CELEX: 62015CJ0220
Неизпълнение на задължения от държава членка
Свободно движение на стоки
Директива 2007/23/ЕО
Пускане на пазара на пиротехнически изделия
Член 6
Свободно движение на пиротехнически изделия, които са в съответствие с изискванията на директивата
Национално законодателство, което обуславя пускането на пазара на пиротехнически изделия от допълнителни изисквания
Задължение за предварително нотифициране пред национален орган, който има право да контролира и изменя инструкциите за употреба на пиротехническите изделия

С исковата си молба Европейската комисия иска от Съда да установи, че като е предвидила, надхвърляйки изискванията по Директива 2007/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 май 2007 година относно пускането на пазара на пиротехнически изделия (
ОВ L 154, 2007 г., стр. 1
) и въпреки предварителното оценяване на съответствието на пиротехническите изделия, от една страна, че преди тези изделия да бъдат пуснати на пазара, трябва да се проведе процедура по член 6, параграф 4 от Erste Verordnung zum Sprengstoffgesetz (Първа наредба към Закона за взривните вещества, BGBl. 1991 I, стр. 169), изменена със закон от 25 юли 2013 г. (BGBl. 2013 I, стр. 2749, наричана по-нататък „SprengV“) (наричана по-нататък „спорната процедура по нотифициране“), а от друга страна, че Bundesanstalt für Materialforschung und -prüfung (Федералната агенция по изследване и контрол на материалите, Германия, наричана по-нататък „BAM“) има правомощието съгласно тази разпоредба да проверява и евентуално да изменя инструкциите им за употреба (наричано по-нататък „спорното правомощие за изменение на инструкциите за употреба“), Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 6, параграф 1 от тази Директива.
Правна уредба
Правото на Съюза
Съображения 1, 2, 8, 16, 19 и 20 от Директива 2007/23 гласят:
„(1)
Действащите законови, подзаконови и административни разпоредби, които са в сила в държавите членки относно пускането на пазара на пиротехнически изделия, се различават по-специално по отношение на аспекти като безопасност и функционални характеристики.
(2)
Тъй като съществува вероятност тези законови, подзаконови и административни разпоредби да предизвикат бариери пред търговията в рамките на Общността, те следва да бъдат хармонизирани, за да се гарантира свободното движение на пиротехнически изделия в рамките на вътрешния пазар и същевременно да се осигури висока степен на защита на човешкото здраве и безопасност и защита на потребителите и специалистите – крайни потребители.
[…]
(8)
Съгласно принципите, които са изложени в Резолюцията на Съвета от 7 май 1985 г. относно нов подход към техническите стандарти и хармонизация [
ОВ C 136, 1985 г., стр. 1
], дадено пиротехническо изделие следва да бъде съобразено с настоящата директива, когато изделието се пуска на пазара на Общността за първи път. […]
[…]
(16)
В съответствие с „Новия подход към техническата хармонизация и стандартизация“ пиротехническите изделия, произведени в съответствие с хармонизирани стандарти, следва да се ползват от презумпция за съответствие със съществените изисквания за безопасност, които са предвидени в настоящата директива.
[…]
(19)
С оглед пускане на пазара пиротехническите изделия следва да имат маркировка „СЕ“, обозначаваща тяхното съответствие с разпоредбите на настоящата директива, за да се осигури свободното им движение в рамките на Общността.
(20)
Съгласно „Новия подход към техническата хармонизация и стандартизация“ е необходима процедура за предпазна клауза, която да даде възможност за оспорване на съответствието на пиротехническо изделие или липсата на такова съответствие. В съответствие с това държавите членки следва да предприемат всички подходящи мерки, за да забранят или ограничат пускането на пазара на продукти, обозначени с маркировка „СЕ“, или да изтеглят такива продукти от пазара, ако те застрашават здравето и безопасността на потребителите при използване на продуктите по предназначение“.
Член 1, параграф 1 от Директива 2007/23 предвижда:
„Настоящата директива установява правила, предназначени за постигане свободното движение на пиротехнически изделия във вътрешния пазар, като същевременно гарантира висока степен на закрила на човешкото здраве и обществената сигурност и защита и безопасност на потребителите и отчита съответните аспекти, свързани с опазване на околната среда“.
Член 2, точка 2 от тази Директива определя „пускане[то] на пазара“ като „предоставяне за първи път на пазара на Общността на отделен продукт с оглед неговото разпространение и/или употреба както срещу заплащане, така и безвъзмездно. Фойерверките, произведени от производител за негова собствена употреба и които са били одобрени от държава членка за употреба на нейна територия, не се смятат за пуснати на пазара“.
Член 5, параграф 1 от посочената Директива, гласи:
„Държавите членки предприемат всички подходящи мерки, за да гарантират, че пиротехническите изделия могат да бъдат пуснати на пазара само ако удовлетворяват изискванията на настоящата директива, носят маркировка „СЕ“ и са спазени задълженията, свързани с оценяване на съответствието“.
Член 6, параграфи 1 и 2 от същата Директива гласи:
„1.   Държавите членки не могат да забраняват, ограничават или предотвратяват пускането на пазара на пиротехнически изделия, които отговарят на изискванията на настоящата директива.
2.   Разпоредбите на настоящата директива не представляват пречка за предприемане на мерки от държава членка с оглед осигуряване на обществен ред, обществена сигурност или безопасност или опазване на околната среда, с които се забранява или ограничава притежаването, употребата и/или продажбата на широката общественост на фойерверки от категории 2 и 3, сценични пиротехнически изделия и други пиротехнически изделия“.
Член 14, параграфи 4 и 6 от Директива 2007/23 предвижда:
„4.   Държавите членки организират и осъществяват подходящо наблюдение на пуснатите на пазара продукти, като надлежно отчитат презумпцията за съответствие на продуктите с маркировка „СЕ“.
[…]
6.   Когато държава членка установи, че съществува вероятност пиротехническо изделие с маркировка „СЕ“, придружено от декларация за съответствие на ЕО и използвано по предназначение, да изложи на опасност здравето и безопасността на хората, тя предприема всички подходящи временни мерки, за да изтегли изделието от пазара, да забрани пускането му на пазара или да ограничи свободното му движение. Държавата членка информира Комисията и другите държави членки за това“.
Германското право
Член 6, параграф 1 от Sprengstoffgesetz (Закон за взривните вещества, BGBl. 2002 I, стр. 3518), изменен със закон от 7 август 2013 г. (BGBl. 2013 I, стр. 3154), предвижда:
„Федералното министерство на вътрешните работи се оправомощава чрез подзаконов акт
[…]
3.
с оглед защита на посочените в точка 1 интереси, да разпореди
[…]
d)
за посочените в член 1, параграф 1 взривни вещества, придобити или внесени, да се извърши нотифициране, придружено от определени документи“.
Член 6, параграф 4 от SprengV гласи:
„Производителят или вносителят нотифицира [ВАМ] за взривни вещества и пиротехнически изделия преди първото им използване на територията, за която се прилага законът. Известието трябва да съдържа:
[…]
2.
инструкциите, които се изискват по точка 3, буква з) от приложение I към Директива 2007/23/ЕО за пиротехническите изделия. [BAM] удостоверява нотификацията, като издава идентификационен номер. Идентификационният номер се включва в инструкциите. За да предотврати опасност за живота и здравето на работници или трети лица или за имущество, BAM може да ограничи или допълни инструкциите за употреба, издадени от производителя, като се допуска последващо ограничение или допълнение. Четвъртото изречение не се прилага за пиротехнически изделия за превозни средства или фойерверки от категории 1 и 4, ако идентификационният номер е включен в списъците, които следва да се поддържат съгласно член 13, параграф 1, точка 3“.
Досъдебната процедура и производството пред Съда
След размяна на кореспонденция през 2012 г. по реда на пилотна процедура на ЕС (3631/12/ENTR), на 25 януари 2013 г. Комисията изпраща до Федерална република Германия официално уведомително писмо, в което твърди, че германската правна уредба за пиротехническите изделия предвижда задължения, които надхвърлят изискванията, установени в Директива 2007/23, и могат да представляват ограничаване на свободното движение на тези изделия, най-малкото за изделията, чието съответствие с изискванията на тази директива вече е установено от нотифициран орган съгласно член 10 от нея.
Официалното уведомително писмо се отнася до спорната процедура по нотифициране и спорното правомощие за изменение на инструкциите за употреба.
С писмо от 21 март 2013 г. Федерална република Германия отговаря на официалното уведомително писмо. Като описва функцията на спорната процедура по нотифициране, тя обяснява, че BAM не се намесва като нотифициран орган, натоварен с оценяване на съответствието на пиротехническите изделия, а осъществява задача за наблюдение на пазара, която не попада в областта на хармонизацията, осъществена с Директива 2007/23. Твърди също така, че ако спрямо достъпа до пазара на пиротехнически изделия се прилагат хармонизирани изисквания, не такъв обаче бил случаят с детонаторите. Освен това отбелязва, че спорната процедура по нотифициране е незначителна тежест за производителите и вносителите и поради това не може да се разглежда като непропорционална тежест. На последно място изтъква липсата на всякакъв дискриминационен ефект върху потребителите или икономическите оператори на държавите членки.
На 27 януари 2014 г. Комисията изпраща на Федерална република Германия мотивирано становище, в което отново се посочват твърденията ѝ за нарушение по отношение на спорната процедура по нотифициране и спорното правомощие за изменение на инструкциите за употреба, като се отхвърлят доводите на тази държава членка, и тя се приканва да изпълни задълженията си съгласно Директива 2007/23 в срок от два месеца, считано от получаването на посоченото становище.
В него тя допълва по-специално доводите си, че посочената процедура води до допълнителни разходи, труд и време, което е видно от жалба, която е получила, и следователно не представлява незначителна тежест. Според тази жалба спорната процедура по нотифициране може да трае три месеца, свързана е с плащане на такса и включва предоставяне на образци. Освен това в становището тя посочва, че наличието на инструкции за употреба, които съответстват на изискванията на Директива 2007/23, е съществено изискване на последната и това се контролира от нотифициран орган в процедурата за съответствие, така че не е допустим нов контрол на посочените инструкции с оглед на националните разпоредби. В него тя посочва, че спорната процедура по нотифициране не попада в обхвата на разпоредбата на член 6, параграф 2 от Директива 2007/23, която дава право на държавите членки да забраняват или ограничават притежаването, употребата и/или продажбата на фойерверки с оглед осигуряване на обществен ред, обществена сигурност или безопасност или опазване на околната среда.
Федерална република Германия отговаря на мотивираното становище с писма от 20 март и 2 април 2014 г.
Що се отнася до спорната процедура по нотифициране, тя най-напред посочва, че задължението на производителите и вносителите на пиротехнически изделия да посочат в инструкциите за употреба идентификационен номер, предоставен от ВАМ, вече не се прилага от 27 март 2014 г. След това тя отбелязва, че BAM никога не е осъществявала контрол върху пиротехническите изделия, чието съответствие вече е било оценено. Накрая уточнява, че продължителността на процедурата е средно две или три седмици и може да бъде три месеца само при специфични обстоятелства.
По отношение на спорното правомощие за изменение на инструкциите за употреба тя поддържа доводите си. Твърди, че осъществената с Директива 2007/23 хармонизация се отнася само до пазара, а не до използването на пиротехнически изделия, а предвидените в членове 12 и 13 от Директива 2007/23 изисквания за етикетиране са само минимални изисквания, които могат да бъдат допълвани от националните органи за надзор на пазара. На последно място посоченото правомощие било оправдано не само с оглед на защитата на потребителите, но и в по-общ план, с оглед на изискването за защита на живота, произтичащо както от член 2, параграф 2 от Grundgesetz (Конституцията) и член 2, параграф 1 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, подписана в Рим на 4 ноември 1950 г., така и от член 3, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
При това положение Комисията решава да предяви настоящия иск.
По иска
Доводи на страните
Комисията твърди, че член 6, параграф 4 от SprengV предвижда за всички производители и вносители на пиротехнически изделия спорната процедура по нотифициране, която обуславя достъпа им до пазара и нарушава член 6, параграф 1 от Директива 2007/23. Въпреки че тази национална разпоредба не налага спазването на материалноправни изисквания, тя задължава всички производители и вносители да нотифицират всички пиротехнически изделия, независимо дали са били контролирани по отношение на съществените изисквания на Директива 2007/23 от нотифициран орган, да платят такса, да изчакат предоставяне на идентификационен номер и евентуално, да приемат изменения в инструкциите за тези изделия, преди да могат изделията да се предлагат на пазара на територията на Германия.
Обстоятелството, че спорната процедура по нотифициране се прилага без разлика за национални и вносни продукти и че не дискриминира икономическите оператори, установени в други държави членки, различни от Федерална република Германия, не променя тази констатация. Всъщност член 6, параграф 1 от Директива 2007/23 не съдържа само забрана за дискриминация, а гарантира свободното движение на всички пиротехнически изделия, които отговарят на изискванията ѝ. Нищо в Директива 2007/23 не сочи, че дадена мярка трябва да представлява тежест над определен праг, за да може да се разглежда като ограничение или пречка по смисъла на член 6, параграф 1 от нея.
Комисията отхвърля и довода, че BAM се намесва не като нотифициран орган по смисъла на член 10 от Директива 2007/23, а като орган за надзор на пазара по смисъла на Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 година за определяне на изискванията за акредитация и надзор на пазара във връзка с предлагането на пазара на продукти и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 339/93 (
ОВ L 218, 2008 г., стр. 30
), така че спорната процедура по нотифициране не може да бъде преценявана с оглед на Директива 2007/23. Дори да се предположи, че може да се приеме, че BAM действа като орган за наблюдение на пазара, тя не може да провежда допълнителна процедура в противоречие със свободното движение на пиротехнически изделия. Във всички случаи Директива 2007/23 урежда както достъпа до пазара, така и наблюдението на пазара, тъй като член 14, параграф 4 от нея уточнява, че държавите членки осъществяват наблюдение на пазара на пиротехническите изделия, „като надлежно отчитат презумпцията за съответствие на продуктите с маркировка „СЕ“.
Освен това Комисията счита, че спорното правомощие за изменение на инструкциите за употреба също нарушава член 6, параграф 1 от Директива 2007/23. Всъщност става въпрос за допълнителен контрол, който се упражнява без разлика върху всички изделия дори когато те вече са били оценени за съответствие, удостоверено с маркировка „СЕ“.
Комисията оспорва, че спорното правомощие за изменение на инструкциите за употреба цели да забрани или ограничи притежаването или употребата на пиротехнически изделия по смисъла на член 6, параграф 2 от Директива 2007/23. Макар притежаването или употребата на пиротехнически изделия да попада в регулаторните правомощия на държавите членки, извършваният от BAM контрол обаче цели по-скоро да гарантира подходящия характер на инструкциите на пиротехническите изделия с оглед на другите национални разпоредби преди пускането им на пазара, а не да определи условията за тяхната употреба. Подходящият характер на инструкциите обаче е неразделна част от оценяването на съответствието на пиротехническите средства с оглед на съществените изисквания, посочени в приложение I към Директива 2007/23. Презумпцията за съответствие на продуктите с маркировка „СЕ“ обхваща и подходящия характер на техните инструкции.
Федерална република Германия основно твърди, че задължението на държавите членки съгласно член 6, параграф 1 от Директива 2007/23 да се въздържат да забраняват, ограничават или предотвратяват пускането на пазара на пиротехнически изделия, се отнася само до предоставянето за първи път на пазара на Европейския съюз на отделен продукт с оглед неговото разпространение и/или употреба както срещу заплащане, така и безвъзмездно, съгласно определението по член 2, точка 2 от тази директива. Следователно за разлика от член 4, параграф 1 от Директива 2013/29/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 12 юни 2013 година за хармонизиране на законодателствата на държавите членки за предоставяне на пазара на пиротехнически изделия (
ОВ L 178, 2013 г., стр. 27
) тази разпоредба не гарантира свободното движение на пиротехнически изделия в Съюза, а само първия етап от предлагането им на пазара.
Тя заключава, че тъй като държавите членки запазват правомощието си да регламентират предлагането на пазара и разпространението на пиротехнически изделия след предоставянето им за първи път на пазара, нито спорната процедура по нотифициране, нито спорното правомощие за изменение на инструкциите за употреба са несъвместими с Директива 2007/23.
Що се отнася до спорната процедура по нотифициране, Федерална република Германия основно твърди, че не може да се приеме, че тя дублира процедурата за оценяване на съответствието пред нотифициран орган, която трябва да се приложи за всяко пиротехническо изделие съгласно член 4, параграф 4, буква а) и членове 9 и 10 от Директива 2007/23. От една страна, спорната процедура по нотифициране се включва много след предоставянето за първи път на пазара на Съюза и предоставянето на германския пазар. От друга страна, BAM не извършва технически контрол на съответствието по смисъла на член 9 от Директива 2007/23, а единствено предоставя регистрационен или идентификационен номер и проверява въз основа на представените документи точността на етикетирането на пиротехническите изделия.
Предоставеният идентификационен номер, който се предоставя само като доказателство за редовното нотифициране пред BAM и с цел да се установи проследимост на пиротехническите изделия във веригата на доставки, не се съпътства от допълнителни материалноправни изисквания, надхвърлящи съществените изисквания, посочени в приложение I към Директива 2007/23. Освен това задължението да се посочи идентификационният номер в инструкциите, е отпаднало.
При всички положения спорната процедура по нотифициране, като просто формално нотифициране, се съпътства единствено с минимални административни тежести, не толкова обременителни както при лицензиите за внос и по-облекчени от тези за контрол на органите за надзор на пазара, по-специално по отношение на риска за здравето и безопасността на хората, който представляват пиротехническите изделия, които при необходимост трябва да се употребяват само от лица с достатъчна техническа квалификация.
При условията на евентуалност Федерална република Германия твърди, че спорната процедура по нотифициране, която е подготвителна мярка за наблюдение на пазара или потребителите, при всички положения е съвместима с принципите на наблюдение на пазара, установени с Директива 2007/23.
Що се отнася до спорното правомощие за изменение на инструкциите за употреба, Федерална република Германия твърди, че то не е повторение на процедурата за оценяване на съответствието, доколкото точка 3, буква з) от приложение I към Директива 2007/23 не налага на нотифициращите органи никакво строго задължение за контрол на инструкциите за употреба на пиротехническите изделия.
В спорната процедура по нотифициране BAM не извършва технически контрол по смисъла на член 9 от Директива 2007/23, а се ограничава да провери редовността на инструкциите въз основа на предоставените документи. Освен това, когато изменя инструкциите, BAM не формулира допълнителни изисквания, приложими към пиротехническите вещества или към пригодността на инструкциите, които се добавят към тези съгласно приложение I към Директива 2007/23. Проверката ѝ се ограничава до спазването на приложимите към инструкциите изисквания съгласно Директива 2007/23 и се отнася единствено до основните изисквания към етикетирането, чието неспазване води до особено сериозни рискове за сигурността и здравето на хората.
Федерална република Германия посочва също, че нотифициращите органи не могат да извършват пълен контрол върху редовността на инструкциите на пиротехническите изделия към момента на оценяване на съответствието им и върху етикетирането им на официалния език или езици на държавата членка, в която те достигат до крайния потребител. Всъщност към момента на оценяване на съответствието на тези изделия, въпросните държави членки все още не са известни. Освен това тя посочва, че различната информация, която трябва да съдържат етикетите съгласно член 12, параграф 2 от Директива 2007/23, а именно, минималните възрастови граници и минималното разстояние на безопасност също все още не са известни към момента на оценяване на съответствието на посочените изделия.
Съображения на Съда
Предварителни бележки относно обхвата на член 2, точка 2 и член 6 от Директива 2007/23.
Следва да се отбележи, че Директива 2007/23 е отменена, считано от 1 юли 2015 г., с Директива 2013/29. Настоящият иск обаче се отнася единствено до задълженията на Федерална република Германия съгласно член 6, параграф 1 от Директива 2007/23.
Съгласно тази разпоредба държавите членки не могат да забраняват, ограничават или предотвратяват пускането на пазара на пиротехнически изделия, които отговарят на изискванията на Директива 2007/23.
Освен това член 2, точка 2 от Директива 2007/23 определя „пускане[то] на пазара“ като „предоставяне за първи път на пазара на Общността на отделен продукт с оглед неговото разпространение и/или употреба както срещу заплащане, така и безвъзмездно“.
Следователно, след като дадено пиротехническо изделие е предоставено за първи път на пазара на Съюза, тоест на територията на някоя от държавите членки, при спазване на изискванията на Директива 2007/23, другите държави членки по принцип вече не могат да възпрепятстват предлагането му на пазара и разпространението му на техните територии, като извън тези изисквания налагат по-специално спазване на изисквания или изпълнение на допълнителни формалности, които не са предвидени в тази директива. Всъщност не може да става въпрос за пускане на пазара на отделен продукт по смисъла на член 2, точка 2 от посочената директива, ако посоченият продукт не може да се движи свободно в рамките на целия пазар на Съюза.
В това отношение Федерална република Германия обаче изтъква, тълкувайки буквално член 6, параграф 1 от Директива 2007/23 с фокус върху понятието „пускане на пазара“, предвидено в член 2, точка 2 от тази директива, че последната не гарантира само първото предлагане на пазара на пиротехнически изделия, тоест първия етап от тяхното предлагане на пазара, така че държавите членки са компетентни да регламентират всички следващите етапи от тяхното разпространение до продажбата им на дребно на крайния потребител.
Тези доводи не могат да се приемат.
В това отношение следва да се припомни, че съгласно постоянната съдебна практика при тълкуването на разпоредба от правото на Съюза следва да се има предвид не само съдържанието ѝ, но и нейният контекст и целите на правната уредба, от която тя е част (вж. по-специално решения от 1 април 1993 г., Findling Wälzlager,
C‑136/91
,
EU:C:1993:133
, т.
и от 4 февруари 2016 г., Hassan,
C‑163/15
,
EU:C:2016:71
, т.
). Генезисът на разпоредба от правото на Съюза също може да разкрие обстоятелства, които са релевантни за тълкуването ѝ (вж. решения от 27 ноември 2012 г., Pringle,
C‑370/12
,
EU:C:2012:756
, т.
и от 3 октомври 2013 г., Inuit Tapiriit Kanatami и др./Парламент и Съвет,
C‑583/11 P
,
EU:C:2013:625
, т.
).
В настоящия случай от съображения 2 и 19 и от член 1, параграф 1 от Директива 2007/23 е видно, че основната ѝ цел е да противодейства на бариерите пред вътреобщностната търговия, произтичащи от различните законодателни, подзаконови и административни разпоредби на държавите членки, които регулират пускането на пазара на пиротехнически изделия, определени от нея, и следователно да гарантира свободното движение на посочените изделия във вътрешния пазар, като същевременно се гарантира висока степен на закрила на човешкото здраве и обществената сигурност и защита и безопасност на потребителите и специалистите — крайни потребители.
В това отношение следва да се припомни, че в съответствие с „Новия подход към техническата хармонизация и стандартизация“, към който се препраща в съображения 8, 16 и 20 на Директива 2007/23, тя уточнява съществените изисквания за безопасност, на които трябва да отговарят пиротехническите изделия, които се привеждат в действие посредством хармонизирани стандарти и национални транспониращи норми (вж. по аналогия решение от 16 октомври 2014 г., Комисия/Германия,
C‑100/13
, непубликувано,
EU:C:2014:2293
, т.
).
С цел пускането им на пазара съгласно член 5, параграф 1 и член 8, параграф 3 от тази Директива във връзка със съображения 16 и 19 от нея държавите членки следва да приемат, че пиротехническите изделия с маркировка „СЕ“ са в съответствие със съществените изисквания, посочени в приложение I към посочената директива.
Освен това съгласно член 6, параграф 1 от Директива 2007/23 държавите членки не могат да забраняват, ограничават или предотвратяват пускането на пазара в целия Съюз на пиротехнически изделия, освен ако мерките, които те приемат, се отнасят до изключенията, предвидени в член 6, параграф 2 от посочената директива, или до наблюдението на пазара, предвидено в член 14, параграф 6 от същата директива.
Следователно пиротехническите изделия с маркировка „СЕ“, която удостоверява тяхното съответствие със съществените изисквания на Директива 2007/23, трябва по принцип да могат да се движат без пречки или ограничения в целия Съюз, считано от предоставянето им за първи път на пазара в държава членка, без да се засягат мерките, които държавите членки могат да приемат с оглед осигуряване на обществен ред, обществена сигурност или безопасност или опазване на околната среда съгласно член 6, параграф 2 от посочената директива, или временните мерки, въз основа на наблюдението на пазара съгласно член 14, параграф 6 от същата директива и при спазване на член 16 от нея.
Поради това, обратно на твърденията на Федерална република Германия, член 6, параграф 1 от Директива 2007/23 не може да се тълкува в смисъл, че гарантира само предоставянето за първи път на пазара на пиротехнически изделия, които са в съответствие с изискванията на тази директива, независимо от даденото в член 2, точка 2 от нея определение.
Всъщност всяко друго тълкуване би лишило от смисъл цялостната уредба, въведена с Директива 2007/23, по отношение на съществените изисквания, на които трябва да отговарят пиротехническите изделия или различните проверки, на които държавите членки трябва да подлагат посочените изделия както преди, така и след първото им пускане на пазара чрез контрола на тяхното съответствие, маркировката им „СЕ“ и наблюдението на пазара.
Това тълкуване впрочем се подкрепя от генезиса на Директива 2007/23. Всъщност последната възпроизвежда точно различните принципи и правила, уреждащи „новия подход към техническите стандарти и хармонизация“, както припомня Комисията в своето съобщение от 7 май 2003 г. COM(2003) 240 окончателен до Съвета и Европейския парламент, озаглавено „Насърчаване на прилагането на директивите на новия подход“.
С оглед на гореизложения анализ следва да се изследва съвместимостта на спорната процедура по нотифициране и спорното правомощие за изменение на инструкциите за употреба с Директива 2007/23.
Относно съвместимостта на спорната процедура по нотифициране с Директива 2007/23
Следва да се отбележи, че съгласно член 6, параграф 4 от SprengV, употребата в Германия на пиротехнически изделия е обусловена от изискването производителят или вносителят да са ги нотифицирали предварително пред ВАМ заедно с техните инструкции за употреба и те да се получили идентификационен номер, който следва да се включи в посочените инструкции.
Така тази разпоредба обуславя достъпа на пиротехническите изделия до германския пазар от формалности, които, от една страна, се добавят към различните изисквания, установени с Директива 2007/23, и по-специално процедурата за оценяване на съответствието, която задължително се прилага за посочените изделия с оглед на пускането им на пазара, а от друга страна, могат да бъдат основание за събиране на такса за обработка.
Следователно тя е пречка за свободното движение на пиротехническите изделия, гарантирано с член 6, параграф 1 от Директива 2007/23.
Обстоятелството, че посочените формалности се прилагат без разлика към националните и вносните изделия, че не представляват възпроизвеждане на процедурата за оценяване на съответствието, предвидена в член 9 от Директива 2007/23, или че представляват само минимална административна или финансова тежест за производителите и вносителите, не се отразява на този извод.
Освен това следва да се припомни, че съгласно постоянната съдебна практика, мярка, която може да възпрепятства вноса, трябва да се квалифицира като пречка за свободното движение на стоките, дори пречката да е незначителна (вж. в този смисъл решение от 14 декември 2004 г., Radlberger Getränkegesellschaft и S. Spitz,
C‑309/02
,
EU:C:2004:799
, т.
и цитираната съдебна практика).
Единствено обстоятелството, че спорната процедура по нотифициране се прилага за всички пиротехнически изделия, предоставени на пазара в държава членка в съответствие с изискванията на Директива 2007/23, е достатъчно, за да се установи наличието на твърдяното неизпълнение на задължение, като следва да се уточни, че Федерална република Германия освен това не е посочила съображения за обществен ред, обществена сигурност или безопасност или защита на околната среда, предвидени в член 6, параграф 2 от тази директива.
Федерална република Германия все пак твърди, че спорната процедура по нотифициране е подготвителна мярка за наблюдение на пазара и потребителите, която при всички случаи е съвместима с установените в член 14 от Директива 2007/23 принципи.
Този довод обаче не може да се приеме.
Всъщност член 14, параграф 6 от Директива 2007/23 действително предвижда възможност за държава членка да вземе подходящи временни мерки, за да изтегли от пазара пиротехническо изделие, което е в съответствие с изискванията на тази директива, тоест с маркировка „СЕ“, придружено с декларация за съответствие на ЕО и използвано по предназначение, като забрани достъпа до пазара или ограничи и свободното му движение, когато изделието може да изложи на опасност здравето и безопасността на хората.
Както посочва обаче генералният адвокат в точка 63 от заключението си, наблюдението на пазара, което държавите членки трябва да организират и осъществяват съгласно член 14, параграф 4 от Директива 2007/23, се основава на презумпцията за съответствие на продуктите с маркировка „СЕ“ и следователно не може да оправдае системен контрол върху всички пиротехнически изделия, пуснати на пазара в Германия, какъвто е случаят при спорната процедура по нотифициране.
При всички положения държава членка, която желае да приеме такава мярка, трябва предварително да информира Комисията съгласно член 14, параграф 6, последно изречение от Директива 2007/23 и единствено Комисията съгласно член 16, параграф 1 от тази директива има правомощието да реши дали тази мярка е обоснована или не. Спорната процедура по нотифициране обаче не предвижда информиране на Комисията и се изисква без предварително разрешение от последната за всички производители или вносители, които желаят да пуснат на пазара в Германия пиротехнически изделия.
От гореизложения анализ следва, че като е предвидила, надхвърляйки изискванията по Директива 2007/23 и въпреки предварителното оценяване на съответствието на пиротехнически изделия, че преди тези изделия да бъдат пуснати на пазара, трябва да се проведе спорната процедура по нотифициране, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 6, параграф 1 от тази Директива.
Относно съвместимостта на спорното правомощие за изменение на инструкциите за употреба с Директива 2007/23
Следва да се отбележи, че член 6, параграф 4 от SprengV предвижда, че за да предотврати опасност за живота и здравето на работници или трети лица или за имущество, BAM може да ограничи или допълни инструкциите за употреба, издадени от производителя на пиротехническо изделие, като се допуска последващо ограничение или допълнение.
Спорното правомощие за изменение на инструкциите за употреба, което е част от спорната процедура по нотифициране, означава, че достъпът до германския пазар на пиротехнически изделия, пуснати на пазара в държави членки, различни от Федерална република Германия, зависи от систематичен контрол на инструкциите им за употреба, който се добавя към проверката, извършена в процедурата за оценяване на съответствието, предвидена в Директива 2007/23.
Всъщност, както посочва генералният адвокат в точка 74 от заключението си, раздел 3, буква з) от приложение I към Директива 2007/23 предвижда, че трябва да се проверят инструкциите на всяко пиротехническо изделие и, при необходимост, маркировката за безопасно боравене, съхранение, употреба, включително разстояния на безопасност и обезвреждане на официалния език или езици на приемащата държава членка.
Следователно предоставеното на ВАМ правомощие е пречка за свободното движение на пиротехническите изделия, гарантирано от член 6, параграф 1 от Директива 2007/23.
От гореизложения анализ следва, че като е предвидила, надхвърляйки изискванията по Директива 2007/23 и въпреки предварителното оценяване на съответствието на пиротехнически изделия, че BAM има спорното правомощие за изменение на инструкциите за употреба, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 6, параграф 1 от тази директива.
По съдебните разноски
Съгласно член 138, параграф 1 от Процедурния правилник на Съда загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане. След като Комисията е направила искане Федерална република Германия да бъде осъдена да заплати съдебните разноски и същата е загубила делото, Федерална република Германия следва да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

По изложените съображения Съдът (трети състав) реши:

1)
Като е предвидила, надхвърляйки изискванията по Директива 2007/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 май 2007 година относно пускането на пазара на пиротехнически изделия и въпреки предварителното оценяване на съответствието на пиротехническите изделия, от една страна, че преди тези изделия да бъдат пуснати на пазара, трябва да се проведе процедура по член 6, параграф 4 от Erste Verordnung zum Sprengstoffgesetz (Първа наредба към Закона за взривните вещества), изменена със закон от 25 юли 2013 г., а от друга страна, че Bundesanstalt für Materialforschung und -prüfung (Федералната агенция по изследване и контрол на материалите, Германия) има правомощието съгласно тази разпоредба да проверява и евентуално да изменя инструкциите им за употреба, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 6, параграф 1 от тази директива.

2)
Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.