CELEX: 62019TJ0823
Desen sau model industrial comunitar
Procedură de declarare a nulității
Desen sau model industrial comunitar înregistrat care reprezintă un elastic spiralat pentru păr
Divulgarea desenelor sau modelelor industriale anterioare
Divulgare pe internet
Articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002
Egalitatea armelor
Elemente de probă prezentate pentru prima dată în fața Tribunalului

Istoricul litigiului
Reclamanta, JMS Sports sp. z o.o., este titulara desenului sau modelului industrial comunitar depus la 24 iunie 2010 la Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) și înregistrat sub numărul 1723677-0001, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 6/2002 al Consiliului din 12 decembrie 2001 privind desenele sau modelele industriale comunitare (
JO 2002, L 3, p. 1
, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 70), pentru produse definite drept „agrafe de păr”, incluse în clasa 28.03 în sensul Aranjamentului de la Locarno din 8 octombrie 1968 de instituire a unei clasificări internaționale pentru desene și modele industriale.
Desenul sau modelul industrial contestat este reprodus după cum urmează:
La 3 ianuarie 2017, intervenienta, Inter‑Vion S. A., a depus o cerere de declarare a nulității pentru desenul sau modelul industrial contestat în temeiul articolului 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 6/2002 coroborat cu articolele 5 și 6 din același regulament. Intervenienta susținea că desenul sau modelul industrial contestat era lipsit de noutate și de caracter individual în special în raport cu următoarele două desene sau modele industriale:
–
desenul sau modelul industrial Fancy Fane, divulgat la 29 noiembrie 2009 pe site‑ul internet „http://faneaccessories.blogspot.fr/2009/11” (denumit în continuare site‑ul internet sau blogul „faneaccessories.blogspot”) și reprodus după cum urmează:
–
desenul sau modelul industrial SwirliDo, divulgat la 1 noiembrie 2009 pe site‑ul internet „http://nouveaucheap.blogspot.com/2009/11” (denumit în continuare site‑ul internet sau blogul „nouveaucheap.blogspot”) și menționat de asemenea într‑o captură de ecran a site‑ului internet „facialwork.com” din 10 iulie 2009, obținut prin intermediul serviciului de arhivare a site‑urilor internet „https://archive.org”, cunoscut și sub numele Wayback Machine. Desenul sau modelul industrial SwirliDo este reprodus după cum urmează:
Prin Decizia din 26 iunie 2018, divizia de anulare a declarat nulitatea desenului sau modelului industrial contestat pentru motivul că era lipsit de noutate, în sensul articolului 5 din Regulamentul nr. 6/2002, în raport cu desenul sau modelul industrial SwirliDo.
La 13 august 2018, reclamanta a formulat o cale de atac în temeiul articolelor 55-60 din Regulamentul nr. 6/2002, având ca obiect anularea deciziei diviziei de anulare.
Prin Decizia din 13 septembrie 2019 (denumită în continuare „decizia atacată”), Camera a treia de recurs a respins calea de atac menționată la punctul 5 de mai sus. Ea a considerat că divulgarea desenelor sau modelelor industriale anterioare a fost dovedită în mod corespunzător și că aceste desene sau modele industriale nu permiteau să se considere că desenul sau modelul industrial contestat era nou. În această privință, camera de recurs a concluzionat printre altele, pe de o parte, că reclamanta nu a reușit să repună în discuție credibilitatea probei divulgării desenelor sau modelelor industriale anterioare Fancy Fane și SwirliDo cel puțin pe cele două site‑uri internet menționate la punctul de mai sus și, pe de altă parte, că desenul sau modelul industrial contestat era identic cu cele două desene sau modele industriale anterioare menționate mai sus și, prin urmare, era lipsit de noutate în sensul articolului 5 din Regulamentul nr. 6/2002. În acest context, camera de recurs a arătat că reclamanta nu a prezentat, în niciun moment în cursul procedurii administrative, argumente prin care să demonstreze diferențele dintre desenul sau modelul industrial contestat și cele două desene sau modele industriale anterioare menționate mai sus.
Concluziile părților
Reclamanta solicită Tribunalului:
–
anularea deciziei atacate;
–
obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de reclamantă în cadrul procedurii aflate pe rolul camerei de recurs a EUIPO;
–
obligarea Comisiei la plata propriilor cheltuieli de judecată.
EUIPO și intervenienta solicită Tribunalului:
–
respingerea acțiunii;
–
obligarea reclamantei la plata cheltuielilor de judecată.
În drept
Cu privire la admisibilitatea anexelor A.5-A.16 la cererea introductivă
EUIPO, susținut de intervenientă, susține că anexele A.5-A.16 la cererea introductivă constituie elemente de probă care nu au fost prezentate în cadrul procedurii administrative și care au fost prezentate astfel pentru prima dată în fața Tribunalului. EUIPO precizează că reclamanta avea posibilitatea de a prezenta aceste elemente de probă în cadrul procedurii administrative, dar că nu a procedat astfel. Acesta concluzionează că anexele menționate mai sus trebuie înlăturate ca fiind inadmisibile.
Reclamanta răspunde că anexele A.5-A.16 la cererea introductivă nu constituie elemente de probă inadmisibile și nu modifică obiectul litigiului. Potrivit reclamantei, aceste anexe nu constituie elemente de probă, ci servesc numai la facilitarea înțelegerii argumentației sale privind în special posibilitățile de manipulare a informațiilor care reies de pe site‑uri internet precum blogurile. Reclamanta precizează că documentele cuprinse în anexele menționate mai sus pot fi create în orice moment prin utilizarea de instrumente informatice general accesibile.
Trebuie amintit că acțiunea formulată în fața Tribunalului privește controlul legalității deciziilor camerelor de recurs ale EUIPO în sensul articolului 61 din Regulamentul nr. 6/2002, această legalitate trebuind apreciată în funcție de informațiile de care acestea puteau dispune la momentul adoptării acestor decizii (a se vedea în acest sens Ordonanța din 13 septembrie 2011, Wilfer/OAPI,
C‑546/10 P
, nepublicată,
EU:C:2011:574
, punctul
și jurisprudența citată). Rezultă că rolul Tribunalului nu este de a reexamina împrejurările de fapt în lumina înscrisurilor prezentate pentru prima dată în fața sa [a se vedea Hotărârea din 27 februarie 2018, Gramberg/EUIPO – Mahdavi Sabet (Carcasă pentru telefon mobil),
T‑166/15
,
EU:T:2018:100
, punctul
și jurisprudența citată].
Reiese din dosar că documentele atașate la anexele A.5-A.16 de mai sus nu au fost prezentate în fața camerei de recurs, în pofida împrejurării că reclamanta avea posibilitatea să o facă, ci au fost prezentate pentru prima dată în fața Tribunalului. Rezultă că, în temeiul jurisprudenței citate la punctul 11 de mai sus, documentele menționate mai sus trebuie înlăturate ca fiind inadmisibile, în măsura în care acestea nu țin de cadrul factual al litigiului, astfel cum exista acesta în fața camerei de recurs, și, prin urmare, nu pot fi luate în considerare în scopul controlului legalității deciziei atacate.
Această concluzie nu poate fi repusă în discuție de afirmația reclamantei potrivit căreia documentele menționate mai sus au fost obținute prin intermediul utilizării unor instrumente precum motorul de căutare Google și Wayback Machine, la care accesul este liber și care pot fi reproduse în orice moment. Astfel, această împrejurare invocată de reclamantă nu afectează constatarea că, dacă Tribunalul ar lua în considerare elementele de probă menționate mai sus în cadrul aprecierii sale, acesta ar efectua o reexaminare a împrejurărilor de fapt în lumina unor documente care nu au fost prezentate în fața camerei de recurs, depășind astfel limitele controlului legalității deciziei atacate pe care trebuie să îl efectueze în temeiul articolului 61 din Regulamentul nr. 6/2002.
În temeiul considerațiilor care precedă, anexele A.5-A.16 la cererea introductivă trebuie înlăturate ca fiind inadmisibile.
Cu privire la fond
În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive, întemeiate pe încălcarea articolului 5 alineatul (1) și, respectiv, a articolului 7 alineatul (1) din Regulamentul nr. 6/2002 considerate împreună, a normei privind repartizarea sarcinii probei și a principiului egalității armelor.
Cu privire la primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 5 alineatul (1) din Regulamentul nr. 6/2002 coroborat cu articolul 7 alineatul (1) din acest regulament
În cadrul prezentului motiv, reclamanta contestă anterioritatea divulgării către public a unui desen sau model industrial identic cu desenul sau modelul industrial contestat, în sensul articolului 7 alineatul (1) din Regulamentul nr. 6/2002. Mai precis, ea contestă forța probantă a elementelor de probă prezentate de intervenientă pentru a demonstra anterioritatea acestei divulgări. În schimb, reclamanta nu contestă identitatea, în sensul articolului 5 din Regulamentul nr. 6/2002, a desenelor sau modelelor industriale în cauză, care constau în elastice pentru păr în formă de spirală.
EUIPO și intervenienta contestă argumentația reclamantei.
Articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 6/2002 prevede printre altele că un desen sau model industrial comunitar este declarat nul dacă nu îndeplinește condiția referitoare la noutate, prevăzută la articolul 5 din regulamentul menționat.
Potrivit articolului 5 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 6/2002, un desen sau model industrial înregistrat reprezintă o noutate dacă niciun desen sau model identic nu a fost făcut public înainte de data de depunere a cererii de înregistrare a desenului sau modelului pentru care se solicită protecție sau, dacă se revendică o prioritate, înainte de data de prioritate.
Articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul nr. 6/2002 prevede, în plus, că desenele sau modelele industriale sunt considerate identice dacă caracteristicile lor diferă între ele numai la nivelul unor detalii nesemnificative.
Potrivit articolului 7 alineatul (1) din Regulamentul nr. 6/2002, în sensul aplicării printre altele a dispozițiilor articolului 5 alineatul (1) litera (b) din același regulament, se consideră că un desen sau model industrial a fost divulgat publicului dacă a fost publicat ca urmare a înregistrării sau în alt mod sau a fost expus, utilizat în comerț sau făcut public în orice alt mod, înainte de data de depunere a cererii de înregistrare a desenului sau modelului industrial pentru care se solicită protecție, cu excepția situațiilor în care aceste acțiuni nu ar fi putut deveni cunoscute, în cursul normal al afacerilor, grupurilor specializate din sectorul în cauză care funcționează în Uniunea Europeană. Cu toate acestea, nu se consideră divulgat publicului un desen sau un model care a fost divulgat numai unui terț, în condiții de confidențialitate explicite sau implicite.
Potrivit unei jurisprudențe constante, se consideră că un desen sau model industrial a fost divulgat atunci când partea care invocă divulgarea a dovedit faptele constitutive ale acestei divulgări (a se vedea Hotărârea din 27 februarie 2018, Carcasă pentru telefon mobil,
T‑166/15
,
EU:T:2018:100
, punctul
și jurisprudența citată).
Divulgarea desenului sau modelului industrial anterior nu poate fi demonstrată prin probabilități sau prezumții, ci trebuie să se întemeieze pe elemente concrete și obiective care să dovedească o divulgare efectivă a desenului sau modelului industrial anterior pe piață (a se vedea Hotărârea din 27 februarie 2018, Carcasă pentru telefon mobil,
T‑166/15
,
EU:T:2018:100
, punctul
și jurisprudența citată).
Reiese de asemenea din jurisprudență că elementele de probă furnizate de persoana care solicită declararea nulității trebuie apreciate unele în raport cu celelalte. Astfel, deși unele dintre aceste elemente pot fi insuficiente în sine pentru a dovedi divulgarea unui desen sau model industrial anterior, totuși, atunci când sunt asociate sau interpretate împreună cu alte înscrisuri sau informații, pot contribui la formarea dovezii divulgării (a se vedea Hotărârea din 27 februarie 2018, Carcasă pentru telefon mobil,
T‑166/15
,
EU:T:2018:100
, punctul
și jurisprudența citată).
De asemenea, potrivit jurisprudenței, pentru a aprecia valoarea probantă a unui înscris, trebuie să se verifice credibilitatea și veridicitatea informației pe care acesta o conține. Trebuie să se țină cont în special de originea înscrisului, de împrejurările elaborării și de destinatarul acestuia și trebuie să se ridice problema dacă, având în vedere conținutul său, pare temeinic și fiabil (a se vedea Hotărârea din 27 februarie 2018, Carcasă pentru telefon mobil,
T‑166/15
,
EU:T:2018:100
, punctul
și jurisprudența citată).
Nici Regulamentul nr. 6/2002, nici Regulamentul (CE) nr. 2245/2002 al Comisiei din 21 octombrie 2002 privind normele de punere în aplicare a Regulamentului nr. 6/2002 (
JO 2002, L 341, p. 28
, Ediție specială, 13/vol. 39, p. 14) nu precizează forma obligatorie a elementelor de probă care trebuie aduse de persoana care solicită declararea nulității pentru a justifica divulgarea desenului sau modelului industrial anterior înainte de data de depunere a cererii de înregistrare a desenului sau modelului industrial contestat. Rezultă că, pe de o parte, persoana care solicită declararea nulității este liberă să aleagă dovada pe care o consideră utilă pentru a fi prezentată EUIPO în susținerea cererii sale de declarare a nulității și că, pe de altă parte, EUIPO este obligat să analizeze toate elementele prezentate pentru a concluziona dacă acestea reprezintă efectiv o dovadă a divulgării desenului sau modelului industrial anterior [a se vedea Hotărârea din 13 iunie 2019, Visi/one/EUIPO – EasyFix (Port‑afiș pentru vehicule),
T‑74/18
,
EU:T:2019:417
, punctul
și jurisprudența citată].
În speță, din cuprinsul punctelor 4 și 24 din decizia atacată reiese că, în principal, camera de recurs s‑a întemeiat pe următoarele elemente de probă prezentate de intervenientă pentru a concluziona în sensul divulgării desenelor sau modelelor industriale anterioare:
–
captura de ecran a site‑ului internet „faneaccessories.blogspot”, care prezintă desenul sau modelul industrial Fancy Fane, din data de 29 noiembrie 2009 (a se vedea punctul 3 prima liniuță de mai sus);
–
captura de ecran a site‑ului internet „nouveaucheap.blogspot ”, care prezintă desenul sau modelul industrial SwirliDo, din data de 1 noiembrie 2009 (a se vedea punctul 3 a doua liniuță de mai sus);
–
captura de ecran a site‑ului internet „facialwork.com” din 10 iulie 2009, obținută prin intermediul Wayback Machine, care menționează desenul sau modelul industrial SwirliDo (a se vedea punctul 3 a doua liniuță de mai sus).
Pe de altă parte, astfel cum reiese din cuprinsul punctului 33 din decizia atacată, camera de recurs a luat de asemenea în considerare elemente de probă suplimentare prezentate de intervenientă, care urmăreau să demonstreze autenticitatea capturilor de ecran ale site‑ului internet „nouveaucheap.blogspot” în ceea ce privește desenul sau modelul industrial SwirliDo. Aceste elemente de probă suplimentare erau:
–
articole publicate în 2009 pe site‑ul internet „nouveaucheap.blogspot” pentru alte produse de înfrumusețare decât elastice pentru păr;
–
o captură de ecran prezentând rezultatele unei căutări efectuate pe Google care ar confirma că articolul intitulat „SWIRLIDO OR SWIRLIDON’T?” a fost publicat pe blogul „nouveaucheap.blogspot” la 1 noiembrie 2009;
–
un document al Wayback Machine care confirmă că site‑ul internet „nouveaucheap.blogspot” era activ în anul 2009.
Camera de recurs a considerat, la punctul 25 din decizia atacată, că apariția imaginii unui desen sau model industrial pe internet constituie un eveniment care poate fi calificat drept „publicare” în sensul articolului 7 din Regulamentul nr. 6/2002 și stabilește, prin urmare, o divulgare, cu excepția cazului în care acest eveniment poate deveni cunoscut în mod rezonabil grupurilor specializate din sectorul în cauză. Aceasta a arătat, la punctul 26 din decizia atacată, că reclamanta nu contestă faptul că o publicație online poate constitui o divulgare, ci că ea contestă „credibilitatea” sau „fiabilitatea” capturilor de ecran ale site‑urilor internet „faneaccessories.blogspo” și „nouveaucheap.blogspot”.
Camera de recurs a concluzionat, la punctul 39 din decizia atacată, că reclamanta nu a reușit să repună în discuție credibilitatea probei divulgării desenului sau modelului industrial anterior, cel puțin pe site‑urile internet „faneaccessories.blogspot” și „nouveaucheap.blogspot”.
Această concluzie a camerei de recurs nu este afectată de eroare.
În această privință, în primul rând, trebuie arătat că articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul nr. 6/2002 furnizează numai exemple de potențiale cazuri de divulgare (prin utilizarea termenilor „publicat ca urmare a înregistrării sau în alt mod”, „expus”, „utilizat în comerț”), iar nu o listă exhaustivă („făcut public în orice alt mod”). Pe de altă parte, s‑a precizat deja că nu există nicio limită în ceea ce privește locul în care trebuie să aibă loc o divulgare pentru a se considera că un desen sau model industrial a fost divulgat publicului (a se vedea în acest sens Hotărârea din 13 februarie 2014, H. Gautzsch Großhandel,
C‑479/12
,
EU:C:2014:75
, punctul
). În temeiul acestor elemente, trebuie validată considerația camerei de recurs de la punctul 25 din decizia atacată potrivit căreia apariția imaginii unui desen sau model industrial pe internet constituie un eveniment care poate fi calificat drept „publicare” și constituie, prin urmare, o „divulgare către public”, în sensul articolului 7 alineatul (1) din Regulamentul nr. 6/2002.
În al doilea rând, trebuie arătat că capturile de ecran ale site‑urilor internet „faneaccesories.blogspot” și „nouveaucheap.blogspot” prezentau în mod clar desenele sau modelele industriale Fancy Fane și SwirliDo, care erau identice cu desenul sau modelul industrial contestat. Pe de altă parte, capturile de ecran menționate mai sus prezentau în mod clar adresele URL (Uniform Resource Locator) complete a două site‑uri internet, precum și datele divulgării către public, și anume 29 noiembrie și, respectiv, 1 noiembrie 2009. Or, aceste date sunt anterioare datei de depunere a cererii de înregistrare a desenului sau modelului industrial contestat, și anume 24 iunie 2010.
În al treilea rând, trebuie constatat că captura de ecran a site‑ului internet „nouveaucheap.blogspot” prezenta alte informații cu marcaj temporal, care demonstrau că desenul sau modelul industrial SwirliDo era divulgat publicului la 1 noiembrie 2009. Aceste alte informații cu marcaj temporal constau în comentarii ale utilizatorilor de internet din datele de 1 și 2 noiembrie 2009 și precizau ora la care au fost publicate, în articolul intitulat „SWIRLIDO OR SWIRLIDON’T?”, care consta într‑o prezentare a elasticelor pentru păr cu denumirea comercială SwirliDo.
În al patrulea rând, nu a fost contestată considerația de la punctul 22 din decizia atacată potrivit căreia site‑urile internet „faneaccessories.blogspot” și „nouveaucheap.blogspot” erau bloguri specializate în accesorii de frumusețe care propuneau prezentări și critici ale produselor pentru ca publicul interesat să poată vedea aceste produse și să facă schimb de opinii în privința lor. Nu a fost contestată nici constatarea de la punctul 31 din decizia atacată potrivit căreia cele două bloguri menționate mai sus erau distincte unul de celălalt. Faptul că cele două bloguri menționate mai sus, distincte unul de celălalt, sunt specializate în domeniul accesoriilor de frumusețe consolidează, având în vedere natura produselor vizate, valoarea probantă a capturilor de ecran aferente, prezentate de intervenientă ca elemente de probă.
În al cincilea rând, trebuie constatat că divulgarea desenului sau modelului industrial SwirliDo din anul 2009 este confirmată de următoarele trei elemente prezentate în fața camerei de recurs. În primul rând, aceasta este confirmată de captura de ecran a site‑ului internet „www.facialwork.com” din 10 iulie 2009, obținută prin intermediul Wayback Machine, această captură de ecran făcând referire la produsul SwirliDo elastice pentru păr. În al doilea rând, ea este confirmată de rezultatul unei căutări cu motorul de căutare Google care asociază desenul sau modelul industrial SwirliDo anului 2009. În al treilea rând, ea este confirmată de rezultatul unei căutări efectuate prin intermediul Wayback Machine, care demonstrează că site‑ul internet „nouveaucheap.blogspot” era activ în anul 2009.
Elementele de probă prezentate la punctele 33-36 de mai sus, apreciate în ansamblu, demonstrează corespunzător cerințelor legale că desenele sau modelele industriale Fancy Fane și SwirliDo, identice cu desenul sau modelul industrial contestat, au făcut obiectul unei divulgări către public cel târziu în luna noiembrie 2009, prin difuzarea lor pe două site‑uri internet specializate în domeniul accesoriilor de frumusețe.
Această concluzie nu este repusă în discuție de argumentația reclamantei.
În primul rând, reclamanta susține că capturile de ecran ale site‑urilor internet au o forță probantă limitată pentru a demonstra divulgarea către public a unui desen sau model industrial și că acestea trebuie coroborate cu elemente de probă mai credibile în vederea demonstrării acestui fapt. În susținerea acestei teze, reclamanta invocă punctul 5.5.1.5 din documentul EUIPO intitulat „Directive privind examinarea desenelor sau modelelor industriale comunitare înregistrate” (denumite în continuare „Orientările EUIPO privind desenele sau modelele industriale”) din 1 octombrie 2017.
Această argumentație a reclamantei nu poate fi admisă.
Astfel, trebuie amintit că persoana care solicită declararea nulității are libertatea de a alege dovada pe care o consideră utilă pentru a o prezenta EUIPO în susținerea cererii sale de declarare a nulității și că EUIPO este obligat să analizeze toate elementele prezentate pentru a concluziona dacă acestea constituie efectiv o dovadă a divulgării desenului sau modelului industrial anterior (a se vedea punctul 26 de mai sus). Astfel, trebuie constatat că nici reglementarea aplicabilă, nici jurisprudența nu susțin teza reclamantei referitoare la forța probantă limitată a capturilor de ecran.
Pe de altă parte, contrar susținerilor reclamantei, nici Orientările EUIPO privind desenele sau modelele industriale, în versiunea lor din 1 octombrie 2018 care era în vigoare la data adoptării deciziei atacate, nu susțin teza sa cu privire la forța probantă limitată a capturilor de ecran. Aceste orientări precizau, la punctul 5.5.1.5, că informațiile divulgate pe internet sau în baze de date online erau considerate disponibile în mod public la data publicării informației. Acestea indicau, desigur, că natura internetului putea face dificilă stabilirea datei reale la care au fost publicate informațiile. Totuși, ele indicau că data divulgării pe internet era considerată fiabilă atunci când se aplica una dintre următoarele patru situații:
–
site‑ul internet în cauză propune informații cu marcaj temporal cu privire la istoricul modificărilor aduse unui fișier sau unei pagini de internet (de exemplu ca fiind disponibile pentru Wikipedia sau anexate automat la conținut, de exemplu mesajele de pe forumuri sau bloguri);
–
motoarele de căutare atribuie paginii de internet date de indexare;
–
o captură de ecran a unei pagini de internet poartă o dată specifică sau
–
informații privind actualizările unei pagini de internet sunt disponibile la un serviciu de arhivare internet precum Wayback Machine.
Rezultă astfel că Orientările EUIPO referitoare la desenele sau modelele industriale, în versiunea lor din 1 octombrie 2018, nu puneau nicidecum în discuție valoarea probantă a capturilor de ecran ale site‑urilor internet în discuție, ci furnizau anumite precizări cu privire la stabilirea datei relevante de divulgare pe internet. Decizia atacată este conformă cu orientările de mai sus în măsura în care se sprijină în special pe capturile de ecran ale site‑urilor „faneaccessories.blogspot” și „nouveaucheap.blogspot”, care, astfel cum s‑a arătat la punctul 33 de mai sus, aveau date specifice, și anume 29 noiembrie și, respectiv, 1 noiembrie 2009, stabilind astfel, conform orientărilor menționate mai sus (a se vedea punctul 42 a treia liniuță de mai sus), data divulgării către public a desenelor sau modelelor industriale anterioare Fancy Fane și SwirliDo.
Reiese din considerațiile dezvoltate la punctele 41-43 de mai sus că teza reclamantei referitoare la valoarea probantă limitată a capturilor de ecran ale site‑urilor internet trebuie respinsă.
În al doilea rând, reclamanta susține că există posibilități extinse de modificare a conținutului blogurilor publicate pe platforma „Blogger.com”, în subdomeniul „blogspot.com”, precum blogurile „faneaccessories.blogspot” și „nouveaucheap.blogspot” din speță. Potrivit reclamantei, platforma „Blogger.com” permite crearea unor articole de blog
ex nihilo
, atribuind acestora o dată anterioară, dar și modificarea datei de publicare a unui articol deja existent, înlocuind‑o cu o dată anterioară. Apoi, această dată poate, potrivit reclamantei, să fie indexată de motorul de căutare Google și să apară printre rezultatele căutării, ceea ce va da impresia că un articol a fost publicat înainte de data reală a publicării sale. Reclamanta precizează că posibilitatea de a antedata un conținut se aplică și comentariilor articolelor publicate pe platforma „Blogger.com”. Reclamanta concluzionează că o simplă captură de ecran a unui site internet care prezintă un articol de pe platforma „Blogger.com”, lipsită de o confirmare provenind, de exemplu, de la Wayback Machine, trebuie considerată un element de probă mai puțin credibil decât aceeași captură de ecran a unui alt site internet care nu ar oferi posibilități la fel de vaste de modificare a elementelor sale esențiale.
Reclamanta susține de asemenea că împrejurarea potrivit căreia, conform jurisprudenței instanței Uniunii, site‑ul internet Wikipedia nu poate fi considerat o sursă total credibilă, din cauza posibilităților largi de modificare a codului, confirmă teza sa potrivit căreia simplele capturi de ecran ale unor articole publicate pe platforma „Blogspot.com” trebuie tratate cu multă prudență în ceea ce privește forța lor probantă.
În plus, reclamanta susține că în speță există elemente serioase și concrete care suscită îndoieli cu privire la credibilitatea capturilor de ecran ale site‑urilor internet „faneaccessories.blogspot” și „nouveaucheap.blogspot”.
În această privință, reclamanta explică în esență că o căutare prin intermediul motorului de căutare Google a articolului „TC0100201 – Thick telephone coil rubber band”, care apare în captura de ecran a site‑ului internet „faneaccessories.blogspot” și a articolului „SWIRLIDO OR SWIRLIDON’T?”, care apare în captura de ecran a site‑ului internet „nouveaucheap.blogspot”, nu dă niciun rezultat dacă această căutare este limitată la date apropiate de pretinsele date de publicare a acestor două articole. Potrivit reclamantei, această lipsă a unui rezultat în căutarea cu motorul de căutare Google ridică îndoieli cu privire la data reală a publicării articolelor menționate mai sus și, prin urmare, a divulgării către public a desenelor sau modelelor industriale Fancy Fane și SwirliDo, în măsura în care, dacă cele două articole menționate mai sus ar fi fost publicate efectiv la 29 noiembrie 2009 și, respectiv, la 1 noiembrie 2009, acestea ar fi, după toate probabilitățile, indexate de motorul de căutare Google la date apropiate de pretinsele lor date de publicare și ar apărea, prin urmare, în rezultatele căutării efectuate pe Google. În susținerea acestei argumentații, reclamanta a prezentat anexele A.9-A.13 la cererea introductivă.
În ceea ce privește argumentația reclamantei prezentată la punctul 45 de mai sus, trebuie constatat că această argumentație urmărește să demonstreze, în mod abstract și teoretic, posibilitățile de manipulare a conținutului blogurilor. Or, astfel cum arată în mod întemeiat camera de recurs la punctul 29 din decizia atacată, simpla posibilitate abstractă ca conținutul sau data unui site internet să fie manipulate nu constituie un motiv suficient pentru a repune în discuție credibilitatea probei constând în captura de ecran a site‑ului internet menționat. Această credibilitate nu poate fi repusă în discuție decât prin invocarea unor fapte care sugerează în mod concret o manipulare [a se vedea în acest sens Hotărârea din 27 februarie 2018, Carcasă pentru telefon mobil,
T‑166/15
,
EU:T:2018:100
, punctul
, și Hotărârea din 27 februarie 2020, Bog‑Fran/EUIPO – Fabryki MebliForte (Mobilă),
T‑159/19
, nepublicată,
EU:T:2020:77
, punctele
și
]. În conformitate cu constatările camerei de recurs de la punctul 29 din decizia atacată, asemenea fapte pot include semne evidente de falsificare, contradicții incontestabile în informațiile prezentate sau incoerențe evidente care pot justifica în mod rezonabil existența unor îndoieli cu privire la autenticitatea capturilor de ecran ale site‑urilor internet în discuție.
Or, trebuie constatat că reclamanta nu invocă asemenea fapte concrete care ar repune în discuție credibilitatea capturilor de ecran ale blogurilor „faneaccessories.blogspot” și „nouveaucheap.blogspot” și se limitează la a prezenta posibilitățile care există, teoretic, de a modifica conținutul și data articolelor și a comentariilor referitoare la acestea de pe blogurile publicate pe platforma „Blogger.com”. Prin urmare, această argumentație nu poate fi reținută.
În acest context, trebuie precizat de asemenea că argumentația reclamantei, prezentată la punctele 47 și 48 de mai sus, referitoare la pretinsa existență a unor elemente „serioase și concrete” care ridică îndoieli cu privire la credibilitatea capturilor de ecran ale blogurilor „faneaccessories.blogspot” și „nouveaucheap.blogspot”, trebuie înlăturată fără a fi necesar să se statueze cu privire la admisibilitatea sa, care a fost pusă în discuție de EUIPO. Astfel, nu se contestă că această argumentație se întemeiază pe anexe considerate inadmisibile (a se vedea punctele 9-14 de mai sus) și că, în orice caz, temeinicia sa nu poate fi considerată stabilită. În special, argumentația menționată mai sus se întemeiază pe premisa potrivit căreia motorul de căutare Google efectuează indexarea site‑urilor internet (în speță, a blogurilor „faneaccessories.blogspot” și „nouveaucheap.blogspot”) la o dată apropiată de datele pretinsei lor apariții pe internet. Or, această premisă nu este demonstrată de reclamantă.
În ceea ce privește argumentul reclamantei întemeiat pe jurisprudența instanței Uniunii referitoare la site‑ul internet Wikipedia (a se vedea punctul 46 de mai sus), trebuie arătat că din această jurisprudență reiese că un extras de pe Wikipedia constituie o informație nesigură, întrucât este obținut dintr‑o enciclopedie colectivă stabilită pe internet, al cărei conținut poate fi modificat în orice moment și, în anumite cazuri, de orice vizitator, chiar anonim [Hotărârea din 16 iunie 2016, Fútbol Club Barcelona/EUIPO – Kule (KULE),
T‑614/14
, nepublicată,
EU:T:2016:357
, punctul
]. Or, atât EUIPO, cât și intervenienta au susținut, fără ca acest lucru să fie contestat de reclamantă, că, spre deosebire de conținutul site‑ului internet Wikipedia, care poate fi editat în orice moment de utilizatorii acestui site, conținutul blogurilor nu poate fi editat decât de autorii acestora, iar nu de terți. Având în vedere posibilitățile mult mai limitate de modificare a conținutului blogurilor în raport cu cele privind conținutul site‑ului internet Wikipedia, argumentul reclamantei întemeiat pe jurisprudența referitoare la acest site internet nu confirmă teza sa referitoare la forța probantă limitată a capturilor de articole de blog. În orice caz, nu este mai puțin adevărat că reclamanta nu a invocat niciun element serios și concret care să poată suscita îndoieli cu privire la credibilitatea capturilor de ecran ale blogurilor „faneaccessories.blogspot” și „nouveaucheap.blogspot”.
În al treilea rând, reclamanta contestă fiabilitatea rezultatelor generate de Wayback Machine. În această privință, ea invocă în special o prezentare din 2017 în care un membru al unei camere de recurs a EUIPO arăta că utilizarea Wayback Machine ca instrument pentru a demonstra divulgarea anterioară a unui desen sau model industrial ridica anumite incertitudini, în special cu privire la imaginile publicate pe site‑urile internet care sunt arhivate în Wayback Machine. Aceste incertitudini ar fi legate de faptul că data indicată a versiunilor site‑urilor internet arhivate în Wayback Machine nu se raportează decât la conținutul fișierului HTML al site‑urilor respective, iar nu la imaginile care sunt asociate acestor site‑uri drept conținut extern. Astfel, s‑ar putea ca imaginile care apar în captura de ecran a unui site internet să nu fi fost arhivate la aceeași dată ca fișierul HTML. Ar rezulta că, pentru a ști când o imagine a fost arhivată, ar fi necesar să se verifice adresa sa URL. Pe de altă parte, s‑ar întâmpla de asemenea ca data unei imagini să nu apară, de exemplu, atunci când această imagine nu este arhivată.
În acest context, reclamanta contestă valoarea probantă a capturii de ecran a site‑ului internet „www.facialwork.com” din 10 iulie 2009, rezultată de pe Wayback Machine, care menționează desenul sau modelul industrial SwirliDo (a se vedea punctul 3 a doua liniuță și punctul 27 a treia liniuță de mai sus). Reclamanta arată că această captură de ecran nu conține nicio fotografie și nicio imagine care să permită să se cunoască desenul sau modelul industrial la care face referire, astfel încât nu ar oferi posibilitatea de a dovedi divulgarea unui desen sau model industrial anterior identic cu cel contestat.
Argumentația reclamantei, prezentată la punctele 53 și 54 de mai sus, nu poate fi reținută.
Este suficient să se arate în această privință și independent de valoarea probantă a rezultatelor generate de Wayback Machine că camera de recurs nu s‑a întemeiat exclusiv pe acest element de probă, ci a luat în considerare captura de ecran rezultată de pe Wayback Machine (a se vedea punctul 4 a doua liniuță din decizia atacată) ca element care coroborează informația ce provine de la captura de ecran a site‑ului internet „nouveaucheap.blogspot” potrivit căreia desenul sau modelul industrial SwirliDo a fost divulgat pe acest site în noiembrie 2009. Camera de recurs a apreciat astfel captura de ecran rezultată de pe Wayback Machine nu în mod izolat, ci împreună cu alte elemente de probă.
În acest context, trebuie înlăturat argumentul reclamantei prezentat la punctul 54 de mai sus. Astfel, captura de ecran rezultată de pe Wayback Machine vizată de acest argument se referă în mod explicit la produsul SwirliDo menționat în captura de ecran a site‑ului internet „nouveaucheap.blogspot” și îl descrie ca elastic pentru păr. Prețurile indicate în cele două capturi de ecran sunt de asemenea aceleași. Pe de altă parte, captura de ecran rezultată de pe Wayback Machine conține expresii precum „neutral colors”, „jelly colors” și „no pony lines”, care pot fi citite și în captura de ecran a site‑ului internet „nouveaucheap.blogspot”.
Astfel, chiar dacă captura de ecran rezultată de pe Wayback Machine nu conține o imagine a produsului SwirliDo, este posibil să se deducă din elementele prezentate la punctul 57 de mai sus, considerate împreună, că această captură de ecran se referă la același produs SwirliDo cu cel prezentat în captura de ecran a site‑ului internet „nouveaucheap.blogspot”. În consecință, captura de ecran rezultată de pe Wayback Machine constituie o sursă de informații relevantă care confirmă fiabilitatea capturii de ecran a site‑ului internet „nouveaucheap.blogspot” și în mod întemeiat a fost luată în considerare de camera de recurs în vederea aprecierii divulgării unui desen sau model industrial anterior identic cu cel contestat.
În al patrulea rând, reclamanta contestă forța probantă a capturii de ecran care reprezintă rezultatele unei căutări cu motorul de căutare Google care ar asocia desenul sau modelul industrial SwirliDo cu anul 2009 (a se vedea punctul 28 a doua liniuță de mai sus). În susținerea afirmației sale, reclamanta pune în discuție în general credibilitatea probei sub forma unor rezultate de căutare pe motorul de căutare Google. Reclamanta explică în esență că aceste rezultate de căutare indică data publicării unei pagini de internet în momentul în care această pagină a fost indexată de motorul de căutare Google, iar nu data reală a publicării. Potrivit reclamantei, rezultatele căutării cu motorul de căutare Google nu permit să se verifice dacă data reală a publicării unei pagini de internet a făcut obiectul unei manipulări și, în consecință, afișarea unei date în rezultatele căutării pe motorul de căutare Google nu constituie o dovadă credibilă că o pagină de internet a fost creată la această dată.
Nici această argumentație nu poate fi reținută. Astfel, trebuie observat că, prin argumentația sa, reclamanta evocă posibilitatea abstractă și teoretică ca rezultatul căutării pe motorul de căutare Google, prezentat la punctul 28 a doua liniuță de mai sus, să nu demonstreze data reală a publicării articolului „SWIRLIDO OR SWIRLIDON’T?”, fără a prezenta elemente probante concrete care să repună în discuție credibilitatea și forța probantă a rezultatului căutării vizat mai sus. În plus, trebuie constatat că rezultatul căutării menționat mai sus este confirmat de alte elemente de probă care demonstrează divulgarea desenului sau modelului industrial SwirliDo pe blogul „nouveaucheap.blogspot” la 1 noiembrie 2009 și în special de captura de ecran a blogului menționat mai sus (a se vedea punctul 27 a doua liniuță de mai sus).
În al cincilea rând, pentru a repune în discuție credibilitatea capturii de ecran a blogului „fanesteries.blogspot (a se vedea punctul 3 prima liniuță și punctul 27 prima liniuță de mai sus), reclamanta susține că blogul menționat este el însuși lipsit de credibilitate. În susținerea acestei teze, reclamanta invocă, în primul rând, faptul că toate publicațiile de pe acest blog datează din noiembrie sau din decembrie 2009 și că acest blog nu funcționa nici înainte, nici după aceste date. Prin urmare, ar fi vorba despre un blog efemer. În al doilea rând, reclamanta arată că căutarea cu motorul de căutare Google a cuvântului‑cheie „www.faneaccessories.blogspot.com”, limitată la perioada cuprinsă între 1 noiembrie 2009 și 27 iunie 2010, nu dă niciun rezultat, cum ar atesta anexa A.16 la cererea introductivă. În al treilea rând, reclamanta arată că articolele conținute în acest blog sunt succinte și se rezumă numai la una sau la mai multe fotografii de produse și la câteva cuvinte de descriere. Blogul nu ar cuprinde nici comentarii. În al patrulea rând, reclamanta susține că blogul și articolul intitulat „TC0100201 – Thick telephone coil rubber band” nu au fost indexate de Wayback Machine înainte de anul 2013, în ceea ce privește blogul, și înainte de anul 2017, în ceea ce privește articolul. În susținerea acestui din urmă argument, reclamanta a prezentat anexele A.14 și A.15 la cererea introductivă.
Argumentația reclamantei, prezentată la punctul 61 de mai sus, nu poate fi reținută fără a fi necesară pronunțarea cu privire la admisibilitatea sa, care a fost pusă în discuție de EUIPO. Astfel, această argumentație se întemeiază în esență pe supoziții, nesusținute de un element concludent, anexele A.14, A.15 și A.16 fiind considerate, de altfel, inadmisibile (a se vedea punctele 9-14 de mai sus). Mai precis, constituie o supoziție argumentul potrivit căruia blogul „faneaccessories.blogspot” nu ar fi credibil din cauza caracterului său efemer, a caracterului succint al articolelor publicate pe acest blog și a lipsei comentariilor utilizatorilor de internet. Argumentele întemeiate pe căutarea cu motorul de căutare Google și pe căutarea cu Wayback Machine se întemeiază și pe supoziția potrivit căreia motorul de căutare Google și Wayback Machine efectuează indexarea site‑urilor internet și a conținutului lor la o dată apropiată de data pretinsei lor apariții pe internet. Or, această supoziție referitoare la modul de funcționare a motorului de căutare Google și a Wayback Machine nu este susținută de nicio dovadă (a se vedea și punctul 51 de mai sus). Prin urmare, trebuie să se concluzioneze că argumentele reclamantei nu pot repune în discuție forța probantă a capturii de ecran a blogului „faneaccessories.blogspot”, care, astfel cum s‑a arătat deja (a se vedea punctul 33 de mai sus), prezintă în mod clar adresa URL a blogului și a desenului sau modelului industrial Fancy Fane și, un element important, indică data publicării articolului „TC0100201 – Thick telephone coil rubber band” și, prin urmare, data divulgării către public a desenului sau modelului industrial menționat mai sus.
În al șaselea rând, trebuie arătat că reclamanta nu susține că faptele ce constituie divulgarea desenelor sau modelelor industriale Fancy Fane și SwirliDo, invocate de intervenientă, nu puteau fi în mod rezonabil cunoscute, în cursul normal al afacerilor, grupurilor specializate din sectorul în cauză care funcționează în Uniune, în sensul articolului 7 alineatul (1) din Regulamentul nr. 6/2002.
Având în vedere considerațiile care precedă, concluzia camerei de recurs potrivit căreia intervenienta a dovedit faptele ce constituie divulgarea desenelor sau modelelor industriale anterioare Fancy Fane și SwirliDo nu este afectată de eroare. În consecință, primul motiv trebuie să fie respins.
Cu privire la al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea normei referitoare la repartizarea sarcinii probei
Reclamanta, pornind de la premisa că revine părții care a solicitat declararea nulității desenului sau modelului industrial în cauză sarcina să demonstreze anterioritatea divulgării către public a unui desen sau model industrial identic cu acesta, susține că în speță camera de recurs a încălcat această normă referitoare la repartizarea sarcinii probei în măsura în care a recunoscut forța probantă a unor simple capturi de ecran ale unor site‑uri internet și a solicitat reclamantei să repună în discuție această forță probantă. Procedând astfel, EUIPO ar fi transferat în mod nelegal acesteia sarcina probei care revenea intervenientei.
În acest sens, reclamanta susține că camera de recurs a încălcat articolul 63 alineatul (1) din Regulamentul nr. 6/2002 coroborat cu articolul 28 alineatul (1) litera (b) punctele (v) și (vi) din Regulamentul nr. 2245/2002, dispoziții din care reiese că revine persoanei care solicită anularea desenului sau modelului industrial comunitar în cauză sarcina de a prezenta probele care demonstrează circumstanțele ce justifică anularea.
În cadrul prezentului motiv, reclamanta contestă și considerația camerei de recurs de la punctul 29 din decizia atacată, în temeiul căreia repunerea în discuție a forței probante a unui extras imprimat de pe un site internet nu se poate întemeia doar pe posibilitatea abstractă de manipulare a datei sau a conținutului acestui site internet. Potrivit reclamantei, poziția camerei de recurs afectează securitatea juridică și drepturile titularului desenului sau modelului industrial în cauză în măsura în care este foarte dificil pentru acesta să demonstreze o manipulare bine disimulată a unui site internet. Reclamanta explică faptul că titularul desenului sau modelului industrial în cauză nu este în măsură să aibă drepturi de acces la site‑ul internet în calitate, de exemplu, de administrator sau de proprietar de blog. Astfel, ar fi necesar să se obțină numele de utilizator și parola, cunoscute numai de persoanele responsabile de conținutul unui anumit site internet, adică informații la care titularul nu are practic niciodată acces sau la care nu poate avea acces.
Reclamanta concluzionează că camera de recurs, întemeindu‑se pe dovezile puțin credibile prezentate de intervenientă și impunându‑i cerințe imposibil de îndeplinit pentru a repune în discuție aceste probe, i‑a impus o sarcină a probei mai împovărătoare decât cea care revine intervenientei. Această circumstanță ar justifica anularea hotărârii atacate.
EUIPO și intervenienta contestă argumentația reclamantei.
Trebuie amintit că revine părții care solicită declararea nulității – în speță, intervenienta – sarcina de a dovedi faptele care constituie divulgarea anterioară și că această divulgare nu poate fi demonstrată prin probabilități sau prin prezumții, ci trebuie să se întemeieze pe elemente concrete și obiective (a se vedea punctele 22 și 23 de mai sus). Trebuie amintit de asemenea că persoana care solicită declararea nulității este liberă să aleagă dovada pe care o consideră utilă pentru a o prezenta EUIPO (a se vedea punctul 26 de mai sus).
În ceea ce privește forța probantă a capturilor de ecran ale site‑urilor internet (și în general a elementelor de probă extrase de pe internet), trebuie amintit că această forță probantă poate fi repusă în discuție prin invocarea faptelor care sugerează în mod concret o manipulare (a se vedea punctul 49 de mai sus).
În speță, astfel cum s‑a constatat în cadrul primului motiv, intervenienta a prezentat elemente de probă fiabile în susținerea afirmației sale referitoare la divulgarea desenelor sau modelelor industriale anterioare Fancy Fane și SwirliDo. Aceste elemente de probă, al căror conținut și dată erau confirmate de mai multe surse, nu suscitau îndoieli serioase cu privire la fiabilitatea și credibilitatea lor și, mai mult, reclamanta nu a prezentat niciun element concret care să demonstreze existența unor astfel de îndoieli. Reclamanta s‑a limitat, în cadrul procedurii administrative în fața EUIPO, la a evoca în mod abstract posibilitatea ca site‑urile internet și în special blogurile să poată fi manipulate.
În aceste împrejurări, este necesar să se concluzioneze că norma privind repartizarea sarcinii probei în speță nu a fost încălcată. Astfel, întrucât intervenienta a prezentat elemente de probă extrase de pe internet care demonstrau divulgarea desenelor sau modelelor industriale anterioare Fancy Fane et SwirliDo ce nu suscitau îndoieli serioase cu privire la fiabilitatea și credibilitatea lor, îi revenea reclamantei (care invoca lipsa de credibilitate a acestor elemente de probă) sarcina de a demonstra în mod concret această lipsă de credibilitate, ceea ce nu a făcut.
Pe de altă parte, argumentația reclamantei nu demonstrează nicio încălcare a dispozițiilor menționate la punctul 66 de mai sus. Astfel, articolul 63 alineatul (1) din Regulamentul nr. 6/2002 precizează printre altele că, într‑o acțiune în declararea nulității, examinarea de către EUIPO se limitează la motivele invocate și la cererile introduse de părți. Articolul 28 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 2245/2002 constituie o dispoziție procedurală care reglementează cerințele de formă ale cererii de declarare a nulității. Această dispoziție prevede, la punctul (v), că cererea trebuie să conțină precizarea și reproducerea desenelor sau modelelor industriale anterioare pe care se bazează cererea și documentele care dovedesc existența acestor desene sau modele industriale anterioare. Dispoziția menționată prevede, la punctul (vi), că această cerere trebuie să conțină faptele, dovezile și observațiile prezentate în susținerea cererii.
În plus, în ceea ce privește argumentația reclamantei prezentată la punctul 67 de mai sus, trebuie arătat, asemenea EUIPO, că ceea ce i se impunea nu era să dovedească manipularea site‑urilor internet în cauză, ci să indice circumstanțe concrete care ar fi indicatori de manipulare credibili. Camera de recurs a făcut trimitere, la punctul 29 din decizia atacată, la „semne evidente de falsificare”, la „contradicții incontestabile în informațiile prezentate” și la „incoerențe evidente” care pot justifica în mod rezonabil existența unor îndoieli privind autenticitatea extraselor imprimate. Rezultă astfel că camera de recurs nu a solicitat reclamantei să demonstreze manipularea unui site internet și în special a unui blog. Rezultă că argumentația reclamantei prezentată la punctul 67 de mai sus trebuie respinsă întrucât se întemeiază pe o înțelegere eronată a deciziei atacate.
În plus, dacă ar trebui reținută argumentația reclamantei, ar fi posibil astfel ca titularul unui desen sau model industrial să nege orice divulgare documentată în mod corespunzător pe internet numai pe baza unor afirmații generale și abstracte că, teoretic, site‑urile internet pot fi manipulate.
Având în vedere considerațiile care precedă, al doilea motiv trebuie să fie respins.
Cu privire la al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului egalității armelor
Reclamanta susține că camera de recurs, prin faptul că a considerat că dovezile prezentate de intervenientă erau credibile și a impus în sarcina sa o obligație imposibil de îndeplinit în practică, și anume aceea de a demonstra în mod concret manipularea conținutului capturilor de ecran ale unor bloguri, a încălcat principiul egalității armelor. Reclamanta precizează că camera de recurs a provocat un dezechilibru între părți în măsura în care i‑a impus o sarcină a probei mai dificilă decât cea impusă intervenientei.
EUIPO și intervenienta contestă argumentația reclamantei.
Trebuie amintit că, potrivit jurisprudenței constante a Curții, principiului egalității armelor, care este un corolar al noțiunii înseși de proces echitabil și are drept scop asigurarea echilibrului între părțile la procedură, presupune obligația de a oferi fiecărei părți o posibilitate rezonabilă de a‑și susține cauza, inclusiv probele, în condiții care nu o plasează într‑o situație de dezavantaj net în raport cu adversarul acesteia (a se vedea în acest sens Hotărârea din 28 iulie 2016, Ordre des barreaux francophones et germanophone și alții,
C‑543/14
,
EU:C:2016:605
, punctul
și jurisprudența citată).
Acest principiu are drept scop asigurarea echilibrului procedural între părțile la o procedură judiciară, garantând egalitatea drepturilor și obligațiilor acestor părți în ceea ce privește în special regulile care reglementează administrarea probelor și dezbaterea contradictorie în fața instanței (a se vedea Hotărârea din 28 iulie 2016, Ordre des barreaux francophones et germanophone și alții,
C‑543/14
,
EU:C:2016:605
, punctul
și jurisprudența citată).
Principiul egalității armelor se aplică de asemenea, prin analogie, unei proceduri
inter partes
în fața organelor EUIPO precum cea în speță [a se vedea în acest sens și prin analogie Hotărârea din 10 mai 2012, Rubinstein și L’Oréal/OAPI,
C‑100/11 P
,
EU:C:2012:285
, punctul
, Hotărârea din 8 mai 2017, Les Éclaires/EUIPO – L’éclaireur International (L’ECLAIREUR),
T‑680/15
, nepublicată,
EU:T:2017:320
, punctul
, și Hotărârea din 10 iunie 2020, Louis Vuitton Malletier/EUIPO – Wisniewski (Reprezentarea unui motiv de damier),
T‑105/19
, nepublicată,
EU:T:2020:258
, punctul
].
În speță, trebuie să se constate că criticile reclamantei prezentate la punctul 78 de mai sus constituie în esență o repetare a criticilor invocate în cadrul celui de al doilea motiv care a fost respins. Astfel, s‑a constatat că în mod întemeiat camera de recurs a considerat că dovezile invocate de intervenientă pentru a demonstra divulgarea desenelor sau modelelor industriale anterioare celui contestat erau credibile, că norma privind repartizarea sarcinii probei a fost respectată de camera de recurs și că reclamantei nu i‑a fost impusă nicio obligație, în materie de probă, care să fi fost imposibil de îndeplinit.
Întrucât reclamanta nu a invocat niciun alt argument în susținerea celui de al treilea motiv și în lipsa unei împrejurări care să demonstreze încălcarea principiului egalității armelor în cursul procedurii administrative în fața EUIPO, trebuie să se respingă prezentul motiv și, în consecință, acțiunea în totalitate.
Cu privire la cheltuielile de judecată
Potrivit articolului 134 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, partea care cade în pretenții este obligată, la cerere, la plata cheltuielilor de judecată. Întrucât reclamanta a căzut în pretenții, se impune obligarea ei la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de EUIPO și de intervenientă, în conformitate cu concluziile acestora.

Pentru aceste motive,
TRIBUNALUL (Camera a zecea)
declară și hotărăște:

1)
Respinge acțiunea.

2)
JMS Sports sp. z o.o. va suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) și de Inter‑Vion S. A.

Kornezov
Buttigieg
Kowalik‑Bańczyk
Pronunțată astfel în ședință publică la Luxemburg, la 20 octombrie 2021.
Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: polona.