CELEX: 62021CJ0051
Előzetes döntéshozatal
Élelmiszerjog
2073/2005/EK rendelet
Az élelmiszerek mikrobiológiai kritériumai
A 3. cikk (1) bekezdése
Az élelmiszeripari vállalkozók kötelezettségei
I. melléklet
Az 1. fejezet 1.2. pontja
A Listeria monocytogenesre vonatkozó határértékek a halászati termékekben a forgalomba hozatal előtt és után
178/2002/EK rendelet
A 14. cikk (8) bekezdése
A termék hatósági ellenőrzése a forgalomba hozatal szakaszában
Terjedelem

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a 2019. február 7‑i (EU) 2019/229 bizottsági rendelettel (
HL 2019. L 37., 106. o.
) módosított, az élelmiszerek mikrobiológiai kritériumairól szóló, 2005. november 15‑i 2073/2005/EK bizottsági rendelet (
HL 2005. L 338., 1. o.
; helyesbítések:
HL 2006. L 278., 32. o.
;
HL 2015. L 68., 90. o.
;
HL 2016. L 195., 82. o.
;
HL 2016. L 195., 83. o.
; a továbbiakban: 2073/2005 rendelet) 3. cikke (1) bekezdésének és I. melléklete 1. fejezete 1.2 pontjának értelmezésére vonatkozik.
E kérelmet az Aktsiaselts M.V.WOOL (a továbbiakban: MVWOOL), halalapú élelmiszereket gyártó vállalkozás, és a Põllumajandus‑ ja Toiduamet (mezőgazdasági és élelmiszerügyi hivatal, Észtország; a továbbiakban: észt hatóság) között az e hatóság által a MVWOOL által forgalmazott élelmiszerekben talált
Listeria monocytogenes
baktériummal kapcsolatban e vállalkozásnak címzett két határozat jogszerűsége tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő.
Jogi háttér
A 178/2002/EK rendelet
Az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszer‑biztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszer‑biztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 2002. január 28‑i 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (
HL 2002. L 31., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 463. o.) „Egyéb fogalommeghatározások” című 3. cikke a 8. pontjában kimondja:
„E rendelet alkalmazásában:
[…]
8)
forgalomba hozatal: élelmiszer vagy takarmány készen tartása eladás céljára, beleértve az élelmiszer vagy takarmány eladásra való felkínálását, vagy az élelmiszerek és takarmányok ingyenes vagy ellenérték fejében történő átadásának bármely egyéb formáját, valamint az élelmiszerek és takarmányok eladását, forgalmazását vagy átadásának egyéb módját;
[…]”
E rendelet „Élelmiszer‑biztonsági követelmények” című 14. cikkének (8) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„Az a körülmény, hogy egy élelmiszer megfelel az adott élelmiszerre vonatkozó meghatározott követelményeknek, nem akadályozza meg az illetékes hatóságokat az élelmiszer forgalomba hozatalát korlátozó intézkedések meghozatalában vagy az élelmiszer piacról való kivonásában, amennyiben felmerül a gyanú, hogy a követelmények teljesülése ellenére az élelmiszer nem biztonságos.”
A 2073/2005 rendelet
A 2073/2005 rendelet (1)–(3) preambulumbekezdése értelmében:
„(1)
Az élelmiszerjog egyik alapvető célja az emberi élet és egészség [helyesen: az emberi egészség és az állatok egészségének] magas szintű védelme, ahogyan azt a [178/2002] rendelet megállapította. […]
(2)
Az élelmiszerek nem tartalmazhatnak mikroorganizmusokat, azok által termelt toxinokat vagy anyagcseretermékeket olyan mennyiségben, amely elfogadhatatlan mértékű kockázatot jelent az emberi egészségre.
(3)
[…] Az élelmiszer‑ipari vállalkozók kötelesek kivonni a nem biztonságos élelmiszereket a piacról. A közegészség védelme, valamint az eltérő értelmezések elkerülése érdekében helyénvaló harmonizált kritériumokat megállapítani az élelmiszerek mikrobiológiai szennyezettségének elfogadható mértékéről, különös tekintettel egyes kórokozó mikroorganizmusokra.”
A 2073/2005 irányelv „Tárgy és hatály” című 1. cikke a következőket írja elő:
„E rendelet mikrobiológiai kritériumokat állít fel egyes mikroorganizmusokra és megállapítja azokat a végrehajtási szabályokat, amelyeket az élelmiszer‑ipari vállalkozóknak a […] általános és konkrét higiéniai intézkedések végrehajtásakor követniük kell. Az illetékes hatóság […] ellenőrzi az e rendeletben megállapított szabályok betartását, illetve a kritériumok teljesülését azon jogának sérelme nélkül, hogy további mintavételezést és vizsgálatokat végezzen más mikroorganizmusok, azok toxinja vagy anyagcseretermékei kimutatása és mennyiségének meghatározása céljából, akár a folyamatok megfelelő működésének igazolására, akár abban az esetben, ha felmerül a gyanú, hogy az élelmiszer nem biztonságos, akár pedig kockázatelemzés keretében.
[…]”
E rendelet 2. cikke a következő fogalommeghatározásokat tartalmazza:
„[…]
b)
a »mikrobiológiai kritérium« olyan kritériumot jelent, amely mikroorganizmusok hiánya, jelenléte vagy száma, illetve ezek toxinjainak/anyagcseretermékeinek tömegegységre, térfogatra, felületre vagy tételre számított mennyisége alapján meghatározza egy termék, egy élelmiszertétel vagy egy folyamat elfogadhatóságát;
[…]
f)
az »eltarthatósági idő« vagy azt az időszakot jelenti, amely megfelel a »felhasználható ‑ig« időpontot megelőző időszaknak, vagy pedig a minőségmegőrzési időt [az élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2000. március 20‑i] 2000/13/EK [európai parlamenti és tanácsi] irányelv [(
HL 2000, L 109., 29. o.
; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 75. o.)] 9., illetve 10. cikkében meghatározottak szerint;
[…]
l)
a »mikrobiológiai kritériumok teljesülése« a kritériumokban meghatározott értékek alapján, az élelmiszerjogi előírásoknak és az illetékes hatóság által adott utasításoknak megfelelő mintavételek, vizsgálatok és helyesbítő intézkedések végrehajtása révén az I. mellékletben meghatározott megfelelő vagy elfogadható eredmények elérését jelenti;
[…]”
Az említett rendelet „Általános követelmények” című 3. cikkének (1) bekezdése kimondja:
„Az élelmiszer‑ipari vállalkozók biztosítják, hogy az élelmiszerek megfeleljenek az I. mellékletben meghatározott, vonatkozó mikrobiológiai kritériumoknak, ezért az élelmiszer‑előállítás, ‑feldolgozás és ‑forgalmazás minden egyes fázisában, beleértve a kiskereskedelmet is, a HACCP‑elveken [»hazard analysis and critical control point« (veszélyelemzés és kritikus szabályozási pontok)] alapuló eljárásaik részeként, a helyes higiéniai gyakorlat alkalmazásával együtt biztosítják, hogy:
[…]
b)
a termékek eltarthatósági ideje alatt a vonatkozó élelmiszer‑biztonsági kritériumok mindvégig teljesülhessenek a forgalmazás, tárolás és felhasználás észszerűen előrelátható körülményei között.”
Ugyanezen rendelet I. melléklete tartalmazza az „Élelmiszer‑biztonsági kritériumok” című 1. fejezetet, amelynek 1.2. pontja a következőket írja elő:
„Élelmiszer‑kategória
Mikroorganizmusok/toxinjaik, anyagcseretermékeik
Mintavételi terv […]
Határértékek […]
Referencia‑módszer […]
Az a fázis, ahol a kritériumot alkalmazni kell
n
C
m
M


1.2. Az L. monocytogenes szaporodását elősegítő fogyasztásra kész élelmiszerek, a csecsemőknek szánt, fogyasztásra kész élelmiszerek és a speciális gyógyászati célra szánt, fogyasztásra kész élelmiszerek kivételével
Listeria monocytogenes
100 [telepképező egység (cfu)/gramm (g)] (5)
EN/ISO 11290–2 […]
Forgalomba hozott termékek, eltarthatósági idejük alatt
25 g‑ban nem kimutatható (
)
EN/ISO 11290–1
Mielőtt az élelmiszer kikerül az azt előállító élelmiszer‑ipari vállalkozó közvetlen ellenőrzése alól
[…]
(
) Ez a kritérium akkor alkalmazandó, ha a gyártó az illetékes hatóság számára elfogadható módon igazolni tudja, hogy a termék eltarthatósági ideje alatt mindvégig a 100 cfu/g határérték alatt marad. Az élelmiszer‑ipari vállalkozó meghatározhat a technológián belül közbenső határértékeket, melyeknek elegendően kicsinek kell lenniük annak biztosítása érdekében, hogy a termék az eltarthatósági idő végén a 100 cfu/g határérték alatt maradjon.
[…]
(
) Ezt a kritériumot az előállító élelmiszer‑ipari vállalkozó közvetlen ellenőrzése alól még ki nem került termékekre kell alkalmazni minden olyan esetben, amikor a vállalkozó nem tudja az illetékes hatóság számára elfogadható módon igazolni, hogy a termék eltarthatósági ideje alatt mindvégig a 100 cfu/g határérték alatt marad.”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
2019. augusztus 2‑án az észt hatóság egy kiskereskedelmi üzletben mintát vett egyes – az MVWOOL által előállított – lazac‑ és pisztrángtermékekből. Mivel e minták elemzése a
Listeria monocytogenes
jelenlétét mutatta ki, az észt hatóság 2019. augusztus 7‑i határozatával arra kötelezte e gyártót, hogy függessze fel e termékek előállítását, hívja vissza a piacról a teljes gyártási tételt, és tájékoztassa a fogyasztókat e visszahívásról.
2019 októberében, miután a
Listeria monocytogenes
jelenléte kimutatást nyert egyes termékeiben, a MVWOOL két ipari telephelyen végzett fertőtlenítést. Ezen intézkedés ellenére továbbra is kimutatható maradt a
Listeria monocytogenes
jelenléte az e telephelyekről származó egyes termékekben. Ennek következtében az észt hatóság 2019. november 25‑i határozatával arra kötelezte a MVWOOL‑t, hogy függessze fel tevékenységét az említett telephelyeken mindaddig, amíg nem bizonyítja e szennyeződés felszámolását.
A MVWOOL e határozatok megsemmisítése iránt keresetet nyújtott be a Tallinna Halduskohushoz (tallinni közigazgatási bíróság, Észtország), arra hivatkozva, hogy az észt hatóság a kiskereskedelmi üzletben vett minták tekintetében nem volt jogosult arra, hogy a 2073/2005/EK rendelet I. melléklete 1. fejezetének 1.2. pontjában meghatározott határértéket alkalmazza, amely szerint a
Listeria monocytogenes
nem lehet kimutatható az érintett élelmiszertermék 25 grammjában (a továbbiakban: „nullával egyenlő tűréshatár”). Álláspontja szerint e határérték nem alkalmazható a már forgalomba hozott termékekre. Ez utóbbiak esetében az ugyanezen rendelkezésben előírt, a termék eltarthatósági ideje alatt alkalmazandó 100 cfu/g határértéket kell figyelembe venni. A MVWOOL állítja, hogy termékeiben soha nem mutattak ki e határértéket meghaladó
Listeria monocytogenes
jelenlétet.
Az észt hatóság úgy véli, hogy mivel az MVWOOL nem bizonyította, hogy termékei megfelelnének eltarthatósági idejük alatt a 100 cfu/g
Listeria monocytogenes
határértéknek, a nullával egyenlő tűréshatárt kell alkalmazni, függetlenül attól, hogy e termékek a gyártó közvetlen ellenőrzése alatt állnak, vagy már forgalomba kerültek. Ezt az értelmezést megerősíti más tagállamok gyakorlata, valamint az Egyesült Nemzetek Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezetének és az Egészségügyi Világszervezetnek a
Codex Alimentariusa
.
A kérdést előterjesztő bíróság megjegyzi, hogy a 2073/2005 rendelet I. melléklete 1. fejezetének 1.2. pontjában szereplő rendelkezések értelmezése, amely értelmezést illetően az alapeljárás felei nem értenek egyet, közvetlen hatást gyakorol az észt hatóság 2019. augusztus 7‑i és november 25‑i határozatainak jogszerűségére.
E bíróság szerint az MVWOOL által javasolt értelmezést megerősíti a 2073/2005 rendelet rendszere, amelyből kitűnik, hogy a nullával egyenlő tűréshatár alkalmazhatóságának eseteit e rendelet kimerítően szabályozza. Ez az értelmezés, amennyiben elfogadást nyer, az MVWOOL által vitatott határozatok jogellenességét vonná maga után.
Ezzel szemben az észt hatóság által támogatott értelmezés a kérdést előterjesztő bíróság szerint összhangban van a 2073/2005 rendelet céljával, amely nem más, mint az élelmiszerek biztonságának biztosítása az eltarthatósági idejük teljes időtartama alatt, valamint az emberi egészség magas szintű védelme. Ezen értelmezés szerint a MVWOOL megsértette a 2073/2005 rendelet 3. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit, mivel olyan élelmiszereket hozott forgalomba, amelyek nem tartották tiszteletben a nullával egyenlő tűréshatárt mindaddig, amíg ezen élelmiszerek a közvetlen ellenőrzése alatt álltak.
E körülmények között a Tallinna Halduskohus (tallinni közigazgatási bíróság) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)
Úgy kell‑e értelmezni a 2073/2005 rendelet 3. cikkének (1) bekezdésében és az I. mellékletének 1. fejezetében szereplő táblázat 1.2. pontjában feltüntetett „25 g‑ban nincs jelen” [nullával egyenlő tűréshatárt előíró] mikrobiológiai kritériumot, figyelembe véve a közegészség védelmére irányuló célt, és az említett rendelet, valamint a 178/2002 rendelet […] célkitűzéseit, hogy amennyiben az élelmiszeripari vállalkozó nem tudta megfelelően bizonyítani az illetékes hatóságnak, hogy a
Listeria monocytogenes
szaporodását elősegítő, fogyasztásra kész élelmiszerek – a csecsemőknek szánt, fogyasztásra kész élelmiszerek és a speciális gyógyászati célra szánt, fogyasztásra kész élelmiszerek kivételével – az eltarthatósági idő alatt a 100 cfu/g határérték alatt maradnak, az eltarthatósági idejük alatt forgalomba hozott termékekre is minden esetben a fent említett […] mikrobiológiai kritérium alkalmazandó?
2)
Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén úgy kell‑e értelmezni a [nullával egyenlő tűréshatárt előíró] második mikrobiológiai kritériumot, figyelembe véve a közegészség védelmére irányuló célt, és a 2073/2005 rendelet, valamint a 178/2002 rendelet […] célkitűzéseit, hogy függetlenül attól a kérdéstől, hogy az élelmiszeripari vállalkozó bizonyítani tudja‑e az illetékes hatóságnak, hogy az élelmiszer az eltarthatósági ideje alatt a 100 cfu/g határérték alatt marad, ezen élelmiszerre két vagylagos mikrobiológiai kritérium alkalmazandó, azaz[, először is] mindaddig, amíg az élelmiszer az élelmiszeripari vállalkozó ellenőrzése alatt áll, a[nullával egyenlő tűréshatárt előíró] kritérium, és [másodszor] miután az élelmiszer kikerült az élelmiszeripari vállalkozó ellenőrzése alól, a »100 cfu/g« kritérium alkalmazandó?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Kérdéseivel, amelyeket célszerű együtt vizsgálni, a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a 2073/2005 rendelet I. melléklete 1. fejezetének 1.2. pontjával összefüggésben értelmezett 3. cikkének (1) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy amennyiben a gyártó nem tudja az illetékes hatóság számára elfogadható módon igazolni, hogy az élelmiszerek az eltarthatósági idejük teljes időtartama alatt tiszteletben tartják a 100 cfu/g határétéket, az eltarthatósági idejük alatt forgalomba hozott termékekre is a
Listeria monocytogenes
termékben való jelenlétére vonatkozó, nullával egyenlő tűréshatárt kell alkalmazni.
A 2073/2005 rendelet 3. cikkének (1) bekezdéséből kitűnik, hogy az élelmiszeripari vállalkozóknak biztosítaniuk kell, hogy az általuk előállított élelmiszerek megfeleljenek az e rendelet I. mellékletében meghatározott, az e rendelet 2. cikkének b) és l) pontja szerinti vonatkozó mikrobiológiai kritériumoknak, az élelmiszer‑előállítás, ‑feldolgozás és ‑forgalmazás minden egyes fázisában, beleértve a kiskereskedelmet is, a termékek említett rendelet 2. cikkének f) pontja értelmében vett eltarthatósági idejének teljes időtartama alatt.
A 2073/2005 rendelet I. melléklete 1. fejezetének 1.2. pontja a
Listeria monocytogenes
szaporodását elősegítő fogyasztásra kész élelmiszerek kategóriája tekintetében – a csecsemőknek szánt, fogyasztásra kész élelmiszerek és a speciális gyógyászati célra szánt, fogyasztásra kész élelmiszerek kivételével – két határértéket ír elő e baktérium jelenlétére vonatkozóan.
A 100 cfu/g‑ban rögzített első határértéket akkor kell alkalmazni az eltarthatósági idejük alatt forgalomba hozott termékekre, ha a gyártó az illetékes hatóság számára elfogadható módon bizonyítani tudja, hogy e termékek az eltarthatósági idejük teljes időtartama alatt tiszteletben tartják e határétéket, amint azt e rendelkezés 5. lábjegyzete pontosítja.
A második, nullával egyenlő tűréshatárt megállapító határértéket az említett rendelkezés értelmében az előtt kell alkalmazni, „[m]ielőtt az élelmiszer kikerül az azt előállító élelmiszer‑ipari vállalkozó közvetlen ellenőrzése alól”, és – amint azt ugyanezen rendelkezés 7. lábjegyzete pontosítja – amikor e vállalkozó nem tudja az illetékes hatóság számára elfogadható módon igazolni, hogy e termék eltarthatósági ideje alatt mindvégig a 100 cfu/g határérték alatt marad.
Meg kell állapítani, hogy e rendelkezések nem érintik az alapügyben szóban forgóhoz hasonló azon helyzetet, amikor már forgalomba került az olyan élelmiszertermék, amely tekintetében a gyártó nem tudta az illetékes hatóság számára elfogadható módon igazolni, hogy eltarthatósági ideje alatt mindvégig a 100 cfu/g határérték alatt marad.
Ugyanis, jóllehet a 7. lábjegyzettel összefüggésben értelmezett 1.2. pont arra az esetre vonatkozik, amikor a gyártó nem tudja „az illetékes hatóság számára elfogadható módon” igazolni, hogy termékei az eltarthatósági idejük alatt mindvégig a 100 cfu/g határérték alatt maradnak, e rendelkezés megköveteli ugyanakkor, hogy a
Listeria monocytogenes
jelenléte tekintetében ilyen esetben a nullával egyenlő tűréshatárt alkalmazzák azon termékekre, amelyek még nem kerültek ki a gyártó „közvetlen ellenőrzése” alól, és ennélfogva még nem kerültek forgalomba.
Következésképpen a 2073/2005 rendelet I. melléklete 1. fejezetének 1.2. pontjával összefüggésben értelmezett 3. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy amennyiben a gyártó nem tudja az illetékes hatóság számára elfogadható módon igazolni, hogy az élelmiszerek az eltarthatósági idejük teljes időtartama alatt tiszteletben tartják a 100 cfu/g határétéket, az eltarthatósági idejük alatt forgalomba hozott termékekre nem alkalmazandó a
Listeria monocytogenes
jelenléte tekintetében nullával egyenlő tűréshatár. Ilyen esetben e gyártónak tartózkodnia kell az említett termékek forgalomba hozásától.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a 2073/2005 rendelet célja – amint az az (1)–(3) preambulumbekezdéséből kitűnik – az élelmiszerek biztonságának biztosítása az eltarthatósági idejük teljes időtartama alatt, valamint az emberi egészség magas szintű védelme. Ennek érdekében e rendelet 1. cikke széles mozgásteret hagy az illetékes hatóság számára az élelmiszerek célzottabb ellenőrzésének elvégzésére, az említett rendeletben megállapított szabályok betartásának, illetve kritériumok teljesülésének ellenőrzése végett (lásd analógia útján: 2019. szeptember 12‑iA és társai ítélet,
C‑347/17
,
EU:C:2019:720
,
69.
pont). Mindazonáltal, noha a 2073/2005 rendelet meghatározza azokat a mikrobiológiai kritériumokat, amelyeknek az élelmiszereknek az élelmiszerlánc minden egyes szakaszában meg kell felelniük, e rendelet nem tartalmaz rendelkezéseket arra vonatkozóan, hogy az illetékes hatóság milyen intézkedéseket hozhat az e kritériumokat megsértő élelmiszerek forgalomba hozatalát követően.
Ezen összefüggésben a 178/2002 rendeletre kell hivatkozni. E rendelet, különösen pedig 14. cikkének (8) bekezdése kifejti, hogy az illetékes nemzeti hatóságok „megfelelő intézkedéseket” hozhatnak az olyan élelmiszerek forgalomba hozatalának korlátozására, vagy olyan élelmiszerek piacról kivonására, amelyek tekintetében – a rájuk vonatkozó uniós jogi különös rendelkezéseknek való megfelelésük ellenére – e hatóságokban objektív okok alapján felmerül a gyanú, hogy ezen élelmiszerek nem biztonságosak. E rendelkezést tágan kell értelmezni, tekintettel arra, hogy fontos szerepet tölt be az emberi egészség magas szintű védelme és a magas szintű fogyasztói érdekvédelem elérésében (lásd ebben az értelemben: 2022. április 28‑iRomega ítélet,
C‑89/21
,
EU:C:2022:313
,
23.
pont).
A nullával egyenlő tűréshatárnak az anélkül forgalomba hozott élelmiszerekre történő alkalmazása, hogy a gyártó az illetékes hatóság számára elfogadható módon igazolni tudta volna, hogy ezen élelmiszerek az eltarthatósági idejük teljes időtartama alatt tiszteletben tartják a 100 cfu/g határétéket, a 178/2002 rendelet 14. cikkének (8) bekezdése szerinti „megfelelő intézkedésnek” minősülhet.
A fenti megfontolásokra tekintettel az előterjesztett kérdésekre azt a választ kell adni, hogy a 2073/2005 rendelet I. melléklete 1. fejezetének 1.2. pontjával összefüggésben értelmezett 3. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy amennyiben a gyártó nem tudja az illetékes hatóság számára elfogadható módon igazolni, hogy az élelmiszerek az eltarthatósági idejük teljes időtartama alatt tiszteletben tartják a 100 cfu/g határétéket a
Listeria monocytogenes
jelenlétére vonatkozóan, az eltarthatósági idejük alatt forgalomba hozott termékekre nem alkalmazható a nullával egyenlő tűréshatár.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (nyolcadik tanács) a következőképpen határozott:

A 2019. február 7‑i (EU) 2019/229 bizottsági rendelettel módosított, az élelmiszerek mikrobiológiai kritériumairól szóló, 2005. november 15‑i 2073/2005/EK bizottsági rendelet 3. cikke (1) bekezdésének és I. melléklete 1. fejezete 1.2 pontjának rendelkezéseit együttesen úgy kell értelmezni, hogy amennyiben a gyártó nem tudja az illetékes hatóság számára elfogadható módon igazolni, hogy az élelmiszerek az eltarthatósági idejük teljes időtartama alatt tiszteletben tartják a 100 telepképző egység/gramm (g) határétéket a
Listeria monocytogenes
jelenlétére vonatkozóan, az eltarthatósági idejük alatt forgalomba hozott termékekre nem alkalmazható az említett I. melléklet 1. fejezetének 1.2. pontjában meghatározott határérték, amely szerint a
Listeria monocytogenes
nem lehet az érintett élelmiszertermék 25 grammjában kimutatható.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: észt.