CELEX: 62019TJ0823
Bendrijos dizainas
Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra
Bendrijos dizainas, vaizduojantis spiralės formos plaukų gumytę
Ankstesnių dizainų atskleidimas
Atskleidimas internete
Reglamento (EB) Nr. 6/2002 7 straipsnio 1 dalis
Procesinis lygiateisiškumas
Pirmą kartą Bendrajame Teisme pateikti įrodymai

Ginčo aplinkybės
Ieškovė
JMS Sports sp. z o.o
. yra 2010 m. birželio 24 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybai (EUIPO) pateikto Bendrijos dizaino, įregistruoto numeriu 1723677-0001, savininkė pagal 2001 m. gruodžio 12 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 6/2002 dėl Bendrijos dizaino (
OL L 3, 2002, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 142) prekėms, kurios apibrėžtos kaip „plaukų segtukai“ ir priskiriamos prie 1968 m. spalio 8 d. Lokarno sutarties dėl tarptautinės pramoninio dizaino klasifikacijos 28.03 klasės.
Ginčijamas dizainas atrodo taip:
2017 m. sausio 3 d. remdamasi Reglamento Nr. 6/2002 25 straipsnio 1 dalies b punktu, siejamu su šio reglamento 5 ir 6 straipsniais,
Inter-Vion S.A
. padavė prašymą dėl ginčijamo dizaino registracijos pripažinimo negaliojančia. Įstojusi į bylą šalis tvirtino, kad ginčijamas dizainas nėra naujas ir neturi individualių savybių, palyginti, be kita ko, su šiais dviem dizainais:
–
dizainu
Fancy Fane
, atskleistu 2009 m. lapkričio 29 d. interneto svetainėje „http://faneaccessories.blogspot.fr/2009/11“ (toliau – interneto svetainė arba tinklaraštis „faneaccessories.blogspot“), pavaizduotu taip:
–
dizainu
SwirliDo
, atskleistu 2009 m. lapkričio 1 d. interneto svetainėje „http://nouveaucheap.blogspot.com/2009/11“ (toliau – interneto svetainė arba tinklaraštis „nouveaucheap.blogspot“) ir nurodytu 2009 m. liepos 10 d. interneto svetainės „facialwork.com“ ekrano kopijoje, kuri buvo gauta naudojantis interneto svetainės „https://archive.org“, taip pat žinomos pavadinimu
Wayback Machine
, archyvavimo paslauga. Dizainas
SwirliDo
pavaizduotas taip:
2018 m. birželio 26 d. sprendimu Anuliavimo skyrius pripažino ginčijamo dizaino registraciją negaliojančia, motyvuodamas tuo, kad jis nėra naujas, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 6/2002 5 straipsnį, dizaino
SwirliDo
atžvilgiu.
2018 m. rugpjūčio 13 d. ieškovė, remdamasi Reglamento Nr. 6/2002 55–60 straipsniais, pateikė apeliaciją, ja siekė panaikinti Anuliavimo skyriaus sprendimą.
2019 m. rugsėjo 13 d. sprendimu (toliau – ginčijamas sprendimas) Trečioji apeliacinė taryba atmetė šio sprendimo 5 punkte nurodytą apeliaciją. Ji nusprendė, kad ankstesnių dizainų atskleidimas buvo tinkamai įrodytas ir kad šie dizainai neleidžia ginčijamo dizaino laikyti nauju. Šiuo klausimu Apeliacinė taryba, be kita ko, padarė išvadą, kad, pirma, ieškovei nepavyko paneigti ankstesnių dizainų
Fancy Fane
ir
SwirliDo
atskleidimo bent dviejose interneto svetainėse, nurodytose šio sprendimo 3 punkte, patikimumo, ir, antra, kad ginčijamas dizainas yra tapatus nurodytiems dviem ankstesniems dizainams, todėl jis nėra naujas, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 6/2002 5 straipsnį. Šiomis aplinkybėmis Apeliacinė taryba pažymėjo, kad per administracinę procedūrą ieškovė nepateikė argumentų, kuriais būtų siekiama įrodyti ginčijamo dizaino ir minėtų dviejų ankstesnių dizainų skirtumus.
Šalių reikalavimai
Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
–
panaikinti ginčijamą sprendimą,
–
priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtas vykstant procedūrai EUIPO apeliacinėje taryboje,
–
nurodyti įstojusiai į bylą šaliai padengti savo bylinėjimosi išlaidas.
EUIPO ir įstojusi į bylą šalis Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį,
–
priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
Dėl ieškinio A.5–A.16 priedų priimtinumo
EUIPO, palaikoma įstojusios į bylą šalies, tvirtina, kad ieškinio A.5–A.16 priedai yra įrodymai, kurie nebuvo pateikti per administracinę procedūrą, o pirmą kartą buvo pateikti Bendrajame Teisme. EUIPO patikslina, kad ieškovė turėjo galimybę pateikti šiuos įrodymus per administracinę procedūrą, tačiau to nepadarė. Iš to ji daro išvadą, kad pirma nurodyti priedai turi būti atmesti kaip nepriimtini.
Ieškovė atsikerta, kad ieškinio A.5–A.16 priedai nėra nepriimtini įrodymai ir nekeičia ginčo dalyko. Ieškovės teigimu, šie priedai nėra įrodymai, jie tik padeda suprasti jos argumentus, susijusius, be kita ko, su galimybėmis manipuliuoti interneto svetainėse, pavyzdžiui tinklaraščiuose, pateikta informacija. Ieškovė patikslina, kad pirma nurodytuose prieduose esančius dokumentus bet kuriuo metu galima sukurti naudojant visuotinai prieinamas kompiuterines priemones.
Reikia priminti, kad Bendrajame Teisme pareikštu ieškiniu siekiama patikrinti EUIPO apeliacinių tarnybų sprendimų teisėtumą, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 6/2002 61 straipsnį, o šis teisėtumas turi būti vertinamas atsižvelgiant į informaciją, kurią Apeliacinė taryba galėjo turėti priimdama šiuos sprendimus (šiuo klausimu žr. 2011 m. rugsėjo 13 d. Nutarties Wilfer / VRDT,
C‑546/10 P
, nepaskelbta Rink.,
EU:C:2011:574
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją). Darytina išvada, kad Bendrasis Teismas neturi peržiūrėti faktinių aplinkybių, remdamasis jam pirmą kartą pateiktais dokumentais (žr. 2018 m. vasario 27 d. Sprendimo Gramberg / EUIPO – Mahdavi Sabet (Mobiliojo telefono dėklas)
T‑166/15
,
EU:T:2018:100
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Iš bylos medžiagos matyti, kad A.5–A.16 prieduose pridėti dokumentai nebuvo pateikti Apeliacinei tarybai, nepaisant to, kad ieškovė turėjo galimybę tai padaryti; pirmą kartą jie buvo pateikti Bendrajame Teisme. Iš to matyti, kad, remiantis šio sprendimo 11 punkte nurodyta jurisprudencija, minėti dokumentai turi būti atmesti kaip nepriimtini, nes nesusiję su Apeliacinėje taryboje egzistavusiomis faktinėmis ginčo aplinkybėmis, todėl į juos negali būti atsižvelgta tikrinant ginčijamo sprendimo teisėtumą.
Šios išvados negali paneigti ieškovės teiginys, kad minėti dokumentai buvo gauti naudojantis priemonėmis, kaip antai
Google
paieškos sistema ir
Wayback Machine
, kurios yra laisvai prieinamos, ir gali būti atgaminti bet kuriuo metu. Iš tiesų ši ieškovės nurodyta aplinkybė neturi įtakos teiginiui, kad jeigu Bendrasis Teismas, atlikdamas vertinimą, atsižvelgtų į pirma nurodytus įrodymus, jis iš naujo nagrinėtų faktines aplinkybes, remdamasis dokumentais, kurie nebuvo pateikti Apeliacinei tarybai, ir taip peržengtų ginčijamo sprendimo teisėtumo kontrolės, kurią jis turi atlikti pagal Reglamento Nr. 6/2002 61 straipsnį, ribas.
Remiantis tuo, kas išdėstyta, ieškinio A.5–A.16 priedai turi būti atmesti kaip nepriimtini.
Dėl esmės
Grįsdama ieškinį ieškovė nurodo tris pagrindus, grindžiamus atitinkamai kartu taikomų Reglamento Nr. 6/2002 5 straipsnio 1 dalies ir 7 straipsnio 1 dalies pažeidimu, taisyklės dėl įrodinėjimo pareigos paskirstymo ir procesinio lygiateisiškumo principo pažeidimu.
Dėl pirmojo pagrindo, grindžiamo Reglamento Nr. 6/2002 5 straipsnio 1 dalies, siejamos su to reglamento 7 straipsnio 1 dalimi, pažeidimu
Nurodydama šį ieškinio pagrindą ieškovė ginčija tai, kad ginčijamam dizainui tapatus dizainas buvo atskleistas anksčiau, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 6/2002 7 straipsnio 1 dalį. Konkrečiau kalbant, ji ginčija įrodymų, kuriuos pateikė įstojusi į bylą šalis, siekdama įrodyti, kad šis atskleidimas buvo ankstesnis, įrodomąją galią. Vis dėlto ieškovė neginčija, kad nagrinėjami dizainai, kuriuos sudaro spiralės formos plaukų gumytės, yra tapatūs, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 6/2002 5 straipsnį.
EUIPO ir įstojusi į bylą šalis ginčija ieškovės argumentus.
Reglamento Nr. 6/2002 25 straipsnio 1 dalies b punkte, be kita ko, numatyta, kad Bendrijos dizainas pripažįstamas negaliojančiu, jeigu jis neatitinka minėto reglamento 5 straipsnyje nustatytos naujumo sąlygos.
Pagal Reglamento Nr. 6/2002 5 straipsnio 1 dalies b punktą įregistruotas dizainas laikomas nauju, jeigu joks kitas tapatus dizainas nebuvo atskleistas visuomenei iki paraiškos įregistruoti dizainą, kurį siekiama apsaugoti, padavimo datos, o prašant prioriteto – iki prioriteto datos.
Be to, Reglamento Nr. 6/2002 5 straipsnio 2 dalyje patikslinta, kad dizainai laikomi tapačiais, jeigu jų savybės skiriasi tik neesminėmis detalėmis.
Pagal Reglamento Nr. 6/2002 7 straipsnio 1 dalį, siekiant taikyti, be kita ko, to paties reglamento 5 straipsnio 1 dalies b punktą, dizainas laikomas tapęs prieinamas visuomenei, jeigu jis buvo paskelbtas po registracijos ar kitaip, eksponuotas, naudotas versle ar kitaip atskleistas iki paraiškos įregistruoti dizainą, kurį siekiama apsaugoti, padavimo datos, išskyrus tuos atvejus, kai šie įvykiai negalėjo pagrįstai tapti įprastu būdu žinomi Europos Sąjungoje veikiantiems atitinkamos srities specialistams. Tačiau dizainas nelaikomas tapęs prieinamas visuomenei vien dėl to, kad jis buvo atskleistas trečiajam asmeniui žodžiu išreikštomis arba neišreikštomis konfidencialumo sąlygomis.
Pagal suformuotą jurisprudenciją dizainas laikomas atskleistu, kai šalis, tvirtinanti, kad jis buvo atskleistas, įrodo tokio atskleidimo faktą (žr. 2018 m. vasario 27 d. Sprendimo Mobiliojo telefono dėklas,
T‑166/15
,
EU:T:2018:100
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Ankstesnio dizaino atskleidimo negalima įrodinėti remiantis tikimybėmis ar prielaidomis, bet reikia remtis konkrečiomis ir objektyviomis aplinkybėmis, įrodančiomis faktinį ankstesnio dizaino atskleidimą rinkoje (žr. 2018 m. vasario 27 d. Sprendimo Mobiliojo telefono dėklas,
T‑166/15
,
EU:T:2018:100
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Iš jurisprudencijos taip pat matyti, kad prašymą pripažinti registraciją negaliojančia padavusio asmens pateiktus įrodymus reikia vertinti juos siejant tarpusavyje. Iš tiesų, nors kai kurie iš šių įrodymų gali pasirodyti esą nepakankami ankstesnio dizaino atskleidimui patvirtinti, siejami ar aiškinami kartu su kitais dokumentais ar informacija jie gali padėti įrodyti atskleidimą (žr. 2018 m. vasario 27 d. Sprendimo Mobiliojo telefono dėklas,
T‑166/15
,
EU:T:2018:100
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Be to, remiantis jurisprudencija, vertinant dokumento įrodomąją galią reikia patikrinti jame nurodytos informacijos įtikimumą ir tikrumą. Visų pirma reikia atsižvelgti į dokumento kilmę, jo parengimo aplinkybes, adresatą ir atsakyti į klausimą, ar tokio dokumento turinys atrodo pagrįstas ir patikimas (žr. 2018 m. vasario 27 d., Sprendimo Mobiliojo telefono dėklas,
T‑166/15
,
EU:T:2018:100
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Be to, nei Reglamente Nr. 6/2002, nei 2002 m. spalio 21 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 2245/2002, įgyvendinančiame Reglamentą Nr. 6/2002 (
OL L 341, 2002, p. 28
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 31 t., p. 14), nenurodyta, kokia privaloma forma įrodymus turi pateikti prašymą pripažinti registraciją negaliojančia pateikęs asmuo, kad įrodytų, jog dizainas tapo atskleistas iki paraiškos įregistruoti ginčijamą dizainą pateikimo dienos. Vadinasi, prašymą pripažinti registraciją negaliojančia padavęs asmuo gali laisvai pasirinkti, kokius įrodymus pateikti EUIPO savo prašymui pagrįsti, o EUIPO turi išnagrinėti visus pateiktus įrodymus, kad išsiaiškintų, ar jais iš tikrųjų patvirtintas ankstesnio dizaino atskleidimas (žr. 2019 m. birželio 13 d. Sprendimo Visi / one / EUIPO – EasyFix (Automobilių informaciniai stoveliai),
T‑74/18
,
EU:T:2019:417
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Šiuo atveju iš ginčijamo sprendimo 4 ir 24 punktų matyti, kad Apeliacinė taryba pirmiausia rėmėsi šiais įstojusios į bylą šalies pateiktais įrodymais, kad padarytų išvadą dėl ankstesnių dizainų atskleidimo:
–
2009 m. lapkričio 29 d. interneto svetainės „faneaccessories.blogspot“ ekrano kopija, kurioje nurodytas dizainas
Fancy Fane
(žr. šio sprendimo 3 punkto pirmą įtrauką),
–
2009 m. lapkričio 1 d. interneto svetainės „nouveaucheap.blogspot“ ekrano kopija, kurioje nurodytas dizainas
SwirliDo
(žr. šio sprendimo 3 punkto antrą įtrauką),
–
2009 m. liepos 10 d. interneto svetainės „facialwork.com“ ekrano kopija, gauta per
Wayback Machine
, kurioje nurodytas dizainas
SwirliDo
(žr. šio sprendimo 3 punkto antrą įtrauką).
Be to, kaip matyti iš ginčijamo sprendimo 33 punkto, Apeliacinė taryba taip pat atsižvelgė į papildomus įstojusios į bylą šalies pateiktus įrodymus, kuriais siekiama patvirtinti interneto svetainės „nouveaucheap.blogspot“ ekrano kopijos, susijusios su dizainu
SwirliDo
, autentiškumą. Šie papildomi įrodymai yra:
–
2009 m. interneto svetainėje „nouveaucheap.blogspot“ paskelbti straipsniai, skirti grožio prekėms, išskyrus plaukų gumytes,
–
ekrano kopija, kurioje pateikiami
Google
paieškos rezultatai, patvirtinantys, kad straipsnis „SWIRLIDO OR SWIRLIDON’T?“ buvo paskelbtas 2009 m. lapkričio 1 d. tinklaraštyje „nouveaucheap.blogspot“,
–
Wayback Machine
dokumentas, patvirtinantis, kad 2009 m. veikė interneto svetainė „nouveaucheap.blogspot“.
Ginčijamo sprendimo 25 punkte Apeliacinė taryba nustatė, kad dizaino vaizdo internete buvimas yra įvykis, kuris gali būti laikomas „paskelbimu“, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 6/2002 7 straipsnį, todėl įrodo atskleidimą, nebent šis įvykis pagrįstai negalėtų būti žinomas atitinkamos srities specialistams. Ginčijamo sprendimo 26 punkte ji pažymėjo, kad ieškovė neginčijo aplinkybės, jog paskelbimas internete gali būti laikomas atskleidimu, bet ginčijo interneto svetainių „faneaccessories.blogspot “ ir „nouveaucheap.blogspot“ ekrano kopijų „tikėtinumą“ ar „patikimumą“.
Ginčijamo sprendimo 39 punkte Apeliacinė taryba padarė išvadą, kad ieškovei nepavyko paneigti ankstesnio dizaino atskleidimo bent jau interneto svetainėse „faneaccessories.blogspot“ ir „nouveaucheap.blogspot“ tikėtinumo.
Ši Apeliacinės tarybos išvada nėra klaidinga.
Šiuo klausimu, pirma, reikia pažymėti, kad Reglamento Nr. 6/2002 7 straipsnio 1 dalyje pateikiami tik galimo atskleidimo atvejai (vartojant žodžius „paskelbtas po registracijos ar kitaip“, „eksponuotas“, „naudotas versle“), o ne baigtinis sąrašas („ar kitaip atskleistas“). Be to, jau buvo patikslinta, kad nėra jokių apribojimų dėl vietos, kur dizainas turi būti atskleistas tam, kad jis būtų pripažintas prieinamas visuomenei (šiuo klausimu žr. 2014 m. vasario 13 d. Sprendimo H. Gautzsch Großhandel,
C‑479/12
,
EU:C:2014:75
,
punktą). Remiantis šiais duomenimis, reikia patvirtinti ginčijamo sprendimo 25 punkte pateiktą Apeliacinės tarybos išvadą, kad dizaino vaizdo internete buvimas yra įvykis, kuris gali būti laikomas „paskelbimu“, taigi yra padarymas „prieinamo [atskleisto] visuomenei“, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 6/2002 7 straipsnio 1 dalį.
Antra, reikia pažymėti, kad interneto svetainių „faneaccessories.blogspot“ ir „nouveaucheap.blogspot“ ekrano kopijose buvo aiškiai nurodyti dizainai
Fancy Fane
ir
SwirliDo
, kurie yra tapatūs ginčijamam dizainui. Be to, minėtose ekrano kopijose aiškiai matyti pilni abiejų interneto svetainių URL (anglų k.
Uniform Resource Locator
) adresai ir atskleidimo visuomenei datos, t. y. atitinkamai 2009 m. lapkričio 1 d. ir lapkričio 29 d. Šios datos yra ankstesnės nei ginčijamo dizaino registracijos paraiškos pateikimo data, t. y. 2010 m. birželio 24 d.
Trečia, reikia konstatuoti, kad interneto svetainės „nouveaucheap.blogspot“ ekrano kopijoje pateikta kitos laiko žymomis pažymėtos informacijos, įrodančios, kad dizainas
SwirliDo
buvo atskleistas visuomenei 2009 m. lapkričio 1 d. Šią kitą laiko žymomis pažymėtą informaciją sudarė 2009 m. lapkričio 1 d. ir 2 d. interneto vartotojų komentarai (juose buvo nurodytas laikas, kai jie buvo paskelbti) dėl straipsnio „
SWIRLIDO OR SWIRLIDON’T
?“, kuriame buvo pateikta plaukų gumyčių su komerciniu pavadinimu
SwirliDo
apžvalga.
Ketvirta, nebuvo prieštaraujama ginčijamo sprendimo 22 punkte nurodytam teiginiui, kad interneto svetainės „faneaccessories.blogspot“ ir „nouveaucheap.blogspot“ yra grožio aksesuarų srityje besispecializuojantys tinklaraščiai, siūlantys prekių pristatymą ir kritiką, kad suinteresuotoji visuomenė galėtų pamatyti šias prekes ir pasikeisti nuomonėmis apie jas. Taip pat nebuvo ginčijama ginčijamo sprendimo 31 punkte padaryta išvada, kad abu minėti tinklaraščiai skiriasi vienas nuo kito. Tai, kad abu minėti vienas nuo kito besiskiriantys tinklaraščiai specializuojasi grožio aksesuarų srityje, atsižvelgiant į nurodytų prekių pobūdį, sustiprina įstojusios į bylą šalies kaip įrodymų pateiktų ekrano kopijų įrodomąją galią.
Penkta, reikia konstatuoti, kad dizaino
SwirliDo
atskleidimą 2009 m. patvirtina toliau nurodyti trys elementai, pateikti Apeliacinei tarybai. Pirma, jį patvirtina 2009 m. liepos 10 d. interneto svetainės „www.facialwork.com“ ekrano kopija, padaryta per
Wayback Machine
, kurioje daroma nuoroda į
SwirliDo
plaukų gumytes. Antra, atskleidimą patvirtina
Google
paieškos sistemos rezultatas, kuris sieja
SwirliDo
dizainą su 2009 m. Trečia, jį patvirtina per
Wayback Machine
atliktos paieškos rezultatai, įrodantys, kad 2009 m. veikė interneto svetainė „nouveaucheap.blogspot“.
Šio sprendimo 33–36 punktuose pateikti įrodymai, vertinami kaip visuma, teisiškai pakankamai įrodo, kad dizainai
Fancy Fane
ir
SwirliDo
, kurie yra tapatūs ginčijamam dizainui, vėliausiai 2009 m. lapkričio mėn. buvo atskleisti visuomenei, juos išplatinus dviejose interneto svetainėse, besispecializuojančiose grožio aksesuarų srityje.
Šios išvados nepaneigia ieškovės argumentai.
Pirma, ieškovė teigia, kad interneto svetainių ekrano kopijų įrodomoji galia yra ribota, siekiant įrodyti dizaino atskleidimą visuomenei, ir kad jos turi būti patvirtintos patikimesniais įrodymais, siekiant tai įrodyti. Grįsdama šį teiginį ieškovė remiasi 2017 m. spalio 1 d. EUIPO dokumento „Registruotojo Bendrijos dizaino nagrinėjimo gairės“ (toliau – EUIPO dizaino gairės) 5.5.1.5 punktu.
Šis ieškovės argumentas yra nepriimtinas.
Iš tiesų reikia priminti: prašymą pripažinti registraciją negaliojančia pateikęs asmuo gali laisvai pasirinkti, kokius įrodymus, jo manymu, reikia pateikti EUIPO, kad pagrįstų savo prašymą pripažinti registraciją negaliojančia, o EUIPO turi išnagrinėti visus pateiktus įrodymus, kad padarytų išvadą, ar jie iš tikrųjų yra ankstesnio dizaino atskleidimo įrodymas (žr. šio sprendimo 26 punktą). Taigi reikia konstatuoti, kad nei taikytini teisės aktai, nei jurisprudencija nepatvirtina ieškovės teiginio, grindžiamo ribota ekrano kopijų įrodomąja galia.
Be to, priešingai, nei teigia ieškovė, 2018 m. spalio 1 d. redakcijos, kuri galiojo ginčijamo sprendimo priėmimo dieną, EUIPO dizaino gairės taip pat nepagrindžia jos teiginio dėl ribotos ekrano kopijų įrodomosios galios. Šių gairių 5.5.1.5 punkte nurodyta, kad informacija, paskelbta internete arba internetinėse duomenų bazėse, laikoma viešai prieinama informacijos paskelbimo dieną. Jose nurodyta, kad dėl interneto pobūdžio gali būti sunku nustatyti tikrą datą, kada informacija buvo paskelbta. Tačiau tose gairėse numatyta, kad paskelbimo internete data laikoma patikima, kai taikoma viena iš šių keturių situacijų:
–
nagrinėjamoje interneto svetainėje pateikiama informacija su laiko žymomis apie interneto puslapio ar rinkmenos pakeitimų įstoriją (pavyzdžiui, kokia yra prieinama
Wikipédia
atveju arba automatiškai prie turinio prijungta informacija, pavyzdžiui, prie pranešimų forumuose arba tinklaraščiuose),
–
indeksavimo datas interneto svetainei priskiria paieškos sistemos,
–
interneto svetainės ekrano kopijoje nurodoma konkreti data arba
–
informaciją apie interneto svetainės atnaujinimus galima rasti interneto archyvavimo tarnyboje, kaip antai
Wayback Machine
.
Taigi 2018 m. spalio 1 d. redakcijos EUIPO dizaino gairės nepaneigia aptariamų interneto svetainių ekrano kopijos įrodomosios galios, tačiau jose pateikiama tam tikrų patikslinimų dėl reikšmingos atskleidimo internete datos nustatymo. Ginčijamas sprendimas atitinka nurodytas gaires, kiek jis grindžiamas interneto svetainių „faneaccessories.blogspot“ ir „nouveaucheap.blogspot“ ekranų kopijomis, kuriose, kaip paminėta šio sprendimo 33 punkte, yra nurodytos konkrečios datos, t. y. atitinkamai 2009 m. lapkričio 29 d. ir 2009 m. lapkričio 1 d., taigi remiantis minėtomis gairėmis (žr. šio sprendimo 42 punkto trečią įtrauką) šios ekrano kopijos įrodo ankstesnių dizainų
Fancy Fane
ir
SwirliDo
atskleidimą visuomenei.
Iš šio sprendimo 41–43 punktuose pateiktų argumentų matyti, kad ieškovės teiginį dėl ribotos interneto svetainių ekrano kopijų įrodomosios galios reikia atmesti.
Antra, ieškovė tvirtina, kad yra daug galimybių pakeisti „Blogger.com“ platformos „blogspot.com“ posrityje skelbiamų tinklaraščių, kaip antai šiuo atveju tinklaraščių „faneaccessories.blogspot“ ir „nouveaucheap.blogspott“, turinį. Ieškovės teigimu, „Blogger.com“ platforma leidžia sukurti
ex nihilo
tinklaraščio straipsnius, suteikiant jiems ankstesnę datą, taip pat pakeisti jau egzistuojančio straipsnio paskelbimo datą ankstesne data. Be to, ieškovės teigimu, šią datą gali indeksuoti
Google
paieškos sistema ir ji gali atsirasti tarp paieškos rezultatų, o tai sudarytų įspūdį, kad straipsnis buvo paskelbtas dar prieš tikrą jo paskelbimo datą. Ieškovė patikslina, kad galimybė pakeisti turinio datą taikoma ir platformoje „Blogger.com“ paskelbtiems straipsnių komentarams. Ieškovė daro išvadą, kad paprasta interneto svetainės, kurioje yra skelbiamas „Blogger.com“ platformos straipsnis, ekrano kopija be patvirtinimo, gauto, pavyzdžiui, iš
Wayback Machine
, turi būti laikoma mažiau patikimu įrodymu nei tokia pati kitos interneto svetainės ekrano kopija, nesuteikianti tokių didelių galimybių pakeisti esminius elementus.
Ieškovė taip pat teigia, kad aplinkybė, jog pagal Sąjungos teismų suformuotą jurisprudenciją interneto svetainė
Wikipédia
negali būti laikoma visiškai patikimu šaltiniu dėl didelių galimybių pakeisti kodą, patvirtina jos teiginį, kad paprastos „Blogspot.com“ platformoje paskelbtų straipsnių ekrano kopijų įrodomoji galia turi būti vertinama labai atsargiai.
Be to, ieškovė teigia, kad šiuo atveju yra rimtų ir konkrečių įrodymų, keliančių abejonių dėl interneto svetainių „faneaccessories.blogspot“ ir „nouveaucheap.blogspot“ ekrano kopijų tikėtinumo.
Šiuo klausimu ieškovė iš esmės paaiškina, kad straipsnio „TC0100201 – Thick telephone coil rubber band“, matomos interneto svetainės „aneaccessories.blogspot“ ekrano kopijoje, ir straipsnio „SWIRLIDO OR SWIRLIDON’T?“, esančio interneto svetainės „nouveaucheap.blogspot“ ekrano kopijoje, paieška
Google
paieškos sistemoje neduoda jokių rezultatų, jeigu tokią paiešką apribojame datomis, artimomis tariamoms šių dviejų straipsnių paskelbimo datoms. Ieškovės teigimu, tai, kad
Google
paieškos sistemoje nėra rezultatų, kelia abejonių dėl realios minėtų straipsnių paskelbimo datos, taigi, ir dėl dizainų
Fancy Fane
ir
SwirliDo
atskleidimo visuomenei, nes jeigu abu minėti straipsniai būtų iš tikrųjų paskelbti atitinkamai 2009 m. lapkričio 29 d. ir 2009 m. lapkričio 1 d., tikėtina, kad jie būtų indeksuoti
Google
paieškos sistemoje šalia tariamų jų paskelbimo datų, taigi būtų matomi tarp
Google
paieškos rezultatų. Grįsdama šiuos argumentus ieškovė pateikė ieškinio A.9–A.13 priedus.
Dėl šio sprendimo 45 punkte išdėstytų ieškovės argumentų reikia konstatuoti, kad šiais argumentais siekiama abstrakčiai ir teoriškai įrodyti galimybę manipuliuoti tinklaraščių turiniu. Kaip ginčijamo sprendimo 29 punkte teisingai pažymėjo Apeliacinė taryba, vien abstrakti galimybė, kad bus manipuliuojama interneto svetainės turiniu ar data, nėra pakankamas motyvas paneigti įrodymo, kurį sudaro minėtos interneto svetainės ekrano kopija, tikėtinumą. Šis tikėtinumas gali būti paneigtas tik remiantis faktinėmis aplinkybėmis, kurios konkrečiai leidžia numanyti manipuliavimą (šiuo klausimu žr. 2018 m. vasario 27 d. Sprendimo Mobiliojo telefono dėklas,
T‑166/15
,
EU:T:2018:100
,
punktą ir 2020 m. vasario 27 d. Sprendimo Bog-Fran / EUIPO – Fabryki Mebli  Forte  (Baldai),
T‑159/19
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2020:77
,
ir
punktus). Remiantis ginčijamo sprendimo 29 punkte pateiktomis Apeliacinės tarybos išvadomis, tokios faktinės aplinkybės gali apimti akivaizdžius klastojimo požymius, neginčijamus prieštaravimus pateiktoje informacijoje arba akivaizdžius neatitikimus, kurie gali pagrįstai pateisinti abejones dėl nagrinėjamų interneto svetainių ekrano kopijų tikrumo.
Vis dėlto reikia konstatuoti, kad ieškovė nenurodo tokių konkrečių faktinių aplinkybių, dėl kurių būtų paneigtas tinklaraščių „faneaccessories.blogspot“ ir „nouveaucheap.blogspot“ ekrano kopijų tikėtinumas; ji tik nurodo teorines galimybes pakeisti straipsnių ir jų komentarų turinį ir datas, susijusias su platformoje „Blogger.com“ paskelbtais tinklaraščiais. Taigi šis argumentas yra nepriimtinas.
Šiomis aplinkybėmis reikia atmesti ieškovės argumentus, pateiktus šio sprendimo 47 ir 48 punktuose, susijusius su tariamu „rimtų ir konkrečių“ įrodymų, keliančių abejonių dėl tinklaraščių „faneaccessories.blogspot“ ir „nouveaucheap.blogspot“ ekrano kopijų tikėtinumo, nesant reikalo priimti sprendimo dėl jų priimtinumo, kurį ginčijo EUIPO. Iš tiesų neginčijama, kad šie argumentai grindžiami priedais, laikomais nepriimtinais (žr. šio sprendimo 9–14 punktus), todėl bet kuriuo atveju jų pagrįstumas negali būti laikomas nustatytu. Konkrečiai kalbant, pirma nurodyti argumentai grindžiami prielaida, kad
Google
paieškos sistemoje interneto svetainės (šiuo atveju – „faneaccessories.blogspot“ ir „nouveaucheap.blogspot“) indeksuojamos netoli jų tariamo pasirodymo internete datos. Tačiau ieškovė neįrodė šios prielaidos.
Dėl ieškovės argumento, susijusio su Sąjungos teismo jurisprudencija dėl
Wikipédia
interneto svetainės (žr. šio sprendimo 46 punktą), reikia pažymėti, kad iš šios jurisprudencijos matyti, jog ištrauka iš
Wikipédia
yra neaiški informacija, nes gauta iš internete sudarytos kolektyvinės enciklopedijos, kurios turinį bet kuriuo momentu ir tam tikrais atvejais bet kuris lankytojas, net anoniminis, gali keisti (2016 m. birželio 16 d. Sprendimo Fútbol Club Barcelona / EUIPO – Kule (KULE),
T‑614/14
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2016:357
,
punktas). Tiek EUIPO, tiek įstojusi į bylą šalis tvirtino, o ieškovė to neginčijo, kad, priešingai nei interneto svetainės
Wikipédia
turinys, kurį bet kada gali keisti šios svetainės naudotojai, tinklaraščių turinį gali keisti tik jų autoriai, ne tretieji asmenys. Atsižvelgiant į gerokai mažesnes galimybes keisti tinklaraščių turinį, palyginti su
Wikipédia
interneto svetainės turiniu, ieškovės argumentas, grindžiamas jurisprudencija, susijusia su šia interneto svetaine, nepatvirtina jos teiginio dėl ribotos tinklaraščių straipsnių ekrano kopijų įrodomosios galios. Bet kuriuo atveju ieškovė nepateikė jokių rimtų ir konkrečių įrodymų, galinčių sukelti abejonių dėl tinklaraščių „faneaccessories.blogspot“ ir „nouveaucheap.blogspot“ ekrano kopijų patikimumo.
Trečia, ieškovė ginčija
Wayback Machine
sukurtų rezultatų patikimumą. Šiuo klausimu ji nurodo, be kita ko, 2017 m. pristatymą, kuriame EUIPO apeliacinės tarybos narys nurodė, kad
Wayback Machine
, kaip priemonės, skirtos įrodyti, kad dizainas anksčiau buvo atskleistas, naudojimas kelia tam tikrų neaiškumų, visų pirma susijusių su
Wayback Machine
archyvuose esančiose interneto svetainėse paskelbtais paveikslėliais. Šie neaiškumai susiję su tuo, kad nurodyta
Wayback Machine
archyvuojamų interneto svetainių versijų data susijusi tik su minėtų svetainių HTML rinkmenos turiniu, o ne su paveikslėliais, kurie, kaip išorinis turinys, yra susieti su šiomis svetainėmis. Taigi gali būti, kad interneto svetainės ekrano kopijoje matomi paveikslėliai nebuvo archyvuoti tą pačią dieną kaip ir HTML rinkmena. Iš to matyti, kad siekiant sužinoti, kada paveikslėlis buvo archyvuotas, būtina patikrinti jo URL adresą. Be to, taip pat gali būti, kad paveikslėlio datos nematyti, pavyzdžiui, kai šis paveikslėlis nėra archyvuojamas.
Esant šioms aplinkybėms, ieškovė ginčija interneto svetainės „www.facialwork.com“2009 m. liepos 10 d. ekrano kopiją, gautą iš
Wayback Machine
, kurioje nurodytas dizainas
SwirliDo
(žr. šio sprendimo 3 punkto antrą įtrauką ir 27 punkto trečią įtrauką). Ieškovė pažymi, kad šioje ekrano kopijoje nėra jokios fotografijos ar vaizdo, kuriais remiantis būtų galima sužinoti, kokiu dizainu remiamasi, todėl ji nesuteikia galimybės įrodyti ankstesnio dizaino, tapataus ginčijamam dizainui, atskleidimo.
Šio sprendimo 53 ir 54 punktuose pateiktiems ieškovės argumentams negalima pritarti.
Šiuo klausimu, neatsižvelgiant į iš
Wayback Machine
gautų rezultatų įrodomąją galią, pakanka pažymėti, kad Apeliacinė taryba rėmėsi ne vien šiuo įrodymu, bet atsižvelgė ir į iš
Wayback Machine
gautą ekrano kopiją (žr. ginčijamo sprendimo 4 punkto antrą įtrauką), kaip įrodymą, patvirtinantį informaciją, gautą iš interneto svetainės „nouveaucheap.blogspot“ ekrano kopijos, kuria remiantis dizainas
SwirliDo
buvo atskleistas šioje svetainėje 2009 m. lapkričio mėnesį. Taigi Apeliacinė taryba iš
Wayback Machine
gautą ekrano kopiją vertino ne atskirai, o kartu su kitais įrodymais.
Šiomis aplinkybėmis reikia atmesti šio sprendimo 54 punkte pateiktą ieškovės argumentą. Iš tiesų iš
Wayback Machine
gauta ekrano kopija, apie kurią kalbama šiame argumente, aiškiai nurodo
SwirliDo
prekę, minimą interneto svetainės „nouveaucheap.blogspot“ ekrano kopijoje, ir apibūdina ją kaip plaukų gumytę. Abiejose ekrano kopijose nurodytos kainos taip pat yra tokios pačios. Be to, iš
Wayback Machine
gautose ekrano kopijose yra tokios formuluotės, kaip „neutral colors“, „jelly colors“ ir „no pony lines“, kurios taip pat figūruoja interneto svetainės „nouveaucheap.blogspot“ ekrano kopijoje.
Taigi, nors iš
Wayback Machine
gautoje ekrano kopijoje nėra prekės
SwirliDo
vaizdo, iš šio sprendimo 57 punkte pateiktų įrodymų, vertinamų kartu, galima daryti išvadą, kad ši ekrano kopija susijusi su ta pačia preke
SwirliDo
kaip ir figūruojančia „nouveaucheap.blogspot“ interneto svetainės ekrano kopijoje. Vadinasi, iš
Wayback Machine
gauta ekrano kopija yra svarbus informacijos šaltinis, patvirtinantis interneto svetainės „nouveaucheap.blogspot“ ekrano kopijos patikimumą, taigi Apeliacinė taryba teisingai į ją atsižvelgė, kai vertino ankstesnio dizaino, tapataus ginčijamam dizainui, atskleidimą.
Ketvirta, ieškovė ginčija ekrano kopijos, vaizduojančios iš
Google
paieškos sistemos gautus paieškos rezultatus, kuriuose
SwirliDo
dizainas susiejamas su 2009 metais, įrodomąją galią (žr. šio sprendimo 28 punkto antrą įtrauką). Grįsdama savo teiginį ieškovė apskritai ginčija įrodymų, pateiktų paieškos sistemos
Google
paieškos rezultatų forma, patikimumą. Ieškovė iš esmės teigia, kad iš šių paieškos rezultatų matyti interneto puslapio paskelbimo data tuo metu, kai paieškos sistema
Google
indeksavo šį puslapį, o ne reali jo paskelbimo data. Ieškovės teigimu, paieškos rezultatai, gauti iš paieškos sistemos
Google
, neleidžia patikrinti, ar buvo manipuliuojama tikra interneto svetainės paskelbimo data, todėl iš paieškos sistemos
Google
gautuose paieškos rezultatuose nurodyta data nėra patikimas įrodymas, kad tą dieną buvo sukurta interneto svetainė.
Šiam argumentui taip pat negalima pritarti. Iš tiesų reikia pažymėti, kad savo argumentuose ieškovė nurodo abstrakčią ir teorinę galimybę, kad šio sprendimo 28 punkto antroje įtraukoje nurodytas
Google
paieškos rezultatas neįrodo tikrosios straipsnio „SWIRLIDO OR SWIRLIDON’T?“ paskelbimo datos, tačiau nepateikia konkrečių įrodymų, kurie paneigtų minėto paieškos rezultato patikimumą ir įrodomąją galią. Be to, reikia konstatuoti, kad nurodytą paieškos rezultatą patvirtina kiti įrodymai (be kita ko, šiame sprendime (žr. šio sprendimo 27 punkto antrą įtrauką) nurodyto tinklaraščio ekrano kopija), įrodantys, kad dizainas
SwirliDo
buvo atskleistas 2009 m. lapkričio 1 d. tinklaraštyje „nouveaucheap.blogspot“.
Penkta, siekdama paneigti tinklaraščio „faneaccessories.blogspot“ ekrano kopijos patikimumą (žr. šio sprendimo 3 punkto pirmą įtrauką ir 27 punkto pirmą įtrauką) ieškovė tvirtina, kad pats tinklaraštis yra nepatikimas. Grįsdama šį teiginį ieškovė nurodo, pirma, aplinkybę, kad visi šio tinklaraščio įrašai paskelbti 2009 m. lapkričio ar gruodžio mėn. ir kad šis tinklaraštis neveikė nei prieš, nei po šių datų. Taigi tai yra trumpai veikęs tinklaraštis. Antra, ieškovė pažymi, kad paieškos sistemoje
Google
raktinio žodžio „www.faneaccessories.blogspot.com“ paieška, apimanti tik laikotarpį nuo 2009 m. lapkričio 1 d. iki 2010 m. birželio 27 d., nepateikia jokio rezultato, kaip tai matyti iš ieškinio A.16 priedo. Trečia, ieškovė tvirtina, kad šiame tinklaraštyje esantys straipsniai yra glausti ir juose pateikiama tik viena ar kelios prekių nuotraukos ir keli jas aprašantys žodžiai. Tinklaraštyje taip pat nėra komentarų. Ketvirta, ieškovė teigia, kad
Wayback Machine
iki 2013 m. neindeksavo tinklaraščio, o iki 2017 m. – straipsnio „TC0100201 – Thick telephone coil rubber band“. Grįsdama šį argumentą ieškovė pateikė ieškinio A.14 ir A.15 priedus.
Šio sprendimo 61 punkte nurodytiems ieškovės argumentams negalima pritarti, nesant reikalo priimti sprendimo dėl jų priimtinumo, kurį ginčijo EUIPO. Iš tikrųjų šie argumentai iš esmės grindžiami prielaidomis, neparemtomis įrodymais, nes A.14, A.15 ir A.16 priedai laikomi nepriimtinais (žr. šio sprendimo 9–14 punktus). Konkrečiau kalbant, argumentas, kad tinklaraštis „faneaccessories.blogspot“ nėra patikimas dėl savo trumpalaikio pobūdžio, dėl publikuotų straipsnių glaustumo ir interneto vartotojų komentarų nebuvimo, yra prielaida. Argumentai, susiję su paieška
Google
paieškos sistemoje ir
Wayback Machine
paieška, taip pat grindžiami prielaida, kad paieškos sistema
Google
ir
Wayback Machine
indeksuoja interneto svetaines ir jų turinį dieną, artimą tai, kai jos tariamai atsirado internete. Tačiau ši prielaida, susijusi su
Google
ir
Wayback Machine
veikimo būdu, nepagrįsta jokiais įrodymais (taip pat žr. šio sprendimo 51 punktą). Taigi reikia daryti išvadą, kad ieškovės argumentai negali paneigti tinklaraščio „faneaccessories.blogspot“ ekrano kopijos, kurioje, kaip jau buvo pažymėta (žr. šio sprendimo 33 punktą), aiškiai nurodytas tinklaraščio URL adresas ir dizainas
Fancy Fane
ir kurioje, svarbu, yra nurodyta straipsnio „TC0100201 – Thick telephone coil rubber band“ paskelbimo data, įrodomosios galios, taigi, ir nurodyto dizaino atskleidimo visuomenei datos.
Šešta, reikia pažymėti, kad ieškovė netvirtina, jog įstojusios į bylą šalies nurodyti dizainų
Fancy Fane
ir
SwirliDo
atskleidimo faktai įprastu būdu negalėjo pagrįstai tapti žinomi Sąjungoje veikiantiems atitinkamos srities specialistams, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 6/2002 7 straipsnio 1 dalį.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, Apeliacinės tarybos išvada, kad įstojusi į bylą šalis įrodė ankstesnių dizainų
Fancy Fane
ir
SwirliDo
atskleidimą patvirtinančias faktines aplinkybes, nėra klaidinga. Vadinasi, pirmasis ieškinio pagrindas turi būti atmestas.
Dėl antrojo pagrindo, grindžiamo taisyklės, susijusios su įrodinėjimo pareigos paskirstymu, pažeidimu
Remdamasi prielaida, kad prašymą pripažinti nagrinėjamo dizaino registraciją negaliojančia pateikęs asmuo turi įrodyti, kad jam tapataus dizaino atskleidimas buvo ankstesnis, ieškovė tvirtina, kad Apeliacinė taryba šiuo atveju pažeidė taisyklę, susijusią su įrodinėjimo pareigos paskirstymu, nes pripažino paprastų interneto svetainių ekrano kopijų įrodomąją galią ir pareikalavo, kad ieškovė paneigtų šią galią. Taip elgdamasi EUIPO neteisėtai perkėlė ieškovei įrodinėjimo pareigą, kuri turėjo tekti įstojusiai į bylą šaliai.
Šiuo klausimu ieškovė tvirtina, kad Apeliacinė taryba pažeidė Reglamento Nr. 6/2002 63 straipsnio 1 dalį, siejamą su Reglamento Nr. 2245/2002 28 straipsnio 1 dalies b punkto v ir vi papunkčiais, t. y. nuostatas, iš kurių matyti, kad asmuo, prašantis pripažinti nagrinėjamo Bendrijos dizaino registraciją negaliojančia, turi pateikti įrodymų, patvirtinančių aplinkybes, pateisinančias tokį negaliojimą.
Nurodydama šį ieškinio pagrindą ieškovė taip pat prieštarauja ginčijamo sprendimo 29 punkte pateiktai Apeliacinės tarybos išvadai, kad negalima ginčyti interneto svetainės spausdintos ištraukos įrodomosios galios vien remiantis abstrakčia galimybe manipuliuoti šios interneto svetainės data ar turiniu. Ieškovės teigimu, Apeliacinės tarybos pozicija daro poveikį nagrinėjamo dizaino savininko teisiniam saugumui ir teisėms, nes yra labai sunku įrodyti gerai paslėptą interneto svetainės manipuliavimą. Ieškovė paaiškina, kad nagrinėjamo dizaino savininkas neturi prieigos prie interneto svetainės, pavyzdžiui, kaip jos administratorius ar tinklaraščio savininkas. Iš tiesų reiktų gauti naudotojo vardą ir slaptažodį, žinomus tik už tam tikros interneto svetainės turinį atsakingiems asmenims, t. y. informaciją, prie kurios dizaino savininkas praktiškai niekada neturi ar negali turėti prieigos.
Ieškovė daro išvadą, kad Apeliacinė taryba, remdamasi nepakankamai patikimais įstojusios į bylą šalies pateiktais įrodymais ir nustačiusi ieškovei reikalavimus, kurių neįmanoma įvykdyti, kad paneigtų šiuos įrodymus, jai taikė didesnę įrodinėjimo pareigą nei įstojusiai į bylą šaliai. Ši aplinkybė pateisina ginčijamo sprendimo panaikinimą.
EUIPO ir įstojusi į bylą šalis ginčija ieškovės argumentus.
Reikia priminti, kad prašymą pripažinti registraciją negaliojančia pateikęs asmuo, t. y. įstojusi į bylą šalis šioje byloje, turi įrodyti ankstesnio atskleidimo faktines aplinkybes ir kad šis atskleidimas negali būti įrodytas remiantis tikimybėmis ar prielaidomis, o turi būti grindžiamas konkrečiais ir objektyviais įrodymais (žr. šio sprendimo 22 ir 23 punktus). Taip pat reikia priminti, kad prašymą pripažinti registraciją negaliojančia pateikęs asmuo gali laisvai pasirinkti įrodymus, kuriuos, jo manymu, reikia pateikti EUIPO (žr. šio sprendimo 26 punktą).
Kalbant apie interneto svetainių ekrano kopijų (ir apskritai iš interneto gautų įrodymų) įrodomąją galią, reikia priminti, kad ši galia gali būti paneigta remiantis faktinėmis aplinkybėmis, kurios konkrečiai leidžia numanyti manipuliavimą (žr. šio sprendimo 49 punktą).
Nagrinėjamu atveju, kaip konstatuota nagrinėjant pirmąjį ieškinio pagrindą, įstojusi į bylą šalis pateikė patikimų įrodymų savo teiginiui dėl ankstesnių dizainų
Fancy Fane
ir
SwirliDo
atskleidimo pagrįsti. Šie įrodymai, kurių turinį ir datą patvirtino keli šaltiniai, nekelia didelių abejonių dėl jų tikėtinumo ir patikimumo, be to, ieškovė nepateikė jokių konkrečių įrodymų, patvirtinančių tokių abejonių buvimą. Per administracinę procedūrą EUIPO ieškovė tik abstrakčiai rėmėsi galimybe manipuliuoti interneto svetainėmis, visų pirma tinklaraščiais.
Šiomis aplinkybėmis darytina išvada, kad įrodinėjimo pareigos paskirstymo taisyklė šiuo atveju nebuvo pažeista. Iš tiesų, kadangi įstojusi į bylą šalis pateikė iš interneto gautus įrodymus, patvirtinančius ankstesnių dizainų
Fancy Fane
ir
SwirliDo
atskleidimą, o šie įrodymai nekelia rimtų abejonių dėl jų tikėtinumo ir patikimumo, ieškovė, kuri rėmėsi šių įrodymų tikėtinumo trūkumu, turėjo konkrečiai įrodyti tokį trūkumą, tačiau ji to nepadarė.
Be to, ieškovės argumentai neįrodo šio sprendimo 66 punkte nurodytų nuostatų pažeidimo. Iš tiesų Reglamento Nr. 6/2002 63 straipsnio 1 dalyje, be kita ko, nurodyta, kad nagrinėjant ieškinį dėl registracijos pripažinimo negaliojančia EUIPO veiksmai yra apriboti šalių nurodytais faktais, įrodymais ir argumentais bei prašomu teisių gynimo būdu. Reglamento Nr. 2245/2002 28 straipsnio 1 dalies b punktas yra procedūrinė nuostata, reglamentuojanti prašymo pripažinti registraciją negaliojančia formalius reikalavimus. Šios nuostatos v punkte numatyta, kad šiame prašyme turi būti nurodyti ankstesni dizainai, kuriais grindžiamas prašymas, jų vaizdai ir dokumentai, įrodantys šių ankstesnių dizainų egzistavimą. Šios nuostatos vi papunktyje numatyta, kad prašyme turi būti nurodyti faktai, įrodymai ir argumentai, kuriais grindžiamas prašymas.
Be to, kalbant apie šio sprendimo 67 punkte išdėstytus ieškovės argumentus, reikia pažymėti, kaip tai padarė EUIPO, kad ji turėjo įrodyti ne tai, kad buvo manipuliuojama nagrinėjamomis interneto svetainėmis, o nurodyti konkrečias aplinkybes, kurios būtų patikimi manipuliavimo rodikliai. Ginčijamo sprendimo 29 punkte Apeliacinė taryba paminėjo „akivaizdžius klastojimo požymius“, „neginčytinus pateiktos informacijos prieštaravimus“ ir „akivaizdžius nenuoseklumus“, galinčius pagrįstai pateisinti abejones dėl atspausdintų ištraukų autentiškumo. Taigi Apeliacinė taryba nereikalavo, kad ieškovė įrodytų, jog buvo manipuliuota interneto svetaine, ypač tinklaraščiu. Darytina išvada, kad šio sprendimo 67 punkte išdėstyti ieškovės argumentai turi būti atmesti, nes grindžiami klaidingu ginčijamo sprendimo supratimu.
Be to, jei būtų pritarta ieškovės argumentams, dizaino savininkas galėtų paneigti bet kokį tinkamai dokumentais pagrįstą atskleidimą internete, remdamasis vien bendrais ir abstrakčiais teiginiais, kad teoriškai galima manipuliuoti interneto svetainėmis.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, antrasis pagrindas turi būti atmestas.
Dėl trečiojo pagrindo, grindžiamo procesinio lygiateisiškumo principo pažeidimu
Ieškovė tvirtina, kad nusprendusi, jog įstojusios į bylą šalies pateikti įrodymai yra patikimi, ir įpareigojusi ją įvykdyti praktiškai sunkiai įvykdomą pareigą, t. y. konkrečiai įrodyti manipuliavimą tinklaraščių ekrano kopijų turiniu, Apeliacinė taryba pažeidė procesinio lygiateisiškumo principą. Ieškovė patikslina, kad Apeliacinė taryba pažeidė pusiausvyrą tarp šalių, nes jai nustatė didesnę įrodinėjimo naštą nei ta, kuri nustatyta įstojusiai į bylą šaliai.
EUIPO ir įstojusi į bylą šalis ginčija ieškovės argumentus.
Reikia priminti, kad iš suformuotos Teisingumo Teismo jurisprudencijos matyti, kad procesinio lygiateisiškumo principas, kuris, be kita ko, neatsiejamas nuo pačios teisingo bylos nagrinėjimo sąvokos ir kuriuo siekiama užtikrinti proceso šalių pusiausvyrą, apima pareigą kiekvienai šaliai suteikti protingą galimybę išdėstyti savo poziciją, įskaitant įrodymus, tokiomis aplinkybėmis, dėl kurių ji neatsidurtų aiškiai nepalankesnėje padėtyje nei jos priešininkas (žr. 2016 m. liepos 28 d. Sprendimo Ordre des barreaux francophones et germanophone ir kt.,
C‑543/14
,
EU:C:2016:605
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją)
Šiuo principu siekiama procesinės teismo proceso šalių pusiausvyros užtikrinant šių šalių teisių ir pareigų lygybę tiek, kiek tai susiję su taisyklėmis, reguliuojančiomis įrodymų pateikimą ir rungimosi principu pagrįstus teisminius ginčus (žr. 2016 m. liepos 28 d. Sprendimo Ordre des barreaux francophones et germanophone ir kt.,
C‑543/14
,
EU:C:2016:605
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Procesinio lygiateisiškumo principas pagal analogiją taip pat taikomas
inter partes
procedūrai EUIPO instancijose, kaip šioje byloje (šiuo klausimu ir pagal analogiją žr. 2012 m. gegužės 10 d. Sprendimo Rubinstein ir L’Oréal / VRDT,
C‑100/11 P
,
EU:C:2012:285
,
punktą; 2017 m. gegužės 8 d.Les Éclaires / EUIPO – L’éclaireur International (L’ECLAIREUR),
T‑680/15
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2017:320
,
punktą ir 2020 m. birželio 10 d. Sprendimo Louis Vuitton Malletier / EUIPO – Wisniewski (Languoto rašto motyvo vaizdas),
T‑105/19
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2020:258
,
punktą).
Šiuo atveju reikia konstatuoti, kad šio sprendimo 78 punkte nurodyti ieškovės argumentai iš esmės yra nurodant antrąjį pagrindą, kuris buvo atmestas, pateiktų argumentų pakartojimas. Iš tikrųjų buvo konstatuota, kad Apeliacinė taryba teisingai nusprendė, jog įrodymai, kuriais rėmėsi įstojusi į bylą šalis, siekdama įrodyti ankstesnių dizainų atskleidimą, yra patikimi, kad Apeliacinė taryba laikėsi su įrodinėjimo pareigos paskirstymu susijusios taisyklės ir kad ieškovei nebuvo nustatyta įrodinėjimo pareiga, kurios neįmanoma įvykdyti.
Kadangi ieškovė nepateikė jokio kito argumento trečiajam pagrindui pagrįsti ir, nesant įrodymų, kad per administracinę procedūrą EUIPO buvo pažeistas procesinio lygiateisiškumo principas, šį pagrindą, taigi, ir visą ieškinį, reikia atmesti.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį iš pralaimėjusios šalies priteisiamos bylinėjimosi išlaidos, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi ieškovė pralaimėjo bylą, ji turi padengti ne tik savo, bet ir EUIPO ir įstojusios į bylą šalies patirtas bylinėjimosi išlaidas pagal jų pateiktus reikalavimus.

Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (dešimtoji kolegija)
nusprendžia:

1.
Atmesti ieškinį.

2.
JMS Sports sp. z o.o
.
padengia savo ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) bei
Inter-Vion S.A
.
patirtas bylinėjimosi išlaidas
.

Kornezov
Buttigieg
Kowalik-Bańczyk
Paskelbta 2021 m. spalio 20 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: lenkų.