CELEX: 62016CJ0363
Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas
Valstybės pagalba
Valstybės pagalba, kuri pripažinta neteisėta ir nesuderinama su vidaus rinka
Pareiga susigrąžinti
SESV 108 straipsnio 2 dalies antra pastraipa
Reglamentas (EB) Nr. 659/1999
14 straipsnio 3 dalis
Įmonė pagalbos gavėja, kuriai paskelbtas bankrotas
Nemokumo procedūros
Reikalavimų įtraukimas į kreditorinių reikalavimų sąrašą
Veiklos nutraukimas
Bankroto procedūros sustabdymas siekiant išnagrinėti galimybę atnaujinti veiklą
Pareiga pateikti informaciją
Neįvykdymas

Savo ieškiniu Europos Komisija prašo Teisingumo Teismo pripažinti, kad, per nustatytą terminą nesiėmusi visų būtinų priemonių įvykdyti 2012 m. vasario 22 d. Komisijos sprendimą 2012/541/ES dėl valstybės pagalbos, kurią Graikija suteikė
United Textiles SA
(valstybės pagalbos priemonė SA.26534 (C 27/2010, ex NN 6/2009)) (
OL L 279, 2012, p. 30
), ir nepateikusi Europos Komisijai pakankamai informacijos apie priemones, kurių ji ėmėsi, kaip numatyta Sprendimo 2012/541 4 straipsnyje, Graikija neįvykdė įsipareigojimų pagal to sprendimo 2–4 straipsnius ir SESV.
Teisinis pagrindas
1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias [SESV 108] straipsnio taikymo taisykles (
OL L 83, 1999, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., sk. 8, t. 1, p. 339), buvo panaikintas 2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 2015/1589, nustatančiu išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (
OL L 248, 2015, p. 9
). Vis dėlto, atsižvelgiant į faktinių aplinkybių susiklostymo datą, Reglamentas Nr. 659/1999 išlieka taikytinas šiam ginčui.
Reglamento Nr. 659/1999 13 konstatuojamojoje dalyje buvo nurodyta:
„kadangi suteikiant bendrajai rinkai prieštaraujančią neteisėtą pagalbą turėtų būti atkurta veiksminga konkurencija; kadangi dėl to būtina, kad pagalba, įskaitant palūkanas, būtų išieškota iš karto; kadangi pagalbą derėtų išieškoti pagal nacionalinėje teisėje nustatytas procedūras; kadangi minėtųjų procedūrų taikymas, neleidžiantis iš karto ir veiksmingai įgyvendinti Komisijos sprendimą, neturėtų trukdyti atkurti veiksmingą konkurenciją; kadangi, norėdamos pasiekti šį rezultatą, valstybės narės turėtų imtis visų būtinų priemonių, kad užtikrintų Komisijos sprendimo įgyvendinimą“.
Reglamento Nr. 659/1999 14 straipsnio 3 dalyje nustatyta:
„Nepažeidžiant nei vien[o] [Europos Sąjungos] Teisingumo Teismo nurodymo pagal [SESV 278] straipsnį, pagalba išieškoma nedelsiant ir pagal atitinkamos valstybės narės nacionalinę teisę nustatytas procedūras, jeigu jos leidžia nedelsiant ir veiksmingai įvykdyti Komisijos sprendimą. Šiuo tikslu, kai bylą svarsto nacionaliniai teismai, suinteresuotosios valstybės narės, nepažeisdamos [Sąjungos] teisės, imasi visų priemonių, kurios numatytos jų atitinkamuose teisiniuose aktuose, įskaitant laikinąsias priemones.“
Ginčo aplinkybės ir ikiteisminė procedūra
United Textiles SA
yra Graikijos tekstilės įmonė, gaminanti drabužius, pluoštą ir audinius. Šios įmonės padėtis nuolat blogėjo jau nuo 2004 m. ir laipsniškai mažėjo pardavimai. Jos gamyklos dėl apyvartinių lėšų stokos neveikia nuo 2008 m. Nuo šio laiko buvo vėluojama sumokėti beveik visus įmonės banko paskolų mokėjimus. 2009 m. kovo mėn. gamyba buvo beveik visiškai sustabdyta.
2007 m. Graikija suteikė
United Textiles
garantiją, susijusią su turimos banko paskolos pertvarkymu ir naujos banko paskolos išdavimu (toliau – 2007 m. valstybės pagalba). 2009 m. Graikijos Respublika pertvarkė
United Textiles
2004–2009 m. įmonės socialinio draudimo skolas (toliau – 2009 m. valstybės pagalba).
2012 m. vasario 22 d. Komisija priėmė Sprendimą 2012/541; apie jį Graikijos Respublikai pranešta 2012 m. vasario 23 d., o jo 1–4 straipsniai išdėstyti taip:
„
1 straipsnis
1.   Valstybės pagalba, kurią Graikija, pažeisdama Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 3 dalį, suteikė įmonei
United Textiles
2007 m., kai suteikė valstybės garantiją, ir 2009 metais, kai perstruktūrizavo neįvykdytas socialinio draudimo prievoles, yra nesuderinama su vidaus rinka.
<…>
2 straipsnis
1.   Graikija turi išieškoti 1 straipsnio 1 dalyje nurodytą pagalbą iš jos gavėjo.
<…>
3 straipsnis
1.   1 straipsnio 1 dalyje nurodyta pagalba susigrąžinama nedelsiant ir veiksmingai.
2.   Graikija užtikrina, kad šis sprendimas būtų įgyvendintas per keturis mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą dienos.
4 straipsnis
1.   Per du mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą dienos Graikija pateikia Komisijai tokią informaciją:
a)
visą iš pagalbos gavėjo susigrąžintiną sumą (pagrindinę sumą ir palūkanas);
b)
išsamų priemonių, kurių jau imtasi ir kurių planuojama imtis [sprendimui dėl susigrąžinimo] įvykdyti, aprašą;
c)
dokumentus, kuriais įrodoma, kad pagalbos gavėjui nurodyta grąžinti pagalbą.
2.   Graikija nuolat informuoja Komisiją apie nacionalinių priemonių, kurių imtasi šiam sprendimui įgyvendinti, vykdymo eigą, kol bus baigta grąžinti 1 straipsnio 1 dalyje nurodyta pagalba. Komisijai paprašius Graikija nedelsdama pateikia informaciją apie priemones, kurių jau imtasi ir kurių planuojama imtis šiam sprendimui įvykdyti. Graikija taip pat pateikia išsamią informaciją apie iš pagalbos gavėjo jau susigrąžintas pagalbos sumas ir palūkanas.“
2012 m. birželio 21 d. Graikijos kompetentingos institucijos patvirtino 19181729,10 EUR skolą, apimančią 2007 m. valstybės pagalbos sumą. 2012 m. rugpjūčio 29 d. šios institucijos patvirtino papildomą 15827427,78 EUR skolą, apimančią 2009 m. valstybės pagalbos sumą.
Šiomis aplinkybėmis gavusios prašymų suteikti informacijos, Graikijos institucijos 2012 m. rugpjūčio 3 d. raštu informavo, kad 2012 m. liepos 19 d.
United Textiles
buvo pripažinta nemokia.
Įgyvendinant bankroto procedūrą terminas pranešti apie skolas pradėjo eiti 2012 m. liepos 30 d.
Graikijos Respublika pateikė pranešimus apie skolas, susijusias su valstybės pagalbos sumomis, kurios turi būti susigrąžintos kaip valstybės pagalba pagal Sprendimo 2012/541 1 straipsnio 1 dalį, ir jas apimančias.
2012 m. rugpjūčio 3 d. bankroto bylas nagrinėjančio teismo kanceliarijai buvo pranešta apie skolas, susijusias su 2007 m. valstybės pagalba, o 2012 m. rugsėjo 14 d. – apie skolas, susijusias su 2009 m. valstybės pagalba. Paskutinis pranešimas pateiktas 2013 m. vasario 7 d.
2013 m. buvo pradėta
United Textiles
turto pardavimo vieša aukciono procedūra.
2015 m. gruodžio 7 ir 17 d. elektroniniais laiškais
United Textiles
bankroto administratorius Komisijai pranešė, kad Graikija bando padėti įmonei atnaujinti veiklą.
2015 m. gruodžio 18 d. Komisija paprašė Graikijos institucijų paaiškinti, ar iš tiesų buvo bandoma padėti
United Textiles
atnaujinti veiklą.
2016 m. sausio 19 d. šios institucijos nurodė Komisijai, kad jos 2015 m. gruodžio 30 d. teisėkūros procedūra priimtame akte (toliau – 2015 m. aktas) nusprendė šešiems mėnesiams nuo šio akto paskelbimo
Graikijos Respublikos vyriausybės oficialiajame leidinyje
sustabdyti pradėtą
United Textiles
turto pardavimo viešą aukciono procedūrą, siekdamos išsamiau išnagrinėti galimybę atnaujinti šios įmonės veiklą platesniu mastu įgyvendinant Graikijos pramonės atgaivinimo ir darbo vietų išsaugojimo politiką. Minėtos institucijos taip pat nurodė, kad jos bet kuriuo atveju ketino atsižvelgti į Komisijos pranešimą dėl veiksmingo Komisijos sprendimų, kuriais valstybėms narėms nurodoma susigrąžinti neteisėtą ir nesuderinamą valstybės pagalbą, įgyvendinimo (
OL C 272, 2007, p. 4
).
2016 m. vasario 11 d. Atėnuose (Graikija) vykusio posėdžio metu ir 2016 m. vasario 22 d. raštu Komisijos tarnybos paprašė Graikijos institucijų nedelsiant susigrąžinti visą pagalbą arba toliau vykdyti
United Textiles
bankroto procedūrą.
Vėliau, 2016 m. balandžio 11 d., raštu Graikijos institucijos pranešė Komisijai, kad Graikijos Respublikos nagrinėjamas veiklos atnaujinimo planas apima visišką ir neatidėliotiną išmokėtų valstybės pagalbos sumų, įskaitant palūkanas, susigrąžinimą iki galimo
United Textiles
veiklos atnaujinimo. Šiuo raštu jos paprašė 30 darbo dienų trukmės termino minėto plano vertinimo procedūrai užbaigti.
Būtent šiomis aplinkybėmis Komisija nusprendė pareikšti šį ieškinį.
Dėl ieškinio
Grįsdama savo ieškinį Komisija nurodo du kaltinimus, susijusius su atitinkamai Sprendimo 2012/541 2 ir 3 straipsnių ir šio sprendimo 4 straipsnio pažeidimu.
Komisija teigia, kad, pirma, Graikijos Respublika per nustatytą terminą nesiėmė visų būtinų priemonių, kad susigrąžintų su vidaus rinka nesuderinamą valstybės pagalbą, ir, antra, ši valstybė ją nepakankamai informavo apie priemones, kurių buvo imtasi pagal šį sprendimą.
Dėl pirmojo kaltinimo, susijusio su valstybės pagalbos, nesuderinamos su vidaus rinka, susigrąžinimu
Šalių argumentai
Komisija mano, kad termino, nustatyto Sprendimo 2012/541 3 straipsnio 2 dalyje, pasibaigimo dieną, tai yra 2012 m. birželio 25 d., Graikijos Respublika neužtikrino šio sprendimo įvykdymo. Ši institucija pažymi, kad ji nepratęsė minėto sprendimo vykdymo termino.
Komisija mano, kad, siekdama įvykdyti savo pareigą susigrąžinti nesuderinama su vidaus rinka pripažintą pagalbą, valstybė narė gali susigrąžinti iš pagalbos gavėjos visą šios pagalbos sumą, įskaitant palūkanas, arba, jeigu tai nebūtų padaryta, inicijuoti šios įmonės bankroto bylą neatsižvelgdama į galimus minėtos įmonės finansinius sunkumus ir, vykdant bankroto procedūras, su minėta pagalba susijusį reikalavimą įrašyti į kreditorinių reikalavimų sąrašą. Pastaruoju atveju, jeigu aptariama įmonė likviduojama, turi būti galutinai nutraukta ir jos veikla.
Komisijos manymu, akivaizdu, kad termino sprendimui įvykdyti pasibaigimo dieną Graikijos Respublika neįvykdė šių pareigų.
Kiek tai susiję su galutiniu įmonės pagalbos gavėjos veiklos nutraukimu, Komisija teigia, kad siekiant garantuoti konkurencinio pranašumo panaikinimą ši įmonė turi būti likviduota nuo tada, kai ji visiškai negali grąžinti gautos pagalbos. Tokiu atveju įmonė pradeda negrįžtamą likvidavimosi procedūrą, kuri negali būti, net ir laikinai, nutraukta motyvuojant tuo, kad valstybė narė pageidauja išnagrinėti galimybę visiškai susigrąžinti išmokėtas pagalbos sumas ir atnaujinti įmonės pagalbos gavėjos veiklą.
Šioje byloje, kadangi Graikijos institucijos pagal 2015 m. akto 17 straipsnį sustabdė bankroto procedūrą
United Textiles
turto pardavimo viešo aukciono procedūros stadijoje, kad išnagrinėtų galimybę atnaujinti šios įmonės veiklą, jos neįvykdė galutinio minėtos įmonės veiklos nutraukimo sąlygos. Šios institucijos iš tiesų faktiškai sustabdė bankroto procedūrą, kad hipotetiškai išnagrinėtų galimybę atnaujinti
United Textiles
veiklą. Taip jos nutraukė šios įmonės panaikinimo procedūrą.
Graikijos Respublika mano, kad tai, jog įmonės valstybės pagalbos gavėjos patiria sunkumų arba yra nemokios, nedaro poveikio pareigai susigrąžinti šias pagalbos sumas.
Be to, ji pažymi, kad ankstesnę situaciją atkurti ir konkurencijos iškraipymus, atsiradusius neteisėtai išmokėjus pagalbos sumas, pašalinti iš principo galima su atitinkamos pagalbos sugrąžinimu susijusį reikalavimą įtraukiant į kreditorinių reikalavimų sąrašą.
Ši valstybė narė pažymi, viena vertus, kad 2012 m. liepos 19 d.
United Textiles
pripažinta nemokia remiantis Sprendimu 2012/541 ir, atsižvelgiant į tai, ji nevykdo jokios veiklos rinkoje, todėl šioje rinkoje nebėra jokio iškraipymo. Kita vertus, Graikijos institucijos nuolat palaikė ryšius su Komisijos tarnybomis ir galėjo joms pateikti visą naudingą informaciją dėl bankroto procedūros ir būtent dėl reikalavimų, susijusių su nagrinėjamos neteisėtos pagalbos grąžinimu, įrašymo į kreditorinių reikalavimų klasifikavimo sąrašą ir dėl
United Textiles
veiklos nutraukimo. Taigi, Graikijos Respublika teigia, jog ji ėmėsi visų būtinų priemonių, kad susigrąžintų valstybės pagalbą, kuri
United Textiles SA
buvo neteisėtai suteikta vykdant jos bankroto procedūrą.
Kiek tai susiję su Komisijos argumentu, kad ši bankroto procedūra turi būti negrįžtama ir baigtis įmonės, kuri gavo neteisėtą pagalbą, veiklos galutiniu nutraukimu, Graikijos Respublika pažymi, kad nei pagal jurisprudenciją, nei pagal Komisijos praktiką nereikalaujama, kad po įmonės bankroto procedūros įmonė būtų negrįžtamai panaikinta. Valstybės pagalbos teisės tikslas ir logika grindžiami konkurencinių pranašumų, kurių įmonė įgyja gavusi pagalbą, panaikinimu, o ne galutiniu šios įmonės likvidavimu.
Graikijos Respublikos manymu, reikia daryti išvadą, kad kai po bankroto procedūros užbaigimo pagalbos gavėja aiškiai nutraukė savo veiklą, konkurencijos iškraipymai nutrūksta, o valstybės pagalba suteiktas konkurencinis pranašumas panaikinamas. Tokiomis aplinkybėmis niekas nekliudo, kad šios įmonės tvarios veiklos atnaujinimo planas, kuriame numatoma visiškai susigrąžinti išmokėtas pagalbos sumas iki veiklos atnaujinimo, galėtų būti pateiktas kreditorių susirinkimui.
Be to, Graikijos Respublika iš šio sprendimo 16 punkte minėto Komisijos pranešimo, kurio 67 punkte aiškiai minima galimybė pasiūlyti tolimesnės veiklos vykdymo planą, daro išvadą, kad bankroto procedūros pradėjimas ir tęsimas tam tikrais atvejais nekliudo atnaujinti įmonės veiklos, jeigu suteiktos pagalbos sumos iš tikrųjų buvo susigrąžintos.
Taigi šios įmonės turto pardavimo viešo aukciono procedūros sustabdymas šešiems mėnesiams vadovaujantis 2015 m. akto 17 straipsniu gali būti laikoma pagrįsta ir laikina priemone.
Teisingumo Teismo vertinimas
Iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos matyti, kad valstybė narė, kuriai skirtas Komisijos sprendimas dėl neteisėtos ir su vidaus rinka nesuderinamos pagalbos susigrąžinimo, pagal SESV 288 straipsnį privalo imtis visų priemonių, kad būtų užtikrintas šio sprendimo įvykdymas. Ji turi iš tikrųjų susigrąžinti susigrąžintinas sumas tam, kad būtų panaikintas konkurencijos iškraipymas, kurį sukėlė dėl neteisėtos pagalbos suteiktas konkurencinis pranašumas (2013 m. sausio 24 d. Sprendimo Komisija / Ispanija,
C‑529/09
,
EU:C:2013:31
,
punktas).
Komisijos sprendimu neteisėta ir nesuderinama pripažinta pagalba, kaip matyti iš Reglamento Nr. 659/1999 14 straipsnio 3 dalies, siejamos su šio reglamento 13 konstatuojamąja dalimi, išieškoma nedelsiant ir pagal atitinkamos valstybės narės nacionalinę teisę nustatytas procedūras tiek, kiek jomis leidžiama tuoj pat ir veiksmingai įvykdyti minėtą sprendimą. Šiuo tikslu suinteresuotosios valstybės narės, nepažeisdamos Sąjungos teisės, imasi visų priemonių, kurios numatytos jų atitinkamuose teisės aktuose, įskaitant laikinąsias priemones (2014 m. rugsėjo 11 d. Sprendimo Komisija / Vokietija,
C‑527/12
,
EU:C:2014:2193
,
punktas).
Kalbant apie atvejus, kada aptariama pagalba turi būti susigrąžinta iš bankrutuojančių įmonių arba įmonių, kurioms vykdoma bankroto procedūra, primintina, kad tokie patiriami sunkumai neturi poveikio pareigai susigrąžinti pagalbą (2012 m. gruodžio 11 d. Sprendimo Komisija / Ispanija,
C‑610/10
,
EU:C:2012:781
,
punktas). Todėl valstybė narė, atsižvelgdama į konkretų atvejį, turi inicijuoti bendrovės likvidavimą, įrašyti jos skolą į kreditorinių įsipareigojimų sąrašą arba imtis bet kokių kitų priemonių, kad pagalba būtų grąžinta (šiuo klausimu žr. 2007 m. gruodžio 6 d. Sprendimo Komisija / Italija,
C‑280/05
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2007:753
,
punktą).
Iš tiesų pagal suformuotą jurisprudenciją ankstesnė padėtis iš principo gali būti atkurta ir šia pagalba sukelti konkurencijos iškraipymai gali būti panaikinti įpareigojimą sugrąžinti atitinkamą pagalbą įtraukus į kreditorinių įsipareigojimų sąrašą (2012 m. gruodžio 11 d. Sprendimo Komisija / Ispanija,
C‑610/10
,
EU:C:2012:781
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Vis dėlto svarbu pažymėti, kad toks įtraukimas į sąrašą leidžia įvykdyti pareigą susigrąžinti tik tuomet, jeigu, kai valstybės institucijos negali susigrąžinti visų pagalbos sumų, bankroto procedūra pasibaigia įmonės likvidavimu, tai yra galutiniu jos veiklos nutraukimu, kurį valstybės institucijos gali inicijuoti remdamosi savo, kaip akcininkių arba kreditorių, statusu (2011 m. spalio 13 d. Sprendimo Komisija / Italija,
C‑454/09
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2011:650
,
punktas).
Iš to matyti, kad galutinai įmonės valstybės pagalbos gavėjos veiklą reikia nutraukti tik tuomet, kai bankroto procedūroje neįmanoma susigrąžinti visos pagalbos sumos.
Dėl valstybės pagalbos, kuri pripažinta neteisėta ir nesuderinama su vidaus rinka, susigrąžinimo laiko aspektų, pirma, primintina, kad pavėluotas, tai yra praėjus nustatytiems terminams, susigrąžinimas negali tenkinti Sutarties reikalavimų (2013 m. gruodžio 12 d. Sprendimo Komisija / Italija,
C‑411/12
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2013:832
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Kita vertus, pažymėtina, kaip savo išvados 59 punkte pažymėjo generalinė advokatė, jog mažai tikėtina, kad įvairūs bankroto procedūros etapai nuo pirminio prašymo pripažinti įmonę nemokia iki pagalbos gavėjo pripažinimo nemokiu, likvidavimo ir galutinio veiklos nutraukimo paprastai įvyks per keturių mėnesių laikotarpį, kurį neteisėtai pagalbai susigrąžinti dažniausiai nustato Komisija.
Šiomis aplinkybėmis su atitinkamos pagalbos sugrąžinimu susijusio reikalavimo įtraukiamas į kreditorinių reikalavimų sąrašą iš principo turi būti laikomas tinkama priemone, galinčia užtikrinti konkurencijos iškraipymų panaikinimą, kaip priminta šio sprendimo 37 punkte, tiek, kiek priėmus tokią priemonę susigrąžinamos visos pagalbos sumos, arba įmonė yra likviduojama, arba galutinai nutraukiama jos veikla, jeigu toks susigrąžinimas neįmanomas vykstant bankroto procedūrai.
Kad tokia priemonė būtų veiksminga, pirmiausia atsižvelgiant į reikalavimą nedelsiant įvykdyti sprendimą, kuriuo nurodoma susigrąžinti neteisėtą ir su vidaus rinka nesuderinamą pagalbą, ji, kaip savo išvados 60 punkte pažymėjo generalinė advokatė, turi būti įvykdyta per Komisijos nustatytą terminą (šiuo klausimu žr. 2011 m. balandžio 14 d. Sprendimo Komisija / Lenkija,
C‑331/09
,
EU:C:2011:250

–
punktus; 2011 m. spalio 13 d. Sprendimo Komisija / Italija,
C‑454/09
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2011:650
,
–
punktus ir 2012 m. gruodžio 11 d. Sprendimo Komisija / Ispanija,
C‑610/10
,
EU:C:2012:781
,
–
punktus).
Taigi, siekiant šiuo atveju įvertinti, ar buvo padarytas pažeidimas pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį, svarbu nustatyti datą, kada Graikijos Respublika turėjo įtraukti reikalavimus, susijusius su nagrinėjamos pagalbos sugrąžinimu, į kreditorių reikalavimų sąrašą.
Šiuo klausimu pažymėtina, kad iš suformuotos jurisprudencijos matyti, kad data, nuo kurios turi būti taikoma SESV 108 straipsnio 2 dalies antra pastraipa, yra ta, kuri numatyta sprendime, kurio neįvykdymas ginčijamas, arba – atitinkamai – ta, kurią Komisija nustatė vėliau (2015 m. vasario 12 d. Sprendimo Komisija / Prancūzija,
C‑37/14
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2015:90
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Taigi, kai konkrečiu atveju aplinkybės ar priežastys, susijusios su vidaus procedūromis, kliudo valstybei narei per nustatytą terminą į kreditorinių reikalavimų sąrašą įtraukti su atitinkamos pagalbos grąžinimu susijusį reikalavimą, ši valstybė pagal Teisingumo Teismo jurisprudenciją apie kilusius sunkumus turi pranešti Komisijai, kad ši juos įvertintų ir pasiūlytų atitinkamus nagrinėjamo sprendimo dalinius pakeitimus. Valstybė ir Komisija, remdamosi taisykle, numatančia valstybėms narėms ir Europos Sąjungos institucijoms abipuses lojalaus bendradarbiavimo pareigas, kuria grindžiama ESS 4 straipsnio 3 dalis, turi sąžiningai bendradarbiauti tam, kad įveiktų sunkumus visiškai laikydamosi Sutarties nuostatų, visų pirma susijusių su pagalba (šiuo klausimu žr. 2015 m. vasario 12 d. Sprendimo Komisija / Prancūzija,
C‑37/14
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2015:90
,
punktą).
Vis dėlto, kadangi valstybė narė neprašė pratęsti sprendimu, kuriuo nurodoma susigrąžinti neteisėtą valstybės pagalbą, nustatyto termino, data, nuo kurios turi būti taikoma SESV 108 straipsnio 2 dalies antra pastraipa ir konkrečiai į kreditorinių reikalavimų sąrašą įtrauktas su atitinkamos pagalbos sugrąžinimu susijęs reikalavimas, yra ta, kuri nurodyta šiame sprendime.
Taigi, jeigu iki sprendime, kuriuo nurodoma susigrąžinti neteisėtą valstybės pagalbą, numatytos datos arba tam tikrais atvejai iki Komisijos vėliau nustatytos datos valstybė narė nesiima visų priemonių, kurios būtinos, kad būtų įvykdyta pareiga susigrąžinti nagrinėjamą pagalbą ir, konkrečiai kalbant, atkurti ankstesnę padėtį ir panaikinti konkurencijos iškraipymus, kurių atsirado suteikus nagrinėjamą valstybės pagalbą, vadovaujantis įprastine pažeidimų konstatavimo procedūra pagal SESV 108 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą reikia daryti išvadą, jog ši valstybė narė neįvykdė įsipareigojimų pagal Komisijos sprendimą dėl susigrąžinimo, todėl visos kitos pasibaigus šiam terminui priimtos priemonės nėra svarbios vertinant klausimą, ar ši valstybė narė ėmėsi priemonių, būtinų minėtam sprendimui įvykdyti iki Komisijos nustatyto sprendimo įvykdymo termino pabaigos (šiuo klausimu žr. 2001 m. liepos 3 d. Sprendimo Komisija / Belgija,
C‑378/98
,
EU:C:2001:370
,
punktą).
Šiuo atveju Graikijos Respublika pagal Sprendimo 2012/541 3 straipsnio 1 dalį turėjo užtikrinti, kad nagrinėjama pagalba būtų nedelsiant ir veiksmingai susigrąžinta. Šiuo tikslu ši valstybė narė pagal šio 3 straipsnio 2 dalį turėjo keturių mėnesių terminą nuo pranešimo apie šį sprendimą.
Kadangi Komisija šio termino nepratęsė, data, nuo kurios turi būti pradėta taikyti SESV 108 straipsnio 2 dalies antra pastraipa, yra ta, kuri numatyta Sprendime 2012/541.
Kadangi apie minėtą sprendimą Graikijos Respublikai buvo pranešta 2012 m. vasario 23 d., pažymėtina, kad terminas, kuris valstybei narei buvo nustatytas, kad būtų susigrąžintos neteisėtai išmokėtos pagalbos sumos, pasibaigė 2012 m. birželio 25 d., nes 2012 m. birželio 23 d. buvo šeštadienis.
Vis dėlto neginčijama, kad
United Textiles
oficialiai buvo pripažinta nemokia tik 2012 m. liepos 19 d.
Be to, iš bylos medžiagos matyti, kad terminas pranešti apie skolas pradėjo eiti 2012 m. liepos 30 d. ir kad Graikijos institucijos apie skolas, kiek tai susiję su 2007 m. valstybės pagalba, bankroto bylas nagrinėjančio teismo kanceliarijai pranešė 2012 m. rugpjūčio 3 d., o kiek tai susiję su 2009 m. valstybės pagalba – 2012 m. rugsėjo 14 d.
Pagaliau, kaip matyti iš Graikijos Respublikos per Teisingumo Teismo posėdį pateiktų paaiškinimų, paskutinis pranešimas buvo pateiktas 2013 m. vasario 7 d.
Taigi, kadangi Graikijos Respublika per nustatytus terminus nesiėmė visų priemonių, kurios būtinos Sprendimui 2012/541 įvykdyti, pirmąjį Komisijos kaltinimą, siejamą su šio sprendimo 2 ir 3 straipsnių pažeidimais, reikia priimti.
Dėl antrojo kaltinimo, susijusio su Komisijos neinformavimu
Šalių argumentai
Savo antruoju kaltinimu Komisija teigia, kad bet kuriuo atveju Graikijos Respublika ją nepakankamai informavo apie priemones, kurių buvo imtasi vykdant Sprendimą 2012/541. Pirma, Komisija konstatuoja, kad Graikijos institucijos apie
United Textiles
turto pardavimo viešo aukciono procedūros sustabdymą ją informavo 2016 m. sausio 19 d. raštu. Be to, Komisija pažymėjo, kad ši valstybė narė nepateikė jokios konkrečios informacijos apie tai, kad
United Textiles
neveikia rinkoje ir nuo 2015 m. gruodžio mėn. nebevykdo jokios veiklos. Galiausiai, Komisijos teigimu, Graikijos institucijos nuo 2016 m. balandžio 11 d. nepateikė jokios informacijos dėl
United Textiles
.
Graikijos Respublika teigia, kad ji pakankamai informavo Komisiją apie priemones, kurių buvo imtasi vykdant Sprendimą 2012/541.
Teisingumo Teismo vertinimas
Sprendimo 2012/541 4 straipsnio 1 dalimi Graikijos Respublika įpareigojama per du mėnesius nuo pranešimo apie sprendimą dienos pateikti tam tikrą informaciją apie pagalbos susigrąžinimą. Kadangi Graikijos Respublika apie šį sprendimą buvo informuota 2012 m. vasario 23 d., pažymėtina, kad jai skirtas terminas pateikti šią informaciją pasibaigė 2012 m. balandžio 23 d.
To paties sprendimo 4 straipsnio 2 dalyje šiai valstybei narei numatyta pareiga, viena vertus, nuolat informuoti Komisiją apie priemonių, kurių imtasi siekiant susigrąžinti pagalbą, įgyvendinimo pažangą iki šios pagalbos visiško grąžinimo ir, kita vertus, pateikti išsamią informaciją apie pagalbos ir palūkanų sumas, kurios jau susigrąžintos iš pagalbos gavėjo.
Dėl 4 straipsnio 1 dalyje numatytos pareigos pažymėtina, kad ši valstybė narė jos neįvykdė, nes, kaip matyti iš bylos medžiagos, Graikijos Respublika nesikreipė į Komisiją iki 2012 m. gegužės mėn. Be to, iš Graikijos Respublikos pateiktų paaiškinimų per teismo posėdį matyti, kad informacija apie pagalbos susigrąžinimą, kuri turėjo būti pateikta Komisijai, nebuvo pateikta per šio 4 straipsnio 1 dalyje nustatytą terminą.
Dėl Sprendimo 2012/541 4 straipsnio 2 dalyje nustatytos pareigos pažymėtina, kad nors iš bylos medžiagos matyti, jog nuo 2012 m. gegužės mėn. Komisija ir Graikijos Respublika dažnai susirašinėjo dėl
United Textiles
per bankroto procedūrą pasiektos pažangos, ši valstybė narė iš anksto tinkamai neinformavo Komisijos apie 2015 m. akto, kuris sustabdė
United Textiles
turto pardavimo viešo aukciono procedūrą, priėmimą. Tik 2015 m. gruodžio 18 d. gavusi Komisijos raštą, kuriame ji prašė Graikijos Respublikos patikslinti aplinkybes, ši valstybė narė 2016 m. sausio 19 d. pranešė Komisijai, jog ji, siekdama įvertinti
United Textiles
veiklos atnaujinimo planą, šešių mėnesių laikotarpiui sustabdė minėtą turto pardavimo viešo aukciono procedūrą. Be to, Graikijos institucijos nuo 2016 m. balandžio 11 d. nepateikė jokios informacijos dėl
United Textiles
.
Todėl konstatuotina, kad buvo pažeista pareiga informuoti Komisiją apie priemones, kurių buvo imtasi pagal Sprendimą 2012/541.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, konstatuotina, kad, per nustatytus terminus nesiėmusi visų būtinų priemonių įvykdyti Sprendimą 2012/541 ir nepateikusi Komisijai pakankamai informacijos apie taikant šį sprendimą priimtas priemones, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal to sprendimo 2–4 straipsnius ir SESV.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 138 straipsnio 1 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti išlaidas, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi Komisija prašė priteisti bylinėjimosi išlaidas ir Graikijos Respublika pralaimėjo bylą, pastaroji turi jas padengti.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija) nusprendžia:

1.
Per nustatytą terminą nesiėmusi visų būtinų priemonių, kad įvykdytų 2012 m. vasario 22 d. Komisijos sprendimą 2012/541/ES dėl valstybės pagalbos, kurią Graikija suteikė
United Textiles SA
(valstybės pagalbos priemonė SA.26534 (C 27/2010, ex NN 6/2009)), ir nepateikusi Europos Komisijai pakankamai informacijos apie taikant šį sprendimą priimtas priemones, Graikija neįvykdė įsipareigojimų pagal to sprendimo 2–4 straipsnius ir SESV.

2.
Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: graikų.