CELEX: 62020CJ0510
Nesplnenie povinnosti členským štátom
Článok 258 ZFEÚ
Životné prostredie
Smernica 2008/56/ES
Morská environmentálna politika
Článok 5
Morské stratégie
Článok 17 ods. 2 a 3
Nevykonanie preskúmania úvodného posúdenia a stanovenia dobrého environmentálneho stavu, ako aj environmentálnych cieľov v stanovenej lehote
Nezaslanie podrobných informácií o každej aktualizácii uskutočnenej po preskúmaní Európskej komisii v stanovenej lehote

Európska komisia svojou žalobou navrhuje, aby Súdny dvor určil, že Bulharská republika si tým, že v stanovenej lehote jednak nevykonala preskúmanie a aktualizáciu po prvé úvodného posúdenia súčasného environmentálneho stavu príslušných vôd a environmentálneho vplyvu ľudských činností na ne, po druhé stanovenia dobrého environmentálneho stavu, ako aj po tretie environmentálnych cieľov a s nimi súvisiacich ukazovateľov, a jednak, že tieto aktualizácie nezaslala tejto inštitúcii, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 5 ods. 2 písm. a) bodov i), ii) a iii), ako aj článku 17 ods. 2 a 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/56/ES zo 17. júna 2008, ktorou sa ustanovuje rámec pre činnosť Spoločenstva v oblasti morskej environmentálnej politiky (rámcová smernica o morskej stratégii) (
Ú. v. EÚ L 164, 2008, s. 19
).
Právny rámec
Podľa odôvodnení 29 a 34 smernice 2008/56:
„(29)
Členské štáty by mali prijať opatrenia potrebné na dosiahnutie alebo udržanie dobrého environmentálneho stavu morského prostredia. Je však potrebné uznať, že dosiahnutie alebo udržanie dobrého environmentálneho stavu po každej stránke sa vo všetkých morských vodách možno nebude dať docieliť do roku 2020. Preto z hľadiska spravodlivosti a uskutočniteľnosti je vhodné prijať opatrenia pre prípady, keď členský štát nebude schopný dosiahnuť želanú úroveň stanovených environmentálnych cieľov alebo dosiahnuť alebo udržať dobrý environmentálny stav.
…
(34)
Vzhľadom na dynamický charakter morských ekosystémov a ich prirodzenú premenlivosť, a keďže tlaky a vplyvy pôsobiace na ne sa môžu meniť zároveň s vývojom rozličných modelov ľudskej činnosti a vplyvom zmeny klímy, je dôležité zobrať na vedomie, že stanovenie dobrého environmentálneho stavu sa možno bude musieť časom upravovať. Je preto vhodné, aby programy opatrení na ochranu a riadenie morského prostredia boli flexibilné, adaptabilné a zohľadňovali vedecký a technický vývoj. Je teda potrebné zabezpečiť pravidelné aktualizovanie morských stratégií.“
Článok 5 tejto smernice s názvom „Morské stratégie“ v odsekoch 1 a 2 stanovuje:
„1.   Každý členský štát vypracuje pre svoje morské vody a vzhľadom na každý morský región alebo subregión morskú stratégiu v súlade s plánom činnosti uvedeným v odseku 2 písm. a) a b).
2.   Členské štáty, ktoré sa delia o morský región alebo subregión, spolupracujú v záujme zabezpečenia, aby v rámci každého morského regiónu alebo subregiónu boli opatrenia vyžadované na účely splnenia cieľov tejto smernice, a najmä jednotlivých prvkov morskej stratégie uvedených v písmenách a) a b), koherentné a koordinované v celom dotknutom morskom regióne alebo subregióne v súlade s týmto plánom opatrení, v súvislosti s ktorým sa dotknuté členské štáty usilujú uplatňovať spoločný prístup:
a)
príprava:
i)
úvodné posúdenie súčasného environmentálneho stavu príslušných vôd a environmentálneho vplyvu ľudských činností na ne v súlade s článkom 8 sa má ukončiť do 15. júla 2012;
ii)
určenie dobrého environmentálneho stavu príslušných vôd v súlade s článkom 9 ods. 1 sa má uskutočniť do 15. júla 2012;
iii)
stanovenie série environmentálnych cieľov a s nimi súvisiacich ukazovateľov v súlade s článkom 10 ods. 1 do 15. júla 2012;
…“
Článok 14 uvedenej smernice s názvom „Výnimky“ v odseku 1 stanovuje:
„Členský štát v rámci svojich morských vôd môže identifikovať prípady, v ktorých z ktoréhokoľvek z dôvodov uvedených v písmenách a) až d) nemožno po každej stránke dosiahnuť environmentálne ciele alebo dobrý environmentálny stav prostredníctvom opatrení prijatých členským štátom alebo ich nemožno dosiahnuť v rámci príslušného harmonogramu z dôvodov uvedených v písmene e):
a)
činnosť alebo nečinnosť, za ktorú dotknutý členský štát nie je zodpovedný;
b)
prírodné príčiny;
c)
vyššia moc;
d)
modifikácie alebo úpravy fyzikálnych vlastností morských vôd spôsobené činnosťami uskutočnenými z dôvodov prvoradého verejného záujmu, ktorý prevážil nad negatívnym vplyvom na životné prostredie vrátane akéhokoľvek cezhraničného vplyvu;
e)
prírodné podmienky, ktoré neumožňujú, aby sa zlepšenie stavu dotknutých morských vôd dosiahlo načas.
…“
Článok 17 smernice 2008/56 s názvom „Aktualizácia“ stanovuje:
„1.   Členské štáty zabezpečia, aby boli morské stratégie vzhľadom na jednotlivé dotknuté morské regióny alebo subregióny vždy aktuálne.
2.   Na účely odseku 1 členské štáty preskúmajú koordinovaným spôsobom uvedeným v článku 5 vo svojich morských stratégiách každých šesť rokov od ich ustanovenia [od ich úvodného vypracovania –
neoficiálny preklad
] tieto prvky:
a)
počiatočné posúdenie a stanovenie dobrého environmentálneho stavu ustanovené v článku 8 ods. 1 a v článku 9 ods. 1;
b)
environmentálne ciele stanovené podľa článku 10 ods. 1;
…
3.   Podrobné informácie o každej aktualizácii uskutočnenej po preskúmaní ustanovenom v odseku 2 sa do troch mesiacov od ich uverejnenia v súlade s článkom 19 ods. 2 zašlú Komisii, zmluvným stranám regionálnych morských dohovorov a všetkým ostatným zainteresovaným členským štátom.
…“
Článok 19 tejto smernice s názvom „Konzultácie s verejnosťou a poskytovanie informácií“ v odseku 2 stanovuje:
„Členské štáty uverejnia a sprístupnia verejnosti na pripomienkovanie zhrnutie týchto prvkov svojich morských stratégií alebo s nimi súvisiacich aktualizácií:
a)
počiatočné posúdenie a určenie dobrého environmentálneho stavu, ako je ustanovené v článku 8 ods. 1 a v článku 9 ods. 1;
b)
environmentálne ciele stanovené podľa článku 10 ods. 1;
…“
Konanie pred podaním žaloby
Komisia zaslala 8. marca 2019 Bulharskej republike výzvu, v ktorej uviedla, že tento členský štát v rozpore s článkom 5 ods. 2 písm. a) bodmi i), ii) a iii), ako aj článkom 17 ods. 2 a 3 smernice 2008/56 jednak nevykonal najneskôr do 15. júla 2018 preskúmanie a aktualizáciu úvodného posúdenia stavu morského prostredia, stanovenia dobrého environmentálneho stavu a environmentálnych cieľov, a jednak, že jej tieto aktualizácie nezaslal najneskôr do 15. októbra 2018.
Bulharská republika vo svojej odpovedi zo 7. mája 2019 uviedla, že Basejnova direkcija „Černomorski rajon“ (Správa pomoria pre Čiernomorskú oblasť, Bulharsko) ako príslušný orgán na uplatňovanie tejto smernice oznámila 16. júla 2018 rozhodnutie uskutočniť postup verejného obstarávania na zákazku s názvom „Aktualizácia úvodného posúdenia stavu morského prostredia, určenia dobrého environmentálneho stavu, environmentálnych cieľov a ukazovateľov podľa článkov 8, 9 a 10 smernice [2008/56] v rámci piatich častí“. Oznámenie o vyhlásení tohto verejného obstarávania bolo uverejnené v
Úradnom vestníku Európskej únie
. Príslušný postup však bol ukončený 27. augusta 2018 z dôvodu, že nebola doručená žiadna ponuka.
V tomto liste tiež Bulharská republika predložila plány na nápravu predmetného nesplnenia povinností, a to najmä projekt „Šírenie poznatkov a informácií o regionálnych aktivitách na ochranu Čierneho mora“ (
Scirena Black Sea
) (ďalej len „projekt Scirena
Black Sea
“) v rámci programu „Ochrana životného prostredia a zmena klímy“, ktorý patrí do finančného mechanizmu Európskeho hospodárskeho priestoru na obdobie od roku 2014 do roku 2021 (ďalej len „finančný mechanizmus EHP“). Tento členský štát potvrdil svoj záväzok, prijatý v súlade s požiadavkami smernice 2008/56, vykonať preskúmanie a jednotlivé aktualizácie, ako aj oznámiť tieto aktualizácie Komisii najneskôr do 30. júna 2020.
Listom z 11. októbra 2019 a doručeným Bulharskej republike v ten istý deň Komisia vydala odôvodnené stanovisko, v ktorom zotrvala na svojom stanovisku uvedenom v jej výzve, že Bulharská republika nenapravila výhrady uvedené v tejto výzve. Vyzvala tento členský štát, aby v lehote dvoch mesiacov od prijatia tohto stanoviska prijal opatrenia potrebné na to, aby mu vyhovel.
Bulharská republika na uvedené odôvodnené stanovisko odpovedala listom z 9. decembra 2019, v ktorom pripustila, že nepredložila požadované aktualizácie týkajúce sa úvodného posúdenia morského prostredia, stanovenia dobrého environmentálneho stavu a environmentálnych cieľov, a to z dôvodu problémov týkajúcich sa zadania verejnej zákazky na zabezpečenie vykonania týchto aktualizácií, konkrétne v dôsledku toho, že v príslušnom verejnom obstarávaní neboli predložené žiadne ponuky. Tento členský štát okrem toho zopakoval svoj záväzok dosiahnuť súlad s článkom 17 smernice 2008/56 najneskôr do 30. júna 2020.
Keďže Komisia považovala odpovede Bulharskej republiky na odôvodnené stanovisko za nedostatočné, podala túto žalobu.
O žalobe
O prípustnosti žaloby
Argumentácia účastníkov konania
Bulharská republika bez toho, aby výslovne navrhovala, aby bola táto žaloba vyhlásená za neprípustnú, uvádza určité tvrdenia spochybňujúce jej prípustnosť. Návrh na konštatovanie nesplnenia povinností vyplývajúcich z článku 5 ods. 2 písm. a) bodov i), ii) a iii), ako aj článku 17 ods. 2 a 3 smernice 2008/56, tak ako ho formulovala Komisia, je podľa nej zdrojom právnej neistoty, keďže na pochopenie presného rozsahu tohto návrhu je potrebný dodatočný výklad a objasnenie.
Okrem toho sa tento členský štát domnieva, že nie je možné jasne určiť, aký je predmet žaloby vzhľadom na súčasné odvolávanie sa na nesplnenie povinností stanovených dvoma ustanoveniami tejto smernice.
Komisia uvádza, že jej žaloba sa netýka povinností uvedeného členského štátu vypracovať pôvodné morské stratégie a oznámiť ich tejto inštitúcii, ale len povinností aktualizovať tieto morské stratégie a tieto aktualizácie zaslať, ako to vyplýva tak z výzvy, ako aj z odôvodneného stanoviska.
Posúdenie Súdnym dvorom
Z ustálenej judikatúry týkajúcej sa článku 120 písm. c) Rokovacieho poriadku Súdneho dvora vyplýva, že každý návrh na začatie konania musí obsahovať jasne a presne určený predmet sporu, ako aj zhrnutie dôvodov, na ktorých je návrh založený, tak aby bolo umožnené žalovanému účastníkovi konania pripraviť si svoju obranu a Súdnemu dvoru vykonať svoje preskúmanie. Podstatné skutkové a právne okolnosti, na ktorých je žaloba založená, musia preto vyplývať koherentným a zrozumiteľným spôsobom už z textu samotného návrhu a návrhy žaloby musia byť formulované jednoznačne, aby Súdny dvor nerozhodol nad rámec návrhov ani neopomenul rozhodnúť o niektorom žalobnom dôvode (rozsudok z 31. októbra 2019, Európska komisia/Holandské kráľovstvo,
C‑395/17
,
EU:C:2019:918
, bod
a citovaná judikatúra).
Súdny dvor tiež rozhodol, že v rámci žaloby, ktorá je podaná na základe článku 258 ZFEÚ, musia byť žalobné dôvody uvedené koherentným a presným spôsobom, aby členský štát a Súdny dvor mohli správne pochopiť rozsah vytýkaného porušenia práva Únie, čo je nevyhnutnou podmienkou na to, aby uvedený štát mohol účinne uplatniť svoje dôvody obrany a aby Súdny dvor mohol preveriť existenciu uvádzaného nesplnenia si povinnosti (rozsudok z 31. októbra 2019, Európska komisia/Holandské kráľovstvo,
C‑395/17
,
EU:C:2019:918
, bod
a citovaná judikatúra).
Žaloba Komisie musí najmä obsahovať koherentný a podrobný výklad dôvodov, ktoré ju viedli k presvedčeniu, že predmetný členský štát si nesplnil jednu z povinností, ktoré mu vyplývajú zo Zmlúv (rozsudok z 31. októbra 2019, Európska komisia/Holandské kráľovstvo,
C‑395/17
,
EU:C:2019:918
, bod
a citovaná judikatúra).
V prejednávanej veci je potrebné konštatovať, že táto inštitúcia presne uvádza ustanovenia práva Únie, ktoré Bulharská republika údajne porušila, a to článok 5 ods. 2 písm. a) body i), ii) a iii) a článok 17 ods. 2 a 3 smernice 2008/56, ako aj skutočnosti, ktoré sú tomuto štátu vytýkané, a to jednak nevykonanie preskúmania a aktualizácie po prvé úvodného posúdenia súčasného environmentálneho stavu príslušných vôd a environmentálneho vplyvu ľudských činností na ne, po druhé stanovenia dobrého environmentálneho stavu, ako aj po tretie environmentálnych cieľov a s nimi súvisiacich ukazovateľov, a jednak, že tieto aktualizácie tento členský štát nezaslal tejto inštitúcii v lehote stanovenej touto smernicou.
Žiadne problémy z hľadiska koherentnosti žaloby Komisie nespôsobuje ani skutočnosť, že Komisia sa v nej odvoláva na článok 5 ods. 2 písm. a) body i), ii) a iii) v spojení s článkom 17 ods. 2 a 3 uvedenej smernice. Ako totiž uznala aj Bulharská republika, tieto ustanovenia sú logicky prepojené, keďže tento článok 17 sa týka preskúmania a aktualizácie morských stratégií, ktorých sa týka uvedený článok 5.
Za týchto podmienok, na rozdiel od toho, čo tvrdí Bulharská republika, je nepochybné, že toto konanie sa netýka nesplnenia povinností vypracovať pôvodné morské stratégie v súlade s článkom 5 ods. 1 a článkom 5 ods. 2 písm. a) bodmi i), ii) a iii) smernice 2008/56, a oznámiť Komisii jednotlivé prvky týchto stratégií, ale len nesplnenia povinností preskúmať a aktualizovať tieto stratégie a oznámiť tieto aktualizácie tejto inštitúcii, ktoré sú stanovené v článku 17 ods. 2 písm. a) a b) a v článku 17 ods. 3 tejto smernice.
Z predchádzajúcich úvah vyplýva, že táto žaloba je prípustná.
O veci samej
Argumentácia účastníkov konania
Komisia na úvod pripomína, že Bulharská republika mala na to, aby si splnila povinnosti podľa článku 5 ods. 2 písm. a) bodov i), ii) a iii) a článku 17 ods. 2 smernice 2008/56 najneskôr do 15. júla 2018 preskúmať a aktualizovať prvky svojich morských stratégií, ktoré sa týkajú po prvé úvodného posúdenia súčasného environmentálneho stavu príslušných vôd a environmentálneho vplyvu ľudských činností na ne podľa článku 8 tejto smernice, po druhé stanovenia dobrého environmentálneho stavu podľa článku 9 ods. 1 uvedenej smernice a po tretie environmentálnych cieľov a s nimi súvisiacich ukazovateľov podľa článku 10 ods. 1 tej istej smernice. Navyše tento členský štát bol podľa Komisie v súlade s článkom 17 ods. 3 smernice 2008/56 povinný poskytnúť tejto inštitúcii podrobné informácie o aktualizácii týchto prvkov najneskôr do 15. októbra 2018.
Komisia uvádza, že bulharské orgány vo svojej odpovedi na výzvu uznali namietané nesplnenia povinností, najmä pokiaľ ide o článok 17 ods. 2 a 3 smernice 2008/56. Okrem toho podľa nej tieto orgány vo svojej odpovedi na odôvodnené stanovisko opäť uznali, že Komisii neposkytli informácie požadované podľa tejto smernice, pričom toto porušenie podľa jej názoru pretrváva aj naďalej.
Bulharská republika po prvé zdôrazňuje, že si splnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 5 ods. 2 písm. a) bodov i), ii) a iii) smernice 2008/56. Tvrdí, že v roku 2012 vykonala úvodné posúdenie stavu morského prostredia, určila dobrý environmentálny stav a stanovila environmentálne ciele a s nimi súvisiace ukazovatele, pričom tejto inštitúcii zaslala príslušné správy. V dôsledku toho sa domnieva, že, pokiaľ ide o nesplnenie povinností vyplývajúcich z tohto ustanovenia, táto žaloba je nedôvodná.
V druhom rade, pokiaľ ide o preskúmanie a aktualizáciu niektorých prvkov jej morských stratégií, Bulharská republika uvádza, že disponuje mechanizmami na zabezpečenie vykonania aktualizácií, ktoré má vykonať na základe článku 17 smernice 2008/56, ale pokus o zadanie verejnej zákazky na tento účel bol neúspešný z dôvodu nepredloženia ponúk potenciálnych záujemcov o uzavretie zmluvy. Následne informovala Komisiu, že výkon týchto povinností je spojený so začatím a uskutočnením projektu Scirena
Black Sea
.
V tejto súvislosti Bulharská republika tvrdí, že k uskutočneniu tohto projektu malo dôjsť v súlade s požiadavkami smernice 2008/56 a bulharskej právnej úpravy, ktorou sa zabezpečuje jej prebratie, ako v súlade s právnou úpravou v oblasti verejného obstarávania. Okrem toho tento členský štát uvádza, že bol povinný dodržať postup schvaľovania tohto projektu, ktorý musel spĺňať všetky požiadavky finančného mechanizmu EHP. Za týchto podmienok sa Bulharská republika podľa svojich vyjadrení napriek prijatým opatreniam nachádza z dôvodu objektívnych okolností v situácii absolútnej nemožnosti plniť svoje záväzky v súlade s článkom 17 ods. 2 a 3 tejto smernice. Táto žaloba teda podľa nej musí byť zamietnutá ako nedôvodná, a to aj pokiaľ ide o údajné nesplnenie povinností vyplývajúcich z tohto posledného uvedeného ustanovenia.
Bulharská republika navrhuje, aby bola žaloba zamietnutá v celom rozsahu ako nedôvodná alebo aby sa žalobe vyhovelo len čiastočne, a to v rozsahu, v akom sa týka nesplnenia povinností, ktoré jej vyplývajú z článku 17 ods. 2 a 3 smernice 2008/56, a aby bola v zostávajúcej časti zamietnutá.
Komisia v replike najprv odpovedá, že články 5 a 17 smernice 2008/56 sú prepojené, pričom druhé z týchto ustanovení výslovne odkazuje na prvé z nich. Bulharská republika teda podľa nej dospela k nesprávnemu záveru, že tieto ustanovenia obsahujú odlišné povinnosti, ktoré čiastočne dodržala. Okrem toho bolo podľa Komisie organizačné úsilie tohto členského štátu vynaložené až po uplynutí lehoty stanovenej na aktualizáciu jeho morských stratégií.
Komisia ďalej tvrdí, že opis právnej úpravy a postupov týkajúcich sa verejného obstarávania a finančného mechanizmu EHP nestačí na odôvodnenie absolútnej nemožnosti dodržania povinnosti vykonať aktualizácie a predmetné aktualizácie jej aj oznámiť, na ktorú sa odvoláva Bulharská republika. Takéto technické ťažkosti totiž podľa nej jednak nemôžu odôvodniť nedodržanie povinností uložených právom Únie v stanovenej lehote a jednak bulharské orgány dobre poznali tieto právne predpisy a postupy.
Komisia napokon uvádza, že na nový projekt preskúmania a aktualizácie určitých prvkov morských stratégií Bulharskej republiky bol v rámci vnútorných postupov, ktorých stanovená dĺžka je tri roky, predložený na konci mája 2020. Podľa nej je teda nemožné, aby tento členský štát dodržal svoj záväzok predložiť správu k 30. júnu 2020.
Bulharská republika vo svojej duplike predovšetkým zdôrazňuje, že nemožnosť zadať verejnú zákazku, ktorej predmetom sú predmetné aktualizácie, je dôsledkom nepredloženia ponúk, a nie nedostatočného úsilia z jej strany.
Ďalej tento členský štát tvrdí, že z dôvodu odstúpenia hlavného partnera bolo potrebné pristúpiť k novému vypracovaniu projektu Scirena
Black Sea
.
Bulharská republika napokon uvádza, že zmluvou uzavretou 16. marca 2021 zverila tretej osobe vykonávanie svojich záväzkov podľa smernice 2008/56 na obdobie piatich mesiacov, a to osobitne pokiaľ ide o aktualizáciu jej morských stratégií a vypracovanie správy na obdobie od roku 2012 do roku 2017.
Posúdenie Súdnym dvorom
Je potrebné pripomenúť, že z článku 5 ods. 2 smernice 2008/56 vyplýva, že „členské štáty, ktoré sa delia o morský región alebo subregión, spolupracujú v záujme zabezpečenia, aby v rámci každého morského regiónu alebo subregiónu boli opatrenia vyžadované na účely splnenia cieľov tejto smernice, a najmä jednotlivých prvkov morskej stratégie uvedených v písmenách a) a b), koherentné a koordinované v celom dotknutom morskom regióne alebo subregióne“. Okrem toho v súlade s článkom 5 ods. 2 písm. a) bodmi i), ii) a iii) tejto smernice musí každý členský štát najneskôr do 15. júla 2012 vypracovať po prvé úvodné posúdenie súčasného environmentálneho stavu príslušných vôd a environmentálneho vplyvu ľudských činností na ne, po druhé stanovenie dobrého environmentálneho stavu príslušných vôd a po tretie stanovenie série environmentálnych cieľov a s nimi súvisiacich ukazovateľov.
Podľa článku 17 ods. 1 smernice 2008/56 členské štáty zabezpečia, aby boli morské stratégie pre jednotlivé dotknuté morské regióny alebo subregióny vždy aktuálne. Podľa článku 17 ods. 2 písm. a) a b), ako aj článku 17 ods. 3 tejto smernice sa jednak prvky morských stratégií uvedené v bode 35 tohto rozsudku musia preskúmať koordinovaným spôsobom, ako je spresnené v článku 5 uvedenej smernice, a to každých šesť rokov od ich úvodného vypracovania, a jednak sa podrobné informácie o aktualizáciách uskutočnených po tomto preskúmaní majú zaslať Komisii do troch mesiacov od ich uverejnenia v súlade s článkom 19 ods. 2 tej istej smernice.
V tejto súvislosti odôvodnenie 34 smernice 2008/56 vysvetľuje potrebu zabezpečiť pravidelnú aktualizáciu stratégií morského prostredia vzhľadom na „dynamický charakter morských ekosystémov a ich prirodzenú premenlivosť, a keďže tlaky a vplyvy pôsobiace na ne sa môžu meniť zároveň s vývojom rozličných modelov ľudskej činnosti a vplyvom zmeny klímy“. Podľa tohto odôvodnenia je „vhodné, aby programy opatrení na ochranu a riadenie morského prostredia boli flexibilné, adaptabilné a zohľadňovali vedecký a technický vývoj“.
Keďže článok 5 ods. 2 písm. a) body i), ii) a iii) smernice 2008/56 stanovuje, že úvodné posúdenie a stanovenie dobrého environmentálneho stavu, ako aj stanovenie environmentálnych cieľov a s nimi súvisiacich ukazovateľov musia byť ukončené najneskôr 15. júla 2012, je potrebné jednak dospieť k záveru, že k preskúmaniu týchto prvkov morských stratégií malo v súlade s článkom 17 ods. 2 písm. a) a b) tejto smernice dôjsť najneskôr do 15. júla 2018, a jednak, že podrobné informácie o aktualizáciách vykonaných po tomto preskúmaní mali byť oznámené Komisii do troch mesiacov od ich uverejnenia v súlade s článkom 17 ods. 3 uvedenej smernice, teda najneskôr do 15. októbra 2018.
Je potrebné tiež pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora sa má existencia nesplnenia povinnosti hodnotiť vo vzťahu k situácii členského štátu ku dňu uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku, pričom neskoršie zmeny sa nemôžu brať do úvahy [rozsudok zo 4. marca 2021, Komisia/Spojené kráľovstvo (Limitné hodnoty ‐ NO2),
C‑664/18
, neuverejnený,
EU:C:2021:171
, bod
a citovaná judikatúra].
V prejednávanej veci lehota, ktorá bola stanovená v odôvodnenom stanovisku vydanom Komisiou a doručenom Bulharskej republike 11. októbra 2019, uplynula 11. decembra 2019.
Pritom je nesporné, že tento členský štát si nesplnil povinnosti vyplývajúce z článku 17 ods. 2 písm. a) a b), ako aj z článku 17 ods. 3 smernice 2008/56, uvedené v bode 38 tohto rozsudku, a to ani vo vyššie uvedenej lehote, a ani k dátumu, ku ktorému sa uvedený členský štát vo svojich odpovediach na výzvu a na odôvodnené stanovisko zaviazal preskúmať a aktualizovať svoje morské stratégie, ako aj oznámiť tieto aktualizácie tejto inštitúcii, teda do 30. júna 2020.
Toto konštatovanie nemôžu spochybniť ani tvrdenia, ktoré uvádza Bulharská republika. V prvom rade je totiž potrebné zamietnuť jej tvrdenia o tom, že si splnila povinnosti vyplývajúce z článku 5 ods. 2 písm. a) bodov i), ii) a iii) smernice 2008/56. Tieto obvinenia sa totiž týkajú len povinnosti vypracovať pôvodné morské stratégie počas roku 2012 a oznámiť Komisii príslušné správy. Ako však vyplýva z bodu 21 tohto rozsudku, tieto povinnosti nie sú predmetom tejto žaloby.
V druhom rade, pokiaľ ide o tvrdenie, že Bulharská republika si nemohla splniť povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 17 ods. 2 a 3 smernice 2008/56, v lehote stanovenej touto smernicou, a to osobitne z dôvodu ťažkostí, ktoré sa vyskytli pri pokuse o zadanie predmetnej verejnej zákazky, a tiež z dôvodu potreby dodržať požiadavky práva Únie, príslušnej vnútroštátnej právnej úpravy a postupu schvaľovania projektu Scirena
Black Sea
, je potrebné uviesť, že Bulharská republika nepreukázala, v čom jej potreba dodržiavať požiadavky práva Únie mohla brániť v splnení povinností vyplývajúcich z vyššie uvedeného ustanovenia smernice 2008/56. Okrem toho je potrebné pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry sa členský štát nemôže odvolávať na ustanovenia, zvyky alebo stav svojho vnútroštátneho právneho poriadku, aby tým odôvodnil nesplnenie povinností a lehôt stanovených smernicou [rozsudok z 2. apríla 2020, Komisia/Španielsko (Povodňové riziká – Plány správy Kanárskych ostrovov),
C‑384/19
, neuverejnený,
EU:C:2020:271
, bod
a citovaná judikatúra].
Konkrétne povinnosť členského štátu prijať všetky opatrenia potrebné na dosiahnutie výsledku stanoveného smernicou je záväznou povinnosťou uloženou článkom 288 tretím odsekom ZFEÚ a touto samotnou smernicou. Táto povinnosť prijať všetky potrebné opatrenia všeobecnej alebo osobitnej povahy sa vzťahuje na všetky orgány členských štátov (rozsudok zo 16. júla 2015, Komisia/Bulharsko,
C‑145/14
, neuverejnený,
EU:C:2015:502
, bod
a citovaná judikatúra).
Navyše smernica 2008/56 nestanovuje žiadnu výnimku z povinností, ktoré členským štátom vyplývajú z jej článku 17 ods. 2 a 3, keďže článok 14 tejto smernice sa týka len tých výnimiek, pri ktorých členský štát môže identifikovať prípady, keď nemožno po každej stránke dosiahnuť environmentálne ciele a dobrý environmentálny stav. Okrem toho, hoci je pravda, že odôvodnenie 29 uvedenej smernice odkazuje na nemožnosť na strane členského štátu splniť ambicióznu úroveň podľa stanovených environmentálnych cieľov, tento odkaz sa netýka povinností, ktoré vyplývajú z článku 17 tej istej smernice.
V každom prípade je potrebné spresniť, že ako vyplýva z odpovede Bulharskej republiky na výzvu, prvé organizačné opatrenia na splnenie povinností uložených podľa článku 17 ods. 2 písm. a) a b), ako aj článku 17 ods. 3 smernice 2008/56 prijal tento členský štát 16. júla 2018, to znamená po uplynutí lehoty uvedenej v článku 17 ods. 2 tejto smernice, teda po 15. júli 2018. Preto nemožno vychádzať z toho, že tento členský štát nemohol dodržať svoje záväzky v stanovenej lehote.
V treťom rade, keďže, ako vyplýva z judikatúry pripomenutej v bode 39 tohto rozsudku, zmeny, ku ktorým došlo po uplynutí lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku, nemožno zohľadniť na posúdenie existencie predmetného nesplnenia povinnosti, skutočnosť, že zmluva bola uzavretá 16. marca 2021 s cieľom vykonať opatrenia potrebné na to, aby si Bulharská republika splnila svoje povinnosti, nie je relevantná pre posúdenie dôvodnosti tejto žaloby o nesplnenie povinnosti.
Za týchto podmienok je potrebné dospieť k záveru, že žaloba Komisie je dôvodná.
Vzhľadom na všetky vyššie uvedené úvahy je potrebné konštatovať, že Bulharská republika si tým, že v stanovenej lehote jednak nevykonala koordinovaným spôsobom preskúmanie úvodného posúdenia a stanovenia dobrého environmentálneho stavu, ako aj environmentálnych cieľov, ako je spresnené v článku 5 smernice 2008/56, a jednak, že Európskej komisii nezaslala podrobné informácie o aktualizáciách uskutočnených po tomto preskúmaní, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 17 ods. 2 písm. a) a b) a článku 17 ods. 3 tejto smernice.
O trovách
Podľa článku 138 ods. 1 rokovacieho poriadku je účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia navrhla, aby bola Bulharskej republika uložená povinnosť nahradiť trovy konania, a Bulharská republika nemala úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené uložiť jej povinnosť nahradiť trovy konania.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (siedma komora) rozhodol takto:

1.
Bulharská republika si tým, že v stanovenej lehote jednak nevykonala koordinovaným spôsobom preskúmanie úvodného posúdenia a stanovenia dobrého environmentálneho stavu, ako aj environmentálnych cieľov, ako je spresnené v článku 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/56/ES zo 17. júna 2008, ktorou sa ustanovuje rámec pre činnosť Spoločenstva v oblasti morskej environmentálnej politiky (rámcová smernica o morskej stratégii), a jednak, že Európskej komisii nezaslala podrobné informácie o aktualizáciách uskutočnených po tomto preskúmaní, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 17 ods. 2 písm. a) a b) a článku 17 ods. 3 tejto smernice.

2.
Bulharská republika je povinná nahradiť trovy konania.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: bulharčina.