CELEX: 62015CJ0220
Neizpolnitev obveznosti države
Prosti pretok blaga
Direktiva 2007/23/ES
Dajanje pirotehničnih izdelkov v promet
Člen 6
Prosti pretok pirotehničnih izdelkov, ki so skladni z zahtevami iz navedene direktive
Nacionalna ureditev, ki dajanje pirotehničnih izdelkov v promet pogojuje z dodatnimi zahtevami
Obveznost predhodne priglasitve pri nacionalnem organu, pooblaščenem za pregledovanje in spreminjanje navodil za uporabo pirotehničnih izdelkov

Evropska komisija s tožbo Sodišču predlaga, naj ugotovi, da Zvezna republika Nemčija s tem, da je – strožje, kot to zahteva Direktiva 2007/23/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. maja 2007 o dajanju pirotehničnih izdelkov v promet (
UL 2007, L 154, str. 1
), in kljub predhodnemu postopku ugotavljanja skladnosti pirotehničnih izdelkov – določila, prvič, da se za pirotehnične izdelke, preden so dani v promet, uporabi postopek iz člena 6(4) Erste Verordnung zum Sprengstoffgesetz (prva uredba za izvajanje zakona o eksplozivih, BGBl. 1991 I, str. 169), kakor je bila spremenjena z zakonom z dne 25. julija 2013 (BGBl. 2013 I, str. 2749) (v nadaljevanju: SprengV) (v nadaljevanju: sporni postopek priglasitve), in drugič, da je Bundesanstalt für Materialforschung und-prüfung (zvezni urad za raziskave in testiranje materialov, Nemčija, v nadaljevanju: BAM) v skladu s to določbo pristojen za pregledovanje in po potrebi spreminjanje navodil za uporabo teh izdelkov (v nadaljevanju: sporna pristojnost za spreminjanje navodil za uporabo), ni izpolnila obveznosti iz člena 6(1) navedene direktive.
Pravni okvir
Pravo Unije
V uvodnih izjavah 1, 2, 8, 16, 19 in 20 Direktive 2007/23 je navedeno:
„(1)
Zakoni in drugi predpisi, ki v državah članicah urejajo dajanje pirotehničnih izdelkov v promet, so različni, zlasti glede vidikov, kot sta varnost in učinkovitost.
(2)
Te zakone in druge predpise, ki lahko povzročijo trgovinske ovire v Skupnosti, bi bilo treba uskladiti, da se zagotovi prosti pretok pirotehničnih izdelkov na notranjem trgu, pri čemer se zagotavlja visoka raven zaščite zdravja in varnosti ter varstva potrošnikov in poklicnih končnih uporabnikov.
[…]
(8)
V skladu z načeli iz Resolucije Sveta z dne 7. maja 1985 o novem pristopu do tehničnega usklajevanja in standardov [(
UL 1985, C 136, str. 1
)] bi moral biti pirotehnični izdelek skladen s to direktivo, ko se ta izdelek prvič daje v promet na trgu Skupnosti. […]
[…]
(16)
V skladu z dokumentom ‚Novi pristop k tehničnemu usklajevanju in standardizaciji‘ bi se za pirotehnične izdelke, izdelane ob upoštevanju usklajenih standardov, moralo domnevati, da izpolnjujejo bistvene varnostne zahteve, določene s to direktivo.
[…]
(19)
Da se pirotehnični izdelki lahko dajo v promet, bi morali imeti oznako CE, ki označuje skladnost z določbami te direktive, da so lahko predmet prostega pretoka v Skupnosti.
(20)
V skladu z dokumentom ‚Novi pristop k tehničnemu usklajevanju in standardizaciji‘ je potreben postopek z zaščitno klavzulo, ki bo omogočil spodbijanje ustreznosti pirotehničnih izdelkov ali napak. Zato bi morale države članice sprejeti vse ustrezne ukrepe za prepoved ali omejitev dajanja v promet izdelkov, ki nosijo oznako CE, ali za umik takšnih izdelkov iz prometa, če pri uporabi v predvidene namene ogrožajo zdravje in varnost potrošnikov.“
Člen 1(1) Direktive 2007/23 določa:
„1. Ta direktiva določa pravila, da bi se dosegel prost pretok pirotehničnih izdelkov na notranjem trgu, hkrati pa zagotavlja visoko raven zaščite zdravja ljudi in javne varnosti ter varnost in varstvo potrošnikov, kakor tudi upošteva pomembne vidike varstva okolja.“
Člen 2, točka 2, te direktive „dajanje v promet“ opredeljuje kot „prvo ponujanje posameznega izdelka na trgu Skupnosti, v namene distribucije in/ali uporabe, za plačilo ali brezplačno. Izdelki za ognjemete, ki jih proizvajalec izdela za lastno uporabo in za katere je država članica dovolila uporabo na svojem ozemlju, se ne obravnavajo, kot da so bili dani v promet“.
Člen 5(1) navedene direktive določa:
„1. Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe za zagotovitev, da se pirotehnični izdelki lahko dajo v promet le, če so skladni z zahtevami te direktive, nosijo oznako CE in izpolnjujejo obveznosti glede ugotavljanja skladnosti.“
Člen 6(1) in (2) te direktive določa:
„1.   Države članice ne prepovedujejo, omejujejo ali ovirajo dajanja v promet pirotehničnih izdelkov, ki so skladni z zahtevami te direktive.
2.   Določbe te direktive ne izključujejo ukrepov držav članic glede prepovedi ali omejitve posesti, uporabe in/ali prodaje izdelkov za ognjemete kategorij 2 in 3, pirotehničnih izdelkov za odrska prizorišča in drugih pirotehničnih izdelkov širši javnosti, torej ukrepov, ki so upravičeni na podlagi javnega reda in miru, javne varnosti ali varstva okolja.“
Člen 14(4) in (6) Direktive 2007/23 določa:
„4.   Države članice organizirajo in izvajajo ustrezen nadzor izdelkov, ki so bili dani v promet, ob upoštevanju domneve o skladnosti izdelkov z oznako CE.
[…]
6.   Če država članica potrdi, da lahko pirotehnični izdelek z oznako CE, ki ima izjavo ES o skladnosti in se uporablja v skladu s predvidenim namenom, ogrozi zdravje in varnost ljudi, sprejme vse ustrezne začasne ukrepe za umik takšnega izdelka iz prometa, preprečitev dajanja v promet ali omejitev prostega pretoka tega izdelka. Država članica o tem obvesti Komisijo in druge države članice.“
Nemško pravo
Člen 6(1) Sprengstoffgesetz (zakon o eksplozivih, BGBl. 2002 I, str. 3518), kakor je bil spremenjen z zakonom z dne 7. avgusta 2013 (BGBl. 2013 I, str. 3154), določa:
„Zvezni minister za notranje zadeve je na podlagi izvedbene uredbe pooblaščen, da
[…]
3.
za zaščito interesov iz točke 1 določi,
[…]
(d)
da je treba kupljene ali uvožene eksplozivne snovi iz člena 1(1) priglasiti in da morajo biti priglasitvi priloženi določeni dokumenti.“
Člen 6(4) SprengV določa:
„Proizvajalec ali uvoznik mora eksplozivne snovi in pirotehnične izdelke pred prvo uporabo na območju uporabe zakona priglasiti uradu. Priglasitvi morajo biti priložena:
[…]
2.
navodila, zahtevana za pirotehnične izdelke v skladu s točko 3(h) Priloge I k Direktivi 2007/23/ES. Urad izda identifikacijsko številko kot dokazilo o priglasitvi. Identifikacijska številka mora biti vključena v navodila. Za preprečitev nevarnosti za življenje in zdravje zaposlenih in tretjih oseb ali za premoženje lahko urad omeji ali dopolni navodila za uporabo, ki jih je sprejel proizvajalec, in to lahko stori tudi naknadno. Četrti stavek se ne uporablja za pirotehnične izdelke za vozila ali ognjemete iz kategorij 1 in 4, če je identifikacijska številka vključena na sezname, ki jih je treba vzdrževati v skladu s točko 3 člena 13(1).“
Predhodni postopek in postopek pred Sodiščem
Po izmenjavi dopisov med letom 2012 v okviru postopka „EU Pilot“ (3631/12/ENTR) je Komisija 25. januarja 2013 Zvezni republiki Nemčiji poslala uradni opomin, v katerem je navedla, da nemška ureditev glede pirotehničnih izdelkov določa obveznosti, ki so strožje od zahtev, določenih z Direktivo 2007/23, in ki lahko pomenijo omejevanje prostega pretoka navedenih izdelkov, in sicer vsaj za izdelke, katerih skladnost z zahtevami iz te direktive je priglašeni organ že ugotovil na podlagi člena 10 navedene direktive.
Uradni opomin se je nanašal na sporni postopek priglasitve in na sporno pristojnost za spreminjanje navodil za uporabo.
Zvezna republika Nemčija je z dopisom z dne 21. marca 2013 odgovorila na uradni opomin. Opisala je funkcijo spornega postopka priglasitve in pojasnila, da BAM ne ravna kot priglašeni organ, pristojen za ugotavljanje skladnosti pirotehničnih izdelkov, temveč izvaja nalogo nadzora na trgu, ki ne spada na področje usklajevanja, ki se izvaja z Direktivo 2007/23. Prav tako je navedla, da čeprav za dostop na trg pirotehničnih izdelkov veljajo usklajene zahteve, pa to ne velja za vžigalne naprave. Poleg tega je izpostavila, da je sporni postopek priglasitve zanemarljivo breme za proizvajalce in uvoznike ter ga zato ni mogoče šteti za nesorazmerno breme. Nazadnje je navedla, da ne obstaja nikakršen diskriminatoren učinek za potrošnike ali gospodarske subjekte držav članic.
Komisija je 27. januarja 2014 na Zvezno republiko Nemčijo naslovila obrazloženo mnenje, v katerem je ponovila svoje očitke glede spornega postopka priglasitve in sporne pristojnosti za spreminjanje navodil za uporabo, pri čemer je zavrnila trditve te države članice in jo pozvala, naj obveznosti iz Direktive 2007/23 izpolni v roku dveh mesecev od prejema navedenega mnenja.
V njem je med drugim dopolnila svojo trditev, da navedeni postopek povzroča dodatne stroške, delo in porabo časa, o čemer priča pritožba, ki jo je prejela, in torej ni zanemarljivo breme. V skladu s to pritožbo lahko sporni postopek priglasitve traja tri mesece, je podlaga za plačilo pristojbine in vključuje oddajo vzorcev. V tem mnenju je poleg tega navedla, da je obstoj navodil za uporabo, skladnih z zahtevami Direktive 2007/23, ena od bistvenih zahtev te direktive in da njeno izpolnjevanje preverja priglašeni organ v okviru postopka ugotavljanja skladnosti, tako da vnovičen pregled navedenih navodil glede na nacionalne določbe ni dopusten. Nazadnje je v njem navedla, da sporni postopek priglasitve ne spada v okvir določb člena 6(2) Direktive 2007/23, ki državam članicam dopušča prepoved ali omejitev posesti, uporabe in/ali prodaje izdelkov za ognjemete iz razlogov javnega reda in miru, javne varnosti ali varstva okolja.
Zvezna republika Nemčija je na obrazloženo mnenje odgovorila z dopisoma z dne 20. marca in 2. aprila 2014.
V zvezi s spornim postopkom priglasitve je najprej navedla, da obveznost proizvajalcev in uvoznikov pirotehničnih izdelkov, da v navodilih za uporabo navedejo identifikacijsko številko, ki jo dodeli BAM, od 27. marca 2014 dalje ne velja več. Nato je poudarila, da BAM nikoli ni opravljal pregleda pirotehničnih izdelkov, katerih skladnost je bila že ugotovljena. Nazadnje je pojasnila, da se postopek v povprečju konča v dveh ali treh tednih in da lahko le v posebnih okoliščinah traja tri mesece.
Glede sporne pristojnosti za spreminjanje navodil za uporabo je vztrajala pri svoji trditvi. Uskladitev, opravljena z Direktivo 2007/23, naj bi se nanašala le na dajanje v promet pirotehničnih izdelkov, in ne na njihovo uporabo, zahteve s področja označevanja iz členov 12 in 13 Direktive 2007/23 pa naj bi bile zgolj minimalne zahteve, ki jih nacionalni organi za nadzor trga lahko dopolnijo. Nazadnje, navedena pristojnost naj bi bila utemeljena ne le z varstvom potrošnikov, temveč širše, z obveznostjo zaščititi življenje, ki izhaja iz člena 2(2) Grundgesetz (ustava), iz člena 2(1) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisane v Rimu 4. novembra 1950, in iz člena 3(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.
V teh okoliščinah se je Komisija odločila, da vloži to tožbo.
Tožba
Trditve strank
Komisija navaja, da člen 6(4) SprengV za vse proizvajalce in uvoznike pirotehničnih izdelkov določa sporni postopek priglasitve, ki pogojuje njihov dostop na trg, in s tem krši člen 6(1) Direktive 2007/23. Čeprav ta nacionalna določba ne nalaga spoštovanja vsebinskih zahtev, pa vse proizvajalce in uvoznike obvezuje k priglasitvi pirotehničnih izdelkov – ne glede na to, ali je priglašeni organ v zvezi z njimi opravil pregled z vidika bistvenih zahtev Direktive 2007/23 ali ne – k plačilu pristojbine, k pridobitvi identifikacijske številke in po potrebi k sprejetju sprememb navodil za te izdelke pred njihovim trženjem na nemškem ozemlju.
To, da se sporni postopek priglasitve uporablja brez razlikovanja za domače in uvožene izdelke ter da ne diskriminira gospodarskih subjektov, ki nimajo sedeža v Zvezni republiki Nemčiji, ampak v drugih državah članicah, naj te ugotovitve ne bi spremenilo. Člen 6(1) Direktive 2007/23 naj namreč ne bi vseboval zgolj prepovedi diskriminacije, temveč naj bi zagotavljal prosti pretok vseh pirotehničnih izdelkov, ki izpolnjujejo zahteve iz te direktive. Iz ničesar v Direktivi 2007/23 naj ne bi izhajalo, da mora za to, da se nek ukrep šteje za omejitev ali oviro v smislu njenega člena 6(1), ta ukrep pomeniti breme, ki presega nek prag.
Komisija prav tako zavrača trditev, da BAM ne deluje kot priglašeni organ v smislu člena 10 Direktive 2007/23, temveč kot organ za nadzor trga v smislu Uredbe (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o določitvi zahtev za akreditacijo in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov ter razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 339/93 (
UL 2008, L 218, str. 30
), zaradi česar naj se sporni postopek priglasitve ne bi presojal glede na Direktivo 2007/23. Tudi ob predpostavki, da bi se lahko štelo, da BAM deluje kot organ za nadzor trga, naj ne bi smel izvajati dodatnega postopka, ki nasprotuje prostemu pretoku pirotehničnih izdelkov. V vsakem primeru naj bi Direktiva 2007/23 urejala tako dostop na trg kot nadzor trga, saj njen člen 14(4) natančneje določa, da države članice izvajajo nadzor trga pirotehničnih izdelkov „ob upoštevanju domneve o skladnosti izdelkov z oznako CE“.
Komisija poleg tega meni, da je sporna pristojnost za spreminjanje navodil za uporabo prav tako kršitev člena 6(1) Direktive 2007/23. Šlo naj bi namreč za dodaten pregled, ki se izvaja brez razlikovanja glede vseh izdelkov, tudi če so ti že bili predmet ugotavljanja skladnosti, ki jo potrjuje znak CE.
Komisija ugovarja temu, da je namen sporne pristojnosti za spreminjanje navodil za uporabo prepoved ali omejitev posesti ali uporabe pirotehničnih izdelkov v smislu člena 6(2) Direktive 2007/23. Čeprav posest ali uporaba pirotehničnih izdelkov spadata v regulativno pristojnost držav članic, naj bi bil namen pregleda, ki ga opravlja BAM, zagotavljanje ustreznosti navodil za uporabo pirotehničnih izdelkov glede na druge nacionalne določbe pred dajanjem teh izdelkov v promet, in ne določitev načina njihove uporabe. Ustreznost navodil naj bi bila sestavni del ugotavljanja skladnosti pirotehničnih izdelkov glede na bistvene zahteve, naštete v Prilogi I k Direktivi 2007/23. Domneva skladnosti izdelkov, ki se navezuje na oznako CE, naj bi veljala tudi za ustreznost njihovih navodil.
Zvezna republika Nemčija predvsem navaja, da se obveznost držav članic, da se v skladu s členom 6(1) Direktive 2007/23 vzdržijo prepovedati, omejevati ali ovirati dajanje pirotehničnih izdelkov v promet, glede na opredelitev iz člena 2, točka 2, te direktive nanaša le na prvo ponujanje posameznega izdelka na trgu Evropske unije, v namene distribucije in/ali uporabe, za plačilo ali brezplačno. Drugače kot člen 4(1) Direktive 2013/29/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. junija 2013 o harmonizaciji zakonodaj držav članic v zvezi z dostopnostjo pirotehničnih izdelkov na trgu (
UL 2013, L 178, str. 27
) naj torej ta določba ne bi zagotavljala prostega pretoka pirotehničnih izdelkov v Uniji, temveč le prvi korak pri njihovem trženju.
Iz tega sklepa, da ker države članice ohranijo pristojnost za ureditev trženja in distribucije pirotehničnih izdelkov po njihovem prvem ponujanju na trgu, ne sporni postopek priglasitve ne sporna pristojnost za spreminjanje navodil za uporabo nista v neskladju z Direktivo 2007/23.
V zvezi s spornim postopkom priglasitve Zvezna republika Nemčija primarno navaja, da ni mogoče šteti, da gre pri postopku ugotavljanja skladnosti pred priglašenim organom, ki ga je v skladu s členom 4(4)(a) ter členoma 9 in 10 Direktive 2007/23 treba izvesti za vsak pirotehnični izdelek, za nepotrebno podvajanje. Prvič, sporni postopek priglasitve naj bi se izvajal veliko pozneje od prvega dajanja v promet v Uniji in ponujanja na nemškem trgu. Drugič, BAM naj ne bi izvajal tehničnega pregleda skladnosti v smislu člena 9 Direktive 2007/23, temveč naj bi le izdal registracijsko ali identifikacijsko številko in na podlagi predloženih dokumentov preveril natančnost označevanja pirotehničnih izdelkov.
Dodeljene identifikacijske številke, ki naj bi se izdala le kot dokaz pravilne priglasitve pri BAM in zaradi sledljivosti pirotehničnih izdelkov v dobavni verigi, naj ne bi spremljale dodatne materialne zahteve, ki bi presegale bistvene zahteve iz Priloge I k Direktivi 2007/23. Obveznost navedbe identifikacijske številke v navodilih naj bi bila poleg tega začasno opuščena.
Vsekakor naj bi sporni postopek priglasitve kot preprosto formalno priglasitev spremljalo le majhno upravno breme, manj zavezujoče od uvoznih dovoljenj in manjše od bremen v zvezi z nadzorom organov za nadzor trga, zlasti ob upoštevanju tveganja za zdravje in varnost ljudi, ki naj bi ga pomenili pirotehnični izdelki, ki jih smejo, kjer je to primerno, uporabljati le osebe, ki imajo zadostno tehnično znanje.
Zvezna republika Nemčija podredno navaja, da je sporni postopek priglasitve, ki je ukrep za pripravo nadzora na trgu ali nad uporabniki, vsekakor skladen z načeli nadzora na trgu, ki jih določa Direktiva 2007/23.
V zvezi s sporno pristojnostjo za spreminjanje navodil za uporabo Zvezna republika Nemčija navaja, da ne pomeni podvajanja postopka ugotavljanja skladnosti, ker točka 3(h) Priloge I k Direktivi 2007/23 priglašenim organom ne nalaga nobene stroge obveznosti pregledovanja navodil za uporabo pirotehničnih izdelkov.
BAM naj v okviru spornega postopka priglasitve ne bi izvajal tehničnih pregledov v smislu člena 9 Direktive 2007/23, temveč naj bi le preveril pravilnost navodil na podlagi predloženih dokumentov. Poleg tega naj BAM ob spremembi navodil ne bi določal dodatnih zahtev za pirotehnične izdelke ali za ustreznost navodil, ki bi se uporabljale poleg zahtev iz Priloge I k Direktivi 2007/23. Njegov pregled naj bi bil omejen na spoštovanje zahtev, ki v skladu z Direktivo 2007/23 veljajo za navodila, in naj bi se nanašal le na glavne obveznosti s področja označevanja, katerih nespoštovanje naj bi povzročalo posebej veliko tveganje za varnost in zdravje ljudi.
Zvezna republika Nemčija prav tako poudarja, da priglašeni organi ne morejo opraviti popolnega pregleda pravilnosti navodil za pirotehnične izdelke pri ugotavljanju njihove skladnosti in preverjanju označevanja v uradnem jeziku ali jezikih države članice, v kateri ti izdelki dosežejo končnega uporabnika. V času ugotavljanja skladnosti teh izdelkov namreč zadevne države članice še niso znane. Poleg tega poudarja, da tudi različni elementi, ki jih mora v skladu s členom 12(2) Direktive 2007/23 vsebovati označevanje, in sicer najnižje dovoljene starosti, navodila za uporabo in minimalna varnostna razdalja, v času ugotavljanja skladnosti navedenih izdelkov še niso znani.
Presoja Sodišča
Uvodne ugotovitve o obsegu člena 2, točka 2, in člena 6 Direktive 2007/23
Poudariti je treba, da je bila Direktiva 2007/23 razveljavljena z Direktivo 2013/29 z učinkom od 1. julija 2015. Vendar se zadevna tožba nanaša le na obveznosti Zvezne republike Nemčije iz člena 6(1) Direktive 2007/23.
V skladu s to določbo države članice ne smejo prepovedovati, omejevati ali ovirati dajanja v promet pirotehničnih izdelkov, ki so skladni z zahtevami Direktive 2007/23.
Poleg tega člen 2, točka 2, Direktive 2007/23 „dajanje v promet“ opredeljuje kot „prvo ponujanje posameznega izdelka na trgu Skupnosti, v namene distribucije in/ali uporabe, za plačilo ali brezplačno“.
Zato, kadar je bil nek pirotehnični izdelek prvič ponujen na trgu Unije, torej na ozemlju ene od držav članic, v skladu z zahtevami Direktive 2007/23, druge države članice načeloma več ne morejo ovirati njegovega trženja in distribucije na svojem ozemlju, zlasti s tem, da bi – strožje od navedenih zahtev – nalagale izpolnjevanje obveznosti ali dodatnih formalnosti, ki niso določene s to direktivo. Namreč, ne more iti za dajanje posameznega izdelka v promet v smislu člena 2, točka 2, navedene direktive, če navedeni proizvod ne more prosto krožiti na celotnem trgu Unije.
Zvezna republika Nemčija v zvezi s tem vseeno trdi, in sicer z uporabo dobesedne razlage člena 6(1) Direktive 2007/23, ki je osredotočena na opredelitev pojma „dajanje v promet“ iz člena 2, točka 2, te direktive, da zadnjenavedena zagotavlja le prvo dajanje pirotehničnih izdelkov na trg, torej prvo fazo njihovega trženja, tako da naj bi bile države članice pristojne za urejanje vseh nadaljnjih faz njihove distribucije do prodaje na drobno končnemu potrošniku.
Tem trditvam ni mogoče pritrditi.
V zvezi s tem je treba spomniti, da je treba v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča pri razlagi določbe prava Unije upoštevati ne le njeno besedilo, ampak tudi sobesedilo in cilje, ki jih uresničuje akt, katerega del je (glej zlasti sodbi z dne 1. aprila 1993, Findling Wälzlager,
C‑136/91
,
EU:C:1993:133
, točka
, in z dne 4. februarja 2016, Hassan,
C‑163/15
,
EU:C:2016:71
, točka
). Tudi zgodovina nastanka določbe prava Unije je lahko vir informacij, ki so upoštevne za razlago te določbe (glej sodbi z dne 27. novembra 2012, Pringle,
C‑370/12
,
EU:C:2012:756
, točka
, in z dne 3. oktobra 2013, Inuit Tapiriit Kanatami in drugi/Parlament in Svet,
C‑583/11 P
,
EU:C:2013:625
, točka
).
V obravnavanem primeru je iz uvodnih izjav 2 in 19 ter iz člena 1(1) Direktive 2007/23 razvidno, da je glavni cilj te direktive odpraviti trgovinske ovire v Skupnosti, ki izvirajo iz razhajanj v zakonih in drugih predpisih držav članic, ki urejajo dajanje pirotehničnih izdelkov v promet, ki ga določa, in s tem zagotoviti prosti pretok navedenih izdelkov na notranjem trgu ob hkratnem zagotavljanju visoke ravni zaščite zdravja ljudi in javne varnosti ter varstva in varnosti potrošnikov in poklicnih končnih uporabnikov.
V zvezi s tem je treba spomniti, da Direktiva 2007/23 v skladu z „novim pristopom k tehničnemu usklajevanju in standardizaciji“, na katerega se ta direktiva sklicuje v uvodnih izjavah 8, 16 in 20, natančneje opredeljuje bistvene varnostne zahteve, ki jih morajo izpolnjevati pirotehnični izdelki ter ki se izvajajo z usklajenimi standardi in nacionalnimi standardi, s katerimi se izvede prenos (glej po analogiji sodbo z dne 16. oktobra 2014, Komisija/Nemčija,
C‑100/13
, neobjavljena,
EU:C:2014:2293
, točka
).
Države članice za namene dajanja pirotehničnih izdelkov v promet na podlagi členov 5(1) in 8(3) te direktive v povezavi z njenima uvodnima izjavama 16 in 19 domnevajo skladnost teh izdelkov, ki nosijo oznako CE, z bistvenimi zahtevami iz Priloge I k navedeni direktivi.
Poleg tega države članice v skladu s členom 6(1) Direktive 2007/23 ne morejo prepovedati, omejiti ali ovirati trženja pirotehničnih izdelkov v vsej Uniji, razen če ukrepi, ki jih sprejmejo, spadajo med izjeme, določene v členu 6(2) navedene direktive, ali pod nadzor na trgu, določen v členu 14(6) te direktive.
Iz tega izhaja, da smejo pirotehnični izdelki, ki nosijo oznako CE, ki dokazuje njihovo skladnost z bistvenimi zahtevami Direktive 2007/23, načeloma prosto krožiti brez ovir ali omejitev po vsej Uniji, in sicer od takrat, ko so prvič ponujeni na trgu v neki državi članici, brez poseganja v ukrepe, ki jih države članice lahko sprejmejo iz razlogov javnega reda in miru, javne varnosti ali varstva okolja na podlagi člena 6(2) navedene direktive ali, začasno, iz naslova nadzora na trgu na podlagi člena 14(6) te direktive in ob spoštovanju določb njenega člena 16.
Zato v nasprotju s tem, kar trdi Zvezna republika Nemčija, člena 6(1) Direktive 2007/23 ni mogoče razlagati tako, da zagotavlja le prvo ponujanje pirotehničnih izdelkov, skladnih z zahtevami te direktive, na trgu, ne glede na opredelitev, podano v členu 2, točka 2, te direktive.
Vsaka drugačna razlaga bi namreč odvzela pomen celotni ureditvi, ki je bila vzpostavljena z Direktivo 2007/23, najsi gre za opredelitev bistvenih zahtev, ki jih morajo izpolnjevati pirotehnični izdelki, ali za različne preglede teh izdelkov, ki jih morajo države članice izvajati tako na predhodnih kot nadaljnjih stopnjah njihovega prvega dajanja na trg z ugotavljanjem skladnosti teh izdelkov in oznak CE ter z nadzorom na trgu.
To razlago poleg tega potrjuje zgodovina nastanka Direktive 2007/23. Ta namreč natančno povzema različna načela in pravila, ki urejajo „novi pristop k tehničnemu usklajevanju in standardizaciji“ in kot jih navaja Komisija v Sporočilu Svetu in Evropskemu parlamentu COM(2003) 240 final z dne 7. maja 2003 z naslovom „Okrepitev izvajanja direktiv novega pristopa“.
Skladnost spornega postopka priglasitve in sporne pristojnosti za spreminjanje navodil za uporabo z Direktivo 2007/23 je treba preučiti glede na zgoraj navedeno analizo.
Skladnost spornega postopka priglasitve z Direktivo 2007/23
Treba je ugotoviti, da je v Nemčiji v skladu s členom 6(4) SprengV uporaba pirotehničnih izdelkov pogojena z zahtevo, da jih je proizvajalec ali uvoznik skupaj z njihovimi navodili za uporabo predhodno priglasil pri BAM in da so prejeli identifikacijsko številko, ki mora biti napisana na navedenih navodilih.
Ta določba tako za dostop pirotehničnih izdelkov na nemški trg uvaja formalnosti, ki se, prvič, prištevajo k različnim zahtevam, določenim z Direktivo 2007/23, zlasti k postopku ugotavljanja skladnosti, ki se mora za navedene izdelke obvezno izvesti za njihovo dajanje v promet, in ki so lahko, drugič, podlaga za pobiranje pristojbine za obravnavo.
Pomeni torej oviro za prosti pretok pirotehničnih izdelkov, ki ga zagotavlja člen 6(1) Direktive 2007/23.
Okoliščina, da se navedene formalnosti uporabljajo brez razlikovanja za domače in uvožene izdelke, da ne pomenijo podvajanja postopka ugotavljanja skladnosti iz člena 9 Direktive 2007/23 ali da so za proizvajalce ali uvoznike le majhno upravno ali finančno breme, te ugotovitve ne more spremeniti.
Poleg tega je treba spomniti, da je treba v skladu z ustaljeno sodno prakso ukrep, ki bi lahko oviral uvoz, opredeliti kot oviro za prosti pretok blaga, tudi če je ta ovira majhna (glej v tem smislu sodbo z dne 14. decembra 2004, Radlberger Getränkegesellschaft in S. Spitz,
C‑309/02
,
EU:C:2004:799
, točka
in navedena sodna praksa).
Že sama okoliščina, da se sporni postopek priglasitve uporablja za vse pirotehnične izdelke, ponujene na trgu v neki državi članici v skladu z določbami Direktive 2007/23, zadostuje za ugotovitev obstoja zatrjevane neizpolnitve, pri čemer je treba navesti, da se Zvezna republika Nemčija poleg tega ni sklicevala na utemeljitve iz razlogov javnega reda in miru, javne varnosti ali varstva okolja, določene v členu 6(2) te direktive.
Zvezna republika Nemčija kljub temu navaja, da je sporni postopek priglasitve ukrep za pripravo nadzora na trgu in nad uporabniki, ki naj bi bil vsekakor skladen z načeli, določenimi v členu 14 Direktive 2007/23.
Vendar tega argumenta ni mogoče sprejeti.
Namreč, člen 14(6) Direktive 2007/23 sicer določa možnost, da država članica sprejme ustrezne začasne ukrepe, da iz prometa umakne pirotehnični izdelek, ki je skladen z zahtevami te direktive, torej tak z oznako CE, ki ima izjavo ES o skladnosti in se uporablja v skladu s predvidenim namenom, za preprečitev njegovega dajanja v promet ali omejitev prostega pretoka tega izdelka, če ta lahko ogrozi zdravje in varnost ljudi.
Vendar kot je poudaril generalni pravobranilec v točki 63 sklepnih predlogov, nadzor na trgu, ki ga morajo države članice organizirati in izvajati, v skladu s členom 14(4) Direktive 2007/23 temelji na domnevi o skladnosti izdelkov z oznako CE in zato ne upravičuje sistematičnega pregleda vseh pirotehničnih izdelkov, ki se tržijo v Nemčiji, kot je ta, do katerega vodi sporni postopek priglasitve.
Vsekakor mora država članica, ki želi sprejeti tak ukrep, v skladu s členom 14(6), zadnji stavek, Direktive 2007/23 o tem predhodno obvestiti Komisijo in sama Komisija je tista, ki je v skladu s členom 16(1) te direktive pristojna za odločanje, ali je ta ukrep upravičen. Sporni postopek priglasitve pa ne določa nobenega obveščanja Komisije in se brez predhodnega dovoljenja te institucije predpisuje za vse proizvajalce ali uvoznike, ki želijo dati pirotehnične izdelke v promet v Nemčiji.
Iz navedene analize izhaja, da Zvezna republika Nemčija s tem, da je – strožje, kot to zahteva ta direktiva, in kljub predhodnemu postopku ugotavljanja skladnosti pirotehničnih izdelkov – določila, da se za pirotehnične izdelke, preden so dani v promet, uporabi sporni postopek priglasitve, ni izpolnila obveznosti iz člena 6(1) Direktive 2007/23.
Skladnost sporne pristojnosti za spreminjanje navodil za uporabo z Direktivo 2007/23
Ugotoviti je treba, da člen 6(4) SprengV določa, da lahko BAM za preprečitev nevarnosti za življenje in zdravje zaposlenih in tretjih oseb ali za premoženje omeji ali dopolni navodila za uporabo pirotehničnega izdelka, ki jih je sprejel proizvajalec, in to lahko stori tudi naknadno.
Sporna pristojnost za spreminjanje navodil za uporabo, ki spada v okvir spornega postopka priglasitve, pomeni, da je dostop pirotehničnih izdelkov, danih v promet v državah članicah, ki niso Zvezna republika Nemčija, na nemški trg pogojen s sistematičnim pregledovanjem njihovih navodil za uporabo, ki se opravlja poleg pregledov, ki se izvajajo v okviru postopka ugotavljanja skladnosti, določenega z Direktivo 2007/23.
Namreč, kot je poudaril generalni pravobranilec v točki 74 sklepnih predlogov, točka 3(h) Priloge I k Direktivi 2007/23 določa, da je treba navodila za vse pirotehnične izdelke in po potrebi oznake v zvezi z varnim ravnanjem, skladiščenjem, uporabo – vključno z varnostnimi razdaljami – in odlaganjem preizkusiti v uradnem jeziku ali jezikih sprejemne države članice.
Tako dodeljena pristojnost BAM pomeni torej oviro za prosti pretok pirotehničnih izdelkov, ki ga zagotavlja člen 6(1) Direktive 2007/23.
Iz navedene analize izhaja, da Zvezna republika Nemčija s tem, da je – strožje, kot to zahteva ta direktiva, in kljub predhodnemu postopku ugotavljanja skladnosti pirotehničnih izdelkov – določila, da ima BAM sporno pristojnost za spreminjanje navodil za uporabo, ni izpolnila obveznosti iz člena 6(1) Direktive 2007/23.
Stroški
V skladu s členom 138(1) Poslovnika Sodišča se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki. Ker je Komisija predlagala, naj se Zvezni republiki Nemčiji naloži plačilo stroškov, in ker ta s svojimi trditvami ni uspela, se ji naloži plačilo stroškov.

Iz teh razlogov je Sodišče (tretji senat) razsodilo:

1.
Zvezna republika Nemčija s tem, da je – strožje, kot to zahteva Direktiva 2007/23/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. maja 2007 o dajanju pirotehničnih izdelkov v promet, in kljub predhodnemu postopku ugotavljanja skladnosti pirotehničnih izdelkov – določila, prvič, da se za pirotehnične izdelke, preden so dani v promet, uporabi postopek iz člena 6(4) Erste Verordnung zum Sprengstoffgesetz (prva uredba za izvajanje zakona o eksplozivih), kakor je bila spremenjena z zakonom z dne 25. julija 2013, in drugič, da je Bundesanstalt für Materialforschung und-prüfung (zvezni urad za raziskave in testiranje materialov, Nemčija) v skladu s to določbo pristojen za pregledovanje in po potrebi spreminjanje navodil za uporabo navedenih izdelkov, ni izpolnila obveznosti iz člena 6(1) te direktive.

2.
Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: nemščina.