CELEX: 62017CJ0217
Apeliacinis skundas
Bendrijos dizainas
Dizainų, vaizduojančių puodelius, paraiška
Reglamentas (EB) Nr. 6/2002
36 straipsnio 1 dalies c punktas
Grafinis vaizdas
45 ir 46 straipsniai
Padavimo datos suteikimas
Sąlygos
Reglamentas (EB) Nr. 2245/2002
4 straipsnio 1 dalies e punktas ir 10 straipsnio 1 ir 2 dalys

Savo apeliaciniu skundu
Mast-Jägermeister SE
prašo panaikinti 2017 m. vasario 9 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Mast-Jägermeister / EUIPO (Puodeliai) (
T‑16/16
, toliau – skundžiamas sprendimas,
EU:T:2017:68
), kuriuo šis teismas panaikino 2015 m. lapkričio 17 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) trečiosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1842/2015‑3), susijusį su paraiška įregistruoti puodelius kaip Bendrijos dizainą (toliau – ginčijamas sprendimas).
Teisinis pagrindas
Tarptautinė teisė
Paryžiaus konvencija dėl pramoninės nuosavybės apsaugos pasirašyta Paryžiuje 1883 m. kovo 20 d., paskutinį kartą peržiūrėta Stokholme 1967 m. liepos 14 d. ir iš dalies pakeista 1979 m. rugsėjo 28 d. (Jungtinių Tautų sutarčių rinkinys, 828 t., Nr. 11851, p. 305, toliau – Paryžiaus konvencija). Paryžiaus konvencijos 4 straipsnio A skirsnyje reglamentuojama prioriteto teisė paduoti intelektinės nuosavybės teisės paraišką.
„1)   Bet kuris asmuo arba jo teisių perėmėjas, nustatyta tvarka padavęs išradimo, naudingojo modelio, pramoninio dizaino ar prekių ženklo paraišką vienoje iš Sąjungos šalių, naudojasi prioriteto teise paduoti paraišką kitose šalyse pagal toliau nurodytus terminus.
2)   Pagrindu įgyti prioriteto teisę pripažįstamas bet koks paraiškos, turinčios teisingai įformintos nacionalinės paraiškos padavimo galią pagal kiekvienos Sąjungos šalies nacionalinius įstatymus arba sudarytas tarp Sąjungos šalių dvišales arba daugiašales sutartis, padavimas.
3)   Teisingai įformintu nacionalinės paraiškos padavimu suprantamas bet koks padavimas, kurio pakanka paraiškos padavimo datai atitinkamoje šalyje nustatyti, neatsižvelgiant į tolesnį šios paraiškos likimą.“
Sąjungos teisė
Reglamentas (EB) Nr. 6/2002
2001 m. gruodžio 12 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 6/2002 dėl Bendrijos dizaino (
OL L 3, 2002, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 142) 36 straipsnyje „Paraiškų reikalavimai“ numatyta:
„1.   Registruotojo Bendrijos dizaino paraiškoje turi būti:
a)
prašymas registruoti;
b)
pareiškėją identifikuojanti informacija;
c)
tinkamas atgaminti dizaino vaizdas. Tačiau jeigu paraiškos objektas yra dvimatis dizainas ir jeigu paraiškoje prašoma atidėti paskelbimą pagal 50 straipsnio nuostatas, vietoje dizaino vaizdo galima pateikti pavyzdį.
2.   Paraiškoje taip pat turi būti sąrašas gaminių, kuriuose numatyta pritaikyti dizainą arba kuriuose numatyta tą dizainą panaudoti.
<…>
5.   Paraiška turi atitikti įgyvendinimo reglamento reikalavimus.
<…>“
38 straipsnio 1 dalyje apibrėžiama Bendrijos dizaino registracijos paraiškos padavimo data:
„Registruotojo Bendrijos dizaino paraiškos padavimo data laikoma ta data, kurią pareiškėjas [EUIPO] <…> pateikia dokumentus su 36 straipsnio 1 dalyje nurodyta informacija.“
Šio reglamento 41 straipsnyje „Prioriteto teisė“ nustatyta:
„1.   Teisingai padavęs dizaino teisių arba naudingojo modelio paraišką kiekvienoje ar kiekvienai Paryžiaus konvencijai dėl pramoninės nuosavybės saugojimo arba [1994 m. balandžio 15 d. Marakeše pasirašytai] Pasaulio prekybos organizacijos [PPO] steigimo sutarčiai priklausančioje valstybėje arba valstybei, asmuo arba jo teisių perėmėjai, paduodami Bendrijos dizaino paraišką dėl to paties dizaino arba naudingojo modelio, šešis mėnesius nuo pirmosios paraiškos padavimo datos turi prioriteto teisę.
2.   Kiekvienas paraiškos padavimas, kuris yra tolygus tinkamai pagal tos valstybės nacionalinę teisę arba dvišalių ar daugiašalių sutarčių nustatyta tvarka atliktam paraiškos padavimui, pripažįstamas suteikiančiu prioriteto teisę.
3.   Pagal nacionalinę teisę tinkamai atliktas paraiškos padavimas reiškia bet kokį paraiškos padavimą, kurio pakanka nustatyti paraiškos padavimo datą nepriklausomai nuo jos nagrinėjimo baigties.
<…>“
Reglamento Nr. 6/2002 V antraštinę dalį „Registravimo tvarka“ sudaro 45–50 straipsniai.
Reglamento Nr. 6/2002 45 straipsnyje „Formaliųjų paraiškos padavimo reikalavimų ekspertizė“ nustatyta:
„1.   Suteikdama padavimo datą, [EUIPO] patikrina, ar paraiška atitinka 36 straipsnio 1 dalies reikalavimus.
2.   [EUIPO] patikrina, ar:
a)
paraiška atitinka 36 straipsnio 2, 3, 4 ir 5 dalių reikalavimus, o jeigu paduota sudėtinė paraiška – ar ji atitinka 37 straipsnio 1 ir 2 dalių reikalavimus;
b)
paraiška atitinka 36 ir 37 straipsnių įgyvendinimo formaliuosius reikalavimus, numatytus įgyvendinimo reglamente;
c)
įvykdyti 77 straipsnio 2 dalies reikalavimai;
d)
įvykdyti prašymo suteikti prioritetą reikalavimai, jeigu prašoma suteikti prioritetą.
3.   Paraiškos padavimo formaliųjų reikalavimų ekspertizės sąlygos pateiktos įgyvendinimo reglamente.“
Šio reglamento 46 straipsnyje „Pašalinami trūkumai“ nurodyta:
„1.   Jeigu atlikdama ekspertizę pagal 45 straipsnio nuostatas [EUIPO] pastebi, jog esama trūkumų, kuriuos galima pašalinti, ji prašo, kad pareiškėjas per nurodytą laiką juos pašalintų.
2.   Jeigu trūkumai susiję su 36 straipsnio 1 dalyje pateiktais reikalavimais ir jeigu pareiškėjas per nurodytą laiką įvykdo [EUIPO] prašymą, [EUIPO] suteikia paraiškai tokią paraiškos padavimo datą, kurią buvo pašalinti trūkumai. Jeigu per nurodytąjį laiką trūkumai nepašalinami, tokia paraiška nenagrinėjama kaip registruotojo Bendrijos dizaino paraiška.
3.   Jeigu trūkumai susiję su 45 straipsnio 2 dalies a, b ir c punktų reikalavimais, įskaitant reikalavimus sumokėti mokesčius, ir jeigu pareiškėjas per nurodytą laiką įvykdo [EUIPO] prašymą, [EUIPO] suteikia paraiškai tokią paraiškos padavimo datą, kuri buvo pirminė paraiškos padavimo data. Per nurodytą laiką nepašalinus trūkumų ir nesumokėjus mokesčių, [EUIPO] paraišką atmeta.
4.   Per nurodytą laiką nepašalinus trūkumų, susijusių su 45 straipsnio 2 dalies d punkto reikalavimais, paraiška netenka teisės į prioritetą.“
Minėto reglamento 47 straipsnyje „Atsisakymo registruoti pagrindai“ nurodyta:
„1.   Jeigu atlikdama ekspertizę pagal 45 straipsnio nuostatas [EUIPO] pastebi, jog dizainas, kurį siekiama apsaugoti:
a)
neatitinka 3 straipsnio a punkte pateikto apibrėžimo arba
b)
prieštarauja viešajai tvarkai arba visuotinai pripažintiems moralės principams,
[EUIPO] atmeta paraišką.
2.   Paraiška neatmetama iki pareiškėjui bus sudaryta galimybė atšaukti ar pataisyti paraišką arba pateikti savo pastabas.“
Reglamentas (EB) Nr. 2245/2002
2002 m. spalio 21 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2245/2002, įgyvendinančio Reglamentą Nr. 6/2002 (
OL L 341, 2002, p. 28
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 31 t., p. 14), 4 straipsnio „Dizaino vaizdas“ 1 dalyje nurodyta:
„Pateikiamas juodai baltas arba spalvotas grafinis arba fotografinis dizaino vaizdas. Jis turi atitikti tokius reikalavimus:
<…>
e)
dizainas atkuriamas neutraliame fone, jo negalima nei retušuoti, nei taisyti naudojantis korektūroms skirtu skysčiu. Vaizdas turi būti tokios kokybės, kad būtų galima aiškiai išskirti visas dizaino, kuriam prašoma apsaugos, detales ir kad kiekvieną vaizdą būtų galima sumažinti arba padidinti, tačiau neperžengiant 8 cm x 16 cm ploto ribos, įrašant dizainą į Reglamento (EB) Nr. 6/2002 72 straipsnyje nurodytą Bendrijos dizainų registrą <…>“
Šio reglamento 10 straipsnio „Reikalavimų paraiškos padavimo datai ir formaliųjų reikalavimų ekspertizė“ 1 ir 2 dalyse paaiškinta:
„1.   [EUIPO] praneša pareiškėjui, kad padavimo data paraiškai negali būti suteikta, jeigu paraiškoje nėra:
a)
prašymo įregistruoti dizainą kaip registruotąjį Bendrijos dizainą;
b)
pareiškėją identifikuojančios informacijos;
c)
dizaino vaizdas [vaizdo] pagal 4 straipsnio 1 dalies d ir e punktus arba, jei būtina, pavyzdys [pavyzdžio].
2.   Jei šios taisyklės 1 dalyje nurodyti trūkumai per du mėnesius nuo pranešimo gavimo ištaisomi, paraiškos padavimo data nustatoma pagal datą, kada visi tie trūkumai yra ištaisyti.
Jeigu trūkumai nepašalinami iki nustatyto galutinio termino pabaigos, paraiška nenagrinėjama kaip Bendrijos dizaino paraiška. Visi sumokėti mokesčiai grąžinami.“
Minėto reglamento 12 straipsnio „Paraiškos atšaukimas arba pataisymas“ 2 dalyje numatyta:
„Pareiškėjo prašymu ir užtikrinant, kad toks pataisymas nepakeičia dizaino vaizdo, gali būti ištaisytas tik pareiškėjo vardas, pavardė (pavadinimas) ir adresas, formuluočių ar kopijavimo suklydimai arba akivaizdžios klaidos.“
Ginčo aplinkybės
2015 m. balandžio 17 d. apeliantė
Mast-Jägermeister
, remdamasi Reglamentu Nr. 6/2002, pateikė EUIPO paraiškas įregistruoti du Bendrijos dizainus.
Gaminiai, dėl kurių pateiktos registracijos paraiškos, yra „puodeliai“, priskirti prie iš dalies pakeistos 1968 m. spalio 8 d. Lokarne pasirašytos Sutarties dėl tarptautinės pramoninio dizaino klasifikacijos 07.01 klasės.
2015 m. balandžio 17 d. parengtu pirmuoju pranešimu apie tyrimą ekspertas apeliantę informavo, kad, kiek tai susiję su dviem dizainais, nurodytas gaminys, t. y. „puodeliai“, kuriems prašoma apsaugos, neatitinka pateiktų vaizdų, nes juose matomi ir buteliai. Taigi jis pasiūlė apeliantei prie abiejų dizainų pateikti nuorodą „Buteliai“, kurie priskiriami prie Lokarno sutarties 09.01 klasės. Ekspertas pridūrė, kad gaminiai „Puodeliai“ ir „Buteliai“ priskiriami prie skirtingų klasių, todėl sudėtinę paraišką reikia išskirti. Jis pažymėjo, kad, to nepadarius per nustatytą terminą, paraiška bus atmesta.
2015 m. balandžio 21 d. raštu apeliantė atsakė, kad neprašoma suteikti apsaugos pateiktuose vaizduose esantiems buteliams, ir pasiūlė nuorodą apie gaminius patikslinti taip: „Gerti skirti puodeliai kaip indai prie butelio“. Be to, ji pridūrė, kad Lokarno sutarties 07.01 klasė taip pat turėtų tikti šiai nuorodai.
2015 m. birželio 25 d. antruoju pranešimu apie tyrimą ekspertas atsakė, jog iš 2015 m. balandžio 21 d. rašto ir jo pokalbio telefonu su apeliante matyti, jog apeliantė neprašo butelių apsaugos. Vis dėlto, eksperto nuomone, šie buteliai aiškiai matomi pateiktuose vaizduose, o naujas tyrimas rodo, kad registracijos paraiškose pateikti vaizdai neatitinka Reglamento Nr. 2245/2002 4 straipsnio 1 dalies e punkto reikalavimų. Todėl jis nusprendė, kad dėl butelių buvimo požymiai, kurių apsaugos prašyta, nėra aiškiai matomi. Be to, jis nurodė, kad šie trūkumai galėtų būti pašalinti pateikiant naujus vaizdus, kuriuose požymiai, kurių apsaugos prašoma, būtų atskirti punktyrine arba spalvota linija. Jis pažymėjo, kad kol trūkumai nepašalinti, paraiškoms negali būti suteikta jokia padavimo data. Galiausiai jis nurodė, kad jeigu trūkumai pašalinami per nustatytą terminą, naujų vaizdų pateikimo data būtų laikoma padavimo data, tačiau, trūkumų nepašalinus, registracijos paraiškos būtų laikomos nepaduotomis.
2015 m. liepos 14 d. raštu apeliantė atsakė, kad padavimo datos suteikimo reikalavimai įvykdyti, nes pateiktuose vaizduose dizainai matomi neutraliame fone. Ji patikslino, jog Reglamento Nr. 2245/2002 4 straipsnio 1 dalies e punktas susijęs su vaizdų kokybe, o ne turiniu. Todėl ji nepateikė naujų vaizdų.
2015 m. liepos 16 d. parengtu trečiuoju pranešimu apie tyrimą ekspertas nurodė, kad laikosi 2015 m. birželio 25 d. pranešime apie tyrimą pateiktos nuomonės, nes vaizduose matomi puodelis ir butelis.
2015 m. rugpjūčio 21 d. rašte apeliantė rėmėsi telefoniniu pokalbiu su ekspertu ir nurodė, jog ji nesupranta, kodėl padavimo data galėtų būti išsaugota papildomai nurodžius gaminį arba išskyrus sudėtinę paraišką ir nebūtų išsaugota dėl iš pradžių pateiktų vaizdų. Apeliantė prašė priimti sprendimą, kurį būtų galima apskųsti, jei sprendimas dėl tyrimo nebūtų panaikintas.
2015 m. rugpjūčio 24 d. pranešimu apie tyrimą ekspertas apeliantę informavo, kad trūkumai gali būti pašalinti papildomai nurodžius „Buteliai“ arba išskyrus sudėtinę paraišką.
2015 m. rugpjūčio 28 d. raštu apeliantė pareikalavo priimti sprendimą, kurį būtų galima apskųsti.
2015 m. rugpjūčio 31 d. sprendimu ekspertas nurodė, kad apeliantė nepašalino nurodytų trūkumų, nes nepritarė pranešimui apie tyrimą. Remdamasis Reglamento Nr. 6/2002 46 straipsnio 2 dalimi ir Reglamento Nr. 2245/2002 10 straipsnio 2 dalimi jis nusprendė, kad nagrinėjamos abiejų dizainų paraiškos negali būti laikomos Bendrijos dizaino paraiškomis, nes joms negali būti suteikta jokia padavimo data. Be kita ko, jis nurodė grąžinti sumokėtą mokestį.
2015 m. rugsėjo 15 d. apeliantė pateikė EUIPO apeliaciją dėl eksperto sprendimo pagal Reglamento Nr. 6/2002 55–60 straipsnius.
Ginčijamo sprendimo 15 punkte EUIPO trečioji apeliacinė taryba patvirtino, kad abiejų susijusių dizainų vaizdai neleidžia nustatyti, kam prašoma apsaugos: puodeliui, buteliui ar jų deriniui. Ginčijamo sprendimo 16 punkte ji paaiškino, kad vaizdas, kuris turi būti pateikiamas su paraiška pagal Reglamento Nr. 6/2002 36 straipsnio 1 dalies c punktą, skirtas identifikuoti dizainui, kuriam prašoma apsaugos, ir yra padavimo datos suteikimo sąlyga pagal šio reglamento 38 straipsnio 1 dalį. Padavimo data lemia įregistruoto dizaino pirmumą: naujumas ir individualumas nustatomi remiantis ankstesniais dizainais, kurie visuomenei tapo prieinami iki padavimo datos. Apeliacinė taryba pridūrė, kad pagal Reglamento Nr. 2245/2002 4 straipsnio 1 dalies e punktą vaizdas turi leisti aiškiai atpažinti visas objekto, kuriam prašoma apsaugos, detales.
Ginčijamo sprendimo 17 ir 18 punktuose Apeliacinė taryba nurodė, kad tvirtinimas, jog paduotų paraiškų apsaugos objektas aiškiai matomas iš vaizdų, yra nesuderinamas su pačios apeliantės argumentais ir kad apeliantės siūlymas nurodyti susijusius gaminius negali pašalinti dizainų vaizdo trūkumų, nes jis negali būti naudojamas nustatant apsaugos apimtį.
Procesas Bendrajame Teisme ir skundžiamas sprendimas
2016 m. sausio 19 d.
Mast-Jägermeister
pateikė Bendrojo Teismo kanceliarijai ieškinį dėl ginčijamo sprendimo panaikinimo.
Savo ieškinį ji grindė dviem pagrindais. Pirmasis pagrindas susijęs su Reglamento Nr. 6/2002 45 ir 46 straipsnių, siejamų su to paties reglamento 36 straipsniu, pažeidimu, o antrasis pagrindas susijęs su teisės į gynybą pažeidimu.
Skundžiamu sprendimu Bendrasis Teismas nepritarė šiems abiem pagrindams ir atmetė visą ieškinį. Konkrečiai Bendrasis Teismas Reglamento Nr. 6/2002 36 straipsnio 1 dalies c punktą aiškino taip, kad ši nuostata, kaip nurodo EUIPO, taikoma ir tuomet, kai dizaino, kurį prašoma įregistruoti, apsaugos objektas yra netikslus arba neaiškus.
Šalių reikalavimai
Apeliaciniu skundu
Mast-Jägermeister
Teisingumo Teismo prašo:
–
panaikinti skundžiamą sprendimą ir
–
jeigu apeliacinis skundas būtų pripažintas pagrįstu, patenkinti pirmojoje instancijoje pateiktus pirmą ir trečią reikalavimus.
EUIPO Teisingumo Teismo prašo:
–
atmesti apeliacinį skundą ir
–
priteisti iš apeliantės bylinėjimosi išlaidas.
Dėl apeliacinio skundo
Apeliacinį skundą
Mast-Jägermeister
grindžia vieninteliu pagrindu, susijusiu su Reglamento Nr. 6/2002 45 ir 46 straipsnių, siejamų su to jo 36 ir 38 straipsniais, pažeidimu.
Šalių argumentai
Mast-Jägermeister
nuomone, iš Reglamento Nr. 6/2002 36 ir 38 straipsnių, Reglamento Nr. 2245/2002 4 straipsnio 1 dalies e punkto, 10 straipsnio 1 dalies c punkto ir 2 dalies prasmės ir tikslo matyti, kad padavimo datos suteikimas turi priklausyti tik nuo dizaino vaizdo analizės pagal tai, ar dizainas fiziškai tinkamas būti atgamintas.
Visų pirma
Mast-Jägermeister
remiasi Reglamento Nr. 6/2002 36 straipsnio 1 dalies c punkto formuluote ir Pasiūlymu priimti Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą dėl Bendrijos dizaino (
OL C 29, 1994, p. 20
) ir teigia, jog tam, kad dizainą būtų galima įtraukti į Bendrijos dizainų registrą, šia nuostata reikalaujama tik dizaino vaizdo fizinio tinkamumo būti atgamintam.
Mast-Jägermeister
nurodo, kad klausimas, ar dizainų, kuriuos prašoma įregistruoti, vaizdai neleidžia nustatyti, ar šiuo atveju apsaugos prašoma puodeliui, buteliui ar jų deriniui, yra susijęs su dizaino, įregistruoto vykstant procesui dėl teisių pažeidimo, apsaugos apimties vertinimu ir todėl netrukdo suteikti padavimo datos. Šiuo klausimu iš Reglamento Nr. 2245/2002 4 straipsnio 1 dalies e punkto matyti, kad atitinkamo dizaino vaizdas neturi palikti nė menkiausios abejonės dėl objekto, kuriam prašoma apsaugos.
Toliau
Mast-Jägermeister
pabrėžia Bendrijos dizaino paraiškos padavimo datos svarbą, kuri, be kitų teisinių pasekmių, nulemia prioriteto termino, per kurį pareiškėjas turi galimybę užsienyje pateikti vėlesnes savo dizaino paraiškas ir tuo tikslu reikalauti Bendrijos dizaino paraiškos prioriteto, pradžią. Šiuo klausimu
Mast-Jägermeister
nurodo Paryžiaus konvencijos 4 straipsnį, susijusį su prioriteto teise pagal šią konvenciją. Atsižvelgiant į prioriteto datos svarbą, registracijos paraiškos padavimo data turėtų būti nustatyta per kuo trumpesnį terminą, nes tai leistų dizaineriui padaryti dizainą prieinamą, o dėl jo paties atlikto minėto dizaino atskleidimo vėliau užsienyje paduotos paraiškos netaptų negaliojančios.
Todėl apeliantė kritikuoja skundžiamo sprendimo 35 ir 36 punktus, kuriuose Bendrasis Teismas nusprendė, kad iš Reglamento Nr. 6/2002 struktūros matyti, jog per dizainų nagrinėjimo procedūrą EUIPO pirmiausiai turi konstatuoti, kad registracijos paraiška susijusi su dizainu, kad ji neprieštarauja viešajai tvarkai ir visuotinai pripažintiems moralės principams, ir tada patikrinti, ar ši registracijos paraiška atitinka Reglamento Nr. 6/2002 36 straipsnio 1 dalyje nustatytus privalomus reikalavimus. Apeliantės nuomone, visa tai neišplaukia iš Reglamento Nr. 6/2002 struktūros, o šis aiškinimas nesuderinamas su siekiu greitai užtikrinti pareiškėjo teisinį saugumą.
Mast-Jägermeister
nuomone, klausimo, ar paraiškai gali būti suteikta padavimo data, nagrinėjimas yra skubesnis ir paprastesnis. Reikėtų tik patikrinti, ar įvykdyti trys Reglamento Nr. 6/2002 36 straipsnio 1 dalyje numatyti reikalavimai. Neįmanoma, kad Europos Sąjungos teisės aktų leidėjas realiai reikalautų bet kuriuo atveju iš karto patikrinti, ar paraiška susijusi su dizainu, o prireikus – ar šis dizainas prieštarauja viešajai tvarkai arba visuotinai pripažintiems moralės principams, nes tai yra klausimas, į kurį sunku atsakyti ir kurį reikia gerai išsamiai išanalizuoti.
Ji mano, kad reikia atskirti Reglamento Nr. 6/2002 36 straipsnio 1 dalyje įtvirtintas padavimo datos suteikimo sąlygas nuo atkūrimui taikomų formos reikalavimų, kurių turi būti laikomasi, kad dizainas būtų įregistruotas. Šiuo atžvilgiu primintina, kad į EUIPO apeliacinės tarybos ir Bendrojo Teismo vertinimus bet kuriuo atveju būtų galima atsižvelgti nustatant, ar dizainas registruotinas, tačiau ne padavimo datos suteikimo etape.
Be to, dėl Apeliacinės tarybos ir Bendrojo Teismo vertinimo, kad vaizdas turi leisti aiškiai ir tiksliai atskirti visas objekto, kurį prašoma apsaugoti, detales,
Mast-Jägermeister
mano, kad nors Reglamento Nr. 2245/2002 4 straipsnio 1 dalies e punktas turi būti aiškinamas taip, kad juo EUIPO suteikiami įgaliojimai iš esmės kontroliuoti dizaino vaizdą, būtent EUIPO, o ne pareiškėjas nustato registracijos paraiškos objektą. Pagal vaizdo pobūdį pareiškėjas nustato savo Bendrijos dizaino paraiškos objektą. Apsauga nesuteikiama savybėms, kurios negali būti identifikuojamos remiantis vaizdu.
Mast-Jägermeister
mano, kad jeigu bet kokia už registracijos paraiškos nagrinėjimą atsakinga tarnyba turi galimybę atsisakyti įregistruoti dizainą ir todėl atmesti dizaino registracijos paraišką dėl to, kad ji mano, jog registracija sukurtų teisinį nesaugumą, toks teisinio saugumo reikalavimas bet kuriuo atveju turėtų būti vertinamas visiškai kitaip nei teisinis saugumas, kuris pareiškėjui suteikimas dėl to, kad jo paraiškai suteikta bent jau padavimo data.
Mast-Jägermeister
nurodo, kad EUIPO apeliacinės tarybos konstatuotas trūkumas nėra atsisakymo suteikti padavimo datą pagrindas.
Mast-Jägermeister
nuomone, gaminių kombinacijos, kurias sudaro du ar daugiau praktiškų arba galinčių būti parduodamų atskirai gaminių, taip pat gali būti saugomos, jeigu registruoto dizaino apsaugos objektas, t. y. gaminio arba gaminio dalies išvaizda, aiškiai pateiktas paraiškoje pagal Reglamento Nr. 6/2002 3 straipsnio a punktą.
Galiausiai
Mast-Jägermeister
nurodo argumentus, susijusius su Reglamentų Nr. 6/2002 ir Nr. 2245/2002 struktūra. Ji nurodo, kad pagal Reglamento 6/2002 46 straipsnio 2 dalį registracijos paraiška nelaikoma Bendrijos dizaino registracijos paraiška, tik jeigu joje yra trūkumų pagal šio reglamento 36 straipsnio 1 dalį, todėl tokiu atveju jokia padavimo data nėra suteikiama. Tačiau Reglamento Nr. 6/2002 46 straipsnio 3 dalyje nurodyti trūkumai lemia registracijos paraiškos atmetimą, o tai leidžia daryti prielaidą, kad padavimo data buvo nustatyta iš anksto.
Mast-Jägermeister
nurodo, kad tarp šių trūkumų yra ir trūkumų, nurodytų Reglamento Nr. 6/2002 45 straipsnio 2 dalies a punkte, ir kad šioje nuostatoje daroma nuoroda į reikalavimus, nurodytus Reglamento Nr. 6/2002 36 straipsnio 5 dalyje, kurioje reikalaujama, kad registracijos paraiška atitiktų Reglamento Nr. 2245/2002 reikalavimus. Todėl galimas paraiškos trūkumas pagal šio reglamento 4 straipsnio 1 dalies e punktą gali lemti tik registracijos paraiškos atmetimą po padavimo datos suteikimo.
Šiuo klausimu
Mast-Jägermeister
pripažįsta, kad bendras Reglamento Nr. 2245/2002 10 straipsnio 1 dalies c punkto ir 2 dalies ir to paties reglamento 4 straipsnio 1 dalies e punkto aiškinimas gali būti nesuderinamas su Reglamento Nr. 6/2002 46 straipsnio 2 ir 3 dalių nuostatomis. Tačiau Reglamento Nr. 2245/2002, kuris yra įgyvendinimo reglamentas, nuostatas reikia aiškinti atsižvelgiant į pagrindinio reglamento, t. y. į Reglamento Nr. 6/2002, nuostatas.
EUIPO mano, kad Bendrasis Teismas nepadarė teisės klaidos, kai aiškino reglamentų Nr. 6/2002 ir Nr. 2245/2002 nuostatas. Jos nuomone, vienintelis pagrindas yra nepagrįstas ir apeliacinį skundą reikia atmesti.
Teisingumo Teismo vertinimas
Remdamasi vieninteliu pagrindu
Mast-Jägermeister
iš esmės nurodo, kad Reglamento Nr. 6/2002 36 straipsnio 1 dalies c punktas, siejamas su kitomis reikšmingomis šio reglamento ir Reglamento Nr. 2245/2002 nuostatomis, turi būti aiškinamas taip, jog padavimo datos suteikimas priklauso tik nuo dizaino vaizdo analizės atsižvelgiant į tai, ar jis fiziškai tinkamas būti atgamintas. Ji mano, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nusprendė, jog šio 36 straipsnio 1 dalies c punktas apima ir prašomo įregistruoti dizaino apsaugos objekto netikslumus arba tikslumo ar aiškumo nebuvimą.
Siekiant išanalizuoti šio pagrindo pagrįstumą reikia išaiškinti Reglamento Nr. 6/2002 36 straipsnio 1 dalies c punktą, pagal kurį Bendrijos dizaino registracijos paraiškoje turi būti pateiktas „tinkamas atgaminti dizaino vaizdas“.
Pagal suformuotą Teisingumo Teismo jurisprudenciją aiškinant Sąjungos teisės nuostatas reikia atsižvelgti ne tik į jų tekstą, bet ir į kontekstą ir teisės akto, kuriame ji įtvirtinta, tikslus (2000 m. rugsėjo 19 d. Sprendimo Vokietija / Komisija,
C‑156/98
,
EU:C:2000:467
,
punktas ir 2017 m. spalio 19 d. Sprendimo Raimund,
C‑425/16
,
EU:C:2017:776
,
punktas).
Dėl Reglamento Nr. 6/2002 36 straipsnio 1 dalies c punkto formuluotės pažymėtina, kad pagal ją dizaino registracijos paraiškoje turi būti pateiktas „tinkamas atgaminti dizaino vaizdas“. Atrodo, kad šioje formuluotėje pabrėžiama techninė vaizdo kokybė. Tačiau, kaip savo išvados 32 punkte nurodė generalinė advokatė, vaizdo sąvoka apima idėją, kad dizainas turi būti aiškiai identifikuojamas.
Konstatuotina, kad Reglamento Nr. 2245/2002 4 straipsnio 1 dalies e punkte, kuriuo nepridedama papildomų esminių reikalavimų prie numatytųjų Reglamento Nr. 6/2002 36 straipsnio 1 dalies c punkte, be kita ko, paaiškinama, kad vaizdas turi būti tokios kokybės, kad būtų galima aiškiai išskirti visas objekto, kuriam prašoma apsaugos, detales.
Šio 36 straipsnio 1 dalies c punkto formuluotės analizė leidžia manyti, kad prašomo įregistruoti dizaino vaizdas turi leisti aiškiai identifikuoti šį dizainą.
Pažodinį Reglamento Nr. 6/2002 36 straipsnio 1 dalies c punkto aiškinimą patvirtina teleologinis šios nuostatos, kuri turi prisidėti prie gero dizainų registravimo sistemos veikimo, aiškinimas. Grafinio vaizdo reikalavimo paskirtis yra apibrėžti patį dizainą, kad būtų galima nustatyti tikslų apsaugos, dėl įregistruoto dizaino suteiktos jo savininkui, objektą (pagal analogiją žr. 2002 m. gruodžio 12 d. Sprendimo Sieckmann,
C‑273/00
,
EU:C:2002:748
,
punktą).
Šiuo atžvilgiu svarbu atkreipti dėmesį į tai, kad dizaino įregistravimo viešajame registre tikslas – kompetentingoms valdžios institucijoms ir visuomenei, ypač ūkio subjektams, suteikti galimybę susipažinti su dizainu. Pirma, kompetentingos valdžios institucijos turi pakankamai aiškiai ir tiksliai žinoti dizaino sudedamųjų dalių pobūdį, kad galėtų vykdyti savo pareigas, susijusias su išankstiniu registracijos paraiškų nagrinėjimu, taip pat su tinkamo ir tikslaus dizainų registro skelbimu ir tvarkymu (pagal analogiją žr. 2002 m. gruodžio 12 d. Sprendimo Sieckmann,
C‑273/00
,
EU:C:2002:748
,
ir
punktus ir 2012 m. birželio 19 d. Sprendimo Chartered Institute of Patent Attorneys,
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
,
punktą).
Antra, ūkio subjektai turi turėti galimybę aiškiai ir tiksliai žinoti apie esamas ar galimas konkurentų registracijas arba apie pateiktas paraiškas ir taip gauti svarbią informaciją, susijusią su trečiųjų asmenų teisėmis (pagal analogiją žr. 2002 m. gruodžio 12 d. Sprendimo Sieckmann,
C‑273/00
,
EU:C:2002:748
,
punktą ir 2012 m. birželio 19 d. Sprendimo Chartered Institute of Patent Attorneys,
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
,
punktą). Kaip Bendrasis Teismas nurodo skundžiamo sprendimo 47 punkte, tokiu reikalavimu siekiama užtikrinti trečiųjų asmenų teisinį saugumą.
Iš to matyti, kad iš Reglamento Nr. 6/2002 išplaukianti Bendrijos dizaino sistema patvirtina iš šio reglamento 36 straipsnio 1 dalies c punkto formuluotės, pagal kurią reikalaujama, kad prašomo įregistruoti dizaino vaizdas leistų aiškiai identifikuoti šį dizainą, kylantį aiškinimą.
Šią išvadą, be kita ko, patvirtina aplinkybė, kad padavimo datos, kuri pagal Reglamento Nr. 6/2002 38 straipsnį atitinka datą, kurią EUIPO buvo pateikti dokumentai su informacija, nurodyta šio reglamento 36 straipsnio 1 dalyje, suteikimas leidžia atitinkamo dizaino savininkui pasinaudoti prioriteto teise pagal Reglamento Nr. 6/2002 41 straipsnį. Priešingai, nei tvirtina
Mast-Jägermeister
, remdamasi Paryžiaus konvencijos 4 straipsniu, kurio formuluotė iš esmės atitinka Reglamento Nr. 6/2002 41 straipsnio formuluotę, tai, kad padavimo data leidžia gauti prioriteto datą, savaime pagrindžia reikalavimą, kad prašomo įregistruoti dizaino vaizdas nebūtų netikslus. Kaip savo išvados 55 punkte nurodė generalinė advokatė, dėl netikslios registracijos paraiškos atsiranda galimybė, kad dizainui, kurio apsaugos objektas nėra aiškiai identifikuotas, pagal prioriteto teisę bus suteikta per didelė apsauga.
Aiškinimą, jog Reglamento Nr. 6/2002 36 straipsnio 1 dalies c punktu reikalaujama, kad registracijos paraiškoje pateiktas dizaino vaizdas leistų aiškiai identifikuoti prašomos apsaugos objektą, patvirtina ir su kontekstu susijusi šios nuostatos analizė.
Kadangi Reglamento Nr. 6/2002 36 straipsnio 5 dalyje numatyta, jog registracijos paraiška turi atitikti Reglamente Nr. 2245/2002 numatytus reikalavimus, reikia remtis kitomis su registracijos paraiška susijusiomis šio reglamento nuostatomis.
Pažymėtina, kaip teisingai nurodo EUIPO, kad pagal Reglamento Nr. 2245/2002 12 straipsnio 2 dalį ištaisant registracijos paraišką negali būti keičiamas atitinkamo dizaino vaizdas. Tai neišvengiamai reiškia, jog tam, kad registracijos paraiškai galėtų būti suteikta padavimo data, joje turi būti pateiktas vaizdas, leidžiantis identifikuoti prašomos apsaugos objektą. Negalima Reglamento Nr. 6/2002 aiškinti taip, kad juo pripažįstama, jog registracijos paraiška gali būti laikoma tinkamai pateikta, jei iš jos negalima aiškiai identifikuoti prašomo įregistruoti dizaino ir jei tokio pažeidimo nebegalima ištaisyti.
Iš šio sprendimo 49–59 punktų matyti, kad Reglamento Nr. 6/2002 36 straipsnio 1 dalies c punkto pažodinė, teleologinė ir su kontekstu susijusi analizė leidžia manyti, jog šią nuostatą reikia aiškinti kaip reikalaujančią, kad prašomo įregistruoti dizaino vaizdas leistų aiškiai identifikuoti dizainą, kuris yra šia paraiška siekiamos apsaugos objektas.
Iš Reglamento Nr. 6/2002 46 straipsnio 2 dalies matyti, kad paraiška, kurioje yra trūkumų, susijusių su šio reglamento 36 straipsnio 1 dalyje nurodytais reikalavimais, kurie nebuvo įvykdyti per nustatytą terminą, nelaikoma Bendrijos dizaino registracijos paraiška ir todėl jai nesuteikiama jokia padavimo data.
Negalima pritarti
Mast-Jägermeister
argumentams, susijusiems su Reglamento Nr. 6/2002 45 ir 46 straipsnių nuostatų skirtumais, kurių santrauka pateikta šio sprendimo 43 punkte.
Mast-Jägermeister
paraiškoje yra trūkumas pagal Reglamento Nr. 6/2002 36 straipsnio 1 dalį, nes ši paraiška neleidžia aiškiai identifikuoti prašomo įregistruoti dizaino. Kaip matyti iš pirmesnio šio sprendimo punkto, pagal Reglamento Nr. 6/2002 46 straipsnio 2 dalį esant tokiam trūkumui atitinkama paraiška negali būti laikoma Bendrijos dizaino registracijos paraiška, jei šis trūkumas neištaisomas per nustatytą terminą.
Be to, reikia atmesti kaip nepagrįstą argumentą, kuriuo nurodomi skundžiamo sprendimo 35 ir 36 punktai, kuriuose Bendrasis Teismas paaiškino, kaip vyksta dizainų nagrinėjimo procedūra, nes minėtuose punktuose pateiktas vertinimas nebūtinas Reglamento Nr. 6/2002 36 straipsnio 1 dalies c punkto aiškinimui, pateiktam minėto sprendimo 40–46 punktuose, pagrįsti.
Iš pateiktų argumentų matyti, kad vienintelis
Mast-Jägermeister
pagrindas yra nepagrįstas, todėl reikia atmesti visą apeliacinį skundą.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 184 straipsnio 2 dalį, jeigu apeliacinis skundas yra nepagrįstas, išlaidų klausimą sprendžia Teisingumo Teismas.
Pagal to paties reglamento 138 straipsnio 1 dalį, taikomą apeliaciniame procese pagal jo 184 straipsnio 1 dalį, iš pralaimėjusios šalies priteisiamos bylinėjimosi išlaidos, jei laimėjusi šalis to reikalavo.
Kadangi EUIPO prašė priteisti bylinėjimosi išlaidas iš apeliantės, o pastarosios vienintelis pagrindas buvo pripažintas nepagrįstu, ji turi padengti EUIPO patirtas bylinėjimosi išlaidas.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (devintoji kolegija) nusprendžia:

1.
Atmesti apeliacinį skundą.

2.
Priteisti iš
Mast-Jägermeister SE
bylinėjimosi išlaidas.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: vokiečių.