időbeli hatálya alá tartozik, amely joghatásait az említett rendelet 32. cikkének (1) bekezdésében és – adott esetben – 46. cikkében foglalt előírásoknak megfelelően fejti ki.
Másodsorban, az 1107/2009 rendelet 1. cikkének (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy ez a rendelet a kereskedelmi formában kapható növényvédő szerek Európai Közösségen belüli engedélyezésére, valamint – többek között – azok forgalomba hozatalára, felhasználására és ellenőrzésére vonatkozó szabályokat állapítja meg. E rendelet 1. cikkének (3) bekezdése előírja, hogy az említett rendeletnek többek között az a célja, hogy biztosítsa mind az emberek és állatok egészségének, mind a környezetnek a magas szintű védelmét.
Amint azt az 1107/2009 rendelet (24) preambulumbekezdése kifejti, az engedélyezést szabályozó rendelkezések magas szintű védelmet kell, hogy biztosítsanak az emberek és állatok egészségének, valamint a környezetnek. Ez az a célkitűzés, amelyre az ugyanezen rendelet (35) preambulumbekezdése szerint a növényvédő szerek megfelelő használata irányul a vonatkozó engedélyekben meghatározott feltételeknek megfelelően. Ezen összefüggésben emlékeztetni kell arra, hogy az 1306/2013 rendelet II. melléklete szerint az 1107/2009 rendelet 55. cikke első bekezdésének és második bekezdése első mondatának tiszteletben tartására vonatkozó 10. SMR pontosan a közegészségnek, az állatok egészségének és a növények egészségének a védelmére irányul. A 10. RMS ily módon a KAP‑nak a közegészségre, az állatok egészségére és a növények egészségére vonatkozó, a kölcsönös megfeleltetés rendszerébe integrált alapvető szabályai részét alkotja, amelyek tiszteletben tartásától függ az 1306/2013 rendelet (53) és (54) preambulumbekezdésének megfelelően, hogy kifizetik‑e a kedvezményezetteknek a KAP keretében nyújtott bizonyos támogatások teljes összegét.
Ennek megfelelően az olyan értelmezés, amely kizárja a 10. SMR hatálya alól az olyan növényvédő szerek használatát, amely az érintett tagállamban nem engedélyezett vagy ott már nem engedélyezett, és amelyek használatának határidejét túllépték, ellentétes lenne a kölcsönös megfeleltetés elvének célkitűzésével, amelynek lényege az emberi, az állati, a növényi egészség és a környezetvédelem magas szintjének biztosítása. Az ilyen értelmezésből ugyanis az következne, hogy a nem engedélyezett növényvédő szert használó kedvezményezettel szemben nem szabnának ki a közvetlen kifizetések összegének csökkentésére irányuló közigazgatási szankciót, míg egy engedélyezett növényvédő szert használó, de az ahhoz kapcsolódó feltételeket megsértő kedvezményezettel szemben kiszabható lenne az ilyen szankció. Következésképpen a nem engedélyezett növényvédő szer nem tartozna a KAP szerinti kölcsönös megfeleltetés elvének hatálya alá, ami összeegyeztethetetlen annak célkitűzéseivel.
Ebből az következik, hogy az olyan növényvédő szer használata, amely nem engedélyezett, vagy amelynek engedélye és – adott esetben – használati határideje lejárt, az 1306/2013 rendeletnek „A kölcsönös megfeleltetésre vonatkozó szabályok a 93. cikk alapján” című II. melléklete részét képező 10. SMR megsértése egyik esetének minősül, amely az 1306/2013 rendelet 91. és 99. cikke értelmében közigazgatási szankciót von maga után.
Ezt a következtetést nem befolyásolja az a tény, hogy az 1107/2009 rendelet 83. cikke szerint az egyéb jogszabályok szövegében, például az 1782/2003 rendeletben a 91/414 irányelv 3. cikkére történő hivatkozásokat úgy kell érteni, hogy azok az 1107/2009 rendelet 55. cikkére, nem pedig ez utóbbi 28. cikkére vonatkoznak. A 91/414 irányelv 3. cikkének (1) bekezdése ugyanis úgy rendelkezett, hogy a tagállamoknak elő kell írniuk, hogy növényvédő szer területükön csak akkor hozható forgalomba és akkor használható, ha azt engedélyezték. E rendelkezés megfelel az 1107/2009 rendelet 28. cikke (1) bekezdésének, a 91/414 irányelv 3. cikkének (3) bekezdése pedig úgy rendelkezett, hogy a tagállamoknak elő kell írniuk, hogy a növényvédő szereket megfelelően kell használni, és ez az 1107/2009 rendelet 55. cikkének felel meg. Márpedig, a jelen ítélet 39. és 40. pontjában kifejtett okokból az 1107/2009 rendelet 55. cikke első bekezdésének és második bekezdése első mondatának tiszteletben tartása azt feltételezi, hogy a használt növényvédő szer e rendelet 28. és 32. cikkének megfelelően hatályos engedéllyel rendelkezik. Következésképpen nem volt szükséges, hogy az 1107/2009 rendelet 83. cikkében kifejezett hivatkozás történjen e rendelet 28. cikkére.
A fenti megfontolások összességére tekintettel az előterjesztett kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 10. SMR‑t, amely az 1107/2009 rendelet 55. cikke első bekezdésére és második bekezdésének első mondatára hivatkozik, úgy kell értelmezni, hogy az az olyan növényvédő szerre is vonatkozik, amely az érintett tagállamban nem engedélyezett vagy már nem engedélyezett, és amelynek használati határideje az utóbbi esetben már lejárt.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (tizedik tanács) a következőképpen határozott:

A közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17‑i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet II. mellékletében előírt 10. jogszabályban foglalt gazdálkodási követelményt, amely a növényvédő szerek forgalomba hozataláról, valamint a 79/117/EGK és a 91/414/EGK tanácsi irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21‑i 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 55. cikke első bekezdésére és második bekezdésének első mondatára hivatkozik, úgy kell értelmezni, hogy az az olyan növényvédő szerre is vonatkozik, amely az érintett tagállamban nem engedélyezett vagy már nem engedélyezett, és amelynek használati határideje az utóbbi esetben már lejárt.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: holland.