CELEX: 62020CJ0510
Neizpolnitev obveznosti države
Člen 258 PDEU
Okolje
Direktiva 2008/56/ES
Politika morskega okolja
Člen 5
Morske strategije
Člen 17(2) in (3)
Neobstoj pravočasnega pregleda začetne presoje in določitve dobrega okoljskega stanja ter okoljskih ciljev
Neobstoj pravočasne obvestitve Evropske komisije o podrobnostih posodobitev, opravljenih po pregledih

Evropska komisija s tožbo Sodišču predlaga, naj ugotovi, da Republika Bolgarija s tem, da na eni strani v predpisanem roku ni pregledala in posodobila, prvič, začetne presoje sedanjega okoljskega stanja zadevnih voda in vpliva človekovih dejavnosti na te vode, drugič, določitve dobrega okoljskega stanja ter, tretjič, okoljskih ciljev in s tem povezanih kazalcev, in s tem, da na drugi strani teh posodobitev ni poslala tej instituciji, ni izpolnila obveznosti iz člena 5(2)(a), (i), (ii) in (iii) ter člena 17(2) in (3) Direktive 2008/56/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju politike morskega okolja (Okvirna direktiva o morski strategiji) (
UL 2008, L 164, str. 19
).
Pravni okvir
V uvodnih izjavah 29 in 34 Direktive 2008/56 je navedeno:
„(29)
Države članice bi morale sprejeti potrebne ukrepe za dosego ali ohranitev dobrega okoljskega stanja v morskem okolju. Treba pa bi bilo priznati, da do leta 2020 morda ne bo možno doseči ali ohraniti dobrega okoljskega stanja v vseh vidikih in v vseh morskih vodah. Zato in zaradi pravičnosti ter izvedljivosti je primerno sprejeti določbe za primere, v katerih država članica ne bi mogla popolnoma doseči zastavljenih okoljskih ciljnih vrednosti oziroma doseči ali ohraniti dobrega okoljskega stanja.
[…]
(34)
Ob upoštevanju dinamične narave morskih ekosistemov ter njihove naravne spremenljivosti in ob upoštevanju, da se lahko obremenitve le-teh in vplivi nanje razlikujejo z razvijanjem različnih vzorcev človekovih dejavnosti in zaradi vpliva podnebnih sprememb, je bistveno priznati, da bo mogoče treba opredelitev dobrega okoljskega stanja sčasoma prilagoditi. V skladu s tem je primerno, da so programi ukrepov za zaščito in upravljanje morskega okolja prožni in prilagodljivi ter upoštevajo znanstveni in tehnološki razvoj. Potrebno bi bilo sprejeti določbe za redno posodabljanje morskih strategij.“
Člen 5 te direktive, naslovljen „Morske strategije“, v odstavkih 1 in 2 določa:
„1.   Vsaka država članica v zvezi z vsako zadevno morsko regijo ali podregijo razvije morsko strategijo za svoje morske vode v skladu s programom dela iz točk (a) in (b) odstavka 2.
2.   Države članice, ki si delijo morsko regijo ali podregijo, sodelujejo pri zagotavljanju, da so ukrepi v vsaki morski regiji ali podregiji, ki so potrebni za dosego ciljev te direktive, zlasti različnih elementov morskih strategij iz točk (a) in (b), usklajeni v zadevni morski regiji ali podregiji v skladu z naslednjim načrtom dejavnosti, pri katerem si zadevne države članice prizadevajo za skupen pristop:
(a)
priprava:
(i)
začetna presoja, ki jo je treba zaključiti do 15. julija 2012, sedanjega okoljskega stanja zadevnih voda in vpliva človekovih dejavnosti nanj v skladu s členom 8;
(ii)
določitev, ki jo je treba vzpostaviti do 15. julija 2012, dobrega okoljskega stanja za zadevne vode v skladu s členom 9(1);
(iii)
vzpostavitev do 15. julija 2012 vrste okoljskih ciljnih vrednosti in s tem povezanih kazalcev v skladu s členom 10(1);
[…]“
Člen 14 navedene direktive, naslovljen „Izjeme“, v odstavku 1 določa:
„Država članica lahko v svojih morskih vodah opredeli primere, kjer zaradi katerega koli od razlogov, navedenih v točkah (a) do (d), okoljskih ciljnih vrednosti ali dobrega okoljskega stanja ni mogoče v vseh pogledih uresničiti s sprejetimi ukrepi te države članice ali jih ni mogoče uresničiti znotraj zadevnega časovnega razporeda zaradi razlogov iz točke (e):
(a)
ukrepanje ali neukrepanje, za katero zadevna država članica ni odgovorna;
(b)
naravni vzroki;
(c)
višja sila;
(d)
spremembe ali menjave fizičnih značilnosti morskih voda, ki so jih povzročili ukrepi, sprejeti zaradi razlogov prevladujočega javnega interesa, ki so prevladali nad negativnim vplivom na okolje, vključno s kakršnim koli čezmejnim učinkom;
(e)
naravne razmere, ki ne dopuščajo pravočasnega izboljšanja stanja zadevnih morskih voda.
[…]“
Člen 17 Direktive 2008/56, naslovljen „Posodabljanje“, določa:
„1.   Države članice zagotovijo, da so morske strategije za posamezno zadevno morsko regijo ali podregijo redno posodobljene.
2.   Za namene odstavka 1 države članice na usklajen način, kot je navedeno v členu 5, vsakih šest let po njihovi začetni vzpostavitvi pregledujejo naslednje elemente svojih morskih strategij:
(a)
začetno presojo iz člena 8(1) in določitev dobrega okoljskega stanja iz člena 9(1);
(b)
okoljske ciljne vrednosti, oblikovane v skladu s členom 10(1);
[…]
3.   Podrobnosti vsakega posodabljanja, opravljenega po pregledih, določenih v odstavku 2, se v treh mesecih po njihovi objavi v skladu s členom 19(2) pošljejo Komisiji, konvencijam o regionalnih morjih in vsaki drugi zadevni državi članici.
[…]“
Člen 19 te direktive, naslovljen „Sodelovanje javnosti in informacije javnega značaja“, v odstavku 2 določa:
„Države članice objavijo ter javnosti omogočijo njihov pregled z namenom dajanja pripomb naslednjih povzetkov elementov njihovih morskih strategij in ustreznih posodobitev, kakor sledi:
(a)
začetne presoje iz člena 8(1) in določitve dobrega okoljskega stanja iz člena 9(1);
(b)
okoljskih ciljnih vrednosti, oblikovanih v skladu s členom 10(1);
[…]“
Predhodni postopek
Komisija je 8. marca 2019 Republiki Bolgariji poslala uradni opomin, v katerem je navedla, da ta država članica v nasprotju s členom 5(2)(a), (i), (ii) in (iii) ter členom 17(2) in (3) Direktive 2008/56 na eni strani do 15. julija 2018 ni pregledala in posodobila začetne presoje stanja morskega okolja, določitve dobrega okoljskega stanja in okoljskih ciljev ter ji na drugi strani do 15. oktobra 2018 ni poslala teh posodobitev.
Republika Bolgarija je v odgovoru z dne 7. maja 2019 navedla, da je Baseynova Direktsia „Chernomorski rayon“ (direktorat za bazen „območje Črnega morja“, Bolgarija) 16. julija 2018 kot pristojni organ za izvajanje te direktive objavil odločbo o organizaciji javnega naročila z naslovom „Posodobitev začetne presoje stanja morskega okolja, določitve dobrega ekološkega stanja, okoljskih ciljev in kazalcev v skladu s členi 8, 9 in 10 Direktive [2008/56] za pet sklopov“. Obvestilo o tem javnem naročilu je bilo objavljeno v
Uradnem listu Evropske unije
. Vendar je bil s tem povezan postopek končan 27. avgusta 2018, ker ni bila prejeta nobena ponudba.
Republika Bolgarija je v tem dopisu predložila tudi načrte za odpravo zadevnih neizpolnitev, zlasti projekt „Znanje in informacije o regionalnih dejavnostih za varstvo Črnega morja“ (
Scirena Black Sea
) (v nadaljevanju: projekt Scirena
Black Sea
) v okviru programa „Varstvo okolja in podnebne spremembe“, ki spada v finančni mehanizem Evropskega gospodarskega prostora za obdobje 2014–2021 (v nadaljevanju: finančni mehanizem EGP). Ta država članica je potrdila svojo zavezo, sprejeto v skladu z zahtevami Direktive 2008/56, da bo opravila preglede in posodobitve ter Komisijo o teh posodobitvah obvestila najpozneje do 30. junija 2020.
Komisija je z dopisom z dne 11. oktobra 2019, ki ga je Republika Bolgarija prejela istega dne, izdala obrazloženo mnenje, v katerem je vztrajala pri stališču, ki ga je navedla v uradnem opominu, saj Republika Bolgarija ni odpravila očitkov, navedenih v tem opominu. To državo članico je pozvala, naj v dveh mesecih od prejema tega mnenja sprejme potrebne ukrepe za uskladitev z njim.
Republika Bolgarija je na navedeno obrazloženo mnenje odgovorila z dopisom z dne 9. decembra 2019, v katerem je priznala, da ni predložila potrebnih posodobitev v zvezi z začetno presojo morskega okolja, določitvijo dobrega okoljskega stanja in okoljskimi cilji, in sicer zaradi težav, povezanih z oddajo javnega naročila za zagotovitev izvedbe teh posodobitev, zlasti ker v zadevnem postopku ni prejela ponudb. Ta država članica je poleg tega ponovila svojo zavezo, da bo najpozneje do 30. junija 2020 izpolnila obveznost uskladitve s členom 17 Direktive 2008/56.
Ker Komisija ni bila zadovoljna z odgovori Republike Bolgarije na obrazloženo mnenje, je vložila to tožbo.
Tožba
Dopustnost tožbe
Trditve strank
Republika Bolgarija, ne da bi izrecno predlagala, naj se ta tožba razglasi za nedopustno, navaja nekatere trditve, s katerimi izpodbija njeno dopustnost. Trdi, da predlog za ugotovitev neizpolnitve obveznosti iz člena 5(2)(a), (i), (ii) in (iii) ter člena 17(2) in (3) Direktive 2008/56, kot ga je podala Komisija, povzroča pravno negotovost, ker naj bi bila za razumevanje natančnega obsega teh določb potrebna naknadna razlaga in dodatna pojasnila.
Ta država članica poleg tega meni, da glede na hkratno sklicevanje na neizpolnitev obveznosti iz dveh določb te direktive ni mogoče jasno ugotoviti, kaj je predmet tožbe.
Komisija poudarja, da se njena tožba ne nanaša na obveznosti navedene države članice, da razvije začetne morske strategije in jih uradno sporoči tej instituciji, ampak le na obveznosti posodabljanja teh morskih strategij in poročanja o teh posodabljanjih, kot naj bi izhajalo tako iz uradnega opomina kot iz obrazloženega mnenja.
Presoja Sodišča
Iz ustaljene sodne prakse Sodišča v zvezi s členom 120(c) Poslovnika Sodišča izhaja, da je treba v vsaki tožbi jasno in natančno navesti predmet spora ter kratek povzetek navajanih tožbenih razlogov, da se toženi stranki omogoči priprava obrambe, Sodišču pa nadzor. Iz tega izhaja, da morajo bistveni dejanski in pravni elementi, na katerih tožba temelji, dosledno in razumljivo izhajati iz besedila tožbe ter da morajo biti tožbeni predlogi izraženi nedvoumno, da se prepreči, da bi Sodišče odločilo
ultra petitum
ali da o nekem očitku ne bi odločilo (sodba z dne 31. oktobra 2019, Komisija/Nizozemska,
C‑395/17
,
EU:C:2019:918
, točka
in navedena sodna praksa).
Sodišče je prav tako razsodilo, da morajo biti v okviru tožbe, vložene na podlagi člena 258 PDEU, v tožbi dosledno in natančno predstavljeni očitki, da bi država članica in Sodišče lahko natančno razumela obseg očitane kršitve prava Unije, kar je nujen pogoj za to, da lahko omenjena država uspešno uveljavlja razloge v svojo obrambo in da lahko Sodišče preveri obstoj zatrjevane neizpolnitve obveznosti (sodba z dne 31. oktobra 2019, Komisija/Nizozemska,
C‑395/17
,
EU:C:2019:918
, točka
in navedena sodna praksa).
Tožba Komisije mora zlasti vsebovati dosleden in natančen povzetek razlogov, ki so jo prepričali, da zadevna država članica ni izpolnila ene od obveznosti iz Pogodb (sodba z dne 31. oktobra 2019, Komisija/Nizozemska,
C‑395/17
,
EU:C:2019:918
, točka
in navedena sodna praksa).
V obravnavanem primeru je treba ugotoviti, da ta institucija natančno navaja določbe prava Unije, ki naj bi jih Republika Bolgarija kršila, in sicer člen 5(2)(a), (i), (ii) in (iii) ter člen 17(2) in (3) Direktive 2008/56, pa tudi dejstva, ki se očitajo tej državi članici, in sicer na eni strani opustitev pregleda in posodobitve, prvič, začetne presoje sedanjega okoljskega stanja zadevnih voda in vpliva človekovih dejavnosti na te vode, drugič, določitve dobrega okoljskega stanja ter, tretjič, okoljskih ciljev in s tem povezanih kazalcev, na drugi strani pa neobvestitev te institucije o teh posodobitvah v roku, določenem v navedeni direktivi.
Poleg tega to, da se je Komisija v tožbi sklicevala na člen 5(2)(a), (i), (ii) in (iii) ter člen 17(2) in (3) navedene direktive, ne povzroča težav glede koherentnosti te tožbe. Kot namreč priznava Republika Bolgarija, so te določbe logično povezane, saj se navedeni člen 17 nanaša na pregled in posodabljanje morskih strategij, navedeni člen 5 pa se nanaša na te strategije.
V teh okoliščinah – v nasprotju s tem, kar trdi Republika Bolgarija – ni nobenega dvoma, da se ta postopek ne nanaša na neizpolnitev obveznosti razvoja začetnih morskih strategij v skladu s členom 5(1) in členom 5(2)(a), (i), (ii) in (iii) Direktive 2008/56 ter na sporočitev elementov teh strategij Komisiji, ampak le na neizpolnitev obveznosti pregleda in posodabljanj teh strategij iz člena 17(2)(a) in (b) te direktive ter na neizpolnitev obveznosti pošiljanja teh posodabljanj tej instituciji iz člena 17(3) te direktive.
Iz zgornjih ugotovitev je zato razvidno, da je ta tožba dopustna.
Utemeljenost
Trditve strank
Komisija najprej opozarja, da bi morala Republika Bolgarija, da bi izpolnila obveznosti iz člena 5(2)(a), (i), (ii) in (iii) ter člena 17(2) Direktive 2008/56, do 15. julija 2018 pregledati in posodobiti elemente svojih morskih strategij, ki se nanašajo, prvič, na začetno presojo sedanjega okoljskega stanja zadevnih voda in vpliva človekovih dejavnosti na te vode v skladu s členom 8 te direktive, drugič, na določitev dobrega okoljskega stanja na podlagi člena 9(1) navedene direktive ter, tretjič, na okoljske cilje in s tem povezane kazalce v skladu s členom 10(1) iste direktive. Poleg tega naj bi morala ta država članica do 15. oktobra 2018 v skladu s členom 17(3) Direktive 2008/56 tej instituciji posredovati podrobne informacije o posodobitvah teh elementov.
Komisija trdi, da so bolgarski organi v odgovoru na uradni opomin priznali zatrjevane neizpolnitve obveznosti, zlasti glede člena 17(2) in (3) Direktive 2008/56. Poleg tega naj bi ti organi v odgovoru na obrazloženo mnenje ponovno priznali, da Komisiji niso poslali informacij, zahtevanih na podlagi te direktive, kar je kršitev, ki naj bi še vedno obstajala.
Republika Bolgarija poudarja, prvič, da je izpolnila svoje obveznosti iz člena 5(2)(a), (i), (ii) in (iii) Direktive 2008/56. Trdi, da je na eni strani leta 2012 izvedla začetno presojo stanja morskega okolja, določila dobro ekološko stanje in oblikovala okoljske cilje in s tem povezane kazalce ter da je na drugi strani tej instituciji posredovala ustrezna poročila. Zato v zvezi z neizpolnitvijo obveznosti, ki izhajajo iz te določbe, meni, da ta tožba ni utemeljena.
Na drugem mestu, Republika Bolgarija glede pregleda in posodabljanja nekaterih elementov svojih morskih strategij trdi, da ima mehanizme za zagotovitev posodabljanj, ki jih mora izvesti na podlagi člena 17 Direktive 2008/56, da pa naj poskus oddaje javnega naročila v ta namen ne bi bil uspešen, ker potencialni izvajalci niso predložili ponudb. Nato naj bi Komisijo obvestila, da bo izpolnitev teh obveznosti povezana z začetkom in izvajanjem projekta Scirena
Black Sea
.
Republika Bolgarija v zvezi s tem trdi, da bi bilo treba pri tem izpolnjevanju spoštovati zahteve Direktive 2008/56 in bolgarske zakonodaje, s katero je zagotovljen prenos te direktive, ter bolgarske zakonodaje na področju javnih naročil. Ta država članica poleg tega poudarja, da je morala spoštovati postopek odobritve tega projekta in da je moral ta projekt izpolnjevati vse zahteve finančnega mehanizma EGP. V teh okoliščinah naj bi bila kljub sprejetim ukrepom zaradi objektivnih okoliščin absolutno nemožna izpolniti svoje obveznosti v skladu s členom 17(2) in (3) te direktive. To tožbo naj bi bilo torej treba zavrniti kot neutemeljeno tudi v delu, v katerem se nanaša na domnevno neizpolnitev obveznosti, ki izhajajo iz zadnjenavedene določbe.
Republika Bolgarija predlaga, naj se tožba v celoti zavrne kot neutemeljena ali naj se ji ugodi le v delu, v katerem se nanaša na neizpolnitev obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 17(2) in (3) Direktive 2008/56, v preostalem pa naj se zavrne.
Komisija najprej odgovarja, da sta člena 5 in 17 Direktive 2008/56 povezana, pri čemer druga od teh določb izrecno napotuje na prvo. Republika Bolgarija naj bi torej napačno menila, da ti določbi vsebujeta ločene obveznosti, ki naj bi jih delno spoštovala. Poleg tega naj bi do organizacijskega napora te države članice prišlo šele po končnem roku, določenem za posodobitve njenih morskih strategij.
Dalje, Komisija trdi, da opis zakonodaje in postopkov v zvezi z oddajo javnega naročila in finančnim mehanizmom EGP ne zadostuje za utemeljitev absolutne nemožnosti izpolnitve obveznosti posodabljanja in pošiljanja zadevnih posodabljanj, na katero se sklicuje Republika Bolgarija. Na eni strani namreč take tehnične težave ne morejo upravičiti neizpolnitve obveznosti, ki jih nalaga pravo Unije, v predpisanem roku, na drugi strani pa naj bi bolgarski organi to zakonodajo in te postopke dobro poznali.
Nazadnje, Komisija poudarja, da je bil novi osnutek pregleda in posodobitev nekaterih elementov morskih strategij Republike Bolgarije konec maja 2020 predložen v notranje postopke, ki naj bi trajali tri leta. Zato naj ta država članica ne bi mogla izpolniti svoje zaveze, da bo predložila poročilo 30. junija 2020.
Republika Bolgarija v dupliki najprej poudarja, da je nemožnost oddaje javnega naročila, katerega predmet so zadevne posodobitve, posledica neobstoja ponudb, ne pa pomanjkanja njenih naporov.
Dalje, ta država članica trdi, da je bilo treba projekt Scirena
Black Sea
znova pripraviti zaradi umika glavnega partnerja.
Nazadnje, Republika Bolgarija navaja, da je s pogodbo, sklenjeno 16. marca 2021 za petmesečno obdobje, izvajanje svojih obveznosti na podlagi Direktive 2008/56, zlasti v zvezi s posodobitvijo njenih morskih strategij in pripravo poročila za obdobje od leta 2012 do leta 2017, prenesla na tretjo osebo.
Presoja Sodišča
Opozoriti je treba, da iz člena 5(2) Direktive 2008/56 izhaja, da „[d]ržave članice, ki si delijo morsko regijo ali podregijo, sodelujejo pri zagotavljanju, da so ukrepi v vsaki morski regiji ali podregiji, ki so potrebni za dosego ciljev te direktive, zlasti različnih elementov morskih strategij iz točk (a) in (b), usklajeni v zadevni morski regiji ali podregiji“. Poleg tega je morala v skladu s členom 5(2)(a), (i), (ii) in (iii) te direktive vsaka država članica do 15. julija 2012 pripraviti, prvič, začetno presojo sedanjega okoljskega stanja zadevnih voda in vpliva človekovih dejavnosti na te vode, drugič, določitev dobrega okoljskega stanja za zadevne vode ter, tretjič, vzpostavitev vrste okoljskih ciljnih vrednosti in s tem povezanih kazalcev.
V skladu s členom 17(1) Direktive 2008/56 države članice zagotovijo, da so morske strategije za posamezno zadevno morsko regijo ali podregijo redno posodobljene. V skladu s členom 17(2)(a) in (b) ter členom 17(3) te direktive je treba na eni strani elemente morskih strategij, navedene v točki 35 te sodbe, pregledati usklajeno, kot je natančneje določeno v členu 5 navedene direktive, vsakih šest let po njihovi začetni vzpostavitvi, na drugi strani pa se podrobnosti vsakega posodabljanja, opravljenega po teh pregledih, v treh mesecih po njihovi objavi v skladu s členom 19(2) te direktive pošljejo Komisiji.
V zvezi s tem je v uvodni izjavi 34 Direktive 2008/56 potreba po določbah za redno posodabljanje morskih strategij pojasnjena z „dinamičn[o] narav[o] morskih ekosistemov ter njihov[o] naravn[o] spremenljivost[jo] in ob upoštevanju, da se lahko obremenitve le-teh in vplivi nanje razlikujejo z razvijanjem različnih vzorcev človekovih dejavnosti in zaradi vpliva podnebnih sprememb“. V tej uvodni izjavi je navedeno, da „je primerno, da so programi ukrepov za zaščito in upravljanje morskega okolja prožni in prilagodljivi ter upoštevajo znanstveni in tehnološki razvoj“.
Ker člen 5(2)(a), (i) (ii) in (iii) Direktive 2008/56 določa, da je treba začetno presojo in določitev dobrega okoljskega stanja ter vzpostavitev okoljskih ciljnih vrednosti in s tem povezanih kazalcev končati do 15. julija 2012, je treba na eni strani ugotoviti, da bi moral biti pregled teh elementov morskih strategij v skladu s členom 17(2)(a) in (b) te direktive opravljen do 15. julija 2018, in na drugi, da bi bilo treba v skladu s členom 17(3) navedene direktive podrobnosti posodobitve, opravljene po teh pregledih, Komisiji poslati v treh mesecih po njihovi objavi, to je do 15. oktobra 2018.
Spomniti je treba tudi, da je treba v skladu z ustaljeno sodno prakso obstoj neizpolnitve obveznosti presojati glede na položaj države članice, kakršen je bil ta ob izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju, in da poznejših sprememb ni mogoče upoštevati (sodba z dne 4. marca 2021, Komisija/Združeno kraljestvo (Mejne vrednosti – NO2),
C‑664/18
, neobjavljena,
EU:C:2021:171
, točka
in navedena sodna praksa).
V obravnavanem primeru se je rok, določen v obrazloženem mnenju, ki ga je izdala Komisija in ki ga je Republika Bolgarija prejela 11. oktobra 2019, iztekel 11. decembra 2019.
Ni pa sporno, da ta država članica obveznosti iz člena 17(2)(a) in (b) ter člena 17(3) Direktive 2008/56, navedenih v točki 38 te sodbe, ni izpolnila niti v zgoraj navedenem roku niti na dan, glede katerega se je navedena država članica v odgovorih na uradni opomin in obrazloženo mnenje zavezala, da bo pregledala in posodobila svoje morske strategije ter da bo te posodobitve poslala tej instituciji, to je 30. junija 2020.
Te ugotovitve s trditvami Republike Bolgarije ni mogoče izpodbiti. Prvič, zavrniti je namreč treba trditve, da je izpolnila svoje obveznosti iz člena 5(2)(a), (i), (ii) in (iii) Direktive 2008/56. Te trditve se namreč nanašajo le na obveznosti razvoja prvotnih morskih strategij v letu 2012 in predložitve ustreznih poročil Komisiji. Vendar ti obveznosti nista predmet te tožbe, kot je razvidno iz točke 21 te sodbe.
Drugič, v zvezi s trditvami, s katerimi Republika Bolgarija uveljavlja, da v roku, določenem v Direktivi 2008/56, ni mogla izpolniti obveznosti iz člena 17(2) in (3) te direktive, na eni strani zlasti zaradi težav, ki so ji nastale pri poskusu oddaje zadevnega javnega naročila, in na drugi zaradi potrebe po spoštovanju zahtev prava Unije, upoštevne nacionalne zakonodaje in postopka odobritve projekta Scirena
Black Sea
, je treba poudariti, da Republika Bolgarija ni pojasnila, kako bi ji spoštovanje zahtev prava Unije lahko preprečilo izpolnitev obveznosti iz zgoraj navedene določbe Direktive 2008/56. Sicer pa je dovolj opozoriti, da se država članica v skladu z ustaljeno sodno prakso ne more sklicevati na določbe, prakso ali okoliščine v svojem notranjem pravnem redu, da bi upravičila neizpolnjevanje obveznosti ali rokov, določenih v direktivi (sodba z dne 2. aprila 2020, Komisija/Španija (Poplavna ogroženost – Načrti za obvladovanje za Kanarske otoke),
C‑384/19
, neobjavljena,
EU:C:2020:271
, točka
in navedena sodna praksa).
Natančneje, obveznost države članice, da izvede vse potrebne ukrepe za dosego cilja, ki ga določa direktiva, je zavezujoča obveznost, ki jo nalagata člen 288, tretji odstavek, PDEU in sama direktiva. Ta obveznost, da se sprejmejo vsi splošni in posamični ukrepi, velja za vse organe držav članic (sodba z dne 16. julija 2015, Komisija/Bolgarija,
C‑145/14
, neobjavljena,
EU:C:2015:502
, točka
in navedena sodna praksa).
Poleg tega Direktiva 2008/56 ne določa nobenega odstopanja od obveznosti, ki jih imajo države članice na podlagi člena 17(2) in (3) te direktive, saj se člen 14 te direktive nanaša le na odstopanja, kadar lahko država članica opredeli primere, v katerih okoljskih ciljev ali dobrega ekološkega stanja ni mogoče uresničiti v vseh pogledih. Poleg tega, čeprav se uvodna izjava 29 navedene direktive nanaša na to, da država članica ne bi mogla popolnoma doseči zastavljenih okoljskih ciljnih vrednosti, pa se to sklicevanje ne nanaša na obveznosti, ki izhajajo iz člena 17 te direktive.
Vsekakor je treba pojasniti, da je Republika Bolgarija prve organizacijske ukrepe za izpolnitev obveznosti iz člena 17(2)(a) in (b) ter člena 17(3) Direktive 2008/56 sprejela 16. julija 2018, kot je razvidno iz njenega odgovora na uradni opomin, to je po izteku roka, določenega v členu 17(2) te direktive, ki je 15. julij 2018. Zato ni mogoče šteti, da ta država članica v določenem roku ni mogla spoštovati svojih zavez.
Tretjič, ker – kot izhaja iz sodne prakse, navedene v točki 39 te sodbe – sprememb, do katerih je prišlo po izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju, ni mogoče upoštevati pri presoji obstoja zadevne neizpolnitve obveznosti, dejstvo, da je bila 16. marca 2021 sklenjena pogodba za izvedbo potrebnih ukrepov, da bi Republika Bolgarija izpolnila svoje obveznosti, ni upoštevno za presojo utemeljenosti te tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti.
V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da je tožba, ki jo je vložila Komisija, utemeljena.
Glede na vse zgornje preudarke je treba ugotoviti, da Republika Bolgarija s tem, da na eni strani v predpisanem roku ni usklajeno, kot je natančneje določeno v členu 5 Direktive 2008/56, pregledala začetne presoje in določitve dobrega okoljskega stanja ter okoljskih ciljev, in s tem, da na drugi strani podrobnosti posodobitev, opravljenih po teh pregledih, v predpisanem roku ni poslala Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 17(2)(a) in (b) ter člena 17(3) te direktive.
Stroški
V skladu s členom 138(1) Poslovnika se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki. Ker je Komisija predlagala, naj se Republiki Bolgariji naloži plačilo stroškov, in ker ta s predlogi ni uspela, se ji naloži plačilo stroškov.

Iz teh razlogov je Sodišče (sedmi senat) razsodilo:

1.
Republika Bolgarija s tem, da na eni strani v predpisanem roku ni usklajeno, kot je natančneje določeno v členu 5 Direktive 2008/56/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju politike morskega okolja (Okvirna direktiva o morski strategiji), pregledala začetne presoje in določitve dobrega okoljskega stanja ter okoljskih ciljev, in s tem, da na drugi strani podrobnosti posodobitev, opravljenih po teh pregledih, v predpisanem roku ni poslala Evropski komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 17(2)(a) in (b) ter člena 17(3) te direktive.

2.
Republiki Bolgariji se naloži plačilo stroškov.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: bolgarščina.