CELEX: 62019TJ0823
Model Skupnosti
Postopek za ugotovitev ničnosti
Registrirani model Skupnosti, ki upodablja spiralno elastiko za lase
Razkritje videza izdelka prejšnjih modelov
Razkritje na spletu
Člen 7(1) Uredbe (ES) št. 6/2002
Enakost orožij
Dokazi, prvič predloženi pred Splošnim sodiščem

Dejansko stanje
Tožeča stranka, družba JMS Sports sp. z o.o., je imetnica modela Skupnosti, ki je bil 24. junija 2010 prijavljen pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in registriran pod številko 1723677-0001 na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002 z dne 12. decembra 2001 o modelih Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 142) za izdelke, opredeljene kot „sponke za lase“ iz razreda 28.03 v smislu Locarnskega aranžmaja z dne 8. oktobra 1968 o ustanovitvi mednarodne klasifikacije za industrijske vzorce in modele.
Sporni model je prikazan tako:
Intervenientka, družba Inter-Vion S.A., je 3. januarja 2017 vložila zahtevo za ugotovitev ničnosti spornega modela na podlagi člena 25(1)(b) Uredbe št. 6/2002 v povezavi s členoma 5 in 6 navedene uredbe. Intervenientka je trdila, da videz izdelka spornega modela ni nov in nima individualne narave zlasti glede na ta modela:
–
model Fancy Fane, katerega videz izdelka je bil 29. novembra 2009 razkrit na spletnem mestu ,,http://faneaccessories.blogspot.fr/2009/11“ (v nadaljevanju: spletno mesto oziroma blog „faneaccessories.blogspot“) in prikazan tako:
–
model SwirliDo, katerega videz izdelka je bil 1. novembra 2009 razkrit na spletnem mestu „http://nouveaucheap.blogspot.com/2009/11“ (v nadaljevanju: spletno mesto oziroma blog „novaucheap.blogspot“) in je naveden tudi v posnetku zaslona spletnega mesta „facialwork.com“ z dne 10. julija 2009, pridobljenega s storitvijo arhiviranja spletnih mest „https://archive.org“, ki je znana tudi pod imenom Wayback Machine. Model SwirliDo je prikazan tako:
Oddelek za ničnost je z odločbo z dne 26. junija 2018 razglasil ničnost spornega modela, ker videz izdelka ni bil nov v smislu člena 5 Uredbe št. 6/2002 glede na model SwirliDo.
Tožeča stranka je 13. avgusta 2018 na podlagi členov od 55 do 60 Uredbe št. 6/2002 vložila pritožbo za razveljavitev odločbe oddelka za ničnost.
Tretji odbor za pritožbe je z odločbo z dne 13. septembra 2019 (v nadaljevanju: izpodbijana odločba) pritožbo iz točke 5 zgoraj zavrnil. Menil je, da je bilo razkritje videza izdelka prejšnjih modelov ustrezno dokazano in da zaradi teh modelov videza izdelka spornega modela ni mogoče šteti za novega. V zvezi s tem je odbor za pritožbe zlasti ugotovil, prvič, da tožeči stranki ni uspelo ovreči verodostojnosti dokaza o razkritju videza izdelka prejšnjih modelov Fancy Fane in SwirliDo na najmanj dveh spletnih mestih, navedenih zgoraj v točki 3, in drugič, da je videz izdelka spornega modela enak videzu izdelka zgoraj navedenih prejšnjih modelov in zato ni nov v smislu člena 5 Uredbe št. 6/2002. V tem okviru je odbor za pritožbe navedel, da tožeča stranka med upravnim postopkom ni navedla argumentov, s katerimi bi dokazala razlike med videzom izdelka spornega modela in videzom izdelka zgoraj navedenih prejšnjih modelov.
Predlogi strank
Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
–
izpodbijano odločbo razveljavi;
–
EUIPO naloži plačilo stroškov, vključno s tistimi, ki so tožeči stranki nastali v okviru postopka pred odborom za pritožbe pri EUIPO;
–
intervenientki naloži, naj nosi svoje stroške.
EUIPO in intervenientka Splošnemu sodišču predlagata, naj:
–
tožbo zavrne;
–
tožeči stranki naloži plačilo stroškov.
Pravo
Dopustnost prilog od A.5 do A.16 k tožbi
EUIPO ob podpori intervenientke trdi, da priloge od A.5 do A.16 k tožbi pomenijo dokaze, ki niso bili predloženi v upravnem postopku in ki so bili tako prvič predloženi pred Splošnim sodiščem. EUIPO pojasnjuje, da je imela tožeča stranka možnost predložiti te dokaze v upravnem postopku, vendar tega ni storila. Na podlagi tega sklepa, da je treba zgoraj navedene priloge zavreči kot nedopustne.
Tožeča stranka odgovarja, da priloge od A.5 do A.16 k tožbi niso nedopustni dokazi in ne spreminjajo predmeta spora. Tožeča stranka meni, da te priloge niso dokazi, ampak so namenjene zgolj olajšanju razumevanja njene argumentacije, ki se nanaša predvsem na možnosti manipuliranja z informacijami, ki izhajajo iz spletnih mest, kot so blogi. Tožeča stranka pojasnjuje, da je dokumente iz zgoraj navedenih prilog mogoče ustvariti kadar koli z uporabo splošno dostopnih računalniških orodij.
Opozoriti je treba, da je namen tožbe pred Splošnim sodiščem nadzor nad zakonitostjo odločb odborov za pritožbe pri EUIPO v smislu člena 61 Uredbe št. 6/2002, pri čemer je treba to zakonitost presojati glede na podatke, ki so jih ti imeli na voljo ob sprejetju teh odločb (glej v tem smislu sklep z dne 13. septembra 2011, Wilfer/UUNT,
C‑546/10 P
, neobjavljen,
EU:C:2011:574
, točka
in navedena sodna praksa). Iz tega izhaja, da naloga Splošnega sodišča ni ponovna presoja dejanskih okoliščin ob upoštevanju dokumentov, ki so bili prvič predloženi pred njim (glej sodbo z dne 27. februarja 2018, Gramberg/EUIPO – Mahdavi Sabet (Ovitek za mobilnik),
T‑166/15
,
EU:T:2018:100
, točka
in navedena sodna praksa).
Iz spisa je razvidno, da dokumenti, priloženi v prilogah od A.5 do A.16 zgoraj, niso bili predloženi pred odborom za pritožbe, čeprav je tožeča stranka to možnost imela, ampak so bili prvič predloženi pred Splošnim sodiščem. Iz tega sledi, da je treba v skladu s sodno prakso, navedeno zgoraj v točki 11, zgoraj navedene dokumente zavreči kot nedopustne, ker ne spadajo v dejanski okvir spora, kakršen je obstajal pred odborom za pritožbe, in jih zato pri nadzoru nad zakonitostjo izpodbijane odločbe ni mogoče upoštevati.
Te ugotovitve ni mogoče ovreči z navedbo tožeče stranke, da so bili zgoraj navedeni dokumenti pridobljeni z uporabo orodij, kakršni sta iskalnik Google in Wayback Machine, ki sta prosto dostopni in ki ju je mogoče kadar koli ponovno uporabiti. Ta okoliščina, na katero se sklicuje tožeča stranka, namreč ne vpliva na ugotovitev, da bi Splošno sodišče, če bi v okviru svoje presoje upoštevalo zgoraj navedene dokaze, opravilo ponovno preučitev dejanskih okoliščin ob upoštevanju dokumentov, ki niso bili predloženi pred odborom za pritožbe, s čimer bi prekoračilo meje nadzora nad zakonitostjo izpodbijane odločbe, ki ga mora opraviti na podlagi člena 61 Uredbe št. 6/2002.
Na podlagi zgoraj navedenih preudarkov je treba priloge od A.5 do A.16 k tožbi zavreči kot nedopustne.
Utemeljenost
Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge, ki si nanašajo na kršitev člena 5(1) v povezavi s členom 7(1) Uredbe št. 6/2002, kršitev pravila o porazdelitvi dokaznega bremena in kršitev načela enakosti orožij.
Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 5(1) Uredbe št. 6/2002 v povezavi s členom 7(1) navedene uredbe
Tožeča stranka v okviru tega tožbenega razloga izpodbija, da je bil videz izdelka, enak spornemu videzu izdelka, predhodno razkrit javnosti v smislu člena 7(1) Uredbe št. 6/2002. Natančneje, izpodbija dokazno vrednost dokazov, ki jih je intervenientka predložila, da bi dokazala predhodnost tega razkritja. Tožeča stranka pa, nasprotno, ne izpodbija enakosti zadevnih videzov izdelkov, ki predstavljajo spiralne elastike za lase, v smislu člena 5 Uredbe št. 6/2002.
EUIPO in intervenientka trditve tožeče stranke prerekata.
Člen 25(1)(b) Uredbe št. 6/2002 med drugim določa, da se model Skupnosti razglasi za ničen, če ne izpolnjuje pogoja glede novosti iz člena 5 navedene uredbe.
Člen 5(1)(b) Uredbe št. 6/2002 določa, da se v primeru registriranega modela videz izdelka šteje za nov, če javnosti še ni bil dostopen enak videz izdelka pred datumom vložitve prijave za registracijo videza izdelka, za katerega se zahteva varstvo, ali – če se zahteva prednostna pravica – datumom prednostne pravice.
Poleg tega je v členu 5(2) Uredbe št. 6/2002 pojasnjeno, da se videzi izdelka štejejo za enake, če se njihove značilnosti razlikujejo le v nepomembnih podrobnostih.
Člen 7(1) Uredbe št. 6/2002 določa, da se za namen uporabe med drugim člena 5(1)(b) te uredbe šteje, da je bil videz izdelka dostopen javnosti, če je bil objavljen po registraciji ali kako drugače, razstavljen, uporabljen pri trgovanju ali drugače razkrit pred dnem vložitve prijave za registracijo videza izdelka, za katerega se zahteva varstvo, razen če ti dogodki pri normalnem poteku poslovanja utemeljeno ne bi mogli postati znani specializiranim krogom zadevnega področja, ki delujejo v Evropski uniji. Videza izdelka pa ni mogoče šteti za dostopnega javnosti zgolj zato, ker je bil razkrit tretji osebi pod izrecnimi ali neizrecnimi pogoji zaupnosti.
V skladu z ustaljeno sodno prakso se videz izdelka šteje za dostopen javnosti, ko stranka, ki zatrjuje razkritje, dokaže dejstva, ki utemeljujejo obstoj tega razkritja (glej sodbo z dne 27. februarja 2018, Ovitek za mobilnik,
T‑166/15
,
EU:T:2018:100
, točka
in navedena sodna praksa).
Razkritje videza izdelka prejšnjega modela ne more biti dokazano z verjetnostjo ali domnevami, temveč mora temeljiti na konkretnih in objektivnih elementih, ki dokazujejo dejansko razkritje videza izdelka prejšnjega modela na trgu (glej sodbo z dne 27. februarja 2018, Ovitek za mobilnik,
T‑166/15
,
EU:T:2018:100
, točka
in navedena sodna praksa).
Iz sodne prakse tudi izhaja, da je treba dokaze, ki jih je predložil vlagatelj zahteve za ugotovitev ničnosti, presojati v okviru njihove medsebojne povezanosti. Namreč, čeprav morda nekateri od teh dokazov sami zase ne zadostujejo za dokaz razkritja videza izdelka prejšnjega modela, pa lahko ti dokazi v povezavi z drugimi dokumenti ali podatki prispevajo k oblikovanju dokaza o razkritju (sodba z dne 27. februarja 2018, Ovitek za mobilnik,
T‑166/15
,
EU:T:2018:100
, točka
in navedena sodna praksa).
Poleg tega je treba v skladu s sodno prakso za presojo dokazne vrednosti dokumenta preveriti verodostojnost in resničnost podatkov, ki jih ta dokument vsebuje. Upoštevati je treba zlasti izvor dokumenta, okoliščine njegove izdelave in njegovega naslovnika ter se vprašati, ali se glede na njegovo vsebino zdi razumen in zanesljiv (glej sodbo z dne 27. februarja 2018, Ovitek za mobilnik,
T‑166/15
,
EU:T:2018:100
, točka
in navedena sodna praksa).
Niti v Uredbi št. 6/2002 niti v Uredbi Komisije (ES) št. 2245/2002 z dne 21. oktobra 2002 o izvajanju Uredbe št. 6/2002 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 31, str. 14) ni določena obvezna oblika dokazov, ki jih mora vlagatelj zahteve za ugotovitev ničnosti predložiti za utemeljitev, da je bil videz izdelka prejšnjega modela razkrit pred vložitvijo prijave za registracijo spornega modela. Iz tega izhaja, prvič, da je vlagatelj zahteve za ugotovitev ničnosti prost pri izbiri dokaza, za katerega meni, da ga je primerno predložiti EUIPO v podporo njegovi zahtevi za ugotovitev ničnosti, in drugič, da mora EUIPO preučiti vse predložene elemente, da lahko ugotovi, ali so ti dejansko dokaz o razkritju videza izdelka prejšnjega modela (glej sodbo z dne 13. junija 2019, Visi/one/EUIPO – EasyFix (Držala lepakov za vozila),
T‑74/18
,
EU:T:2019:417
, točka
in navedena sodna praksa).
V obravnavani zadevi je iz točk 4 in 24 izpodbijane odločbe razvidno, da se je odbor za pritožbe pri ugotovitvi, da je bil videz izdelka prejšnjih modelov razkrit, primarno oprl na te dokaze, ki jih je predložila intervenientka:
–
posnetek zaslona spletnega mesta „faneaccessories.blogspot“, ki prikazuje model Fancy Fane, z dne 29. novembra 2009 (glej točko 3, prva alinea, zgoraj);
–
posnetek zaslona spletnega mesta „nouveaucheap.blogspot“, ki prikazuje model SwirliDo, z dne 1. novembra 2009 (glej točko 3, druga alinea, zgoraj);
–
posnetek zaslona spletnega mesta „facialwork.com“ z dne 10. julija 2009, pridobljen z uporabo Wayback Machine, na katerem je naveden model SwirliDo (glej točko 3, tretja alinea, zgoraj);
Odbor za pritožbe je poleg tega, kot je razvidno iz točke 33 izpodbijane odločbe, upošteval tudi dodatne dokaze, ki jih je intervenientka predložila, da bi dokazala pristnost posnetka zaslona spletnega mesta „nouveaucheap.blogspot“ v zvezi z modelom SwirliDo. Ti dodatni dokazi so bili:
–
članki, objavljeni leta 2009 na spletnem mestu „nouveaucheap.blogspot“ za kozmetične izdelke, ki niso elastike za lase;
–
posnetek zaslona, ki prikazuje zadetke iskanja na brskalniku Google in ki naj bi potrjeval, da je bil članek, naslovljen „SWIRLIDO OR SWIRLIDON’T?“, 1. novembra 2009 objavljen na blogu „nouveaucheap.blogspot“;
–
dokument Wayback Machine, ki potrjuje, da je bilo spletno mesto „nouveaucheap.blogspot“ leta 2009 aktivno.
Odbor za pritožbe je v točki 25 izpodbijane odločbe menil, da prikaz podobe videza izdelka na spletu pomeni dogodek, ki ga je mogoče opredeliti kot „objavo“ v smislu člena 7 Uredbe št. 6/2002, in zato dokazuje razkritje, razen če ta dogodek utemeljeno ne bi mogel postati znan specializiranim krogom zadevnega področja. V točki 26 izpodbijane odločbe je navedel, da tožeča stranka ne izpodbija dejstva, da bi objava na spletu lahko pomenila razkritje, temveč izpodbija „verodostojnost“ oziroma „zanesljivost“ posnetkov zaslona spletnih mest „faneaccessories.blogspot“ in „nouveaucheap.blogspot“.
Odbor za pritožbe je v točki 39 izpodbijane odločbe ugotovil, da tožeča stranka ni uspela ovreči verodostojnosti dokaza o razkritju videza izdelka prejšnjega modela vsaj na spletnih mestih „faneaccessories.blogspot“ in „nouveaucheap.blogspot“.
Ta ugotovitev odbora za pritožbe ni napačna.
V zvezi s tem je treba na prvem mestu poudariti, da člen 7(1) Uredbe št. 6/2002 vsebuje le mogoče primere razkritja (z uporabo izrazov „objavljen po registraciji ali kako drugače“, „razstavljen“, „uporabljen pri trgovanju“), in ne izčrpnega seznama („drugače razkrit“). Poleg tega je bilo že pojasnjeno, da ni nobene omejitve glede tega, kje mora priti do razkritja, da bi se štelo, da je bil videz izdelka dostopen javnosti (glej v tem smislu sodbo z dne 13. februarja 2014, H. Gautzsch Großhandel,
C‑479/12
,
EU:C:2014:75
, točka
). Na podlagi teh elementov je treba ugotovitev odbora za pritožbe v točki 25 izpodbijane odločbe, da prikaz podobe videza izdelka na spletu pomeni dogodek, ki ga je mogoče opredeliti kot „objavo“, in zato pomeni „razkritje javnosti“ v smislu člena 7(1) Uredbe št. 6/2002, potrditi.
Na drugem mestu je treba navesti, da so posnetki zaslona spletnih mest „faneaccessories.blogspot“ in „nouveaucheap.blogspot“ jasno prikazovali modela Fancy Fane in SwirliDo, ki sta bila enaka spornemu modelu. Poleg tega so zgoraj navedeni posnetki zaslona jasno prikazovali celotne naslove URL (Uniform Resource Locator) dveh spletnih mest ter datuma razkritja javnosti, in sicer 29. november in 1. november 2009. To pa je bilo pred datumom vložitve prijave za registracijo spornega modela, to je 24. junija 2010.
Na tretjem mestu je treba ugotoviti, da je posnetek zaslona spletnega mesta „nouveaucheap.blogspot“ vseboval druge časovno označene informacije, ki dokazujejo, da je bil videz izdelka modela SwirliDo javnosti razkrit 1. novembra 2009. Pri teh drugih časovno označenih informacijah je šlo za komentarje internetnih uporabnikov z dne 1. in 2. novembra 2009 z navedbo ure, ob kateri so bili objavljeni, k članku, naslovljenem „SWIRLIDO OR SWIRLIDON’T?“, v katerem so bile predstavljene elastike za lase s trgovskim imenom SwirliDo.
Na četrtem mestu, ugotovitev iz točke 22 izpodbijane odločbe – da sta bili spletni mesti „faneaccessories.blogspot“ in „nouveaucheap.blogspot“ bloga, specializirana za lepotne pripomočke, na katerih so bile na voljo predstavitve in ocene proizvodov, da bi zainteresirana javnost lahko te proizvode videla in si izmenjala mnenja o njih – ni bila izpodbijana. Prav tako ni bila izpodbijana ugotovitev iz točke 31 izpodbijane odločbe, da sta bila zgoraj navedena bloga drug od drugega ločena. Dejstvo, da sta zgoraj navedena bloga, ki sta drug od drugega ločena, specializirana na področju lepotnih pripomočkov, glede na naravo zadevnih izdelkov povečuje dokazno vrednost njunih posnetkov zaslona, ki jih je intervenientka predložila kot dokaz.
Na petem mestu je treba ugotoviti, da razkritje videza izdelka modela SwirliDo leta 2009 potrjujejo naslednji trije elementi, ki so bili predloženi odboru za pritožbe. Prvič, to razkritje je podprto s posnetkom zaslona spletnega mesta „www.facialwork.com“ z dne 10. julija 2009, pridobljenim z Wayback Machine, saj je na tem posnetku zaslona razvidna navedba proizvoda SwirliDo – elastike za lase. Drugič, podprto je z zadetkom iskanja na brskalniku Google, ki model SwirliDo povezuje z letom 2009. Tretjič, podprto je z zadetkom iskanja prek Wayback Machine, ki dokazuje, da je bilo spletno mesto „nouveaucheap.blogspot“ leta 2009 aktivno.
Z elementi, predstavljenimi zgoraj v točkah od 33 do 36, je – če se obravnavajo skupaj – pravno zadostno dokazano, da je bil videz izdelka modelov Fancy Fane in SwirliDo, ki je enak videzu izdelka spornega modela, razkrit javnosti najpozneje novembra 2009 tako, da je bil objavljen na dveh spletnih mestih, specializiranih na področju lepotnih pripomočkov.
Trditve tožeče stranke te ugotovitve ne omajajo.
Na prvem mestu, tožeča stranka trdi, da je dokazna vrednost posnetkov zaslona spletnih mest pri dokazovanju razkritja videza izdelka javnosti omejena in da morajo biti ti posnetki pri tem dokazovanju podkrepljeni z zanesljivejšimi dokazi. Tožeča stranka se v utemeljitev te trditve sklicuje na točko 5.5.1.5 dokumenta EUIPO, naslovljenega „Smernice za preizkušanje registriranih modelov Skupnosti“ (v nadaljevanju: smernice EUIPO o modelih), z dne 1. oktobra 2017.
Te utemeljitve tožeče stranke ni mogoče sprejeti.
Spomniti je namreč treba, da je vlagatelj zahteve za ugotovitev ničnosti prost pri izbiri dokaza, za katerega meni, da ga je primerno predložiti EUIPO v podporo njegovi zahtevi za ugotovitev ničnosti, in da mora EUIPO preučiti vse predložene elemente, da lahko ugotovi, ali so ti dejansko dokaz o razkritju videza izdelka prejšnjega modela (glej točko 26 zgoraj). Tako je treba ugotoviti, da trditve tožeče stranke glede omejene dokazne vrednosti posnetkov zaslona ne potrjujeta niti ureditev, ki se uporablja, niti sodna praksa.
Poleg tega smernice EUIPO o modelih v različici z dne 1. oktobra 2018, ki je veljala ob sprejetju izpodbijane odločbe, v nasprotju z navedbami tožeče stranke prav tako ne podpirajo njene teze o omejeni dokazni vrednosti posnetkov zaslona. V teh smernicah je bilo v točki 5.5.1.5 pojasnjeno, da se informacije, razkrite na spletu ali v spletnih zbirkah podatkov, štejejo za javno dostopne na dan objave informacije. V njih je bilo sicer res navedeno, da lahko narava spleta oteži dokazovanje resničnega datuma objave informacij. Vendar je bilo v njih določeno, da se datum razkritja na spletu šteje za zanesljiv, če gre za enega od štirih spodnjih primerov:
–
na zadevnem spletnem mestu so na voljo časovno označene informacije o zgodovini sprememb datoteke ali spletne strani (kakršne so na primer na voljo za Wikipedijo ali kakršne so tiste, ki so samodejno priložene vsebini, na primer sporočila na forumih ali blogih);
–
brskalniki pripišejo spletni strani datume indeksiranja;
–
posnetek zaslona spletne strani vsebuje natančno določen datum;
–
informacije o posodobitvah spletne strani so na voljo prek storitve arhiviranja na spletu, kot je Wayback Machine.
Tako je razvidno, da smernice EUIPO o modelih v različici z dne 1. oktobra 2018 nikakor ne zmanjšujejo dokazne vrednosti posnetkov zaslona zadevnih spletnih mest, temveč vsebujejo zgolj nekaj pojasnil v zvezi z dokazovanjem upoštevnega datuma razkritja na spletu. Izpodbijana odločba je skladna z zgoraj navedenimi smernicami, ker se med drugim opira na posnetke zaslona spletnih mest „faneaccessories.blogspot“ in „nouveaucheap.blogspot“, ki so, kot je bilo navedeno v točki 33 zgoraj, vsebovali natančno določena datuma, in sicer 29. november 2009 in 1. november 2009, s čimer je bil v skladu z zgoraj navedenimi smernicami (glej točko 42, tretja alinea, zgoraj) dokazan datum razkritja videza izdelka prejšnjih modelov Fancy Fane in SwirliDo javnosti.
Iz preudarkov, navedenih v točkah od 41 do 43 zgoraj, izhaja, da je treba tezo tožeče stranke glede omejene dokazne vrednosti posnetkov zaslona spletnih mest zavrniti.
Na drugem mestu, tožeča stranka trdi, da obstaja veliko možnosti za spreminjanje vsebine blogov, objavljenih na platformi „Blogger.com“, na poddomeni „blogspot.com“, kakršna sta v obravnavani zadevi bloga „faneaccessories.blogspot“ in „nouveaucheap.blogspot“. Po navedbah tožeče stranke platforma „Blogger.com“ omogoča ustvarjanje objav na blogih
ex nihilo
s pripisovanjem starejših datumov, pa tudi spreminjanje datuma objave že obstoječega članka z nadomestitvijo tega datuma s starejšim datumom. Ta datum je po navedbah tožeče stranke lahko z brskalnikom Google nato indeksiran in prikazan med zadetki iskanja, kar bo zbujalo vtis, da je bil članek objavljen pred resničnim datumom njegove objave. Tožeča stranka pojasnjuje, da možnost antedatiranja vsebine velja tudi za komentarje člankov, objavljenih na platformi „Blogger.com“. Tožeča stranka ugotavlja, da je treba zgolj posnetek zaslona spletnega mesta, na katerem je predstavljen članek s platforme „Blogger.com“, brez potrditve, ki bi na primer izvirala iz Wayback Machine, šteti za manj verodostojen dokaz kot isti posnetek zaslona drugega spletnega mesta, ki naj ne bi zagotavljalo toliko možnosti spreminjanja svojih bistvenih elementov.
Tožeča stranka tudi trdi, da okoliščina, da v skladu s sodno prakso sodišča Unije spletnega mesta Wikipedija zaradi velikih možnosti spremembe kode ni mogoče šteti za popolnoma verodostojen vir, potrjuje njeno tezo, da je treba gole posnetke zaslona člankov, objavljenih na platformi „Blogspot.com“, obravnavati z veliko mero previdnosti glede njihove dokazne vrednosti.
Tožeča stranka poleg tega trdi, da v obravnavanem primeru obstajajo resni in konkretni elementi, ki vzbujajo dvom o verodostojnosti posnetkov zaslona spletnih mest „faneaccessories.blogspot“ in „nouveaucheap.blogspot“.
V zvezi s tem v bistvu pojasnjuje, da pri iskanju članka „TC0100201 – Thick telephone coil rubber band“, ki je razviden na posnetku zaslona spletnega mesta „faneaccessories.blogspot“, in članka „SWIRLIDO OR SWIRLIDON’T?“, ki je razviden na posnetku zaslona spletnega mesta „nouveaucheap.blogspot“, z brskalnikom Google ni zadetkov, če se to iskanje omeji na datume, ki so časovno blizu zatrjevanih datumov objav teh člankov. Po mnenju tožeče stranke ta neobstoj zadetkov pri iskanju z brskalnikom Google vzbuja dvom o resničnem datumu objave zgoraj navedenih člankov in zato o razkritju videza izdelka modelov Fancy Fane in SwirliDo javnosti, kajti če bi bila zgoraj navedena članka dejansko objavljena 29. novembra 2009 in 1. novembra 2009, naj bi ju brskalnik Google najverjetneje indeksiral na datuma, ki sta časovno blizu zatrjevanih datumov njune objave, in naj bi bila zato prikazana med zadetki iskanja, opravljenega z brskalnikom Google. Tožeča stranka je v utemeljitev te trditve predložila priloge od A.9 do A.13 k tožbi.
V zvezi s trditvami tožeče stranke, navedenimi v točki 45 zgoraj, je treba ugotoviti, da je njihov namen abstraktno in teoretično dokazati možnosti manipuliranja z vsebino blogov. Kot pa pravilno poudarja odbor za pritožbe v točki 29 izpodbijane odločbe, zgolj abstraktna možnost manipuliranja z vsebino ali datumom spletnega mesta ni zadosten razlog za omajanje verodostojnosti dokaza, ki ga predstavlja posnetek zaslona navedenega spletnega mesta. To verodostojnost je mogoče omajati le s sklicevanjem na dejstva, ki konkretno kažejo na manipulacijo (glej v tem smislu sodbi z dne 27. februarja 2018, Ovitek za mobilnik,
T‑166/15
,
EU:T:2018:100
, točka
, in z dne 27. februarja 2020, Bog-Fran/EUIPO – Fabryki Mebli Forte (Pohištvo),
T‑159/19
, neobjavljena,
EU:T:2020:77
, točki
in
). V skladu z ugotovitvami odbora za pritožbe v točki 29 izpodbijane odločbe lahko taka dejstva vključujejo očitne znake ponarejanja, nesporna protislovja v predloženih informacijah ali očitne neskladnosti, s katerimi je mogoče razumno utemeljiti obstoj dvomov o pristnosti posnetkov zaslona zadevnih spletnih mest.
Ugotoviti pa je treba, da se tožeča stranka na taka konkretna dejstva, ki bi omajala verodostojnost posnetkov zaslona blogov „faneaccessories.blogspot“ in „nouveaucheap.blogspot“, ne sklicuje in zgolj predstavlja teoretične možnosti spreminjanja vsebine in datuma člankov na blogih ter komentarjev, ki se nanje nanašajo, objavljenih na platformi „Blogger.com“. Teh trditev zato ni mogoče sprejeti.
V tem okviru je treba tudi pojasniti, da je treba trditve tožeče stranke, ki so bile predstavljene zgoraj v točkah 47 in 48 ter ki se nanašajo na domneven obstoj „resnih in konkretnih“ elementov, ki vzbujajo dvom o verodostojnosti posnetkov zaslona blogov „faneaccessories.blogspot“ in „nouveaucheap.blogspot“, zavrniti, ne da bi bilo treba odločati o njihovi dopustnosti, ki jo je EUIPO izpodbijal. Ni namreč sporno, da te trditve temeljijo na prilogah, ki se štejejo za nedopustne (glej točke od 9 do 14 zgoraj), in da torej nikakor ni mogoče šteti, da je njihova utemeljenost dokazana. Natančneje, zgoraj navedene trditve temeljijo na premisi, da brskalnik Google spletna mesta (v obravnavanem primeru bloga „faneaccessories.blogspot“ in „nouveaucheap.blogspot“) indeksira na datum, ki je časovno blizu datumom njihove domnevne pojavitve na spletu. Tožeča stranka pa te premise ni dokazala.
Glede trditve tožeče stranke, ki se nanaša na sodno prakso sodišča Unije v zvezi s spletnim mestom Wikipedija (glej točko 46 zgoraj), je treba navesti, da iz te sodne prakse izhaja, da je izvleček iz Wikipedije nezanesljiva informacija, ker je vzet iz kolektivne spletne enciklopedije, pri čemer je njeno vsebino mogoče kadar koli spremeniti in to lahko v nekaterih primerih stori vsak – celo anonimen – obiskovalec (sodba z dne 16. junija 2016, Fútbol Club Barcelona/EUIPO – Kule (KULE),
T‑614/14
, neobjavljena,
EU:T:2016:357
, točka
). Tako EUIPO kot tudi intervenientka pa sta navedla, ne da bi tožeča stranka to izpodbijala, da lahko – drugače kot pri vsebini spletnega mesta Wikipedija, ki ga lahko uporabniki tega mesta kadar koli urejajo – vsebino blogov urejajo le njihovi avtorji, in ne tretje osebe. Ob upoštevanju veliko bolj omejene možnosti spreminjanja vsebine blogov v primerjavi z možnostmi, ki so na voljo glede vsebine spletnega mesta Wikipedija, trditev tožeče stranke, ki se nanaša na sodno prakso v zvezi s tem spletnim mestom, ne potrjuje njene teze o omejeni dokazni vrednosti posnetkov zaslona objav na blogih. Vsekakor tožeča stranka ni navedla nobenega resnega in konkretnega elementa, ki bi lahko vzbudil dvom o verodostojnosti posnetkov zaslona blogov „faneaccessories.blogspot“ in „nouveaucheap.blogspot“.
Na tretjem mestu, tožeča stranka izpodbija zanesljivost zadetkov, pridobljenih z Wayback Machine. V zvezi s tem se sklicuje zlasti na predstavitev iz leta 2017, v kateri je član odbora za pritožbe pri EUIPO navedel, da uporaba Wayback Machine kot orodja za dokaz predhodnega razkritja videza izdelka odpira nekaj negotovosti, zlasti glede slik, objavljenih na spletnih mestih, ki so arhivirana v Wayback Machine. Te negotovosti naj bi bile povezane z dejstvom, da se datum, naveden na različicah spletnih mest, arhiviranih v Wayback Machine, nanaša le na vsebino datoteke HTML navedenih spletnih mest, in ne na slike, ki se navezujejo na ta spletna mesta kot zunanja vsebina. Slike, ki se pojavljajo na posnetku zaslona spletnega mesta, tako morda niso bile arhivirane na isti datum kot datoteka HTML. Iz tega naj bi izhajalo, da je treba za ugotovitev, kdaj je bila slika arhivirana, preveriti njen naslov URL. Poleg tega naj bi se lahko tudi zgodilo, da datum slike ni razviden, kadar ta slika na primer ni arhivirana.
V tem okviru tožeča stranka izpodbija dokazno vrednost posnetka zaslona spletnega mesta „www.facialwork.com“ z dne 10. julija 2009, ki izhaja iz Wayback Machine in na katerem je naveden model SwirliDo (glej točko 3, druga alinea, in točko 27, tretja alinea, zgoraj). Tožeča stranka navaja, da ta posnetek zaslona ne vsebuje nobene fotografije ali slike, na podlagi katere bi bilo mogoče ugotoviti, na kateri model se sklicuje, tako da naj ne bi omogočal dokazati razkritja videza izdelka prejšnjega modela, enakega spornemu.
Trditev tožeče stranke, predstavljenih zgoraj v točkah 53 in 54, ni mogoče sprejeti.
V zvezi s tem zadostuje navesti – ne glede na dokazno vrednost zadetkov, pridobljenih z Wayback Machine – da se odbor za pritožbe ni oprl izključno na ta dokaz, temveč je posnetek zaslona, ki izhaja iz Wayback Machine (glej točko 4, druga alinea, izpodbijane odločbe), upošteval kot element, ki potrjuje informacijo, ki izhaja iz posnetka zaslona spletnega mesta „nouveaucheap.blogspot“ in v skladu s katero je bil model SwirliDo razkrit na tem spletnem mestu novembra 2009. Odbor za pritožbe tako posnetka zaslona, ki izhaja iz Wayback Machine, ni presojal ločeno, temveč skupaj z drugimi dokazi.
V teh okoliščinah je treba trditev tožeče stranke iz točke 54 zgoraj zavrniti. Posnetek zaslona, ki izhaja iz Wayback Machine in na katerega se nanaša ta trditev, vsebuje namreč izrecno napotitev na izdelek SwirliDo, ki je razviden na posnetku zaslona spletnega mesta „nouveaucheap.blogspot“, in ta izdelek opisuje kot elastiko za lase. Cena, navedena na obeh posnetkih zaslona, je prav tako enaka. Poleg tega posnetek zaslona, ki izhaja iz Wayback Machine, vsebuje izraze, kot so „neutral colors“, „jelly colors“ in „no pony lines“, ki jih je mogoče razbrati tudi na posnetku zaslona spletnega mesta „nouveaucheap.blogspot“.
Čeprav posnetek zaslona, ki izhaja iz Wayback Machine, ne vsebuje slike izdelka SwirliDo, je mogoče iz elementov, predstavljenih v točki 57 zgoraj, če se upoštevajo skupaj, sklepati, da se ta posnetek zaslona nanaša na enak izdelek SwirliDo kot tisti, ki je prikazan na posnetku zaslona spletnega mesta „nouveaucheap.blogspot“. Iz tega izhaja, da je posnetek zaslona, ki izhaja iz Wayback Machine, upošteven vir informacij, ki potrjuje zanesljivost posnetka zaslona spletnega mesta „nouveaucheap.blogspot“, in odbor za pritožbe ga je pri presoji razkritja videza izdelka prejšnjega modela, enakega spornemu, upravičeno upošteval.
Na četrtem mestu, tožeča stranka izpodbija dokazno vrednost posnetka zaslona, ki prikazuje zadetke iskanja na brskalniku Google, ki naj bi model SwirliDo povezoval z letom 2009 (glej točko 28, druga alinea, zgoraj). V utemeljitev svoje navedbe tožeča stranka na splošno izpodbija verodostojnost dokaza v obliki zadetkov iskanja na brskalniku Google. V bistvu pojasnjuje, da ti zadetki iskanja kot datum objave spletne strani prikazujejo trenutek, ko je brskalnik Google to stran indeksiral, in ne resničnega datuma objave. Po mnenju tožeče stranke zadetki iskanja na brskalniku Google ne omogočajo preverjanja, ali je bil resničen datum objave spletne strani predmet manipuliranja, zato prikaz datuma med zadetki iskanja na brskalniku Google ni verodostojen dokaz, da je bila spletna stran ustvarjena na ta dan.
Teh trditev prav tako ni mogoče sprejeti. Ugotoviti je namreč treba, da tožeča stranka v okviru svojih trditev omenja abstraktno in teoretično možnost, da zadetek iskanja na brskalniku Google, ki je bil predstavljen zgoraj v točki 28, druga alinea, ne prikazuje resničnega datuma objave članka „SWIRLIDO OR SWIRLIDON’T?“, pri čemer ne predlaga nobenih konkretnih dokazov, s katerimi bi omajala verodostojnost in dokazno vrednost zgoraj navedenega zadetka iskanja. Poleg tega je treba ugotoviti, da je zgoraj navedeni zadetek iskanja potrjen z drugimi elementi, ki dokazujejo razkritje videza izdelka modela SwirliDo 1. novembra 2009 na blogu „nouveaucheap.blogspot“, zlasti z zgoraj navedenim posnetkom zaslona (glej točko 27, druga alinea, zgoraj).
Na petem mestu, da bi tožeča stranka omajala verodostojnost posnetka zaslona bloga „faneaccessories.blogspot“ (glej točko 3, prva alinea, in točko 27, prva alinea, zgoraj), trdi, da že sam navedeni blog ni verodostojen. V utemeljitev te trditve se tožeča stranka sklicuje, prvič, na dejstvo, da so vse objave na tem blogu iz novembra ali decembra 2009 in da ta blog ni deloval ne pred temi datumi ne po njih. Šlo naj bi torej za blog, ki je obstajal le kratek čas. Drugič, tožeča stranka navaja, da iskanje ključne besede „www.faneaccessories.blogspot.com“ na brskalniku Google, omejeno na obdobje med 1. novembrom 2009 in 27. junijem 2010, nima zadetkov, kar naj bi bilo potrjeno v prilogi A.16 k tožbi. Tretjič, tožeča stranka trdi, da so objave na tem blogu kratke in omejene zgolj na eno ali več fotografij izdelkov z nekaj opisnimi besedami. Blog naj prav tako ne bi vseboval komentarjev. Četrtič, tožeča stranka trdi, da z Wayback Machine blog ni bil indeksiran pred letom 2013, članek, naslovljen „TC0100201 – Thick telephone coil rubber band“, pa ne pred letom 2017. V utemeljitev zadnjenavedene trditve je tožeča stranka predložila prilogi A.14 in A.15 k tožbi.
Trditev tožeče stranke, predstavljenih zgoraj v točki 61, ni mogoče sprejeti, pri čemer ni treba odločati o njihovi dopustnosti, ki jo je EUIPO izpodbijal. Te trditve namreč v bistvu temeljijo na predpostavkah, ki niso podprte z nobenim dokaznim elementom, saj se priloge A.14, A.15 in A.16 poleg tega štejejo za nedopustne (glej točke od 9 do 14 zgoraj). Natančneje, trditev, da blog „faneaccessories.blogspot“ ni verodostojen zaradi svoje kratkotrajnosti, zaradi jedrnatosti objav na tem blogu in zaradi neobstoja komentarjev internetnih uporabnikov, je domneva. Trditve v zvezi z iskanjem na brskalniku Google in iskanjem na Wayback Machine temeljijo tudi na predpostavki, da brskalnik Google in Wayback Machine indeksirata spletna mesta in njihovo vsebino na datum, ki je časovno blizu datumu, ko naj bi se pojavila na spletu. Ta domneva o načinu delovanja brskalnika Google in Wayback Machine pa ni podprta z nobenim dokazom (glej tudi točko 51 zgoraj). Zato je treba ugotoviti, da trditve tožeče stranke ne morejo omajati dokazne vrednosti posnetka zaslona bloga „faneaccessories.blogspot“, ki, kot je bilo že navedeno (glej točko 33 zgoraj), jasno prikazuje naslov URL bloga in model Fancy Fane ter na katerem, kar je pomembno, je naveden datum objave članka „TC0100201 – Thick telephone coil rubber band“ in torej datum razkritja videza izdelka zgoraj navedenega modela javnosti.
Na šestem mestu, navesti je treba, da tožeča stranka ne trdi, da dejstva, ki pomenijo razkritje videza izdelka modelov Fancy Fane in SwirliDo ter na katera se sklicuje intervenientka, pri normalnem poteku poslovanja utemeljeno ne bi mogla postati znana specializiranim krogom zadevnega področja, ki delujejo v Uniji, v smislu člena 7(1) Uredbe št. 6/2002.
Glede na zgoraj navedene preudarke ugotovitev odbora za pritožbe, da je intervenientka dokazala dejstva, ki pomenijo razkritje videza izdelka prejšnjih modelov Fancy Fane in SwirliDo, ni napačna. Zato je treba prvi tožbeni razlog zavrniti.
Drugi tožbeni razlog: kršitev pravila o porazdelitvi dokaznega bremena
Tožeča stranka, ki izhaja iz premise, da mora vlagatelj zahteve za ugotovitev ničnosti zadevnega modela dokazati, da je bil videz izdelka, enak videzu izdelka zadevnega modela, predhodno razkrit javnosti, trdi, da je odbor za pritožbe v obravnavani zadevi to pravilo v zvezi s porazdelitvijo dokaznega bremena kršil, ker je priznal dokazno vrednost golih posnetkov zaslona spletnih mest in od tožeče stranke zahteval, naj ona omaje to dokazno vrednost. S tem naj bi EUIPO nanjo nezakonito prenesel dokazno breme, ki ga nosi intervenientka.
V zvezi s tem tožeča stranka trdi, da je odbor za pritožbe kršil člen 63(1) Uredbe št. 6/2002 v povezavi s členom 28(1)(b), podtočki (v) in (vi), Uredbe št. 2245/2002, iz katerih izhaja, da mora oseba, ki zahteva ugotovitev ničnosti zadevnega modela Skupnosti, predložiti dokaze o obstoju okoliščin, ki upravičujejo ugotovitev ničnosti.
Tožeča stranka v okviru tega tožbenega razloga izpodbija tudi ugotovitev odbora za pritožbe iz točke 29 izpodbijane odločbe, da izpodbijanje dokazne vrednosti natisnjenega izvlečka s spletnega mesta ne more temeljiti zgolj na abstraktni možnosti manipuliranja z datumom ali vsebino tega spletnega mesta. Po mnenju tožeče stranke stališče odbora za pritožbe posega v pravno varnost in v pravice imetnika zadevnega modela, saj ta imetnik zelo težko dokaže dobro prikrito manipuliranje na spletnem mestu. Tožeča stranka pojasnjuje, da imetnik zadevnega modela ne more imeti pravice do dostopa do spletnega mesta kot, na primer, upravljalec ali lastnik bloga. Pridobiti naj bi namreč bilo treba uporabniško ime in geslo, ki sta znana le osebam, odgovornim za vsebino danega spletnega mesta, torej informacije, do katerih imetnik praktično nikoli nima dostopa oziroma do katerih ne more imeti dostopa.
Tožeča stranka zaključuje, da je odbor za pritožbe s tem, da se je oprl na ne najbolj verodostojne dokaze, ki jih je predložila intervenientka, in s tem, da je tožeči stranki naložil zahteve, ki jih za ovržbo teh dokazov ni mogoče izpolniti, tožeči stranki naložil večje dokazno breme od tistega, ki ga nosi intervenientka. Ta okoliščina naj bi upravičevala razveljavitev izpodbijane odločbe.
EUIPO in intervenientka trditve tožeče stranke prerekata.
Opozoriti je treba, da mora vlagatelj zahteve za ugotovitev ničnosti – v obravnavani zadevi intervenientka – dokazati dejstva, ki pomenijo predhodno razkritje, in da tega razkritja ni mogoče dokazati z verjetnostjo ali domnevami, temveč mora temeljiti na konkretnih in objektivnih elementih (glej točki 22 in 23 zgoraj). Opozoriti je treba tudi, da je vlagatelj zahteve za ugotovitev ničnosti prost pri izbiri dokaza, za katerega meni, da ga je primerno predložiti EUIPO (glej točko 26 zgoraj).
V zvezi z dokazno vrednostjo posnetkov zaslona spletnih mest (in na splošno dokazov, pridobljenih s spleta) je treba opozoriti, da je to dokazno vrednost mogoče ovreči z navajanjem dejstev, ki konkretno kažejo na manipuliranje (glej točko 49 zgoraj).
V obravnavani zadevi je intervenientka, kot je bilo ugotovljeno v okviru prvega tožbenega razloga, predložila zanesljive dokaze v podporo svoji navedbi o razkritju videza izdelka prejšnjih modelov Fancy Fane in SwirliDo. Ti dokazi, katerih vsebina in datum sta bila podkrepljena z več viri, niso vzbudili resnih dvomov o svoji zanesljivosti in verodostojnosti, poleg tega pa tožeča stranka ni predložila nobenega konkretnega elementa, ki bi dokazoval obstoj takih dvomov. Tožeča stranka je v upravnem postopku pred EUIPO zgolj abstraktno navedla možnost, da je s spletnimi mesti in zlasti blogi mogoče manipulirati.
V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da pravilo o porazdelitvi dokaznega bremena v obravnavani zadevi ni bilo kršeno. Ker je intervenientka predložila dokaze s spleta, ki dokazujejo razkritje videza izdelka prejšnjih modelov Fancy Fane in SwirliDo ter ki niso vzbudili resnih dvomov o svoji zanesljivosti in verodostojnosti, bi morala namreč tožeča stranka (ki se je sklicevala na neverodostojnost teh dokazov) konkretno dokazati to neverodostojnost, česar pa ni storila.
Poleg tega trditve tožeče stranke ne dokazujejo nobene kršitve določb, navedenih zgoraj v točki 66. V členu 63(1) Uredbe št. 6/2002 je namreč med drugim pojasnjeno, da je EUIPO v postopku v zvezi z razglasitvijo ničnosti pri preizkusu omejen na dejstva, dokaze in argumente, ki jih predložijo stranke, ter zahtevani ukrep. Člen 28(1)(b) Uredbe št. 2245/2002 je postopkovna določba, ki ureja formalne pogoje zahteve za ugotovitev ničnosti. V skladu s to določbo, podtočka (v), mora ta zahteva vsebovati navedbo in reprodukcijo prejšnjih modelov, na katerih temelji zahteva, ter dokumente, ki dokazujejo obstoj teh prejšnjih modelov. V podtočki (vi) te določbe je navedeno, da mora ta zahteva vsebovati navedbe dejstev, dokazila in argumente v podporo zahtevi.
Poleg tega je treba v zvezi s trditvami tožeče stranke, predstavljenimi zgoraj v točki 67, navesti, kot je to storil EUIPO, da se od nje ni zahtevalo, naj dokaže manipulacijo zadevnih spletnih mest, temveč naj navede konkretne okoliščine, ki bi bile verodostojen pokazatelj manipulacije. Odbor za pritožbe se je v točki 29 izpodbijane odločbe skliceval na „očitne znake ponarejanja“, na „nesporna protislovja v predloženih informacijah“ in na „očitne neskladnosti“, s katerimi je mogoče razumno utemeljiti obstoj dvomov o pristnosti natisnjenih izvlečkov. Tako je razvidno, da odbor za pritožbe od tožeče stranke ni zahteval, naj dokaže manipulacijo spletnega mesta in, natančneje, bloga. Iz tega izhaja, da je treba trditve tožeče stranke, predstavljene zgoraj v točki 67, zavrniti, ker temeljijo na napačnem razumevanju izpodbijane odločbe.
Poleg tega, če bi bilo treba trditve tožeče stranke sprejeti, bi lahko imetnik modela vsakršno razkritje, ustrezno dokumentirano na spletu, zanikal zgolj na podlagi splošnih in abstraktnih navedb, da so spletna mesta teoretično lahko predmet manipulacije.
Glede na zgornje preudarke je treba drugi tožbeni razlog zavrniti.
Tretji tožbeni razlog: kršitev načela enakosti orožij
Tožeča stranka trdi, da je odbor za pritožbe s tem, da je štel, da so bili dokazi, ki jih je predložila intervenientka, verodostojni, in s tem, da je tožeči stranki naložil obveznost, ki je v praksi ni mogoče izpolniti, in sicer obveznost konkretnega dokaza manipuliranja z vsebino posnetkov zaslona blogov, kršil načelo enakosti orožij. Tožeča stranka pojasnjuje, da je odbor za pritožbe povzročil neravnotežje med strankama, ker ji je naložil večje dokazno breme od tistega, ki je naloženo intervenientki.
EUIPO in intervenientka trditve tožeče stranke prerekata.
Opozoriti je treba, da v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča načelo enakosti orožij, ki izhaja iz pojma poštenega sojenja in katerega cilj je zagotoviti ravnotežje med strankami postopka, vključuje obveznost dati vsaki stranki razumno možnost, da predstavi svoje trditve, vključno z dokazi, pod pogoji, ki je v primerjavi z nasprotno stranko ne postavljajo v bistveno slabši položaj (glej sodbo z dne 28. julija 2016, Ordre des barreaux francophones et germanophone in drugi,
C‑543/14
,
EU:C:2016:605
, točka
in navedena sodna praksa).
Cilj tega načela je zagotoviti postopkovno ravnovesje med strankami sodnega postopka s tem, da zagotavlja enakost pravic in obveznosti teh strank med drugim glede pravil, ki urejajo izvajanje dokazov in kontradiktorno razpravo pred sodiščem (glej sodbo z dne 28. julija 2016, Ordre des barreaux francophones et germanophone in drugi,
C‑543/14
,
EU:C:2016:605
, točka
in navedena sodna praksa).
Načelo enakosti orožij se po analogiji uporablja tudi za postopek
inter partes
pred organi EUIPO, kot je ta v obravnavani zadevi (glej v tem smislu in po analogiji sodbe z dne 10. maja 2012, Rubinstein in L’Oréal/UUNT,
C‑100/11 P
,
EU:C:2012:285
, točka
; z dne 8. maja 2017, Les Éclaires/EUIPO – L’éclaireur International (L’ECLAIREUR),
T‑680/15
, neobjavljena,
EU:T:2017:320
, točka
, in z dne 10. junija 2020, Louis Vuitton Malletier/EUIPO – Wisniewski (Prikaz motiva šahovnice),
T‑105/19
, neobjavljena,
EU:T:2020:258
, točka
).
V obravnavani zadevi je treba ugotoviti, da so očitki tožeče stranke, predstavljeni zgoraj v točki 78, v bistvu ponovitev očitkov, navedenih v okviru drugega tožbenega razloga, ki je bil zavrnjen. Ugotovljeno je namreč bilo, da je odbor za pritožbe pravilno štel, da so dokazi, na katere se je sklicevala intervenientka, da bi dokazala razkritje videza izdelka modelov, starejših od spornega, verodostojni, da je odbor za pritožbe spoštoval pravilo o porazdelitvi dokaznega bremena in da tožeči stranki ni bila naložena nobena obveznost glede dokazovanja, ki je ne bi bilo mogoče izpolniti.
Ker tožeča stranka ni navedla nobene druge trditve v utemeljitev tretjega tožbenega razloga in ker ni okoliščin, ki bi kazale na kršitev načela enakosti orožij v upravnem postopku pred EUIPO, je treba ta tožbeni razlog in zato tožbo v celoti zavrniti.
Stroški
V skladu s členom 134(1) Poslovnika Splošnega sodišča se neuspeli stranki na predlog naloži plačilo stroškov. Ker tožeča stranka ni uspela, se ji naloži, da poleg svojih stroškov v skladu s predlogi EUIPO in intervenientke nosi tudi njune stroške.

Iz teh razlogov je
SPLOŠNO SODIŠČE (deseti senat)
razsodilo:

1.
Tožba se zavrne.

2.
Družba JMS Sports sp. z o.o. nosi svoje stroške ter stroške Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in družbe Inter-Vion S.A.

Kornezov
Buttigieg
Kowalik-Bańczyk
Razglašeno na javni obravnavi v Luxembourgu, 20. oktobra 2021.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: poljščina.