CELEX: 62015CJ0097
Predhodno odločanje
Skupna carinska tarifa
Kombinirana nomenklatura
Tarifni številki 8471 in 8521
Pojasnjevalne opombe
Sporazum o trgovini z izdelki informacijske tehnologije
,Predvajalniki Screenplay‘

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago kombinirane nomenklature (v nadaljevanju: KN) iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382) v različicah, kakor zaporedoma izhajata iz Uredbe Komisije (ES) št. 1549/2006 z dne 17. oktobra 2006 (
UL 2006, L 301, str. 1
) in Uredbe Komisije (ES) št. 1214/2007 z dne 20. septembra 2007 (
UL 2007, L 286, str. 1
), in posebej na razlago tarifnih številk 8471 in 8521 KN.
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Sprengen/Pakweg Douane BV (v nadaljevanju: Sprengen) in Staatssecretaris van Financiën (državni sekretar za finance) glede uvrstitve naprav, imenovanih „Screenplay“ – ki vsebujejo večpredstavnostni trdi disk in omogočajo neposredno reprodukcijo različnih večpredstavnostnih datotek, ki vsebujejo tako slike kot glasbo in filme ter ki so bile prenesene z računalnika, na televiziji ali video zaslonu – v KN.
Pravni okvir
KN in HS
Carinska uvrstitev blaga, ki je uvoženo v Evropsko unijo, je urejena s KN.
KN temelji na harmoniziranem sistemu poimenovanj in šifrskih oznak blaga (v nadaljevanju: HS), ki ga je pripravil Svet za carinsko sodelovanje, ki je postal Svetovna carinska organizacija (SCO) in je bil ustanovljen s konvencijo o ustanovitvi tega sveta, sklenjeno v Bruslju 15. decembra 1950. HS je bil vzpostavljen z Mednarodno konvencijo o harmoniziranem sistemu poimenovanj in šifrskih oznak blaga (v nadaljevanju: Konvencija o HS), sklenjeno v Bruslju 14. junija 1983, ki je bila skupaj s Protokolom o spremembah z dne 24. junija 1986 v imenu Evropske gospodarske skupnosti odobrena s Sklepom Sveta 87/369/EGS z dne 7. aprila 1987 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 288). KN po HS povzema šestmestne tarifne številke in podštevilke, njej lastni sta le sedma in osma cifra, ki označujeta pododdelke.
Člen 12 Uredbe št. 2658/87 določa, da Evropska komisija vsako leto z uredbo sprejme dokončno različico KN, skupaj z ustreznimi avtonomnimi in konvencionalnimi stopnjami dajatev skupne carinske tarife, kakor izhaja iz ukrepov, ki jih sprejme Svet Evropske unije ali Komisija. Ta uredba se objavi v
Uradnem listu Evropske unije
najpozneje 31. oktobra in se začne uporabljati 1. januarja naslednje leto.
Iz spisa, predloženega Sodišču, je razvidno, da sta različici KN, ki se uporabljata za dejansko stanje v postopku v glavni stvari, tisti, ki se nanašata na leti 2007 in 2008 in izhajata iz uredb št. 1549/2006 oziroma št. 1214/2007. Besedilo splošnih pravil in tarifnih številk iz poglavij 84 in 85 KN ter opomb k tema poglavjema, ki so upoštevni za vprašanja za predhodno odločanje, je v obeh različicah teh uredb enako.
Drugi del KN vsebuje oddelek XVI, naslovljen „Stroji in mehanske naprave; elektrotehniška oprema; njihovi deli; aparati za snemanje in reprodukcijo zvoka, aparati za snemanje in reprodukcijo televizijske slike in zvoka, deli in pribor za te proizvode“.
Opombi 3 in 5 k oddelku XVI KN določata:
„3.
Če ni drugače določeno, se kombinirani stroji, ki so sestavljeni iz dveh ali več strojev tako, da tvorijo integralno celoto, in drugi stroji, zasnovani za opravljanje dveh ali več dopolnilnih ali alternativnih funkcij, uvrščajo tako, kot da bi imeli samo tisto komponento ali kot da bi predstavljali samo tisti stroj, ki opravlja glavno funkcijo.
[…]
5.
Z izrazom ‚stroj‘ v teh opombah so mišljeni kateri koli stroj, naprava, postroj, oprema, aparat ali pripomoček, navedeni pod tarifnimi številkami Poglavja 84 ali 85.“
Oddelek XVI KN vsebuje poglavje 84, naslovljeno „Jedrski reaktorji, kotli, stroji in mehanske naprave; njihovi deli“.
Opomba 5 k temu poglavju določa:
„[…]
C.
V skladu z določbami, naveden[i]mi v odstavkih D. in E. spodaj, upoštevajo enoto kot del kompletnega sistema za obdelavo podatkov, če izpolnjuje vse spodaj naštete pogoje:
1.
da so [je] take vrste, da se samo ali zlasti uporablja v strojih za avtomatsko obdelavo podatkov (AOP);
2.
da jo je mogoče povezati s centralno enoto za obdelavo, neposredno ali po eni ali več drugih enotah, in
3.
da je sposobna sprejeti ali dati podatke v obliki šifre ali signala, ki je uporabna za sistem.
Ločeno predložene posamezne enote strojev za avtomatsko obdelavo podatkov (AOP) se morajo uvrščati pod tar. št. 8471.
Vendar se tipkovnice, koordinatne vhodne enote x, y in diskovne pomnilniške enote, ki izpolnjujejo pogoje, navedene v odstavkih C.2 in C.3 zgoraj, v vseh primerih uvrščajo kot enote pod tar. št. 8471.
D.
[…]
E.
Stroji, drugačni od strojev za avtomatsko obdelavo podatkov AOP, ki so konstruirani za opravljanje specifične funkcije, imajo pa vgrajen AOP ali pa delujejo v povezavi s stroji za AOP, se uvrščajo pod tarifno številko stroja, ki ustreza njihovi specifični funkciji, ali, če to ni mogoče, pod preostale tarifne številke.“
Tarifna številka 8471 KN in njena podštevilka 8471 70 50 določata:
„8471
Računalniki – stroji za avtomatsko obdelavo podatkov in njihove enote; magnetni ali optični čitalniki, stroji za prepisovanje podatkov na nosilce podatkov v kodirani obliki in stroji za obdelavo takih podatkov, ki niso navedeni in ne zajeti na drugem mestu:
[…]
8471 70
– Pomnilne enote
[…]
8471 70 50 – – – – – trdi diski
[…]“
Oddelek XVI KN zajema tudi poglavje 85, naslovljeno „Električni stroji in oprema ter njihovi deli; aparati za snemanje ali reprodukcijo slike in zvoka ter deli in pribor za te izdelke“.
Tarifna številka 8521 KN in njena podštevilka 8521 90 00 določata:
,,8521
Aparati za snemanje ali reprodukcijo slike, ki imajo vgrajen videotuner (TV – sprejemno enoto) ali ne:
[…]
8521 90 00 – Drugi“
Pojasnjevalne opombe k HS
SCO pod pogoji, določenimi v členu 8 Konvencije o HS, odobri pojasnjevalne opombe in mnenja o uvrstitvi, ki jih sprejme odbor za HS, katerega organizacijo ureja člen 6 te konvencije. V skladu s členom 7(1) Konvencije o HS je naloga tega odbora zlasti predlaganje sprememb navedene konvencije ter priprava pojasnjevalnih opomb, mnenj o uvrstitvi in drugih mnenj o razlagi HS.
Na podlagi člena 3(1) Konvencije o HS se vsaka pogodbena stranka zavezuje, da so njene tarifne in statistične nomenklature v skladu s HS, da uporablja brez dodajanja ali spreminjanja vse njene tarifne številke in podštevilke s pripadajočimi oznakami in da sledi načinu oštevilčenja navedenega sistema. Vsaka pogodbena stranka se prav tako zavezuje, da uporablja splošna pravila za razlago HS in vse opombe k oddelkom, poglavjem in podštevilkam HS ter da ne spreminja njihovega obsega.
Pojasnjevalne opombe k HS v zvezi s tarifno številko 8521 v različici, sprejeti leta 2007, so določale:
„A.– NAPRAVE ZA SNEMANJE IN KOMBINIRANE NAPRAVE ZA SNEMANJE IN REPRODUCIRANJE SLIKE IN ZVOKA
Ko so te naprave priključene na televizijsko kamero ali na televizijski sprejemnik, na medij snemajo električne impulze (analogne signale) ali analogne signale, spremenjene v digitalni kod (ali celo kombinacijo obeh), ki predstavljajo slike in zvok, ki jih sprejme televizijska kamera ali televizijski sprejemnik. Praviloma se slike in zvok shranijo na isti medij. Snemanje se lahko opravi magnetno ali optično, medij za snemanje pa so praviloma plošče ali kasete.
Pod to tarifno številko spadajo tudi naprave, ki digitalne kode video slik in zvokov praviloma snemajo na magnetni disk tako, da digitalno kodo prenesejo s stroja za avtomatsko obdelavo podatkov (npr. digitalni video rekorderji).
Pri magnetnem snemanju na trak se slika in zvok posnameta na različni sledi na traku, pri magnetnem zapisu na disk pa se isti podatki posnamejo kot vrsta magnetnih kod ali točk na spiralno sled, ki je vtisnjena na disku.
Pri optičnem snemanju se digitalni podatki, ki predstavljajo sliko in zvok, z laserjem zapišejo na disk.
Naprave za video snemanje, ki sprejemajo signal od televizijskega sprejemnika, vsebujejo tudi krmilni sistem, ki omogoča izbiro želenega signala (ali kanala) med frekvenčnimi pasovi signalov, ki jih oddaja televizijski oddajnik.
Kadar se te naprave uporabljajo za reprodukcijo, spremenijo zapise v video signale. Pošljejo jih oddajni postaji ali televizijskemu sprejemniku.
B.– NAPRAVE ZA REPRODUKCIJO
Te naprave so konstruirane samo za reprodukcijo slike in zvoka neposredno na televizijski sprejemnik. Nosilci, ki se uporabljajo v takšnih napravah, so predhodno pripravljeni s pomočjo posebne opreme za snemanje po mehanskem, magnetnem ali optičnem postopku. Primeri takšnih naprav so:
Naprave, ki uporabljajo disk in pri katerih se podatki o sliki in zvoku snemajo na disk po raznih metodah, posnamejo pa se z laserskim sistemom za odčitavanje, s kapacitivnim senzorjem, senzorjem na pritisk ali magnetno glavo. V skladu z opombo 3 k oddelku XVI se aparati, ki so sposobni reproducirati oboje, sliko in zvok, uvrščajo pod to tarifno številko.
Naprave, ki dešifrirajo in spreminjajo v video signale slikovne informacije, posnete na filmu, občutljivem za svetlobo (zvok je na isti film posnet po magnetnem postopku).“
Sporazum o trgovini z izdelki informacijske tehnologije
Sporazum o trgovini z izdelki informacijske tehnologije, ki ga sestavljajo ministrska deklaracija o trgovini z izdelki informacijske tehnologije, ki je bila sprejeta 13. decembra 1996 na prvi konferenci Svetovne trgovinske organizacije (STO) v Singapurju, njene priloge in dodatki (v nadaljevanju: SIT) ter sporočilo o njegovem izvajanju, so bili v imenu Skupnosti potrjeni s Sklepom Sveta 97/359/ES z dne 24. marca 1997 o odpravi carin dajatev na izdelke informacijske tehnologije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 26, str. 3). V odstavku 1 SIT je določeno, da naj bi se trgovinski režim vsake od pogodbenic razvijal na način, ki izdelkom informacijske tehnologije povečuje možnosti dostopa na trg.
Za uporabo SIT je bila sprejeta Uredba Sveta (ES) št. 2559/2000 z dne 16. novembra 2000 o spremembi Priloge I k Uredbi št. 2658/87 (
UL 2000, L 293, str. 1
), kakor je razvidno iz uvodnih izjav 2 in 3 te uredbe.
V prilogah A in B k Dodatku SIT je navedeno:
„Priloga A, Oddelek 1
[…]
„8471
Stroji za avtomatsko obdelavo podatkov in njihove enote; magnetni ali optični čitalniki, stroji za prepisovanje podatkov na nosilce podatkov v kodirani obliki in stroji za obdelavo takih podatkov, ki niso navedeni in ne zajeti na drugem mestu
[…]
8471 70
Pomnilne enote, vključno centralne pomnilne enote, optične pomnilne enote, trdi diski, magnetni trakovi
[…]
Priloga B
Pozitivna lista posebnih izdelkov, ki jih ta sporazum zajema, kjerkoli so razvrščeni v HS.
[…]
Pomnilniške naprave posebnih formatov (lastniški format proizvajalca), vključno z mediji zanje, za naprave za avtomatsko obdelavo podatkov, z izmenljivimi mediji ali brez njih in z magnetno, optično ali drugačno tehnologijo, vključno z Bernulijevo škatlo, Syquest ali Zipdrive kartušnimi pomnilniškimi enotami.
[…]“
Spor o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje
Družba Sprengen je v letih 2007 in 2008 v svojem imenu in za svoj račun za naročnico, družbo Iomega International SA, za sprostitev v prosti promet prijavila naprave, imenovane „Screenplay“.
Iz predložitvene odločbe izhaja, da so predvajalniki Screenplay naprave, na katere je mogoče shranjevati večpredstavnostne datoteke in jih predvajati na televiziji ali video monitorju.
V ta namen imajo predvajalniki Screenplay vgrajen trdi disk, na katerega je mogoče z uporabo osebnega računalnika shranjevati video, glasbene in slikovne datoteke v različnih standardnih formatih. Na osebni računalnik se priključijo z vgrajenim priključkom FireWire ali USB.
Nato se lahko za predvajanje omenjenih videov, glasbe in slik te naprave odklopijo z računalnika in s pomočjo kabla priključijo na televizijo ali video monitor. Strojna in programska oprema, ki je vgrajena v predvajalnike Screenplay, dekodira (digitalne) večpredstavnostne datoteke, ki so shranjene na trdem disku, in jih pretvori v (analogni) signal Pal/NTSC, ki ga je mogoče prikazati na takšni televiziji ali video monitorju.
V navodilu za uporabo, ki je priloženo predvajalnikom Screenplay, je navedeno:
„Z večpredstavnostnim pogonom Screenplay podjetja Iomega lahko svoje najljubše večpredstavnostne datoteke, ki jih imate shranjene na računalniku, predvajate na svoji televiziji. Prek priključka USB ali FireWire preprosto skopirajte filme, fotografije in glasbo z osebnega računalnika ali računalnika Mac na predvajalnik Screenplay Pro. Nato boste lahko filme, diapredstavitve fotografij in glasbo predvajali na vsaki televiziji.“
Družba Sprengen je predvajalnike Screenplay prijavila kot „trde diske“ pod tarifno podštevilko 8471 70 50 KN, ki je prosta carinskih dajatev.
Nizozemski carinski organi so na podlagi opravljene preiskave zavzeli stališče, da je treba predvajalnike Screenplay uvrstiti med „aparate za reprodukcijo slike“ pod tarifno podštevilko 8521 90 00 KN, za katero velja carinska stopnja 13,9 %. Nato so bili izdani pozivi k plačilu, ki so bili poslani družbi Sprengen.
Družba Sprengen je zoper te pozive k plačilu vložila ugovor. Po zavrnitvi ugovora je zoper omenjene pozive k plačilu vložila tožbo pri rechtbank Haarlem (sodišče v Haarlemu, Nizozemska), ki je bila zavrnjena 22. decembra 2011. Družba Sprengen je nato proti tej sodbi vložila pritožbo pri Gerechtshof Amsterdam (pritožbeno sodišče v Amsterdamu, Nizozemska), ki je bila s sodbo z dne 24. oktobra 2013 prav tako zavrnjena z obrazložitvijo, da bi bilo treba predvajalnike Screenplay uvrstiti pod tarifno številko 8521 KN.
Družba Sprengen je zoper sodbo pritožbenega sodišča vložila kasacijsko pritožbo pri Hoge Raad der Nederlanden (vrhovno sodišče Nizozemske). Pred slednjim sodiščem je družba Sprengen na prvem mestu trdila, da je pritožbeno sodišče preširoko razlagalo obseg tarifne številke 8521 KN, zlasti pojem „aparati za reprodukcijo slike“ v smislu te določbe, takšna razlaga pa naj bi bila v nasprotju s HS in KN. Družba Sprengen je na drugem mestu navajala, da je pritožbeno sodišče, tudi če bi bilo treba predvajalnike Screenplay uvrstiti pod tarifno številko 8521 KN, napačno razložilo opombo 3 k oddelku XVI KN, ki določa, da se kombinirani stroji, ki so sestavljeni iz dveh ali več strojev tako, da tvorijo integralno celoto, in drugi stroji, zasnovani za opravljanje dveh ali več dopolnilnih ali alternativnih funkcij, uvrščajo tako, kot da bi imeli samo tisto komponento ali kot da bi predstavljali samo tisti stroj, ki opravlja glavno funkcijo. Nazadnje je družba Sprengen zatrjevala, da je Gerechtshof Amsterdam (pritožbeno sodišče v Amsterdamu) napačno presodilo, da predvajalniki Screenplay ne spadajo na področje uporabe SIT in da se družba Sprengen v zvezi z uporabo carinske tarife ne more uspešno sklicevati na SIT.
V teh okoliščinah je Hoge Raad der Nederlanden (vrhovno sodišče Nizozemske) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:
„1.
Ali je treba zadnji odstavek opombe 5 C k poglavju 84 KN – po potrebi ob upoštevanju [prilog A in B k Dodatku SIT] – razlagati tako, da je treba aparate, kot so v tej sodbi opisani predvajalniki Screenplay, uvrstiti med ,trde diske‘ pod tarifno podštevilko 8471 70 50 KN, čeprav imajo značilnosti in lastnosti, zaradi katerih lahko večpredstavnostne datoteke, ki so shranjene na njihovih trdih diskih, po njihovi pretvorbi v analogne signale reproducirajo na televiziji ali video monitorju?
2.
Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali je treba tarifno številko 8521 KN razlagati tako, da je treba aparate, kot so predvajalniki Screenplay, uvrstiti pod to tarifno številko tudi, če funkcija video reprodukcije ni njihova edina, ampak glavna funkcija?“
Vprašanji za predhodno odločanje
Predložitveno sodišče z vprašanjema, ki ju je treba obravnavati skupaj, v bistvu sprašuje, ali je treba KN razlagati tako, da naprave, kot so predvajalniki Screenplay iz postopka v glavni stvari, funkcija katerih je po eni strani shranjevanje večpredstavnostnih datotek in po drugi strani njihovo predvajanje na televiziji ali video monitorju, spadajo pod tarifno podštevilko 8471 70 50 ali pod tarifno številko 8521 te nomenklature.
Za odgovor na ti vprašanji je po eni strani treba poudariti, da splošna pravila za razlago KN določajo, da uvrščanje blaga poteka po poimenovanjih tarifnih številk in opombah k oddelkom in poglavjem, ker se šteje, da so naslovi oddelkov, poglavij ali podpoglavij podani le zato, da se je laže znajti pri uvrščanju (glej sodbi z dne 12. junija 2014, Lukoyl Neftohim Burgas,
C‑330/13
,
EU:C:2014:1757
, točka
, in z dne 11. junija 2015, Baby Dan,
C‑272/14
,
EU:C:2015:388
, točka
).
Po drugi strani iz ustaljene sodne prakse izhaja, da je treba zaradi zagotavljanja pravne varnosti in lažjega nadzora odločilno merilo za tarifno uvrščanje blaga na splošno iskati v njegovih objektivnih značilnostih in lastnostih, kot so opredeljene v besedilu tarifne številke KN in opombah oddelka ali poglavja (glej zlasti sodbi z dne 16. februarja 2006, Proxxon,
C‑500/04
,
EU:C:2006:111
, točka
, in z dne 5. marca 2015, Vario Tek,
C‑178/14
,
EU:C:2015:152
, točka
in navedena sodna praksa).
V zvezi s tem je iz besedila številke 8471, ki vključuje podštevilko 8471 70 50, in številke 8521 KN ter pojasnjevalnih opomb, ki se nanju nanašajo, razvidno, da je za uvrstitev zadevnega blaga pod eno od teh številk odločilna njegova funkcija.
Navedene številke namreč natančno opisujejo funkcijo, ki jo izpolnjuje blago, ki ga zajemajo. Tako tarifna številka 8471 KN med drugim vključuje „stroje za avtomatsko obdelavo podatkov in njihove enote“. Tarifna številka 8521 KN pa zajema „aparate za snemanje ali reprodukcijo slike, ki imajo vgrajen videotuner (TV – sprejemno enoto) ali ne“.
Iz predložitvene odločbe izhaja, da imajo naprave iz postopka v glavni stvari funkcije, ki – obravnavane ločeno – omogočajo njihovo uvrstitev v obe tarifni številki iz točke 30 te sodbe. Funkcija teh naprav je, natančneje, shranjevanje večpredstavnostnih datotek in njihovo predvajanje na televiziji ali video monitorju.
Iz navedene odločbe je prav tako razvidno, da je glavna funkcija omenjenih naprav reprodukcija slike in zvoka.
Vendar je treba v zvezi s tem na prvem mestu poudariti, da opomba 3 k oddelku XVI KN, ki vsebuje poglavji 84 in 85 zadevne nomenklature, določa, da se, če ni določeno drugače, kombinirani stroji, ki so sestavljeni iz dveh ali več strojev tako, da tvorijo integralno celoto, in drugi stroji, zasnovani za opravljanje dveh ali več dopolnilnih ali alternativnih funkcij, uvrščajo tako, kot da bi imeli samo tisto komponento ali kot da bi predstavljali samo tisti stroj, ki opravlja glavno funkcijo.
Posledično bi morale biti naprave, kot so predvajalniki Screenplay iz postopka v glavni stvari, glede na svojo glavno funkcijo načeloma uvrščene pod tarifno številko 8521 KN, ki se nanaša prav na aparate za reprodukcijo slike.
Te ugotovitve ne more omajati trditev družbe Sprengen, da takšno uvrstitev izključuje pojasnjevalna opomba k tarifni številki 8521 HS. V zvezi s tem družba Sprengen zatrjuje, da v skladu z omenjeno opombo pod to tarifno številko spadajo samo naprave, ki so namenjene „samo“ neposredni reprodukciji slike in zvoka na televizijskem sprejemniku. Po navedbah družbe Sprengen tudi ob predpostavki, da je funkcija predvajalnikov Screenplay tudi reprodukcija, ta v nobenem primeru ne bi bila „edina“ funkcija teh naprav.
V zvezi s tem je treba navesti, da v skladu z ustaljeno sodno prakso pojasnjevalne opombe HS pomembno prispevajo k razlagi obsega različnih tarifnih številk, ne da bi te imele zavezujoč pravni učinek. Vsebina navedenih opomb mora biti torej v skladu z določbami KN in ne sme spreminjati njihovega obsega (sodba z dne 26 novembra 2015, Duval,
C‑44/15
,
EU:C:2015:783
, točka
).
Dejstvo, da oddelek B pojasnjevalne opombe k tarifni številki 8521 HS določa, da so naprave iz te tarifne številke konstruirane „samo“ za reprodukcijo slike in zvoka neposredno na televizijski sprejemnik, ne spodkopava ugotovitve iz točke 38 te sodbe. Uporaba izraza „samo“ namreč ne izključuje vseh naprav, ki imajo ob reprodukciji slike in zvoka tudi drugo funkcijo, ampak je namenjena razlikovanju med temi napravami in „kombiniranimi napravami za snemanje in reproduciranje slike in zvoka“ iz oddelka A te pojasnjevalne opombe.
Drugič, tako razlago potrjuje opomba 5 k poglavju 84 KN, ki vsebuje tarifno podštevilko 8471 70 50 KN. Opomba 5 C vsebuje določbe, ki se uporabljajo v skladu s tistimi, ki so navedene v opombah 5 D in 5 E k istemu poglavju. V skladu z opombo 5 E k poglavju 84 KN se „[s]troji, drugačni od strojev za avtomatsko obdelavo podatkov AOP, ki so konstruirani za opravljanje specifične funkcije, imajo pa vgrajen AOP ali pa delujejo v povezavi s stroji za AOP, […] uvrščajo pod tarifno številko stroja, ki ustreza njihovi specifični funkciji, ali če to ni mogoče, pod preostale tarifne številke“.
Iz besedila omenjene opombe 5 E izhaja, da izraz „specifična funkcija“, uporabljen v njej, pomeni funkcijo, ki je „drugačna od obdelave podatkov“ (glej v tem smislu sodbo z dne 11. decembra 2008, Kip Europe in drugi,
C‑362/07 in C‑363/07
,
EU:C:2008:710
, točka
).
Poleg tega iz splošne sistematike in namena te opombe izhaja, da je namen besedne zveze „se uvrščajo pod tarifno številko stroja, ki ustreza njihovi specifični funkciji“ iz te opombe preprečiti, da bi se naprave, katerih funkcija ni obdelava podatkov, uvrščale pod tarifno številko 8471 KN le zato, ker imajo vgrajen stroj za avtomatsko obdelavo podatkov ali delujejo v povezavi s takim strojem (sodba z dne 11. decembra 2008, Kip Europe in drugi,
EU:C:2008:710
, točka
).
Ugotoviti je treba, da imajo naprave iz postopka o glavni stvari, kakor sta nizozemska vlada in Komisija pojasnili pred Sodiščem, specifično funkcijo v smislu te določbe, in sicer reprodukcijo slike in zvoka na televizijskih zaslonih. Te funkcije torej ni mogoče šteti za funkcijo obdelave podatkov v smislu 8471 KN.
V nasprotju z navedbami predložitvenega sodišča dejstvo, da naprava opravlja dve funkciji kot naprave iz postopka v glavni stvari, ne vpliva na uporabo opombe 5 E k poglavju 84 KN. Ta opomba namreč nujno predpostavlja, da lahko zadevna naprava opravlja več funkcij.
Zato se v skladu z opombo 5 E k poglavju 84 KN naprave iz postopka v glavni stvari ne uvrščajo pod tarifno številko 8471 KN, natančneje pod tarifno podštevilko 8471 70 50 te nomenklature.
Tretjič, preučiti je treba, ali takšno razlago KN postavijo pod vprašaj določbe SIT, na katere se sklicuje predložitveno sodišče. V zvezi s tem je treba navesti, da na podlagi ustaljene sodne prakse – tudi če določbe nekega sporazuma, kakršen je SIT, posameznikom ne podeljujejo pravic, ki bi jih lahko ti neposredno na podlagi prava Unije uveljavljali pred sodiščem, ker obstaja zakonodaja Unije na zadevnem področju – primarnost mednarodnih sporazumov, ki jih sklene Unija, glede besedil sekundarne zakonodaje narekuje, da je treba zadnje razlagati, čim bolj v skladu s temi sporazumi (sodba z dne 22. novembra 2012, Digitalnet in drugi,
C‑320/11, C‑330/11, C‑382/11 in C‑383/11
,
EU:C:2012:745
, točka
in navedena sodna praksa).
Po navedbah družbe Sprengen naprave iz postopka v glavni stvari spadajo tako pod Prilogo A k Dodatku SIT kot „pomnilne enote“, kakor tudi pod njeno Prilogo B kot „pomnilniške naprave posebnih formatov“.
Priloga A vsebuje sklicevanje na tarifno podštevilko 8471 70 HS, ki je enaka tarifni podštevilki 8471 70 KN. Kot izhaja iz točke 47 te sodbe, teh naprav ni mogoče uvrstiti pod to tarifno podštevilko KN. Omenjena Priloga A torej za zadevo iz postopka v glavni stvari ni upoštevna.
V Prilogi B k Dodatku SIT, ki vsebuje seznam posebnih izdelkov, ki jih zajema SIT, kjerkoli so razvrščeni v HS, so navedene „pomnilniške naprave posebnih formatov“. Kot je navedla tudi Komisija na obravnavi, je treba za odločitev, ali naprave iz postopka v glavni stvari spadajo pod ta pojem, upoštevati njihovo glavno funkcijo in objektivne lastnosti. Iz predložitvene odločbe izhaja, da je glavna funkcija teh naprav reprodukcija slike in zvoka, in ne shranjevanje podatkov. Omenjene naprave zato ne spadajo pod pojem „pomnilniške naprave posebnih formatov“ iz Priloge B.
Posledično je treba šteti, da prilogi A in B k Dodatku SIT nista upoštevni za zadevo iz postopka v glavni stvari.
Ob upoštevanju vsega navedenega je treba na zastavljeni vprašanji odgovoriti, da je treba KN razlagati tako, da naprave, kot so predvajalniki Screenplay iz postopka v glavni stvari, funkcija katerih je po eni strani shranjevanje večpredstavnostnih datotek in po drugi strani njihovo predvajanje na televiziji ali video monitorju, spadajo pod tarifno številko 8521 te nomenklature.
Stroški
Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (deveti senat) razsodilo:

Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi v različicah, kot zaporedno izhajata iz Uredbe Komisije (ES) št. 1549/2006 z dne 17. oktobra 2006 in Uredbe Komisije (ES) št. 1214/2007 z dne 20. septembra 2007, je treba razlagati tako, da naprave, kot so predvajalniki Screenplay iz postopka v glavni stvari, funkcija katerih je po eni strani shranjevanje večpredstavnostnih datotek in po drugi strani njihovo predvajanje na televiziji ali video monitorju, spadajo pod tarifno številko 8521 te nomenklature.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: nizozemščina.