CELEX: 62020CJ0510
Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas
SESV 258 straipsnis
Aplinka
Direktyva 2008/56/EB
Jūrų aplinkos politika
5 straipsnis
Jūrų strategijos
17 straipsnio 2 ir 3 dalys
Geros ekologinės būklės pradinio įvertinimo ir apibrėžimo bei aplinkos apsaugos tikslų neperžiūrėjimas per nustatytus terminus
Informacijos apie po peržiūrų atliktus atnaujinimus nepersiuntimas Europos Komisijai per nustatytus terminus

Savo ieškinyje Europos Komisija prašo Teisingumo Teismo pripažinti, kad, per nustatytus terminus neperžiūrėjusi ir neatnaujinusi, pirma, atitinkamų vandenų dabartinės aplinkos būklės ir žmogaus veiklos poveikio jų aplinkai pradinio įvertinimo, antra, geros aplinkos būklės apibrėžimo ir, trečia, aplinkos apsaugos tikslų ir su jais susijusių rodiklių, taip pat nepersiuntusi informacijos apie šiuos atnaujinimus šiai institucijai, Bulgarijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/56/EB, nustatančios Bendrijos veiksmų jūrų aplinkos politikos srityje pagrindus (Jūrų strategijos pagrindų direktyva) (
OL L 164, 2008, p. 19
), 5 straipsnio 2 dalies a punkto i, ii ir iii papunkčius bei 17 straipsnio 2 ir 3 dalis.
Teisinis pagrindas
Direktyvos 2008/56 29 ir 34 konstatuojamosiose dalyse nurodyta:
„(29)
Valstybės narės turėtų imtis priemonių, būtinų gerai ekologinei būklei jūrų aplinkoje pasiekti arba išlaikyti. Tačiau reikėtų pripažinti, kad pasiekti arba išlaikyti gerą aplinkos būklę, atsižvelgiant į kiekvieną elementą, visuose jūrų vandenyse iki 2020 m. gali būti neįmanoma. Taigi, teisingumo ir įgyvendinamumo sumetimais yra tikslinga numatyti tuos atvejus, kai valstybė narė negalėtų pasiekti nustatyto aplinkos apsaugos tikslų siekiamo lygio, arba pasiekti geros aplinkos būklės ar šią būklę išlaikyti.
<…>
(34)
Atsižvelgiant į dinamišką jūrų ekosistemų pobūdį ir jų natūralų kintamumą bei į tai, kad joms kylantys pavojai ir poveikis gali skirtis atsižvelgiant į žmogaus veiksmų modelio raidą ir į klimato kaitos poveikį, būtina pripažinti, kad sprendimas dėl geros aplinkos būklės gali būti ilgainiui tikslinamas. Atitinkamai tikslinga, kad jūrų aplinkos apsaugos ir valdymo priemonių programos būtų lanksčios ir pritaikomos bei būtų atsižvelgiama į mokslo bei technologijų raidą. Todėl turėtų būti numatytas nuolatinis jūrų strategijų atnaujinimas.“
Šios direktyvos 5 straipsnio „Jūrų strategijos“ 1 ir 2 dalyse nustatyta:
„1.   Kiekviena valstybė narė kiekvienam jūrų regionui ar paregioniui parengia jūrų strategiją savo jūrų vandenims, laikydamasi veiksmų plano, pateikto 2 dalies a ir b punktuose.
2.   Vieno jūrų regiono ar paregionio valstybės narės bendradarbiauja, kad kiekviename jūrų regione ar paregionyje būtų užtikrintas šios direktyvos tikslams pasiekti būtinų priemonių, visų pirma skirtingų a ir b punktuose nurodytų jūrų strategijų elementų, nuoseklumas ir koordinavimas visame atitinkamame jūrų regione ar paregionyje, vykdydamos toliau pateikiamą veiksmų planą, dėl kurio atitinkamos valstybės narės stengiasi laikytis bendro požiūrio:
a)
parengimas:
i)
atitinkamų vandenų dabartinės aplinkos būklės ir žmogaus veiklos poveikio jų aplinkai pradinis įvertinimas, kuris turi būti baigtas iki 2012 m. liepos 15 d. pagal 8 straipsnį;
ii)
atitinkamų vandenų geros aplinkos būklės nustatymas [apibrėžimas], kuris turi būti atliktas iki 2012 m. liepos 15 d. pagal 9 straipsnio 1 dalį;
iii)
tam tikrų aplinkos apsaugos tikslų ir susijusių rodiklių nustatymas [apibrėžimas] iki 2012 m. liepos 15 d. pagal 10 straipsnio 1 dalį;
<…>“
Minėtos direktyvos 14 straipsnio „Išimtys“ 1 dalyje numatyta:
„Jei valstybė narė jai priklausančiuose jūrų vandenyse gali nustatyti atvejus, kuriais dėl bet kurios a–d punktuose išvardytų priežasčių aplinkos apsaugos tikslai arba gera aplinkos būklė visais aspektais negali būti pasiekti priemonėmis, kurių imasi ta valstybė narė, arba dėl e punkte nurodytų priežasčių negali būti pasiekti per atitinkamą terminą:
a)
veiksmai arba neveikimas, už kuriuos atitinkama valstybė narė nėra atsakinga;
b)
gamtinės priežastys;
c)
force majeure;
d)
jūrų vandenų fizinių savybių modifikacijos ir pakeitimai, atsiradę dėl veiksmų, kurių imtasi dėl priežasčių, susijusių su itin svarbiais viešaisiais interesais, nusvėrusių neigiamą poveikį aplinkai, įskaitant tarpvalstybinį poveikį;
e)
gamtinės sąlygos, kurios neleidžia laiku pagerinti atitinkamų jūrų vandenų būklę.
<…>“
Direktyvos 2008/56 17 straipsnyje „Atnaujinimas“ nustatyta:
„1.   Valstybės narės užtikrina, kad kiekvieno atitinkamo jūrų regiono ar paregionio jūrų strategijos būtų nuolat atnaujinamos.
2.   1 dalies tikslais valstybės narės kas šešerius metus nuo jūrų strategijų pradinio parengimo suderinta tvarka, kaip numatyta 5 straipsnyje, peržiūri šiuos savo strategijų aspektus:
a)
geros aplinkos būklės pradinį įvertinimą ir nustatymą [apibrėžimą], numatytus atitinkamai 8 straipsnio 1 dalyje ir 9 straipsnio 1 dalyje;
b)
pagal 10 straipsnio 1 dalį nustatytų aplinkos apsaugos tikslų;
<…>
3.   Po 2 dalyje numatytų peržiūrų atlikti atnaujinimai per tris mėnesius nuo jų paskelbimo pagal 19 straipsnio 2 dalį persiunčiami Komisijai, regioninėms jūrų konvencijoms ir kitoms atitinkamoms valstybėms narėms.
<…>“
Šios direktyvos 19 straipsnio „Konsultacijos su visuomene ir informavimas“ 2 dalyje nustatyta:
„Valstybės narės paskelbia jūrų strategijų ir jų atnaujinimų santraukas, ir sudaro sąlygas visuomenei pateikti dėl jų pastabas, dėl šių aspektų:
a)
pradinio geros aplinkos būklės įvertinimo ir nustatymo [apibrėžimo], kaip numatyta atitinkamai 8 straipsnio 1 dalyje ir 9 straipsnio 1 dalyje;
b)
pagal 10 straipsnio 1 dalį nustatytų aplinkos apsaugos tikslų;
<…>“
Ikiteisminė procedūra
2019 m. kovo 8 d. Komisija išsiuntė Bulgarijos Respublikai oficialų pranešimą, kuriame nurodyta, kad ši valstybė narė, pažeisdama Direktyvos 2008/56 5 straipsnio 2 dalies a punkto i, ii ir iii papunkčius bei 17 straipsnio 2 ir 3 dalis, pirma, ne vėliau kaip iki 2018 m. liepos 15 d. neperžiūrėjo ir neatnaujino jūrų aplinkos būklės pradinio įvertinimo ir apibrėžimo ir aplinkos apsaugos tikslų ir, antra, ne vėliau kaip iki 2018 m. spalio 15 d. nepersiuntė jai informacijos apie šiuos atnaujinimus.
2019 m. gegužės 7 d. atsakyme Bulgarijos Respublika nurodė, kad
Baseynova Direktsia „Chernomorski rayon“
(Valstybinė Juodosios jūros regiono baseino direkcija, Bulgarija), veikdama kaip kompetentinga institucija, prižiūrinti šios direktyvos taikymą, 2018 m. liepos 16 d. paskelbė sprendimą surengti viešojo pirkimo konkursą „Jūrų aplinkos būklės pradinio įvertinimo ir jūrų aplinkos būklės, aplinkos apsaugos tikslų ir rodiklių apibrėžimų atnaujinimas pagal [Direktyvos 2008/56] 8, 9 ir 10 straipsnius, vykdant pirkimą penkiomis dalimis“. Skelbimas apie šiuos viešuosius pirkimus buvo paskelbtas
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
. Vis dėlto su juo susijęs konkursas buvo nutrauktas 2018 m. rugpjūčio 27 d., nes nebuvo gauta jokio pasiūlymo.
Šiame rašte Bulgarijos Respublika taip pat pateikė planus, kaip pašalinti aptariamus pažeidimus, visų pirma projektą „Žinios ir informacija apie regiono veiklą, susijusią su Juodosios jūros apsauga“ (
SCIRENA Black Sea
) (toliau – projektas
SCIRENA Black Sea
), pagal programą „Aplinkos apsauga ir klimato kaita“, priskirtiną prie Europos ekonominės erdvės laikotarpio nuo 2014 m. iki 2021 m. finansinio mechanizmo (toliau – EEE finansinis mechanizmas). Ši valstybė narė patvirtino iš Direktyvos 2008/56 reikalavimų kylantį įsipareigojimą atlikti peržiūras ir atnaujinimus ir persiųsti Komisijai informaciją apie atliktus atnaujinimus ne vėliau kaip iki 2020 m. birželio 30 d.
2019 m. spalio 11 d. rašte, kurį Bulgarijos Respublika gavo tą pačią dieną, Komisija pateikė pagrįstą nuomonę, kurioje laikėsi savo oficialiame pranešime išdėstytos pozicijos, nes Bulgarijos Respublika neištaisė šiame rašte nurodytų pažeidimų. Ji paragino šią valstybę narę per du mėnesius nuo šios nuomonės gavimo imtis priemonių, kurių reikia, kad į ją būtų atsižvelgta.
2019 m. gruodžio 9 d. raštu Bulgarijos Respublika atsakė į minėtą pagrįstą nuomonę, pripažindama, kad nepateikė reikalaujamos informacijos apie atnaujinimus, susijusius su jūrų aplinkos būklės pradiniu įvertinimu ir apibrėžimu ir aplinkos apsaugos tikslais, nes jai kilo problemų dėl viešojo pirkimo sutarties sudarymo, siekiant užtikrinti šių atnaujinimų atlikimą, visų pirma dėl to, kad vykdant su ja susijusį konkursą nebuvo gauta pasiūlymų. Be to, ši valstybė narė pakartojo savo įsipareigojimą ne vėliau kaip nuo 2020 m. birželio 30 d. pradėti laikytis Direktyvos 2008/56 17 straipsnio.
Kadangi Bulgarijos Respublikos pateikti atsakymai į pagrįstą nuomonę Komisijos netenkino, ji pareiškė šį ieškinį.
Dėl ieškinio
Dėl ieškinio priimtinumo
Šalių argumentai
Nors Bulgarijos Respublika aiškiai ir neprašo, kad šis ieškinys būtų pripažintas nepriimtinu, vis dėlto nurodo tam tikrus argumentus, kuriais ginčija jo priimtinumą. Ji teigia, kad prašymas pripažinti ją neįvykdžius įsipareigojimų pagal Direktyvos 2008/56 5 straipsnio 2 dalies a punkto i, ii ir iii papunkčius bei 17 straipsnio 2 ir 3 dalis, kaip jį suformulavo Komisija, sukuria teisinį nesaugumą, nes, siekiant suvokti tikslią reikšmę, reikalingas
a posteriori
išaiškinimas ir papildomas paaiškinimas.
Be to, ši valstybė narė mano, kad neįmanoma aiškiai nustatyti ieškinio dalyko, nes dviejose šios direktyvos nuostatose numatytų įsipareigojimų pažeidimai nurodomi kartu.
Komisija pažymi, kad, kaip matyti tiek iš oficialaus pranešimo, tiek iš pagrįstos nuomonės, jos ieškinys susijęs ne su šios valstybės narės įsipareigojimais parengti pradines jūrų strategijas ir persiųsti šiai institucijai informaciją apie jas, o tik su įsipareigojimais atnaujinti šias jūrų strategijas ir pateikti ataskaitą apie šiuos atnaujinimus.
Teisingumo Teismo vertinimas
Iš suformuotos jurisprudencijos, susijusios su Teisingumo Teismo procedūros reglamento 120 straipsnio c punktu, matyti, kad kiekviename ieškinyje turi būti aiškiai ir tiksliai nurodytas ginčo dalykas ir pagrindų, kuriais grindžiamas ieškinys, santrauka, kad atsakovas galėtų pasirengti gynybai, o Teisingumo Teismas – vykdyti kontrolę. Darytina išvada, kad esminės faktinės aplinkybės ir teisiniai pagrindai, kuriais grindžiamas ieškinys, turi būti nuosekliai ir suprantamai išdėstyti paties ieškinio tekste ir kad jame pateikiamus reikalavimus reikia suformuluoti nedviprasmiškai, kad Teisingumo Teismas nepriimtų sprendimo
ultra petita
arba nepaliktų neišsakytos pozicijos dėl kurio nors kaltinimo (2019 m. spalio 31 d. Sprendimo Komisija / Nyderlandai,
C‑395/17
,
EU:C:2019:918
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Teisingumo Teismas taip pat yra nusprendęs, kad pagal SESV 258 straipsnį pareikštame ieškinyje turi būti nuosekliai ir tiksliai išdėstyti skundai, leidžiantys valstybei narei ir Teisingumo Teismui tiksliai suprasti Sąjungos teisės pažeidimo, kuriuo kaltinama, apimtį, kad ši valstybė galėtų veiksmingai pasinaudoti savo gynybos priemonėmis ir kad Teisingumo Teismas galėtų patikrinti, ar neįvykdyti nurodyti įsipareigojimai (2019 m. spalio 31 d. Sprendimo Komisija / Nyderlandai,
C‑395/17
,
EU:C:2019:918
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Konkrečiau kalbant, Komisijos ieškinyje turi būti nuosekliai ir išsamiai išdėstytos priežastys, dėl kurių Komisija yra įsitikinusi, kad atitinkama valstybė narė neįvykdė vieno iš įsipareigojimų pagal Sutartis (2019 m. spalio 31 d. Sprendimo Komisija / Nyderlandai,
C‑395/17
,
EU:C:2019:918
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Nagrinėjamu atveju reikia konstatuoti, kad ši institucija tiksliai nurodo Sąjungos teisės nuostatas, kurias tariamai pažeidė Bulgarijos Respublika, t. y. Direktyvos 2008/56 5 straipsnio 2 dalies a punkto i, ii ir iii papunkčius bei Direktyvos 2008/56 17 straipsnio 2 ir 3 dalis, taip pat faktines aplinkybes, dėl kurių reiškiami priekaištai šiai valstybei narei, t. y. neperžiūrėti ir neatnaujinti, pirma, atitinkamų vandenų dabartinės aplinkos būklės ir žmogaus veiklos poveikio jų aplinkai pradinis įvertinimas, antra, geros aplinkos būklės apibrėžimas ir, trečia, aplinkos apsaugos tikslai bei su jais susiję rodikliai, taip pat minėtai institucijai per nustatytą terminą nebuvo persiųsta informacija apie šiuos atnaujinimus.
Be to, tai, kad Komisija savo ieškinyje kartu nurodė minėtos direktyvos 5 straipsnio 2 dalies a punkto i, ii ir iii papunkčius bei jos 17 straipsnio 2 ir 3 dalis, nekelia problemų dėl jo nuoseklumo. Iš tiesų, kaip, beje, pripažįsta Bulgarijos Respublika, šios nuostatos yra logiškai tarpusavyje susijusios, nes 17 straipsnis yra susijęs su jūrų strategijų peržiūra ir jų atnaujinimais, o 5 straipsnis – su šiomis strategijomis.
Šiomis aplinkybėmis, priešingai, nei teigia Bulgarijos Respublika, nekyla jokių abejonių, kad ši procedūra susijusi ne su įsipareigojimų parengti pradines jūrų strategijas pagal Direktyvos 2008/56 5 straipsnio 1 dalį ir 5 straipsnio 2 dalies a punkto i, ii ir iii papunkčius ir persiųsti informaciją apie šias strategijas Komisijai neįvykdymu, o tik su įsipareigojimų peržiūrėti šias strategijas ir jas atnaujinti, numatytų atitinkamai šios direktyvos 17 straipsnio 2 dalies a ir b punktuose ir 17 straipsnio 3 dalyje, neįvykdymu.
Taigi iš to, kas išdėstyta, matyti, kad šis ieškinys yra priimtinas.
Dėl esmės
Šalių argumentai
Komisija visų pirma primena, kad, siekdama įvykdyti įsipareigojimus pagal Direktyvos 2008/56 5 straipsnio 2 dalies a punkto i, ii ir iii papunkčius ir 17 straipsnio 2 dalį, Bulgarijos Respublika turėjo ne vėliau kaip iki 2018 m. liepos 15 d. peržiūrėti ir atnaujinti savo jūrų strategijų elementus, susijusius su, pirma, atitinkamų vandenų ekologinės būklės ir žmogaus veiklos poveikio jų aplinkai pradiniu įvertinimu pagal šios direktyvos 8 straipsnį, antra, geros aplinkos būklės apibrėžimu pagal minėtos direktyvos 9 straipsnio 1 dalį ir, trečia, aplinkos apsaugos tikslais ir su jais susijusiais rodikliais pagal tos pačios direktyvos 10 straipsnio 1 dalį. Be to, ši valstybė narė pagal Direktyvos 2008/56 17 straipsnio 3 dalį privalėjo persiųsti šiai institucijai išsamią informaciją apie šių elementų atnaujinimus ne vėliau kaip iki 2018 m. spalio 15 d.
Komisija teigia, kad Bulgarijos institucijos atsakyme į oficialų pranešimą pripažino nurodytus pažeidimus, pirmiausia susijusius su Direktyvos 2008/56 17 straipsnio 2 ir 3 dalimis. Be to, atsakyme į oficialų pranešimą šios institucijos dar kartą pripažino, kad nepersiuntė Komisijai informacijos, kurios reikalaujama pagal šią direktyvą, ir šis pažeidimas tebesitęsia.
Bulgarijos Respublika pirmiausia pažymi, kad įvykdė įsipareigojimus pagal Direktyvos 2008/56 5 straipsnio 2 dalies a punkto i, ii ir iii papunkčius. Ji teigia, kad, pirma, 2012 m. atliko jūros aplinkos būklės pradinį įvertinimą, apibrėžė gerą ekologinę būklę ir aplinkos apsaugos tikslus bei su jais susijusius rodiklius ir, antra, pateikė šiai institucijai atitinkamas ataskaitas. Todėl, kiek tai susiję su įsipareigojimų pagal šią nuostatą neįvykdymu, ji mano, kad šis ieškinys yra nepagrįstas.
Antra, dėl kai kurių jos jūrų strategijų elementų peržiūros ir atnaujinimo Bulgarijos Respublika teigia turinti priemonių, skirtų atnaujinimų, kurie jai privalomi pagal Direktyvos 2008/56 17 straipsnį, atlikimui užtikrinti, tačiau mėginimas šiuo tikslu sudaryti viešojo pirkimo sutartį nepavyko, nes potencialūs kontrahentai nepateikė pasiūlymų. Vėliau ji informavo Komisiją, kad šie įsipareigojimai buvo vykdomi tiek pradedant, tiek vykdant projektą
SCIRENA Black Sea
.
Šiuo klausimu Bulgarijos Respublika tvirtina, kad šie įpareigojimai turėjo būti vykdomi laikantis Direktyvos 2008/56 ir Bulgarijos teisės aktų, kuriais užtikrinamas minėtos direktyvos nuostatų perkėlimas į vidaus teisę viešųjų pirkimų srityje. Be to, ši valstybė narė pažymi, kad privalėjo laikytis šio projekto patvirtinimo procedūros ir kad jis turėjo atitikti visus EEE finansinio mechanizmo reikalavimus. Tokiomis aplinkybėmis, nepaisant veiksmų, kurių imtasi, dėl objektyvių aplinkybių ji visiškai negalėjo laikytis įsipareigojimų pagal šios direktyvos 17 straipsnio 2 ir 3 dalis. Taigi šis ieškinys taip pat turi būti atmestas kaip nepagrįstas tiek, kiek jis susijęs su tariamu įpareigojimų pagal šią nuostatą neįvykdymu.
Bulgarijos Respublika prašo atmesti visą ieškinį kaip nepagrįstą arba patenkinti ieškinį tik iš dalies tiek, kiek jis susijęs su įsipareigojimų pagal Direktyvos 2008/56 17 straipsnio 2 ir 3 dalis neįvykdymu, o likusią ieškinio dalį atmesti.
Komisija visų pirma atsikerta, kad Direktyvos 2008/56 5 ir 17 straipsniai yra susiję, nes antrojoje nuostatoje aiškiai daroma nuoroda į pirmąją. Taigi Bulgarijos Respublika klaidingai manė, kad šiose nuostatose numatyti atskiri įsipareigojimai, kuriuos ji iš dalies įvykdė. Be to, ši valstybė narė pradėjo dėti organizacines pastangas tik pasibaigus terminui, kuris buvo nustatytas jos jūrų strategijoms atnaujinti.
Komisija taip pat tvirtina, kad teisės aktų ir procedūrų, susijusių su viešojo pirkimo sutarčių sudarymu ir EEE finansų mechanizmu, aprašymo nepakanka, kad būtų pateisintas Bulgarijos Respublikos nurodytas absoliutus negalėjimas vykdyti įsipareigojimus atlikti atnaujinimus ir persiųsti jai informaciją apie juos. Viena vertus, tokie techniniai sunkumai negali pateisinti to, kad Sąjungos teisėje nustatytų įsipareigojimų nebūtų laikomasi per nustatytą terminą, ir, kita vertus, Bulgarijos valdžios institucijoms šie teisės aktai ir procedūros buvo gerai žinomi.
Galiausiai Komisija pažymi, kad naujam Bulgarijos Respublikos tam tikrų jūrų strategijų elementų peržiūros ir atnaujinimo projektui 2020 m. gegužės mėn. pabaigoje buvo taikomos vidaus procedūros, kurių numatyta trukmė yra treji metai. Vadinasi, ši valstybė narė negalėjo laikytis įsipareigojimo pateikti ataskaitą iki 2020 m. birželio 30 d.
Triplike Bulgarijos Respublika visų pirma pabrėžia, kad viešojo pirkimo sutarties dėl aptariamų atnaujinimų nebuvo įmanoma sudaryti ne dėl to, kad ji nedėjo pastangų, o dėl to, kad nebuvo gauta pasiūlymų.
Be to, ši valstybė narė tvirtina, kad buvo būtina iš naujo parengti projektą
SCIRENA Black Sea
, nes pasitraukė pagrindinis partneris.
Galiausiai Bulgarijos Respublika nurodo, kad, remiantis 2021 m. kovo 16 d. penkių mėnesių laikotarpiui sudaryta sutartimi, trečiajam asmeniui buvo pavesta vykdyti įsipareigojimus pagal Direktyvą 2008/56, be kita ko, susijusius su jūrų strategijų atnaujinimu ir ataskaitos už laikotarpį nuo 2012 m. iki 2017 m. parengimu.
Teisingumo Teismo vertinimas
Reikia priminti, kad iš Direktyvos 2008/56 5 straipsnio 2 dalies matyti, jog „[v]ieno jūrų regiono ar paregionio valstybės narės bendradarbiauja, kad kiekviename jūrų regione ar paregionyje būtų užtikrintas šios direktyvos tikslams pasiekti būtinų priemonių, visų pirma skirtingų a ir b punktuose nurodytų jūrų strategijų elementų, nuoseklumas ir koordinavimas visame atitinkamame jūrų regione ar paregionyje <…>“. Be to, pagal šios direktyvos 5 straipsnio 2 dalies a punkto i, ii ir iii papunkčius kiekviena valstybė narė ne vėliau kaip 2012 m. liepos 15 d. turi, pirma, atlikti atitinkamų vandenų dabartinės aplinkos būklės ir žmogaus veiklos poveikio jų aplinkai pradinį įvertinimą, antra, apibrėžti gerą aplinkos būklę ir, trečia, nustatyti aplinkos apsaugos tikslus ir su jais susijusius rodiklius.
Pagal Direktyvos 2008/56 17 straipsnio 1 dalį valstybės narės užtikrina, kad kiekvieno atitinkamo jūrų regiono ar paregionio jūrų strategijos būtų nuolat atnaujinamos. Pagal šios direktyvos 17 straipsnio 2 dalies a ir b punktus ir 17 straipsnio 3 dalį, pirma, šio sprendimo 35 punkte minėti jūrų strategijų elementai kas šešerius metus nuo jūrų strategijų pradinio parengimo turi būti peržiūrimi suderinta tvarka, kaip numatyta 5 straipsnyje, ir, antra, informacija apie po šių peržiūrų atliktus atnaujinimus per tris mėnesius nuo jų paskelbimo pagal šios direktyvos 19 straipsnio 2 dalį persiunčiama Komisijai.
Direktyvos 2008/56 34 konstatuojamojoje dalyje būtinybė numatyti nuolatinius jūrų aplinkos strategijų atnaujinimus paaiškinama „dinamišk[u] jūrų ekosistemų pobūd[žiu] ir jų natūral[iu] kintamum[u] bei [tuo], kad joms kylantys pavojai ir poveikis gali skirtis atsižvelgiant į žmogaus veiksmų modelio raidą ir į klimato kaitos poveikį <…>“. Šioje konstatuojamojoje dalyje nustatyta, kad „jūrų aplinkos apsaugos ir valdymo priemonių programos būtų lanksčios ir pritaikomos bei būtų atsižvelgiama į mokslo bei technologijų raidą“.
Kadangi Direktyvos 2008/56 5 straipsnio 2 dalies a punkto i, ii ir iii papunkčiuose numatyta, kad geros ekologinės būklės pradinis įvertinimas, geros aplinkos būklės apibrėžimas ir aplinkos apsaugos tikslų bei su jais susijusių rodiklių nustatymas turi būti užbaigti ne vėliau kaip 2012 m. liepos 15 d., reikia konstatuoti, pirma, kad jūrų strategijų elementų peržiūra pagal šios direktyvos 17 straipsnio 2 dalies a ir b punktus turėjo būti atlikta ne vėliau kaip 2018 m. liepos 15 d. ir, antra, kad pagal šios direktyvos 17 straipsnio 3 dalį informacija apie šiuos atnaujinimus Komisijai turėjo būti persiųsta ne vėliau kaip iki 2018 m. spalio 15 d.
Taip pat reikia priminti, kad pagal Teisingumo Teismo suformuotą jurisprudenciją įsipareigojimų neįvykdymas turi būti vertinamas atsižvelgiant į padėtį valstybėje narėje pasibaigus pagrįstoje nuomonėje nustatytam terminui, o į vėlesnius pakeitimus negali būti atsižvelgiama (2021 m. kovo 4 d. Sprendimo Komisija / Jungtinė Karalystė (Ribinės vertės ‐ NO2),
C‑664/18
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2021:171
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Nagrinėjamu atveju Komisijos pateiktoje pagrįstoje nuomonėje, kurią Bulgarijos Respublika gavo 2019 m. spalio 11 d., nustatytas terminas baigėsi 2019 m. gruodžio 11 d.
Neginčijama, kad ši valstybė narė neįvykdė šio sprendimo 38 punkte nurodytų įsipareigojimų pagal Direktyvos 2008/56 17 straipsnio 2 dalies a ir b punktus ir 17 straipsnio 3 dalį nei per minėtą terminą, nei iki dienos, iki kurios minėta valstybė narė atsakymuose į oficialų pranešimą ir pagrįstą nuomonę įsipareigojo peržiūrėti ir atnaujinti savo jūrų strategijas ir persiųsti šiai institucijai informaciją apie šiuos atnaujinimus, t. y. iki 2020 m. birželio 30 d.
Bulgarijos Respublikos pateikti argumentai negali paneigti šios išvados. Pirma, reikia atmesti teiginius, kad ji įvykdė įsipareigojimus pagal Direktyvos 2008/56 5 straipsnio 2 dalies a punkto i, ii ir iii papunkčius. Šie teiginiai susiję tik su įsipareigojimais 2012 m. parengti pradines jūrų strategijas ir pateikti Komisijai atitinkamas ataskaitas. Vis dėlto, kaip matyti iš šio sprendimo 21 punkto, šie įsipareigojimai nėra šio ieškinio dalykas.
Antra, dėl Bulgarijos Respublikos argumentų, kad ji negalėjo per Direktyvoje 2008/56 nustatytą terminą įvykdyti įsipareigojimų pagal šios direktyvos 17 straipsnio 2 ir 3 dalis, ypač, pirma, dėl sunkumų, kurių ji patyrė mėgindama sudaryti aptariamą viešojo pirkimo sutartį, ir, antra, būtinybės laikytis Sąjungos, atitinkamos nacionalinės teisės ir projekto
SCIRENA Black Sea
patvirtinimo procedūros reikalavimų, pažymėtina, kad Bulgarijos Respublika nepaaiškino, kaip būtinybė įvykdyti Sąjungos teisės reikalavimus galėjo sukliudyti jai įvykdyti įsipareigojimus, kylančius iš minėtos Direktyvos 2008/56 nuostatos. Dėl likusių Bulgarijos Respublikos argumentų reikia priminti, kad pagal suformuotą Teisingumo Teismo jurisprudenciją valstybė narė negali remtis vidaus teisės nuostatomis, praktika ar padėtimi, kad pateisintų direktyva nustatytų pareigų neįvykdymą ir terminų nesilaikymą (2020 m. balandžio 2 d. Sprendimo Komisija / Ispanija(Potvynių rizika – Kanarų salų valdymo planas),
C‑384/19
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2021:271
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Konkrečiau kalbant, valstybės narės pareiga imtis visų būtinų priemonių siekiant direktyvoje numatyto rezultato įtvirtinta SESV 288 straipsnio trečioje pastraipoje ir pačioje direktyvoje kaip privaloma pareiga. Ši pareiga imtis bet kurių reikiamų bendrų ar specialių priemonių taikoma visoms valstybių narių valdžios institucijoms (2015 m. liepos 16 d. Sprendimo Komisija / Bulgarija,
C‑145/14
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2015:502
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Direktyvoje 2008/56 taip pat nenumatyta jokios išimties dėl valstybių narių įsipareigojimų pagal šios direktyvos 17 straipsnio 2 ir 3 dalis, nes jos 14 straipsnis susijęs tik su išimtimis, kai valstybė narė gali identifikuoti atvejus, kuriais negali būti pasiekti visi aplinkos apsaugos tikslai ir gera ekologinė būklė. Be to, nors minėtos direktyvos 29 konstatuojamojoje dalyje daroma nuoroda į valstybės narės negalėjimą pasiekti ambicingo nustatytų aplinkos apsaugos tikslų siekiamo lygio, ši nuoroda nėra susijusi su iš šios direktyvos 17 straipsnio kylančiais įsipareigojimais.
Bet kuriuo atveju reikia pažymėti, kad, kaip matyti iš Bulgarijos Respublikos atsakymo į oficialų pranešimą, pirmųjų organizacinių priemonių, kuriomis siekiama įvykdyti Direktyvos 2008/56 17 straipsnio 2 dalies a ir b punktuose bei 17 straipsnio 3 dalyje nustatytus įsipareigojimus, ji ėmėsi 2018 m. liepos 16 d., tai yra jau pasibaigus šios direktyvos 17 straipsnio 2 dalyje numatytam terminui – 2018 m. liepos 15 d. Todėl negalima teigti, kad ši valstybė narė negalėjo įvykdyti įsipareigojimų per numatytą terminą.
Trečia, kadangi, kaip matyti iš šio sprendimo 39 punkte nurodytos jurisprudencijos, vertinant nagrinėjamo įsipareigojimų neįvykdymo egzistavimą į pasibaigus pagrįstoje nuomonėje nustatytam terminui įvykusius pasikeitimus negalima atsižvelgti, aplinkybė, kad 2021 m. kovo 16 d. buvo sudaryta sutartis, kuria siekiama įgyvendinti būtinas priemones, kad Bulgarijos Respublika įvykdytų įsipareigojimus, vertinant šio ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo pagrįstumą neturi reikšmės.
Šiomis sąlygomis konstatuotina, kad Komisijos pareikštas ieškinys yra pagrįstas.
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, reikia konstatuoti, kad, per nustatytus terminus, pirma, suderinta tvarka neperžiūrėjusi, kaip numatyta Direktyvos 2008/56 5 straipsnyje, geros ekologinės būklės pradinio įvertinimo ir apibrėžimo bei aplinkos apsaugos tikslų nustatymo ir, antra, nepersiuntusi Komisijai informacijos apie po šių peržiūrų atliktus atnaujinimus, Bulgarijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 17 straipsnio 2 dalies a ir b punktus ir 17 straipsnio 3 dalį.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Procedūros reglamento 138 straipsnio 1 dalį iš pralaimėjusios šalies priteisiamos bylinėjimosi išlaidos, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi Komisija reikalavo priteisti bylinėjimosi išlaidas ir Bulgarijos Respublika pralaimėjo bylą, ji turi padengti bylinėjimosi išlaidas.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (septintoji kolegija) nusprendžia:

1.
Per nustatytus terminus, pirma, suderinta tvarka neperžiūrėjusi, kaip numatyta 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/56/EB, nustatančios Bendrijos veiksmų jūrų aplinkos politikos srityje pagrindus (Jūrų strategijos pagrindų direktyva), 5 straipsnyje, geros ekologinės būklės pradinio įvertinimo ir apibrėžimo bei aplinkos apsaugos tikslų nustatymo ir, antra, nepersiuntusi Komisijai informacijos apie po šių peržiūrų atliktus atnaujinimus, Bulgarijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 17 straipsnio 2 dalies a ir b punktus ir 17 straipsnio 3 dalį.

2.
Priteisti iš Bulgarijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: bulgarų.