CELEX: 62015CJ0255
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Letecká doprava
Nariadenie (ES) č. 261/2004
Článok 2 písm. f) a článok 10 ods. 2
Čiastočná náhrada ceny letenky v prípade zníženia triedy cestujúceho v rámci letu
Pojmy ‚letenka‘ a ‚cena letenky‘
Výpočet náhrady, ktorá má byť cestujúcemu vyplatená

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 2 písm. f) a článku 10 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (
Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1
; Mim. vyd. 07/008, s. 10).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi pánom Steefom Mennensom a spoločnosťou Emirates Direktion für Deutschland (ďalej len „Emirates“) vo veci žiadosti o čiastočnú náhradu ceny letenky v dôsledku zníženia triedy.
Právny rámec
Odôvodnenia 1, 2 a 4 nariadenia č. 261/2004 stanovujú:
„(1)
konanie spoločenstva v oblasti leteckej dopravy by sa malo, okrem iných vecí, zamerať na zabezpečenie vysokej úrovne ochrany cestujúcich; okrem toho by sa mal vo všeobecnosti brať plný zreteľ na požiadavky ochrany spotrebiteľa;
(2)
odmietnutie nástupu do lietadla a zrušenie alebo veľké meškanie letov spôsobuje cestujúcim vážne problémy a nepohodlie;
…
(4)
spoločenstvo by preto malo zvýšiť štandardy ochrany ustanovené uvedeným nariadením tým, že posilní práva cestujúcich a zabezpečí, aby leteckí dopravcovia pôsobili na liberalizovanom trhu za harmonizovaných podmienok;“
Článok 2 tohto nariadenia, nazvaný „Definície“, stanovuje, že na účely tohto nariadenia:
„f)
‚letenka‘ znamená platný dokument oprávňujúci na prepravu, alebo rovnocenné oprávnenie v nepapierovej forme, vrátane elektronickej formy, vydaný alebo povolený leteckým dopravcom alebo jeho splnomocneným zástupcom.“
Článok 8 uvedeného nariadenia, nazvaný „Právo na náhradu alebo presmerovanie“, vo svojom odseku 1 stanovuje:
„Keď sa uvádza odkaz na tento článok, cestujúcim sa ponúkne možnosť vybrať si medzi:
a)
—
úhradou úplných nákladov na letenku v cene, za ktorú bola kúpená, za časť alebo časti nevykonanej cesty a za časť alebo časti už vykonanej cesty, ak let už naďalej neslúži účelu vo vzťahu k pôvodnému cestovnému plánu cestujúceho alebo v spojení s ním, do siedmich dní prostriedkami uvedenými v článku 7 ods. 3,
—
spiatočným letom do prvého miesta odletu pri najbližšej príležitosti;
…“
Článok 10 toho istého nariadenia, nazvaný „Zvýšenie a zníženie triedy“, vo svojom odseku 2 stanovuje:
„Ak prevádzkujúci letecký dopravca umiestni cestujúceho do triedy nižšej, než na ktorú bola letenka kúpená, prostriedkami ustanovenými v článku 7 ods. 3 do siedmich dní uhradí:
a)
30 % ceny letenky v prípade všetkých letov na vzdialenosť 1500 km alebo menej, alebo
b)
50 % ceny letenky v prípade všetkých letov v rámci spoločenstva nad 1500 km, s výnimkou letov medzi európskym územím členských štátov a francúzskymi zámorskými departmentmi, a všetkých ostatných letov od 1500 km do 3500 km, alebo
c)
75 % ceny letenky v prípade všetkých letov, ktoré nespadajú pod písmená a) alebo b), s výnimkou letov medzi európskym územím členských štátov a francúzskymi zámorskými departmentmi.“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Pán Mennens si rezervoval a kúpil jednu celkovú letenku, ktorá mu umožňovala využiť súbor letov, ktoré zabezpečovala spoločnosť Emirates. Tieto lety sa uskutočnili na trase medzi Düsseldorfom (Nemecko) a Dubajom (Spojené arabské emiráty) v noci z 26. na 27. júla 2013, Dubajom a Tokiom (Japonsko) 29. júla 2013, Singapurom (Singapur) a Dubajom v noci z 23. na 24. augusta 2013 a Dubajom a Frankfurtom (Nemecko) 24. augusta 2013. Lety na trase Düsseldorf, Dubaj a Tokio sa mali uskutočniť v prvej triede, zatiaľ čo lety na trase Singapur, Dubaj a Frankfurt sa mali uskutočniť v biznis triede. Na letenke boli síce vyznačené oddelene „sadzba“ za súbor letov, ktoré si pán Mennens kúpil, teda 2371 eur, jednotlivé súvisiace „dane a poplatky“ a „celková suma“ týchto položiek, teda 2471,92 eura, avšak cena v prípade každého dotknutého letu nebola samostatne uvedená.
Vzhľadom na to, že v prípade trasy medzi Düsseldorfom a Dubajom preradila Emirates pána Mennensa z prvej triedy do biznis triedy, pán Mennens požiadal túto spoločnosť o náhradu sumy 1853,94 eura, ktorá zodpovedá 75 % ceny jeho letenky vrátane daní a poplatkov, na základe článku 10 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 261/2004. Emirates v odpovedi na túto žiadosť nahradili pánovi Mennensovi sumu 376 eur.
V rámci sporu medzi spoločnosťou Emirates a pánom Mennensom na Amtsgericht Düsseldorf (Okresný súd v Düsseldorfe, Nemecko), táto spoločnosť v podstate na jednej strane tvrdí, že v prípade, keď na základe letenky možno uskutočniť súbor letov a v rámci jedného z týchto letov alebo úsekov letu dôjde k zníženiu triedy, percento náhrady stanovené v článku 10 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 261/2004 sa uplatní nie na celkovú cenu tejto letenky, ale výlučne na cenu letu alebo úseku dotknutého letu. Na druhej strane tvrdí, že toto percento sa uplatní nie na cenu uvedeného letu alebo úseku letu vrátane daní a poplatkov, ale výlučne na cenu bez daní.
Vnútroštátny súd sa domnieva, že vyriešenie tohto aspektu sporu závisí od výkladu, ktorý treba podať v prípade článku 2 písm. f) v spojení s článkom 10 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 261/2004.
Za týchto okolností Amtsgericht Düsseldorf (Okresný súd v Düsseldorfe) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Má sa článok 10 ods. 2 v spojení s článkom 2 písm. f) nariadenia č. 261/2004 vykladať v tom zmysle, že ‚letenka‘ je dokumentom oprávňujúcim cestujúceho (aj) na prepravu v rámci letu, na ktorom mu bola znížená trieda, nezávisle od toho, či na tomto dokumente sú uvedené ešte ďalšie lety, ako napríklad nadväzujúce lety alebo spiatočné lety?
2.
V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Má sa článok 10 ods. 2 v spojení s článkom 2 písm. f) nariadenia č. 261/2004 vykladať v tom zmysle, že ‚cenou letenky‘ je suma, ktorú cestujúci zaplatil za všetky lety uvedené na letenke, hoci zníženie triedy nastalo len na jednom z nich?
V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Má sa pri určení sumy, ktorá je základom pre náhradu podľa článku 10 ods. 2 nariadenia č. 261/2004, vychádzať z ceny zverejnenej leteckou spoločnosťou za prepravu v objednanej triede na tej časti trasy, ktorá bola predmetom zníženia, alebo sa má vypočítať pomer vzdialenosti časti trasy, ktorá bola predmetom zníženia triedy, a vzdialenosti celkovej trasy, a vynásobiť celkovou cenou letu?
3.
Má sa článok 10 ods. 2 nariadenia č. 261/2004 vykladať v tom zmysle, že ‚cena letenky‘ je len cena letu bez daní a poplatkov?“
O právomoci Súdneho dvora
Emirates spochybňuje právomoc Súdneho dvora odpovedať na návrh na začatie prejudiciálneho konania, pričom tvrdí, že sám vnútroštátny súd nemá právomoc rozhodovať o spore vo veci samej.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že údajná neexistencia právomoci vnútroštátneho súdu nemá vplyv na právomoc Súdneho dvora.
Vnútroštátny súd totiž svojím návrhom žiada Súdny dvor, aby v prejudiciálnom konaní podal výklad nariadenia č. 261/2004. Keďže toto nariadenie je aktom, ktorý prijali inštitúcie Európskej únie, Súdny dvor má nepochybne právomoc rozhodnúť o uvedenom návrhu v súlade s článkom 267 prvým odsekom ZFEÚ.
Navyše zo spisu vyplýva, že výklad, o ktorý bolo Súdny dvor požiadaný, je nevyhnutný na to, aby vnútroštátny súd vydal svoje rozhodnutie vo veci samej. Za týchto podmienok Súdnemu dvoru vzhľadom na rozdelenie úloh medzi neho a vnútroštátne súdy neprislúcha ani preskúmavať, či rozhodnutie, ktorým sa na neho vnútroštátny súd obrátil, bolo prijaté v súlade s organizačnými a procesnými predpismi vnútroštátneho práva (rozsudok z 23. novembra 2006, Asnef‑Equifax a Administración del Estado,
C‑238/05
,
EU:C:2006:734
, bod
a citovaná judikatúra), a teda ani zamietnuť návrh na začatie prejudiciálneho konania.
O prejudiciálnych otázkach
O prvej a druhej otázke
Svojou prvou a druhou otázkou, ktoré treba preskúmať spoločne, sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa článok 10 ods. 2 v spojení s článkom 2 písm. f) nariadenia č. 261/2004 majú vykladať v tom zmysle, že v prípade zníženia triedy cestujúceho v rámci letu:
—
letenka, ktorú treba zohľadniť na účely stanovenia náhrady, ktorá sa má z tohto dôvodu vyplatiť cestujúcemu, je dokument zakladajúci jeho právo na prepravu v rámci tohto letu, a to aj vtedy, ak sú na takomto dokumente uvedené ďalšie lety, a
—
cena, ktorú treba zohľadniť na účely stanovenia tejto náhrady, predstavuje buď sumu, ktorú cestujúci zaplatil za všetky lety uvedené na jeho letenke, alebo cenu uverejnenú leteckým dopravcom v prípade letu a triedy, ktorých sa týkalo zníženie triedy, alebo časť ceny letenky, ktorá zodpovedá pomeru vzdialenosti dotknutého letu a celkovej vzdialenosti prepravy, na ktorú má cestujúci právo.
V tejto súvislosti článok 10 ods. 2 písm. a) až c) nariadenia č. 261/2004 stanovuje, že ak prevádzkujúci letecký dopravca umiestni cestujúceho do triedy nižšej, než na ktorú bola letenka kúpená, má povinnosť nahradiť mu časť ceny tejto letenky, ktorá sa sama osebe určí najmä na základe vzdialenosti dotknutých letov.
Toto ustanovenie tak dáva do vzťahu pojmy „letenka“ a „let“.
Pojem „letenka“ je podľa znenia článku 2 písm. f) nariadenia č. 261/2004 definovaný ako platný dokument oprávňujúci cestujúceho na prepravu, alebo rovnocenné oprávnenie v nepapierovej forme, vydaný alebo povolený leteckým dopravcom alebo jeho splnomocneným zástupcom.
Pokiaľ ide o pojem „let“, tento pojem nie je v nariadení č. 261/2004 definovaný. Z ustálenej judikatúry však vyplýva, že let spočíva v operácii leteckej dopravy, čím určitým spôsobom predstavuje jednu „jednotku“ tejto dopravy uskutočnenú leteckým dopravcom, ktorý určuje svoj letový poriadok (rozsudky z 10. júla 2008, Emirates Airlines,
C‑173/07
,
EU:C:2008:400
, bod
, a z 13. októbra 2011, Sousa Rodríguez a i.,
C‑83/10
,
EU:C:2011:652
, bod
).
V dôsledku toho predstavuje letenka dokument oprávňujúci cestujúceho na prepravu, ktorá sa sama môže podľa prípadu týkať jedného alebo viacerých letov.
Každý z týchto letov, ktorý predstavuje jednotku dopravy, sa má v zásade uskutočniť v súlade s podmienkami dohodnutými medzi cestujúcim a leteckým dopravcom. Medzi tieto podmienky patrí najmä umiestnenie cestujúceho do určenej triedy, na ktorú bola jeho letenka kúpená v súlade so samotným znením článku 10 ods. 2 nariadenia č. 261/2004.
Letenka, ktorou disponuje cestujúci, mu tak zakladá právo na prepravu v rámci jedného alebo viacerých konkrétnych letov, pričom v rámci každého z týchto letov je umiestnený do dohodnutej triedy.
Ak by letecký dopravca v rámci daného letu umiestnil cestujúceho do nižšej triedy, než na ktorú bola jeho letenka kúpená, uvedenému cestujúcemu sa v rámci dotknutého letu neposkytuje služba dohodnutá ako protihodnota za zaplatenú cenu. Naproti tomu toto zníženie triedy nemá vplyv na služby dohodnuté v prípade ďalších letov, ktoré môže cestujúci na základe letenky prípadne využiť.
V dôsledku toho sa článok 10 ods. 2 nariadenia č. 261/2004 neuplatní na tieto ďalšie lety.
Táto analýza je podporená cieľom, ktorý sleduje nariadenie č. 261/2004 a ktorý spočíva – ako vyplýva z jeho odôvodnení 1, 2 a 4 – v zabezpečení vysokej úrovne ochrany cestujúcich a spotrebiteľov posilnením ich práva v určitých situáciách spôsobujúcich vážne problémy a nepohodlie, ako aj okamžitou nápravou týchto situácií štandardným spôsobom (pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. januára 2006, IATA a ELFAA,
C‑344/04
,
EU:C:2006:10
, bod
).
V prípade, že – tak ako v situácii, o akú ide vo veci samej – letecký dopravca umiestni v rámci daného letu cestujúceho do nižšej triedy, než na ktorú si kúpil svoju letenku, nepohodlie spôsobené tomuto cestujúcemu vyplýva zo skutočnosti, že mu počas tohto letu nie je poskytnuté pohodlie zodpovedajúce triede uvedenej na letenke.
Je preto potrebné prijať záver, že účelom článku 10 ods. 2 nariadenia č. 261/2004 je kompenzovať konkrétne nepohodlie spojené s daným letom a nie s celou prepravou cestujúceho.
V dôsledku toho základom náhrady stanovenej v tomto ustanovení musí byť výlučne cena letu, v rámci ktorého bol cestujúci umiestnený do nižšej triedy, a nie cena celej prepravy, ktorú možno uskutočniť na základe letenky.
Vzhľadom na to za predpokladu, ak by na letenke bola uvedená len cena za celú prepravu cestujúceho a nebola by teda vôbec spresnená cena letu, v rámci ktorého došlo k zníženiu triedy, treba vychádzať z časti ceny tejto letenky, ktorá zodpovedá pomeru vzdialenosti dotknutého letu a celkovej vzdialenosti prepravy, na ktorú má cestujúci právo.
Pokiaľ sa totiž umiestnenie cestujúceho do nižšej triedy týka iba určitého úseku jeho prepravy, ktorej zodpovedá daná vzdialenosť, uplatnenie tejto metódy umožňuje proporcionálne určiť náhradu, ktorú získal tento cestujúci, vzhľadom na úsek jeho prepravy, v rámci ktorého mu bolo takýmto znížením triedy spôsobené nepohodlie.
Vzhľadom na uvedené úvahy treba na prvú a druhú otázku odpovedať tak, že článok 10 ods. 2 v spojení s článkom 2 písm. f) nariadenia č. 261/2004 sa majú vykladať v tom zmysle, že v prípade zníženia triedy cestujúceho v rámci letu cena, ktorú treba zohľadniť na účely stanovenia náhrady, ktorá sa má vyplatiť dotknutému cestujúcemu, predstavuje cenu letu, v rámci ktorého bol tento cestujúci umiestnený do nižšej triedy, ibaže by takáto cena nebola na letenke zakladajúcej jeho právo na prepravu v rámci tohto letu uvedená, pričom v takom prípade treba vychádzať z časti ceny letenky, ktorá zodpovedá pomeru vzdialenosti uvedeného letu a celkovej vzdialenosti prepravy, na ktorú má cestujúci právo.
O tretej otázke
Svojou treťou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa článok 10 ods. 2 nariadenia č. 261/2004 má vykladať v tom zmysle, že v prípade zníženia triedy cestujúceho v rámci letu cena, ktorú treba zohľadniť na účely stanovenia náhrady, ktorá sa má vyplatiť tomuto cestujúcemu, zodpovedá výlučne cene tohto samotného letu bez daní a poplatkov.
V tejto súvislosti článok 10 ods. 2 písm. a) až c) nariadenia č. 261/2004 bez ďalšieho spresnenia odkazuje na „cenu letenky“, ktorou sa rozumie – ako vyplýva z odpovede na druhú otázku – cena letu, v rámci ktorého bol dotknutý cestujúci umiestnený do nižšej triedy.
Je nepochybné, že táto cena zahŕňa najmä dve rôzne zložky, a to jednak „sadzbu“, ktorú letecký dopravca uplatňuje na prepravu cestujúceho, ktorý si kúpil letenku, a jednak dane a poplatky vyberané pri tejto príležitosti leteckým dopravcom.
Tieto dane a poplatky predstavujú nevyhnutné zložky konečnej ceny, ktorú má zaplatiť cestujúci na účely získania služby ponúkanej leteckým dopravcom (pozri analogicky rozsudky z 19. júla 2012, ebookers.com Deutschland,
C‑112/11
,
EU:C:2012:487
, bod
, a z 18. septembra, Vueling Airlines,
C‑487/12
,
EU:C:2014:2232
, bod
).
Z časti vety, ktorá tvorí spoločnú úvodnú časť písmen a) až c) článku 10 ods. 2 nariadenia č. 261/2004, preto vyplýva, že ak prevádzkujúci letecký dopravca umiestni cestujúceho do triedy nižšej, než na ktorú bola letenka kúpená, má povinnosť nahradiť cestujúcemu časť ceny tejto letenky podľa spôsobov stanovených v týchto písmenách a) až c).
Táto časť vety implicitne zdôrazňuje zodpovednosť prevádzkujúceho leteckého dopravcu v prípade zníženia triedy v tom zmysle, že práve výlučne tomuto dopravcovi v postavení subjektu zabezpečujúceho uskutočnenie daného letu je v zmysle judikatúry uvedenej v bode 20 tohto rozsudku pripísateľné rozhodnutie umiestniť cestujúceho do nižšej triedy, než aká je uvedená na jeho letenke, v rozpore s tým, čo bolo s dotknutou osobou dohodnuté a čo si táto osoba kúpila.
Článok 10 ods. 2 nariadenia č. 261/2004 sa má ako celok vykladať v tom zmysle, že na účely stanovenia náhrady, ktorá sa má vyplatiť cestujúcemu, nemožno zohľadniť také zložky ceny letu, akými sú dane a poplatky, keďže aj keď sa uvedeného letu týkajú, nie sú jeho súčasťou.
Tento záver je podporený cieľom, ktorý sleduje článok 10 ods. 2 nariadenia č. 261/2004 a ktorý – ako bolo uvedené v bodoch 26 až 28 tohto rozsudku – spočíva v paušálnej kompenzácii nepohodlia spôsobeného znížením komfortu v súvislosti so znížením triedy zo strany leteckého dopravcu v rámci celej vzdialenosti a počas celej dĺžky trvania dotknutého letu.
Vzhľadom na takýto cieľ toto nariadenie totiž nemožno považovať za právny základ umožňujúci hoci len čiastočne a paušálne nariadiť náhradu zložiek ceny, ktorých ani splatnosť, ani suma nesúvisia s týmto nepohodlím a v dôsledku toho ani s uskutočnením dotknutého letu.
Vnútroštátnemu súdu prináleží určiť, či dane a poplatky, o ktoré ide vo veci samej, zodpovedajú alebo nezodpovedajú týmto požiadavkám.
Za týchto podmienok treba na tretiu otázku odpovedať tak, že článok 10 ods. 2 nariadenia č. 261/2004 sa má vykladať v tom zmysle, že cena letenky, ktorú treba zohľadniť na účely stanovenia náhrady, ktorá sa má vyplatiť cestujúcemu v prípade zníženia triedy v rámci letu, zodpovedá výlučne cene tohto samotného letu bez daní a poplatkov uvedených na tejto letenke pod podmienkou, že ani splatnosť, ani suma týchto daní a poplatkov nezávisí od triedy, na ktorú bola uvedená letenka kúpená.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (tretia komora) rozhodol takto:

1.
Článok 10 ods. 2 v spojení s článkom 2 písm. f) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, sa majú vykladať v tom zmysle, že v prípade zníženia triedy cestujúceho v rámci letu cena, ktorú treba zohľadniť na účely stanovenia náhrady, ktorá sa má vyplatiť dotknutému cestujúcemu, predstavuje cenu letu, v rámci ktorého bol tento cestujúci umiestnený do nižšej triedy, ibaže by takáto cena nebola na letenke zakladajúcej jeho právo na prepravu v rámci tohto letu uvedená, pričom v takom prípade treba vychádzať z časti ceny letenky, ktorá zodpovedá pomeru vzdialenosti uvedeného letu a celkovej vzdialenosti prepravy, na ktorú má cestujúci právo.

2.
Článok 10 ods. 2 nariadenia č. 261/2004 sa má vykladať v tom zmysle, že cena letenky, ktorú treba zohľadniť na účely stanovenia náhrady, ktorá sa má vyplatiť cestujúcemu v prípade zníženia triedy v rámci letu, zodpovedá výlučne cene tohto samotného letu bez daní a poplatkov uvedených na tejto letenke pod podmienkou, že ani splatnosť, ani suma týchto daní a poplatkov nezávisí od triedy, na ktorú bola uvedená letenka kúpená.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.