CELEX: 62015TJ0146
Ochranná známka Európskej únie
Konanie vo veci zrušenia
Obrazová ochranná známka Európskej únie zobrazujúca mnohouholník
Riadne používanie ochrannej známky
Článok 15 ods.1 druhý pododsek písm. a) a článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009
Podoba, ktorá sa líši v prvkoch, ktoré nemenia rozlišovaciu spôsobilosť

Okolnosti predchádzajúce sporu
Dňa 11. júna 2001 podala spoločnosť, ktorej právnou nástupkyňou je žalobkyňa, spoločnosť hyphen GmbH, prihlášku ochrannej známky Európskej únie na Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) na základe nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (
Ú. v. ES L 11
, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146) v znení zmien a doplnení [nahradeného nariadením Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (
Ú. v. EÚ L 78
, 2009, s. 1)].
Prihláška ochrannej známky bola podaná na zápis tohto čiernobieleho obrazového označenia:
Tovary a služby uvedené v prihláške patria do tried 3, 5, 9, 24, 25 a 42 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení a pre každú z týchto tried zodpovedajú tomuto opisu:
—
trieda 3: „Mydlá; voňavkárske výrobky, esenciálne oleje, kozmetické prípravky“;
—
trieda 5: „Farmaceutické, zverolekárske a hygienické prípravky“;
—
trieda 9: „Potápačské odevy, ochranné odevy proti úrazom, proti rádioaktívnej kontaminácii a protipožiarne ochranné odevy, zariadenia proti oslepeniu, clony proti oslepeniu svetlom, okuliare (optické zariadenia), puzdrá na okuliare a kontaktné šošovky, rámy na okuliare, upevnenia na okuliare, okuliarové šošovky, optické kontaktné šošovky, časomiera“;
—
trieda 24: „Textílie a textilné tovary (zahrnuté v 24. triede)“;
—
trieda 25: „Odevy, obuv, pokrývky hlavy“;
—
trieda 42: „Vývoj a dizajn textilných tovarov všetkých druhov, predovšetkým odevov, pokrývok hlavy, obuvi, tašiek a doplnkov; služby grafického dizajnérstva; služby priemyselného dizajnérstva; vývoj produktov na ochranu pred slnečným žiarením“.
Ochranná známka bola zapísaná 12. septembra 2002 pod číslom 2255537 a bola odvtedy raz obnovená.
Dňa 17. októbra 2012 podal vedľajší účastník konania, Skylotec GmbH, návrh na zrušenie na základe článku 51 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 s ohľadom na zapísanú ochrannú známku dovolávajúci sa neexistencie riadneho používania uvedenej ochrannej známky počas piatich po sebe nasledujúcich rokoch.
Rozhodnutím z 28. apríla 2014 zamietlo zrušovacie oddelenie návrh na zrušenie pre nasledujúce tovary a výrobky:
—
trieda 9: „Potápačské odevy“;
—
trieda 24: „Textílie (zaradené do triedy 24)“;
—
trieda 25: „Odevy, obuv, pokrývky hlavy“;
—
trieda 42: „Vývoj a dizajn textilných tovarov všetkých druhov, predovšetkým odevov, pokrývok hlavy, obuvi, tašiek a doplnkov; vývoj produktov na ochranu pred slnečným žiarením“.
Naopak, zrušovacie oddelenie vyhovelo návrhu na zrušenie pre nasledujúce tovary a služby, ktoré nie sú predmetom prejednávanej žaloby:
—
trieda 3: „Mydlá; voňavkárske výrobky, esenciálne oleje, kozmetické prípravky“;
—
trieda 5: „Farmaceutické, zverolekárske a hygienické prípravky“;
—
trieda 9: „Ochranné odevy proti úrazom, proti rádioaktívnej kontaminácii a protipožiarne ochranné odevy, zariadenia proti oslepeniu, clony proti oslepeniu svetlom, okuliare (optické zariadenia), puzdrá na okuliare a kontaktné šošovky, rámy na okuliare, upevnenia na okuliare, okuliarové šošovky, optické kontaktné šošovky, časomiera“;
—
trieda 24: „Textilné tovary (zahrnuté v 24. triede)“;
—
trieda 42: „Služby grafického dizajnérstva, služby priemyselného dizajnérstva“.
K tovarom a službám, pre ktoré sa návrh na zrušenie zamietol, zrušovacie oddelenie uviedlo, že používané označenia síce mali rozdiely, pokiaľ ide o ochrannú známku vo svojej zapísanej forme, avšak tieto rozdiely neovplyvnili rozlišovaciu spôsobilosť zapísanej ochrannej známky, keďže ide o odlíšenie spočívajúce v ornamentálnom, banálnom prvku vo forme elipsy, ktorý nedisponuje vlastnou rozlišovacou spôsobilosťou.
Používané označenia sú znázornené v nasledovných formách (ďalej len „označenie č. 1“, „označenie č. 2“ a „označenie č. 3“), pričom rozdiel medzi označením č. 1 a označením č. 2 spočíva v použití belasej farby namiesto čiernej:
Dňa 13. júna 2014 podal vedľajší účastník konania na EUIPO odvolanie proti rozhodnutiu zrušovacieho oddelenia podľa článkov 58 až 64 nariadenia č. 207/2009.
Rozhodnutím z 9. marca 2015 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie)“ vyhovel štvrtý odvolací senát EUIPO odvolaniu a vyhlásil právo žalobcu za zrušené pre zvyšné tovary a služby, teda tie, ktoré boli uvedené vyššie v bode 6. Na rozdiel od zrušovacieho oddelenia sa odvolací senát domnieva, že riadne používanie ochrannej známky Európskej únie, ktoré zaručuje zachovanie práv z ochrannej známky, nebolo preukázané, ani pokiaľ ide o podobu, v akej bola zapísaná, a ani pokiaľ ide o podobu, ktorá predstavuje prípustné odlíšenie v súlade s článkom 15 ods. 1 druhým pododsekom písm. a) nariadenia č. 207/2009 (bod 9 napadnutého rozhodnutia).
Odvolací senát sa domnieval v bode 24 napadnutého rozhodnutia, že metóda, ktorou sa riadilo zrušovacie oddelenie, je nepresná v tom rozsahu, v akom oddelenie vychádzalo z toho, že pre otázku, či sa zmenila rozlišovacia spôsobilosť ochrannej známky, je rozhodujúca odpoveď, či doplnenie samo osebe malo rozlišovaciu spôsobilosť. Podľa odvolacieho senátu nie je rozhodujúca rozlišovacia spôsobilosť doplnenia, ale rozlišovacia spôsobilosť resp. presnejšie spôsobilosť „rozlíšenia“ ochrannej známky v zapísanej podobe. Odvolací senát doplnil, že je potrebné preskúmať, či naposledy uvedená ochranná známka bola zmenená tým, čo k nej bolo doplnené.
Odvolací senát v bode 25 napadnutého rozhodnutia uviedol, že ochranná známka, v zapísanej podobe, je veľmi jednoduchým spôsobom zobrazené čisto grafické označenie, ktoré je možné vnímať ako kosť pre psa alebo činku, ale v žiadnom prípade sa nedá vnímať ako spojovník (v angličtine „hyphen“). Odvolací senát v bode 26 napadnutého rozhodnutia uviedol, že v prípade označení takej extrémnej jednoduchosti, sú dodatky alebo zmeny o to ľahšie spôsobilé zmeniť celkový dojem označenia. Podľa odvolacieho senátu sa pod „rozlišovacou spôsobilosťou“ v zmysle článku 15 ods. 1 druhého pododseku písm. a) nariadenia č. 207/2009 nemyslí spôsobilosť slúžiť ako označenie pôvodu, ale jednoducho celkový dojem.
Odvolací senát v bode 27 napadnutého rozhodnutia rozhodol, že:
„Z hľadiska celkového dojmu pôsobí používaná podoba jasne odlišne. V používanej podobe… pôsobia vonkajší kruh a stredná časť spoločne… viac ako znázornenie gombíka. So zapísanou podobou súvisiaca možná asociácia kosti pre psa zaniká. Celkovo vyplýva rozlišovacia spôsobilosť používanej podoby z celkového grafického dojmu, na ktorom sa podieľa vonkajší kruh a stredná časť rovnomerne a neoddeliteľne. Práve preto, že tak zapísaná, ako aj používaná podoba používajú najjednoduchšie geometrické základné tvary, je celkový dojem odlišný.“
Pri zohľadnení judikatúry Súdneho dvora odvolací senát v bodoch 28 a 29 napadnutého rozhodnutia uviedol, že je povolené ochranné známky modernizovať, aby sa prispôsobili súčasnému vkusu. Je však podľa neho prípustné pripojiť k zapísanej podobe meno výrobcu alebo iné údaje na etikete ako označenia s rozlišovacou spôsobilosťou, ktoré vystupujú zreteľne do priestoru. Doplnenie slovného prvku „hyphen c“ je podľa odvolacieho senátu v tomto zmysle prípustné, ale nie je prípustné pripojenie vonkajšieho kruhu. Ak by sa pri používanej podobe odmyslel kruh, nemohol by tento sám osebe predstavovať ochrannú známku. Ešte menej by bolo možné v mysli rozdeliť používanú podobu na dve oddelené vizuálne zobrazenia. Vonkajší kruh obkolesuje strednú časť takým spôsobom, že by sám osebe nemohol existovať.
Okrem toho odvolací senát preskúmal v bodoch 31 až 39 napadnutého rozhodnutia dôkazy, ktoré boli predložené na posúdenie zrušovaciemu oddeleniu, ktoré sa týkajú iba tovarov zaradených do triedy 24 a služieb zaradených do triedy 42. Jednak rozhodol, že dôkaz používania skoršej ochrannej známky pre tovary zaradené do triedy 24 neuspel aj z iných dôvodov, a síce v podstate pre nedostatočné dôkazy (body 31 a 32 napadnutého rozhodnutia), a jednak že predložené dokumenty sú v súvislosti so službami zaradenými do triedy 42 ako dôkaz ich použitia úplne nevhodné (body 33 až 39 napadnutého rozhodnutia).
Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy odvolací senát čiastočne zrušil rozhodnutie zrušovacieho oddelenia, ktorým bola zamietnutá časť návrhu vedľajšieho účastníka konania a vyhlásil práva žalobkyne napadnutej ochrannej známky za zrušené, vrátane tých, ktoré sa týkajú tovarov a služieb tried 9, 24, 25 a 42.
Navyše bola zapísaná ochranná známka prezentovaná v napadnutom rozhodnutí v nasledovnej podobe:
V rozhodnutí o zmene, ktoré bolo vydané 26. mája 2015, teda dva mesiace po podaní prejednávanej žaloby, odvolací senát určil, že napadnuté rozhodnutie obsahuje ľahko zmenené znázornenie zapísanej ochrannej známky, totiž v bode 18 vyššie uvedenú ochrannú známku a nie tú, ktorá sa nachádza v bode 2 vyššie. Ide o chybu pri prepise spočívajúcu v nesprávnom zápise podľa pravidla 53 nariadenia Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (
Ú. v. ES L 303, 1995, s. 1
; Mim. vyd. 17/001, s. 189), zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) č. 1041/2005 z 29. júna 2005 (
Ú. v. EÚ L 172, 2005, s. 4
).
Návrhy účastníkov konania
Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
—
zrušil napadnuté rozhodnutie,
—
zaviazal EUIPO na náhradu trov konania.
EUIPO a vedľajší účastník konania navrhujú, aby Všeobecný súd:
—
zamietol žalobu;
—
zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.
Právny stav
Žalobkyňa predkladá iba jeden žalobný dôvod, v rámci ktorého tvrdí, že tvrdením, že zapísaná ochranná známka nebola riadne používaná tak, aby boli zachované nadobudnuté práva, odvolací senát porušil článok 15 ods. 1 druhý pododsek písm. a) nariadenia č. 207/2009.
Treba pripomenúť, že z odôvodnenia 10 nariadenia č. 207/2009 vyplýva, že podľa normotvorcu je ochrana skoršej ochrannej známky opodstatnená len vtedy, ak sa táto ochranná známka skutočne používa. V súlade s týmto odôvodnením článok 51 ods. 1 písm. a) tohto nariadenia stanovuje, že práva majiteľa ochrannej známky Európskej únie sa vyhlásia za zrušené najmä na základe návrhu podaného na EUIPO, ak sa ochranná známka nepretržite počas piatich rokov riadne nepoužívala v Únii pre tovary alebo služby, pre ktoré bola zapísaná, a pre skutočnosť, že sa riadne nepoužívala, neexistuje žiadny náležitý dôvod.
Podľa článku 15 ods. 1 druhého pododseku písm. a) nariadenia č. 207/2009 sa používaním ochrannej známky Európskej únie rozumie jej používanie „v podobe, ktorá sa líši od podoby, v akej bola zapísaná, v prvkoch, ktoré nemenia rozlišujúcu spôsobilosť ochrannej známky“.
Je potrebné zdôrazniť, že priamo zo znenia článku 15 ods. 1 druhého pododseku písm. a) nariadenia č. 207/2009 vyplýva, že používanie ochrannej známky v podobe, ktorá sa líši od podoby, v akej je zapísaná, sa považuje za používanie v zmysle prvého pododseku tohto článku, pokiaľ rozlišovacia spôsobilosť ochrannej známky v podobe, v akej bola zapísaná, nebola zmenená [rozsudok z 18. júla 2013, Specsavers International Healthcare a i.,
C‑252/12
,
EU:C:2013:497
, bod
; pozri tiež v tomto zmysle rozsudky z 8. decembra 2005, Castellblanch/ÚHVT – Champagne Roederer (CRISTAL CASTELLBLANCH),
T‑29/04
,
EU:T:2005:438
, bod
; z 10. júna 2010, Atlas Transport/ÚHVT – Hartmann (ATLAS TRANSPORT),
T‑482/08
, neuverejnený,
EU:T:2010:229
, body
a
, a z 24. mája 2012, TMS Trademark‑Schutzrechtsverwertungsgesellschaft/ÚHVT – Comercial Jacinto Parera (MAD),
T‑152/11
, neuverejnený,
EU:T:2012:263
, bod
].
Rozlišovacia spôsobilosť ochrannej známky v zmysle nariadenia č. 207/2009 znamená, že táto ochranná známka je spôsobilá identifikovať tovar, pre ktorý sa zápis žiada, ako tovar pochádzajúci od určitého podniku, a teda odlíšiť tento tovar od tovarov iných podnikov (pozri v tomto zmysle rozsudok z 18. júla 2013, Specsavers International Healthcare a i.,
C‑252/12
,
EU:C:2013:497
, bod
a citovanú judikatúru; pozri v tomto zmysle aj rozsudky z 29. apríla 2004, Procter & Gamble/ÚHVT,
C‑468/01 P až C‑472/01 P
,
EU:C:2004:259
, bod
; z 8. mája 2008, Eurohypo/ÚHVT,
C‑304/06 P
,
EU:C:2008:261
, bod
, a z 12. júla 2012, Smart Technologies/ÚHVT,
C‑311/11 P
,
EU:C:2012:460
, bod
).
Článok 15 ods. 1 druhý pododsek písm. a) nariadenia č. 207/2009 predpokladá, že zapísaná národná ochranná známka alebo ochranná známka Európskej únie sa pri podnikaní používa v podobe, ktorá sa mierne líši od podoby, v akej bol zápis vykonaný. Účelom tohto ustanovenia, ktoré sa vyhýba stanoveniu striktného súladu medzi používanou podobou ochrannej známky a podobou, v ktorej bola ochranná známka zapísaná, je umožniť majiteľovi tejto ochrannej známky upraviť označenie, keď ho používa pri podnikaní, tak, aby táto úprava bez zmeny rozlišovacej spôsobilosti umožnila lepšie prispôsobenie požiadavkám predaja a reklamy dotknutých tovarov alebo služieb. V súlade s účelom tohto ustanovenia sa rozsah jeho vecnej pôsobnosti obmedzuje na situácie, keď označenie konkrétne používané majiteľom ochrannej známky na označenie výrobkov alebo služieb, pre ktoré bolo zapísané, predstavuje podobu, v ktorej sa táto ochranná známka používa pri podnikaní. V podobných situáciách, keď sa označenie používané v obchode odlišuje od podoby, v ktorej bolo zapísané iba zanedbateľnými prvkami, takže obe označenia možno považovať za celkovo rovnocenné, vyššie uvedené ustanovenie stanovuje, že povinnosť používania zapísanej ochrannej známky môže byť splnená predložením dôkazu o používaní označenia, ktoré predstavuje jej podobu používanú v obchode [rozsudok z 23. februára 2006, Il Ponte Finanziaria/ÚHVT – Marine Enterprise Projects (BAINBRIDGE),
T‑194/03
,
EU:T:2006:65
, bod
; z 10. júna 2010, ATLAS TRANSPORT,
T‑482/08
, neuverejnený,
EU:T:2010:229
, bod
, a z 5 decembra 2013, Olive Line International/ÚHVT– Carapelli Firenze (Maestro de Oliva),
T‑4/12
, neuverejnený,
EU:T:2013:628
, bod
; pozri tiež v tomto zmysle rozsudok z 18. júla 2013, Specsavers International Healthcare a i.,
C‑252/12
,
EU:C:2013:497
, bod
; pozri tiež analogicky rozsudok z 25. októbra 2012, Rintisch,
C‑553/11
,
EU:C:2012:671
, body
a
).
Konštatovanie zmeny rozlišovacej spôsobilosti zapísanej ochrannej známky si preto vyžaduje preskúmanie rozlišovacej spôsobilosti a dominantnosti prvkov pripojených k nej, pri ktorom je potrebné zohľadniť vnútorné vlastnosti každého z týchto prvkov, ako aj umiestnenie jednotlivých prvkov v konfigurácii ochrannej známky [pozri rozsudok z 10. júna 2010, ATLAS TRANSPORT,
T‑482/08
, neuverejnený,
EU:T:2010:229
, bod
a citovanú judikatúru; rozsudky z 5. decembra 2013, Maestro de Oliva,
T‑4/12
, neuverejnený,
EU:T:2013:628
, bod
, a z 12. marca 2014, Borrajo Canelo/ÚHVT – Tecnoazúcar (PALMA MULATA),
T‑381/12
, neuverejnený,
EU:T:2014:119
, bod
].
Na účely takéhoto konštatovania sa musia zohľadniť aj vnútorné vlastnosti, a najmä vyšší alebo nižší stupeň rozlišovacej spôsobilosti skoršej ochrannej známky, ktorá sa používa iba ako časť zloženej ochrannej známky alebo v spojení s inou ochrannou známkou. Čím je rozlišovacia spôsobilosť slabšia, tým ľahšie je ovplyvniteľná pridaním prvku, ktorý má sám osebe rozlišovaciu spôsobilosť, a tým viac stráca sporná ochranná známka svoju schopnosť byť vnímaná ako označenie pôvodu výrobku. Platí to aj opačne [rozsudok z 24. septembra 2015, Klement/ÚHVT– Bullerjan (Tvar pece),
T‑317/14
, neuverejnený,
EU:T:2015:689
, bod
].
Okrem toho podľa judikatúry platí, že ak ochranná známka zahŕňa alebo obsahuje viac prvkov, z ktorých jeden alebo viaceré nemajú rozlišovaciu spôsobilosť, obmena týchto prvkov alebo ich vynechanie nie sú spôsobilé ovplyvniť rozlišovaciu spôsobilosť ochrannej známky v jej celistvosti [pozri rozsudok z 21. januára 2015, Sabores de Navarra/ÚHVT – Frutas Solano (KIT, EL SABOR DE NAVARRA),
T‑46/13
, neuverejnený,
EU:T:2015:39
, bod
a citovanú judikatúru].
Okrem toho je potrebné pripomenúť, že uplatnenie článku 15 ods. 1 druhého pododseku písm. a) nariadenia č. 207/2009 predpokladá, že pridanie prvku nemení rozlišovaciu spôsobilosť zapísanej ochrannej známky v podobe, v akej bola zapísaná, z dôvodu jeho vedľajšieho postavenia v označení alebo z dôvodu jeho zanedbateľnej rozlišovacej spôsobilosti [rozsudok z 21. júna 2012, Fruit of the Loom/ÚHVT– Blueshore Management (FRUIT),
T‑514/10
, neuverejnený,
EU:T:2012:316
, bod
].
Vo svetle týchto úvah je potrebné preskúmať, či odvolací senát v bode 9 napadnutého rozhodnutia správne dospel k záveru, že riadne používanie ochrannej známky Európskej únie umožňujúce zachovanie práv ochrannej známky Európskej únie nebolo preukázané ani pre zapísanú podobu, ani pre podobu, ktorá predstavuje prípustné odlíšenie v súlade s článkom 15 ods. 1 druhým pododsekom písm. a) nariadenia č. 207/2009.
Odvolací senát zrušil rozhodnutie zrušovacieho oddelenia s odôvodnením, že ako vyplýva z bodu 24 napadnutého rozhodnutia, toto rozhodnutie sa obmedzilo na izolované zistenie, či má pridaná konfigurácia sama osebe rozlišovaciu spôsobilosť. Odvolací senát na rozdiel od tohto v tej istej súvislosti uvádza, že záleží na tom, či bola rozlišovacia spôsobilosť ochrannej známky v zapísanej podobe zmenená doplnením. Okrem toho odvolací senát doplnil, že zapísaná ochranná známka je tvorená extrémne jednoducho konfigurovaným grafickým označením (bod 25 napadnutého rozhodnutia) a v prípade označenia takej extrémnej jednoduchosti sú doplnky alebo zmeny o to skôr spôsobilé zmeniť celkový dojem z označenia (bod 26 napadnutého rozhodnutia). Odvolací senát sa domnieva, že pod rozlišovacou spôsobilosťou podľa článku 15 ods. 1 druhého pododseku písm. a) nariadenia č. 207/2009 nemožno chápať spôsobilosť slúžiť ako označenie pôvodu, ale celkový dojem.
Vo zvyšku poukazuje odvolací senát v bode 28 napadnutého rozhodnutia na skutočnosť, že nie je možné pri podobe, ktorú používa žalobkyňa, hovoriť o „modernizovanej“ podobe.
Odvolací senát v bode 29 napadnutého rozhodnutia spresňuje, že tomuto záveru nebráni skutočnosť, že je prípustné používať ochrannú známku, ako je zapísaná spolu s iným označením. V tomto smere vyplývajú z doplnenia ďalších prvkov iné následky než pri vypustení prvkov zapísanej podoby. V takýchto prípadoch je však podľa odvolacieho senátu potrebné požadovať, aby bolo doplnenie samostatným „prvkom“ v tom zmysle, že môže samo osebe pôsobiť ako ochranná známka a tiež môže byť vnímané v používanej forme ako samostatná ochranná známka.
Týmto konštatovaním sa odvolací senát pri preskúmaní zapísanej ochrannej známky dopustil nesprávneho právneho posúdenia, ešte pred tým, než pristúpil konkrétne k tomuto preskúmaniu.
Po prvé, ako to vyplýva z judikatúry uvedenej v bode 28 vyššie, konštatovanie zmeny rozlišovacej spôsobilosti zapísanej ochrannej známky vyžaduje preskúmanie rozlišovacej spôsobilosti a dominantnosti pripojených prvkov, pri ktorej je potrebné zohľadniť vnútorné vlastnosti každého z týchto prvkov, ako aj umiestnenie jednotlivých prvkov v konfigurácii ochrannej známky.
Okrem toho, v rozpore s tým, čo uviedol odvolací senát v bode 24 napadnutého rozhodnutia, je potrebné, ako to uskutočnilo aj zrušovacie oddelenie, vykonať analýzu doplneného prvku, vychádzajúc z jeho vnútornej vlastnosti, ako aj z jeho umiestnenia v konfigurácii ochrannej známky.
Po druhé odvolací senát sa svojím konštatovaním v bode 26 napadnutého rozhodnutia, že „rozlišovacou spôsobilosťou… sa nemyslí spôsobilosť slúžiť ako označenie pôvodu“, odchýlil od judikatúry Súdneho dvora uvedenej v bode 26 tohto rozsudku, podľa ktorej, naopak, rozlišovacia spôsobilosť ochrannej známky znamená, že ochranná známka je spôsobilá tovar, pre ktorý sa žiada zápis, identifikovať ako pochádzajúci od určitého podniku a tento tovar tak odlíšiť od tovarov iných podnikov.
Následne sa odvolací senát dopustil nesprávneho právneho posúdenia po prvé tým, že nepreskúmal doplnený prvok v súlade s judikatúrou, a po druhé tým, že nesprávne vyložil článok 15 ods. 1 druhý pododsek písm. a) nariadenia č. 207/2009. Preto je potrebné preskúmať, či toto nesprávne právne posúdenie môže mať vplyv na zákonnosť napadnutého rozhodnutia.
V prvom rade je potrebné preskúmať označenie č. 1 a označenie č. 2.
Po prvé je potrebné zdôrazniť, že zapísaná ochranná známka čerpá svoju rozlišovaciu spôsobilosť z existencie jediného obrazového prvku, ktorý vykazuje z titulu jej zápisu minimálnu mieru rozlišovacej spôsobilosti.
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že podľa judikatúry Súdneho dvora, aby sa predišlo porušeniu článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, je potrebné ochrannej známke, ktorá bola zapísaná, priznať určitú mieru rozlišovacej spôsobilosti. Z toho vyplýva, že nie je možné uznať, že zapísané známky sú druhové, opisné alebo nemajú rozlišovaciu spôsobilosť, inak by bola spochybnená ich platnosť v rámci konania vo veci zrušenia, čo by malo za následok porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 (pozri v tomto zmysle rozsudok z 24. mája 2012, Formula One Licensing/ÚHVT,
C‑196/11 P
,
EU:C:2012:314
, body
,
a
).
Tým sa musí zapísanej ochrannej známke, aj keď by nemala vysokú rozlišovaciu spôsobilosť, na základe jej zápisu priznať minimálna miera rozlišovacej spôsobilosti.
Po druhé je potrebné zdôrazniť, ako už určilo zrušovacie oddelenie, že pripojený prvok v označení č. 1, ako aj pripojený prvok v označení č. 2, teda kruh, pozostávajúci z jednej z najjednoduchších a najpoužívanejších podôb a patriaci medzi základné geometrické tvary, nemá nijakú rozlišovaciu spôsobilosť, takže ani v kompozícii zapísanej ochrannej známky nemá rozlišovaciu spôsobilosť a dominanciu [pozri v tomto zmysle rozsudok z 24. novembra 2005, GfK/ÚHVT – BUS (Online Bus),
T‑135/04
,
EU:T:2005:419
, bod
].
Po tretie sa nedá dospieť k záveru o rozlišovacej spôsobilosti doplnených prvkov na základe šírky čiary použitej na zobrazenie kruhu. Odlišnosť, na ktorú poukázal EUIPO na pojednávaní, podľa ktorého bola zapísaná známka zmenená, keďže ju kruh neohraničuje, ale obkolesuje, sa javí ako umelá. Kruh totiž zapísanú ochrannú známku obkolesuje a tým, že okolo nej vedie hranicu, ju aj dáva do určitého rámca, teda ju ohraničuje.
Po štvrté, na rozdiel od toho, čo uvádza odvolací senát v bode 27 napadnutého rozhodnutia, nie je možné sa domnievať, že doplnenie kruhu k zapísanej ochrannej známke spôsobuje transformáciu v tom zmysle, že podľa konštatovania odvolacieho senátu mohli označenia č. 1 a č. 2 zobrazovať gombík, zatiaľ čo zapísaná ochranná známka pripomína kosť pre psa alebo činku.
Odvolací senát teda nesprávne určil v bode 27 napadnutého rozhodnutia, že „v používanej podobe… vytvárajú vonkajší kruh a stredná časť jeden celok“ a že „vonkajší kruh a stredná časť spoločne pôsobia skôr ako znázornenie gombíka“, keďže kruh, aj keby sa v rámci celkového dojmu nemohol považovať za vedľajší, je predsa voči zapísanej podobe ochrannej známky samostatný, pričom táto podoba sa javí ako zloženie kruhu a jedného obrazového označenia a nie je možné vychádzať z toho, že celkový dojem u verejnosti vyvoláva také odlišné vnímanie ochrannej známky v jej zapísanej podobe a podobe zmenenej ochrannej známky, až do tej miery, že táto v predstavách verejnosti vyvoláva iný obraz než samotná zapísaná ochranná známka.
V tejto súvislosti je potrebné určiť, že zapísaná ochranná známka si ponecháva svoju rozlišovaciu spôsobilosť, bez ohľadu na to, či je zobrazená v jej zapísanej forme alebo je obkolesená kruhom, a nie je vhodné pokúsiť sa prostredníctvom odvážnych a nepresných porovnaní vytvoriť súvislosť medzi prihlasovanou ochrannou známkou a známym predmetom, totiž činkou alebo kosťou pre psa, a zároveň inú súvislosť medzi označením č. 1 a označením č. 2 a iným známym predmetom, totiž gombíkom, čo zjavne nevyplýva z preskúmania vyššie uvedených prvkov.
Po piate sa nedá vychádzať z názoru, že zapísaná ochranná známka a doplnený prvok predstavujú neoddeliteľný celok, keďže doplnený prvok síce nehrá vedľajšiu úlohu, ale sa nachádza spolu s ochrannou známkou v jej zapísanej podobe, bez toho, aby sa s ňou prepojil do takej miery, že verejnosť má pri ochrannej známke v jej zapísanej podobe a označení č. 1 a č. 2 dojem, že tieto naposledy uvedené označenia vyvolávajú iné predstavy alebo majú iný význam. Preto je potrebné konštatovať, že označenia č. 1 a č. 2 sú vo všeobecnosti vo vzťahu k ochrannej známke v jej zapísanej podobe rovnocenné.
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že v rozsudku z 24. mája 2012, MAD (
T‑152/11
, neuverejnený,
EU:T:2012:263
), dospel Všeobecný súd síce iba implicitne, ale predsa nevyhnutne v bodoch 40 a 41 k názoru, že okolnosť, že zapísaná ochranná známka v tejto veci bola ohraničená erbom, nezmenila rozlišovaciu spôsobilosť ochrannej známky v jej zapísanej podobe.
Síce sa nedá poprieť, že čím je rozlišovacia spôsobilosť zapísanej ochrannej známky slabšia, tým ľahšie je doplnením prvku s rozlišovacou spôsobilosťou zmenená a tým viac stráca sporná ochranná známka svoju schopnosť slúžiť ako označenie pôvodu tovaru, čo platí aj opačne (pozri v tomto zmysle rozsudok z 24. septembra 2015, Tvar pece,
T‑317/14
, neuverejnený,
EU:T:2015:689
, bod
), je však potrebné konštatovať, že v prejednávanom prípade sa zapísaná ochranná známka v označení č. 1, ako aj v označení č. 2 pripojením prvku, ktorý nemá rozlišovaciu spôsobilosť, ako je kruh, nemôže zmeniť, pretože ak by tomu tak nebolo, tak by bola prakticky ohrozená možnosť majiteľov ochranných známok, ktoré rovnako ako zapísaná ochranná známka pozostávajú iba z jedinej obrazovej časti, aby prispôsobili zapísané ochranné známky súčasnému vkusu na účely jej modernizovania.
Z hľadiska celkového dojmu spočíva dominantný prvok s rozlišovacou spôsobilosťou v podobe, ktorá vyplýva zo zapísanej ochrannej známky, keďže kruh nemá žiadnu rozlišovaciu spôsobilosť. Označenia č. 1 a č. 2 tak čerpajú svoju rozlišovaciu spôsobilosť z podoby, ktorá je zapísaná, takže spotrebiteľ aj naďalej vníma obrazový prvok ako označenie obchodného pôvodu.
Ani použitie belasej farby v označení č. 2 nie je osobitne originálne, takže táto farba nemá ani rozlišovaciu spôsobilosť a ani nie je dominantná a ani nepripúšťa záver, že ochranná známka bola vo svojej zapísanej podobe zmenená (pozri v tomto zmysle rozsudok z 24. mája 2012, MAD,
T‑152/11
, neuverejnený,
EU:T:2012:263
, bod
).
Odvolací senát sa preto dopustil omylu, ktorý spôsobuje protiprávnosť napadnutého rozhodnutia, pokiaľ ide o konštatovanie zmeny pridaním kruhu v ochrannej známke v jej zapísanej podobe.
V druhom rade, pokiaľ ide o označenie č. 3, je potrebné uviesť, že pozostáva z troch prvkov, teda zapísanej ochrannej známky, kruhu, ktorý ju obkolesuje a slovného prvku „hyphen c“ nachádzajúceho sa pod obrazovou časťou, v štylizovanom tlačenom písme, ktoré je osobitné, okrem toho tým, že písmeno „y“ je predĺžením písmena „h“.
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že pri súčasnom používaní viacerých označení je potrebné na účely uplatnenia článku 15 ods. 1 druhého pododseku písm. a) nariadenia č. 207/2009 zabezpečiť, že takéto používanie, vzhľadom na, okrem iného, bežnú obchodnú prax v sektore, nemení rozlišovaciu spôsobilosť zapísaného označenia (rozsudok z 24. septembra 2015, Tvar pece,
T‑317/14
, neuverejnený,
EU:T:2015:689
, bod
; pozri v tomto zmysle aj rozsudok z 8. decembra 2005, CRISTAL CASTELLBLANCH,
T‑29/04
,
EU:T:2005:438
, body
a
).
Súčasné použitie obrazového prvku a slovného prvku na tom istom textilnom materiáli alebo časti odevu však nemení identifikačnú funkciu zapísanej ochrannej známky, keďže v uvedenom sektore nie je neobvyklé postaviť vedľa seba obrazový a slovný prvok, ktorý sa týka návrhára alebo výrobcu, bez toho, aby obrazový prvok v celkovo dojme stratil svoju samostatnú identifikačnú funkciu. Toto konštatovanie platí pre všetky tovary a služby uvedené v bode 6 vyššie.
Pokiaľ ide o označenie č. 3, pozornosť osloveného spotrebiteľa smeruje tak na obrazový prvok, ako aj na slovný prvok.
Preto, pokiaľ ide o označenie č. 3, samotné pripojenie slovného prvku „hyphen c“ nepredstavuje zmenu rozlišovacej spôsobilosti zapísanej ochrannej známky, ako v podstate rozhodol odvolací senát v bode 29 napadnutého rozhodnutia.
Ďalej je potrebné zdôrazniť, že pokiaľ ide o tovary zaradené do triedy 24 a služby zaradené do triedy 42, odvolací senát vychádzal jednak z toho, že dôkaz používania skorších ochranných známok pre tovary zapísané do triedy 24 neuspel aj z iného dôvodu, a síce že v podstate chýbali dostatočné dôkazy (body 31 a 32 napadnutého rozhodnutia), a jednak z toho, že predložené dokumenty, pokiaľ ide o služby zaradené do triedy 42, sú ako dôkaz ich používania celkom nevhodné (body 33 až 39 napadnutého rozhodnutia).
Odvolací senát tak vyhlásil ochrannú známku za zrušenú na základe dvoch odlišných, od seba nezávislých dôvodov, totiž jednak pre zmenu zapísanej ochrannej známky a jednak pre chýbajúci dôkaz riadneho používania ochrannej známky.
Žalobkyňa toto konštatovanie odvolacieho senátu nepopiera a tým nespochybňuje chýbajúce používanie označenia pre tovary zaradené do triedy 24 a ani neuviedla dôvody, na základe ktorých by sa dalo pozerať na ňou predložené dokumenty ako na dôkaz používania zapísanej ochrannej známky pre služby zaradené do triedy 42. V odpovedi na otázku Všeobecného súdu na pojednávaní žalobkyňa nepoprela, že nepredložila v žalobe žiadne osobitné tvrdenia proti bodom 31 až 39 napadnutého rozhodnutia.
Napadnuté rozhodnutie je preto potrebné nezávisle od údajnej zmeny ochrannej známky čiastočne potvrdiť v rozsahu, v akom odvolací senát nepovažoval dôkaz riadneho používania ochrannej známky pre tovary zaradené do triedy 24 a služby zaradené do triedy 42 za predložený, keďže žalobkyňa nepoprela tento iný dôvod, na ktorom sa tiež zakladá rozhodnutie, pokiaľ ide o uvedené tovary, teda chýbajúci dôkaz riadneho používania; preto je potrebné žalobu o zrušenie zamietnuť.
Napokon, pokiaľ ide, naopak, o tovary zaradené do tried 9 a 25, napadnuté rozhodnutie je potrebné zrušiť, keďže odvolací senát vyhlásil zapísanú ochrannú známku iba na základe konštatovania jej zmien za zrušenú. Ako však vyplýva z bodov 33 až 55 vyššie, odvolací senát určením, že používanie označení č. 1 a č. 2 predstavuje zmenu zapísanej ochrannej známky, porušuje článok 15 ods. 1 druhý pododsek písm. a) nariadenia č. 207/2009, čo vedie k protiprávnosti napadnutého rozhodnutia.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že jediný žalobný dôvod sa musí prijať, takže napadnuté rozhodnutie sa musí zrušiť v rozsahu, v akom odvolací senát rozhodol, že práva majiteľky zapísanej ochrannej známky v súvislosti s tovarmi zapísanými do tried 9 a 25 sa zrušujú.
O trovách
Podľa článku 136 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže EUIPO nemal vo veci úspech, je opodstatnené zaviazať ho znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobkyne v súlade s jej návrhom.
Podľa článku 138 ods. 3 rokovacieho poriadku môže Všeobecný súd rozhodnúť, že vedľajší účastníci konania znášajú svoje vlastné trovy konania. V prejednávanej veci vedľajší účastník, ktorý vstúpil do konania na podporu EUIPO, znáša svoje vlastné trovy konania.

Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (druhá komora)
rozhodol a vyhlásil:

1.
Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 9. marca 2015 (vec R 1506/2014‑4), týkajúce sa konania vo veci zrušenia medzi Skylotec GmbH a hyphen GmbH, sa zrušuje v rozsahu, v akom odvolací senát rozhodol, že práva majiteľky zapísanej ochrannej známky Európskej únie sa v súvislosti s tovarmi zapísanými do tried 9 a 25 Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení zrušujú.

2.
V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

3.
EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti hyphen.

4.
Skylotec znáša svoje vlastné trovy konania.

Martins Ribeiro
Gervasoni
Madise
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 13. septembra 2016.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.