CELEX: 62018CJ0386
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Spoločná rybárska politika
Nariadenia (EÚ) č. 1303/2013, 1379/2013 a 508/2014
Organizácie výrobcov v odvetví rybného hospodárstva a akvakultúry
Plán produkcie a uvádzania na trh
Finančná podpora na prípravu a vykonávanie tohto plánu
Podmienky oprávnenosti výdavkov
Miera voľnej úvahy členských štátov
Neexistencia možnosti v rámci vnútroštátneho práva podať žiadosť o podporu

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 28 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1379/2013 z 11. decembra 2013 o spoločnej organizácii trhov s produktmi rybolovu a akvakultúry, ktorým sa menia nariadenia Rady (ES) č. 1184/2006 a (ES) č. 1224/2009 a zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 104/2000 (
Ú. v. EÚ L 354, 2013, s. 1
, ďalej len „nariadenie o SOT“), článku 65 ods. 6 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa stanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde, Európskom poľnohospodárskom fonde pre rozvoj vidieka a Európskom námornom a rybárskom fonde a ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde a Európskom námornom a rybárskom fonde, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 (
Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 320
, ďalej len „nariadenie CSC“), a článku 66 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 508/2014 z 15. mája 2014 o Európskom námornom a rybárskom fonde, ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (ES) č. 2328/2003, (ES) č. 861/2006, (ES) č. 1198/2006 a (ES) č. 791/2007 a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1255/2011 (
Ú. v. EÚ L 149, 2014, s. 1
, ďalej len „nariadenie o ENRF“).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi Coöperatieve Producentenorganisatie en Beheersgroep Texel UA (ďalej len „PO Texel“) a minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (minister poľnohospodárstva, prírody a kvality potravín, Holandsko) vo veci rozhodnutia ministra o zamietnutí žiadosti o podporu z Európskeho fondu pre námorné veci a rybolov (ENRF) podanej touto organizáciou.
Právny rámec
Právo Únie
Nariadenie o SOT
Odôvodnenia 7 a 14 nariadenia o SOT uvádzajú:
„(7)
Organizácie výrobcov v odvetví rybolovu a organizácie výrobcov v odvetví akvakultúry (ďalej spolu len ‚organizácie výrobcov‘) sú kľúčové pri dosahovaní cieľov spoločnej rybárskej politiky (ďalej len ‚SRP‘) a [spoločnej organizácie trhov v odvetví rybného hospodárstva a akvakultúry] (ďalej len ‚SOT‘). Je preto potrebné posilniť ich zodpovednosti a poskytnúť potrebnú finančnú podporu, ktorá im umožní zohrávať významnejšiu úlohu pri každodennom riadení rybárstva pri súčasnom dodržiavaní rámca vymedzenom cieľmi [SRP]. …
…
(14)
Aby organizácie výrobcov boli schopné viesť svojich členov k udržateľnému rybolovu a akvakultúre, mali by tieto organizácie pripraviť a príslušným orgánom svojich členských štátov predložiť plán produkcie a uvádzania na trh, ktorý obsahuje opatrenia pre ne potrebné na dosiahnutie svojich cieľov.“
Podľa článku 6 ods. 1 tohto nariadenia:
„Organizácie výrobcov… sa môžu zriaďovať na základe podnetu výrobcov produktov rybolovu alebo akvakultúry v jednom alebo vo viacerých členských štátoch…“
Článok 28 uvedeného nariadenia, nazvaný „Plánovanie produkcie a uvádzania na trh“, stanovuje:
„1.   Každá organizácia výrobcov predloží svojim príslušným vnútroštátnym orgánom na schválenie plán produkcie a uvádzania na trh aspoň pre svoje hlavné druhy uvádzané na trh. …
…
3.   Plán produkcie a uvádzania na trh schvália príslušné vnútroštátne orgány. Po schválení plánu ho organizácia výrobcov bezodkladne vykonáva.
…
5.   Organizácie výrobcov vypracujú výročnú správu o svojej činnosti v rámci plánu produkcie a uvádzania na trh a predložia ju na schválenie svojim príslušným vnútroštátnym orgánom.
6.   Organizácie výrobcov môžu získať finančnú podporu na prípravu a vykonávanie plánov produkcie a uvádzania na trh v súlade s budúcim právnym aktom Únie, ktorým sa stanovia podmienky pre finančnú podporu námornej a rybárskej politiky na obdobie rokov 2014‑2020.
…“
Nariadenie o SPR
Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1380/2013 z 11. decembra 2013 o spoločnej rybárskej politike, ktorým sa menia nariadenia Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a zrušujú nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutie Rady 2004/585/ES (
Ú. v. EÚ L 354, 2013, s. 22
, ďalej len „nariadenie o SRP“), vo svojom článku 35 stanovuje:
„1.
Zavádza sa [SOT]…
…
3.
[SOT] zahŕňa najmä:
…
b)
plány produkcie a uvádzania na trh… organizácií výrobcov;
…“
Nariadenie CSC
V článku 2 bode 14 nariadenia CSC sa pojem „ukončená operácia“ definuje ako „operácia, ktorá bola fyzicky ukončená alebo plne vykonaná a všetky s ňou súvisiace platby boli uhradené prijímateľmi a prijímateľom bol vyplatený príslušný verejný príspevok“.
Podľa článku 4 ods. 4 tohto nariadenia:
„Členské štáty, na primeranej územnej úrovni a v súlade so svojím inštitucionálnym, právnym a finančným rámcom, a subjekty nimi určené na tento účel zodpovedajú za prípravu a realizáciu programov a plnenie ich úloh,… v súlade s týmto nariadením a pravidlami pre jednotlivé fondy [európske štrukturálne a investičné fondy (ďalej len ‚Fondy ESI‘)].“
Pod názvom „Oprávnenosť“ článok 65 ods. 1, 2 a 6 uvedeného nariadenia stanovuje:
„1.   Oprávnenosť výdavkov sa stanoví na základe vnútroštátnych predpisov okrem prípadov, keď sú stanovené osobitné pravidlá v tomto nariadení alebo na základe tohto nariadenia alebo pravidiel pre jednotlivé fondy.
2.   Výdavok je oprávnený na príspevok z fondov ESI, ak vznikol prijímateľovi a bol zaplatený medzi dátumom predloženia programu Komisii alebo od 1. januára 2014, podľa toho, ktorý dátum nastal skôr, a 31. decembrom 2023. …
…
6.   Podpora z fondov ESI sa neudelí na operácie, ktoré sa fyzicky skončili alebo plne realizovali ešte pred predložením žiadosti o financovanie prijímateľom v rámci programu riadiacemu orgánu bez ohľadu na to, či prijímateľ uhradil všetky súvisiace platby.“
Nariadenie o ENRF
Článok 6 nariadenia o ENRF, nazvaný „Priority Únie“, vo svojom bode 5 stanovuje:
„ENRF prispieva k stratégii Európa 2020 na účely inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu a vykonávania SRP. Týka sa nižšie uvedených priorít Únie v oblasti trvalo udržateľného rozvoja rybolovu a akvakultúry a súvisiacich činností, ktoré odrážajú príslušné osobitné ciele uvedené v nariadení [CSC]:
…
5.
Podpora marketingu a spracovania sledovaním týchto osobitných cieľov:
a)
zlepšenie organizácie trhov s produktmi rybolovu a akvakultúry;
b)
podnecovanie investícií do odvetví spracovania a uvádzania na trh.
…“
Článok 66 nariadenia o ENRF, nazvaný „Plány produkcie a marketingové plány [uvádzania na trh –
neoficiálny preklad
]“, znie takto:
„1.   Z ENRF sa podporuje príprava a vykonávanie plánov produkcie a marketingových plánov [uvádzania na trh –
neoficiálny preklad
] podľa článku 28 nariadenia [o SOT].
2.   Výdavky súvisiace s plánmi produkcie a marketingovými plánmi [uvádzania na trh –
neoficiálny preklad
] sú oprávnené na podporu z ENRF, až keď príslušné orgány v členskom štáte schvália výročnú správu uvedenú v článku 28 ods. 5 nariadenia [o SOT].
3.   Podpora poskytovaná ročne každej organizácii výrobcov podľa tohto článku nepresiahne 3 % priemernej ročnej hodnoty produkcie, ktorú uvedená organizácia výrobcov umiestnila na trh počas predchádzajúcich troch kalendárnych rokov. …
4.   Dotknutý členský štát môže poskytnúť preddavok vo výške 50 % finančnej podpory po schválení plánu produkcie a uvádzania na trh v súlade s článkom 28 ods. 3 nariadenia [o SOT].
5.   Podpora uvedená v odseku 1 sa poskytne len organizáciám výrobcov a združeniam organizácií výrobcov.“
Článok 68 nariadenia o ENRF, nazvaný „Marketingové opatrenia“, vo svojom odseku 1 stanovuje:
„Z ENRF sa môžu pre produkty rybolovu a akvakultúry podporovať marketingové opatrenia…“
Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 1418/2013
Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 1418/2013 zo 17. decembra 2013, ktoré sa týka plánov produkcie a uvádzania na trh podľa nariadenia č. 1379/2013 (
Ú. v. EÚ L 353, 2013, s. 40
), vo svojom článku 2 ods. 1 stanovuje:
„Organizácie výrobcov predkladajú svoje prvé plány svojim príslušným vnútroštátnym orgánom najneskôr do konca februára 2014. …“
Usmernenia č. 2014/2
Bod 3.3 usmernení Komisie 2014/2 z 13. júna 2014 o zahrnutí veľkosti trhu do operačných programov ENRF najmä uvádza:
„Obsah, validácia a rozhodnutie týkajúce sa úrovne financovania [plánov produkcie a uvádzania na trh] patria do právomoci členských štátov. Členské štáty musia schvaľovať [plány produkcie a uvádzania na trh] a určiť výšku financovania pre každý z nich. …“
Holandské právo
Všeobecný zákon o správnom práve
Článok 4:23 ods. 1 wet houdende algemene regels van bestuursrecht (Algemene wet bestuursrecht) [zákon stanovujúci všeobecnú právnu úpravu správneho práva (všeobecný správny zákon)] zo 4. júna 1992 (Stb. 1992, č. 315) stanovuje, že správny orgán poskytuje finančnú podporu len na základe zákonného ustanovenia, ktoré špecifikuje činnosti, na ktoré môže byť finančná podpora poskytnutá.
Nariadenie o európskych subvenciách v oblasti hospodárskych záležitostí
Dňa 1. júla 2015 nadobudlo v Holandsku platnosť Regeling van de Staatssecretaris van Economische Zaken, nr. WJZ/15083650, houdende vaststelling van subsidie‑instrumenten in het kader van de Europese structuur‑ en investeringsfondsen op het terrein van Economische Zaken (Regeling Europese EZ‑Subsidies) [nariadenie štátneho tajomníka pre hospodárstvo č. WJZ/15083650, ktorým sa stanovujú nástroje podpory v rámci európskych štrukturálnych a investičných fondov v oblasti hospodárstva (nariadenie o európskych hospodárskych podporách)] z 28. júna 2015 (Stcrt. 2015, č. 18094).
Článok 2.2 tohto nariadenia stanovuje, že na činnosti, na ktoré sa vzťahuje nariadenie o ENRF, môže minister poľnohospodárstva, prírody a kvality potravín poskytnúť finančnú podporu na základe žiadosti.
Podľa článku 2.3 ods. 1 uvedeného nariadenia môže tento minister poskytnúť finančnú podporu len vtedy, ak stanovil možnosť podať žiadosť o finančnú podporu a stanovil jej výšku a lehotu na podanie žiadosti.
Nariadenie ustanovujúce modul finančnej podpory týkajúci sa plánov produkcie a uvádzania na trh
Regeling van de Staatssecretaris van Economische Zaken, nr. WJZ/16105576, houdende wijziging van de Regeling Europese EZ‑subsidies en de Regeling openstelling EZ‑subsidies 2016 in verband met de subsidiemodule inzake productie‑ en afzetprogramma’s en andere wijzigingen in het kader van het Europees Fonds voor Maritieme Zaken en Visserij (nariadenie štátneho tajomníka pre hospodárstvo č. WJZ/16105576, ktorým sa mení nariadenie o európskych hospodárskych podporách a nariadenie o schválení európskych hospodárskych podpôr na rok 2016 v súvislosti s modulom podpory pre plány produkcie a uvádzania na trh a inými zmenami v rámci Európskeho námorného a rybárskeho fondu) z 25. augusta 2016 (Stcrt. 2016, č. 43926, ďalej len „nariadenie, ktorým sa stanovuje modul podpory pre plány produkcie a uvádzania na trh“), Holandské kráľovstvo stanovilo modul podpory pre plány produkcie a uvádzania na trh počas obdobia od 29. augusta do 16. septembra 2016.
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
PO Texel je organizácia výrobcov v zmysle článku 6 ods. 1 nariadenia o SOT, ktorá sa venuje prijímaniu opatrení na podporu racionálneho rybolovu a zlepšovania podmienok predaja výrobkov rybolovu.
Dňa 29. apríla 2014 táto organizácia predložila v súlade s článkom 28 ods. 1 nariadenia o SOT svoj plán produkcie a uvádzania na trh na rok 2014 ministrovi poľnohospodárstva, životného prostredia a kvality potravín na schválenie.
Rozhodnutím z 9. júla 2014 minister v súlade s článkom 28 ods. 3 nariadenia o SOT schválil tento plán, ktorý PO Texel v súlade s týmto istým ustanovením okamžite vykonala.
V októbri 2014 Holandské kráľovstvo predložilo Komisii operačný program na obdobie od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020.
Po tom, ako Komisia schválila 25. februára 2015 operačný program predložený Holandským kráľovstvom, PO Texel predložila 19. mája 2015 ministrovi poľnohospodárstva, životného prostredia a kvality potravín žiadosť o finančnú podporu na základe svojho plánu produkcie a uvádzania na trh na rok 2014, aby bola oprávnená na podporu z ENRF tak na výdavky, ktoré vynaložila na prípravu a vykonanie tohto plánu, ako aj na výdavky, ktoré sa týkali marketingových opatrení, ktoré prijala.
Rozhodnutím z 10. júla 2015 minister žiadosť organizácie PO Texel zamietol. Na jednej strane usúdil, že v čase podania žiadosti o podporu organizáciou PO Texel nebolo v Holandskom kráľovstve možné podať žiadosť o finančnú podporu na prípravu a vykonávanie plánu produkcie a uvádzania na trh na základe článku 66 nariadenia o ENRF ani na opatrenia spojené s uvádzaním produktov rybolovu a akvakultúry na trh, ktoré prijali organizácie výrobcov podľa článku 68 tohto nariadenia. Na druhej strane sa domnieval, že PO Texel podala žiadosť o podporu až po tom, ako vypracovala plán produkcie a uvádzania na trh 2014 a ako ho po schválení ministrom vykonala.
Sťažnosť podaná organizáciou PO Texel proti tomuto rozhodnutiu bola zamietnutá ako nedôvodná ministrom poľnohospodárstva, prírody a kvality potravín rozhodnutím z 13. novembra 2015.
Na podporu svojej žaloby podanej proti tomuto rozhodnutiu na College van Beroep voor het bedrijfsleven (Odvolací súd pre správne spory v hospodárskej oblasti, Holandsko) PO Texel najmä tvrdí, že je oprávnená na podporu z ENRF na základe článku 66 nariadenia o ENRF, pokiaľ ide o výdavky súvisiace s prípravou a vykonávaním plánu produkcie a uvádzania na trh na rok 2014, ktorý prijala. V tejto súvislosti zdôrazňuje, že musela predložiť plán produkcie a uvádzania na trh podľa článku 28 ods. 1 nariadenia o SOT.
Minister poľnohospodárstva, životného prostredia a kvality potravín v podstate tvrdí, že nemohol vyhovieť žiadosti o podporu, ktorú podala PO Texel, vzhľadom na to, že ku dňu podania tejto žiadosti Holandské kráľovstvo nestanovovalo možnosť podať takúto žiadosť a že v každom prípade kapitola nariadenia o ENRF, do ktorej patrí článok 66 tohto nariadenia, ponecháva členským štátom širokú mieru voľnej úvahy.
Za týchto okolností College van Beroep voor het bedrijfsleven (Odvolací súd pre správne spory v hospodárskej oblasti) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
a)
Bráni článok 66 ods. 1 nariadenia [o ENRF] v rozsahu, v akom stanovuje, že z [ENRF] sa podporuje príprava a vykonávanie plánu produkcie a uvádzania na trh podľa článku 28 nariadenia [o SOT], členskému štátu v tom, aby voči organizácii výrobcov, ktorá podala žiadosť o poskytnutie takej podpory, argumentoval tým, že tento členský štát neumožnil podanie takej žiadosti pre určitú kategóriu výdavkov (v prejednávanej veci náklady na prípravu a vykonávanie plánov produkcie a uvádzania na trh) alebo pre určité obdobie (v prejednávanej veci rok 2014) v čase podania žiadosti ani vo svojom operačnom programe schválenom Komisiou, ani vo vnútroštátnych predpisoch upravujúcich oprávnenosť výdavkov?
b)
Má pre zodpovedanie [prvej otázky písm. a)] význam, že organizácia výrobcov je podľa článku 28 nariadenia [o SOT] povinná vypracovať plán produkcie a uvádzania na trh a po jeho schválení členským štátom ho vykonávať?
2.
Pre prípad, že [prvá otázka písm. a)] bude zodpovedaná v tom zmysle, že článok 66 ods. 1 nariadenia [o ENRF] bráni členskému štátu v tom, aby voči organizácii výrobcov, ktorá podala žiadosť o poskytnutie podpory na prípravu a vykonávanie plánov produkcie a uvádzania na trh, argumentoval tým, že tento členský štát neumožňoval podať takúto žiadosť v čase podania žiadosti, je potom článok 66 ods. 1 nariadenia [o ENRF] priamym právnym základom pre nárok dotknutého žiadateľa voči jeho členskému štátu na poskytnutie predmetnej podpory?
3.
Pre prípad, že [druhá otázka] bude zodpovedaná v tom zmysle, že článok 66 ods. 1 nariadenia [o ENRF] je priamym právnym základom pre nárok dotknutého žiadateľa voči jeho členskému štátu na poskytnutie predmetnej podpory, bráni potom článok 65 ods. 6 nariadenia [CSC] poskytnutiu podpory na prípravu a vykonávanie plánu produkcie a uvádzania na trh, ak bola žiadosť o podporu podaná po tom, ako bol plán produkcie a uvádzania na trh vypracovaný a vykonávaný?“
O prejudiciálnych otázkach
Úvodné poznámky
Na úvod treba uviesť, že nadobudnutím účinnosti nariadení o SOT, SRP a ENRF sa uskutočnila posledná reforma v oblasti SRP, ktorá nadobudla účinnosť 1. januára 2014.
Na účely dosiahnutia účinkov tejto reformy normotvorca Únie výslovne zdôraznil potrebu poskytnúť organizáciám výrobcov nevyhnutnú finančnú podporu, pričom im dal k dispozícii osobitný nástroj podpory, a to plány produkcie a uvádzania na trh.
Podmienky upravujúce prípravu a vykonávanie uvedených plánov sú stanovené v článku 28 nariadenia o SOT, ktorý stanovuje určitý počet povinností pre organizácie výrobcov, ako sú po prvé predloženie takéhoto plánu na schválenie príslušným vnútroštátnym orgánom, po druhé po schválení tohto plánu týmito orgánmi ho okamžite vykonať a po tretie vypracovať výročnú správu o činnostiach, ktoré uskutočňovali na základe uvedeného plánu, a predložiť ju príslušným vnútroštátnym orgánom. Až po schválení tejto výročnej správy týmito orgánmi sú výdavky vynaložené organizáciami výrobcov na prípravu a realizáciu ich plánov produkcie a uvádzania na trh oprávnené na podporu z ENRF.
Spôsoby financovania týchto plánov upravuje nariadenie o ENRF, ktoré predstavuje finančný nástroj pre SRP na programové obdobie od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020, a najmä článok 66 tohto nariadenia.
V tejto súvislosti treba uviesť, že financovanie z ENRF sa vykonáva na základe samostatných operačných programov vypracovaných každým členským štátom a pokrývajúcich celé programové obdobie. Tieto programy, ktoré sú predložené Komisii, musia obsahovať plán financovania a opis stratégie, ktorá sa má použiť, s cieľom preukázať, že finančné prostriedky sú vynaložené v prospech priorít Únie uvedených v článku 6 uvedeného nariadenia a môžu riadne prispieť k dosiahnutiu cieľov stanovených uvedenými programami. Ak sú tieto programy schválené Komisiou, je vecou členských štátov, aby stanovili vnútroštátne kritériá na oprávnenosť výdavkov a stanovili možnosť predložiť žiadosť o podporu z ENRF. V prejednávanej veci Holandské kráľovstvo túto možnosť stanovilo až 25. augusta 2016, a to prostredníctvom nariadenia upravujúceho modul podpory pre plány produkcie a uvádzania na trh.
Okrem toho treba uviesť, že z dôvodu oneskoreného prijatia nariadenia o ENRF, ku ktorému došlo až 15. mája 2014 s retroaktívnym účinkom od 1. januára 2014, a na skutočnosť, že členské štáty mohli predložiť Komisii operačné programy až po tomto dátume, organizácie výrobcov museli pripraviť a vykonať svoje plány produkcie a uvádzania na trh na rok 2014, hoci možnosť získať finančnú podporu uvedenú v článku 66 tohto nariadenia ešte nebola formálne stanovená. Tieto organizácie totiž museli podľa článku 2 vykonávacieho nariadenia č. 1418/2013 predložiť svoje plány na rok 2014 do konca februára tohto roka. V prejednávanej veci PO Texel predložila svoj plán príslušnému vnútroštátnemu ministrovi až 29. apríla 2014.
V tejto súvislosti, hoci vykonávacie nariadenie č. 1418/2013 ukladá organizáciám výrobcov povinnosť predložiť svoje plány produkcie a uvádzania na trh na rok 2014 pred koncom februára tohto roka, keďže toto nariadenie nestanovovalo v prípade nedodržania tejto časovej požiadavky dôsledok, holandské orgány nepovažovali za potrebné prikladať dôležitosť tomu, že PO Texel sa omeškala pri predložení plánu. Táto vláda potvrdila, že toto omeškanie v každom prípade nemôže mať za následok dôsledky pre túto organizáciu výrobcov, ako je odňatie jej práva na poskytnutie podpory z ENRF.
O prvej otázke
Prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 66 ods. 1 nariadenia o ENRF vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby členský štát odmietol vyhovieť žiadosti o podporu organizácie výrobcov týkajúcej sa výdavkov, ktoré vynaložila na prípravu a vykonávanie plánu produkcie a uvádzania na trh, z dôvodu, že ku dňu podania jej žiadosti tento štát ešte nestanovil vo svojom vnútroštátnom právnom poriadku možnosť posudzovať takúto žiadosť. Pýta sa, či okolnosť, že článok 28 nariadenia o SOT ukladá týmto organizáciám vypracovať také plány a vykonať ich po ich schválení príslušnými vnútroštátnymi orgánmi, môže mať vplyv na odpoveď, ktorú je potrebné dať na túto otázku.
V tejto súvislosti treba na úvod určiť, či normotvorca Únie tým, že v článku 66 ods. 1 nariadenia o ENRF uvádza, že z ENRF sa „podporuje“ príprava a vykonanie plánov produkcie a uvádzania na trh, zamýšľal zaviesť pre členské štáty povinnosť prijať opatrenia potrebné na to, aby organizácie výrobcov mohli využiť podporu z ENRF na prípravu a vykonávanie takýchto plánov.
Podľa článku 66 ods. 1 nariadenia o ENRF sa z ENRF „podporuje“ príprava a vykonávanie plánov produkcie a uvádzania na trh podľa článku 28 nariadenia o SOT.
Použitie kogentnej formulácie „podporuje“ svedčí v prospech výkladu článku 66 ods. 1 nariadenia o ENRF, podľa ktorého ukladá členským štátom povinnosť za podmienok stanovených v tomto článku upraviť poskytnutie podpory na prípravu a vykonávanie plánov produkcie a uvádzania na trh podľa článku 28 nariadenia o SOT.
Tento výklad potvrdzuje tak genéza článku 66 ods. 1 nariadenia o ENRF, ako aj kontext a ciele sledované právnou úpravou, ktorej je súčasťou.
V prvom rade, pokiaľ ide o genézu tohto ustanovenia, treba zdôrazniť, že na jednej strane, ako uviedol generálny advokát v bode 46 svojich návrhov a ako uviedla Komisia vo svojich písomných pripomienkach, normotvorca Únie sa úmyselne rozhodol formulovať článok 66 ods. 1 nariadenia o ENRF kogentným spôsobom. Z prípravných prác na tomto ustanovení totiž vyplýva, že hoci v návrhu nariadenia o ENRF [COM(2011) 804 final] predloženom Komisiou bola navrhovaná formulácia, podľa ktorej ENRF „môže podporiť“, táto formulácia nebola prijatá v konečnom znení uvedeného ustanovenia. Európsky parlament trval na tom, aby bol použitý výraz „z ENRF sa podporuje“, aby sa zabezpečilo, že pre organizácie výrobcov sa z ENRF poskytne finančná podpora na prípravu a vykonávanie plánov produkcie a uvádzania na trh.
Na druhej strane sa tento istý výklad odráža tak v bode 3.3 usmernení 2014/2, podľa ktorého členské štáty „musia“ schváliť plány produkcie a uvádzania na trh a určiť výšku financovania pre každý z nich, ako aj v odporúčaniach poskytnutých Komisiou v rubrike FAQ jej internetovej stránky, kde sa v podstate uvádza, že vnútroštátne orgány „musia podporovať“ prípravu a vykonávanie plánov produkcie a uvádzania na trh prostredníctvom financovania z ENRF za predpokladu, že tieto plány boli schválené príslušným vnútroštátnym orgánom a že táto podpora neprekračuje limit stanovený v článku 66 ods. 3 nariadenia o ENRF.
Je pravda, že ani usmernenia Komisie, ani jej odporúčania v rubrike FAQ jej internetovej stránky nie sú pre Súdny dvor záväzné. Môžu však predstavovať užitočný zdroj inšpirácie (pozri analogicky rozsudok zo 17. marca 2016, Parlament/Komisia,
C‑286/14
,
EU:C:2016:183
, bod
a citovanú judikatúru).
Ďalej, pokiaľ ide o kontext, do ktorého patrí článok 66 ods. 1 nariadenia o ENRF, je potrebné sa na jednej strane domnievať, že toto ustanovenie sa odlišuje od veľkej väčšiny iných ustanovení nariadenia o ENRF, ako sú články 48 a 68 tohto nariadenia, ktoré vo fakultatívnych pojmoch uvádzajú, že pomoc „môže byť poskytnutá“ alebo že ENRF „môže podporiť“ určité opatrenia alebo operácie.
Na druhej strane treba uviesť, že článok 66 ods. 1 nariadenia o ENRF výslovne odkazuje na článok 28 nariadenia o SOT, ktorého odsek 6 sa týka zabezpečenia toho, že ak sú splnené podmienky stanovené v odsekoch 1, 3 a 5 tohto článku, organizácie výrobcov musia mať možnosť získať finančnú podporu na prípravu a vykonávanie plánov produkcie a uvádzania na trh.
Kogentná povaha článku 66 ods. 1 nariadenia o ENRF nemôže byť spochybnená pripomienkou holandskej vlády, podľa ktorej znenie, ktoré použil normotvorca Únie v článku 28 ods. 6 nariadenia o SOT, v rozsahu, v akom stanovuje, že organizácie výrobcov „môžu získať finančnú podporu… v súlade s budúcim právnym aktom Únie“, v podstate znamená, že normotvorca Únie mal v úmysle ponechať členským štátom voľnosť, pokiaľ ide o poskytnutie takejto podpory týmto organizáciám. Odkaz na sloveso „môcť“ v tomto ustanovení totiž nemožno chápať v jeho fakultatívnom význame, ale treba ho vykladať perspektívnym spôsobom, a to vzhľadom na okolnosť, podľa ktorej tieto organizácie mali získať finančnú podporu na základe budúceho aktu Únie, ktorým sa následne stalo nariadenie o ENRF.
Okrem toho treba konštatovať, že kogentná povaha znenia článku 66 ods. 1 nariadenia o ENRF je tiež logickým dôsledkom spojenia tohto ustanovenia s povinnosťami uloženými organizáciám výrobcov podľa článku 28 ods. 1, 3 a 5 nariadenia o SOT, ako boli pripomenuté v bode 32 tohto rozsudku.
Napokon kogentná povaha článku 66 ods. 1 nariadenia o ENRF je nevyhnutná aj vzhľadom na ciele sledované poslednou reformou v oblasti SRP, ako aj vzhľadom na účel a všeobecnú štruktúru nariadenia o ENRF.
V tejto súvislosti treba v prvom rade pripomenúť, že normotvorca Únie v odôvodneniach 7 a 14 nariadenia o SOT výslovne zdôraznil potrebu posilniť zodpovednosť organizácií výrobcov, ako aj potrebu poskytnúť im nutnú finančnú podporu, ktorá im umožní zohrávať významnejšiu úlohu pri každodennom riadení rybolovu tak, aby mohli viesť svojich členov k tomu, aby vykonávali činnosti rybolovu a akvakultúry trvalo udržateľným spôsobom v súlade s rámcom definovaným cieľmi SRP. Ako v podstate uviedol generálny advokát v bodoch 49 až 51 svojich návrhov, cieľ, ktorý sleduje finančná podpora stanovená v článku 66 ods. 1 nariadenia o ENRF, a všeobecnejšie, systém financovania zavedený v rámci poslednej reformy v oblasti SRP, treba vykladať v spojení s významnou úlohou týchto organizácií, pretože na seba vzali povinnosť efektívne prispievať k výkonu úlohy vo verejnom záujme.
V druhom rade treba uviesť, že podľa článku 66 ods. 5 nariadenia o ENRF sa pomoc uvedená v odseku 1 tohto článku môže poskytnúť len organizáciám výrobcov alebo združeniam takýchto organizácií. Ako uviedol generálny advokát v bode 50 svojich návrhov, systém financovania zavedený v rámci ENRF sa podstatne odlišuje od systému financovania, ktorý sa vzťahuje na iné fondy ESI.
V treťom rade treba uviesť, že význam, z ktorého vychádza potreba poskytnúť podporu z ENRF týmto organizáciám na prípravu a vykonávanie plánov produkcie a uvádzania na trh, potvrdzuje skutočnosť, že normotvorca Únie výslovne stanovil v článku 66 ods. 4 nariadenia o ENRF, že medzi dňom prípravy týchto plánov a dňom, keď si tieto organizácie môžu nárokovať financovanie z ENRF na základe schválenia ich výročnej správy príslušnými vnútroštátnymi orgánmi, majú členské štáty možnosť poskytnúť im zálohu vo výške 50 % požadovanej finančnej pomoci, ktorá bola požadovaná na základe týchto plánov.
Zo všetkých vyššie uvedených skutočností vyplýva, že článok 66 ods. 1 nariadenia o ENRF sa musí chápať tak, že ukladá členským štátom povinnosť prijať opatrenia potrebné na to, aby organizácie výrobcov mohli získať financovanie z ENRF, a to tak pri príprave, ako aj pri vykonávaní plánov produkcie a uvádzania na trh.
S cieľom splniť túto povinnosť sú členské štáty povinné stanoviť vo svojich vnútroštátnych právnych poriadkoch, že organizácie výrobcov môžu podávať žiadosti o podporu z ENRF na prípravu a vykonávanie svojich plánov produkcie a uvádzania na trh. Okrem toho v súlade s článkom 66 ods. 2 a 3 nariadenia o ENRF v spojení s článkom 4 ods. 4 a článkom 65 ods. 1 nariadenia CSC musia prijať vykonávacie opatrenia k nariadeniu o ENRF, pokiaľ ide o oprávnenosť výdavkov, a najmä určiť kritériá týkajúce sa dátumu oprávnenosti týchto výdavkov a metódy výpočtu sumy, ktorá sa má poskytnúť každej z týchto organizácií.
V tejto súvislosti z ustálenej judikatúry vyplýva, že pokiaľ vnútroštátne orgány prijmú opatrenia na vykonanie právnej úpravy Únie, sú povinné vykonávať svoju diskrečnú právomoc pri dodržaní všeobecných právnych zásad, medzi ktoré patria zásady právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 14. septembra 2006, Slob,
C‑496/04
,
EU:C:2006:570
, bod
). Vnútroštátne orgány sú tiež povinné vykonávať svoju diskrečnú právomoc pri dodržaní všeobecnej povinnosti náležitej starostlivosti, ktorá im prináleží na základe článku 4 ods. 3 ZEÚ.
V prejednávanej veci, ako vyplýva z bodov 19 a 34 tohto rozsudku, Holandské kráľovstvo vo svojom vnútroštátnom právnom poriadku stanovilo možnosť pre organizácie výrobcov predložiť svoje žiadosti o podporu z ENRF až 25. augusta 2016, a to pri príležitosti prijatia nariadenia stanovujúceho modul podpory pre plány produkcie a uvádzania na trh. Z návrhu na začatie prejudiciálneho konania okrem toho vyplýva, že zamietnutie žiadosti PO Texel o získanie finančnej podpory na základe článku 66 ods. 1 nariadenia o ENRF zo strany ministra poľnohospodárstva, prírody a kvality potravín pre jej plán produkcie a uvádzania na trh na rok 2014, bolo v podstate odôvodnené skutočnosťou, že ku dňu podania tejto žiadosti, teda 19. mája 2015, Holandské kráľovstvo ešte nestanovilo možnosť posudzovať takúto žiadosť.
Okrem toho treba spresniť, že na jednej strane vzhľadom na informácie poskytnuté vnútroštátnym súdom bola perspektíva podpory organizácií výrobcov stanovená, prinajmenšom pokiaľ ide o vypracovanie plánov produkcie a uvádzania na trh , v operačnom programe predloženom Komisii týmto členským štátom. Na druhej strane treba uviesť, že holandská vláda na otázku položenú v tejto súvislosti na pojednávaní potvrdila, že nariadenie stanovujúce modul podpory pre plány produkcie a uvádzania na trh nemá retroaktívny účinok, takže sa nemôže vzťahovať na žiadosti o podporu z ENRF predložené organizáciami výrobcov pred jeho prijatím.
V tomto kontexte treba konštatovať, že nečinnosť vnútroštátnych orgánov, akou je tá, ktorú preukázali holandské orgány vo veci samej, nemôže byť súčasťou miery voľnej úvahy priznanej členským štátom, pokiaľ ide o vykonávanie ich príslušných operačných programov, aj napriek tomu, že sa musí uskutočniť podľa článku 4 ods. 4 nariadenia CSC v súlade s ich inštitucionálnym, právnym a finančným rámcom.
Vzhľadom na všetky predchádzajúce úvahy treba na prvú otázku odpovedať tak, že článok 66 ods. 1 nariadenia o ENRF sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby členský štát odmietol vyhovieť žiadosti o podporu organizácie výrobcov týkajúcej sa výdavkov, ktoré vynaložila na prípravu a vykonávanie plánu produkcie a uvádzania na trh, z dôvodu, že ku dňu podania tejto žiadosti tento členský štát vo svojom vnútroštátnom právnom poriadku ešte nestanovil možnosť posudzovať takúto žiadosť.
O druhej otázke
Svojou druhou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 66 ods. 1 nariadenia o ENRF vykladať v tom zmysle, že pre organizácie výrobcov, o aké ide vo veci samej, priamo zakladá nárok na finančnú podporu z ENFR pre výdavky, ktoré vynaložili na prípravu a vykonávanie plánu produkcie a uvádzania na trh.
V tejto súvislosti z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že ustanovenie nariadenia Únie môže vytvárať pre jednotlivcov práva, ktorých sa môžu dovolávať pred súdom, len ak je jasné, presné a bezpodmienečné a neponecháva orgánom povereným jeho uplatňovaním nijakú mieru voľnej úvahy (pozri v tomto zmysle rozsudok z 24. októbra 1973, Schlüter,
9/73
,
EU:C:1973:110
, bod
).
Z judikatúry Súdneho dvora tiež vyplýva, že ustanovenie práva Únie je bezpodmienečné vtedy, ak vyjadruje povinnosť, ktorá nie je viazaná na žiadnu podmienku, a jeho uplatnenie ani účinky si nevyžadujú prijatie právneho aktu, či už inštitúciami Únie, alebo členskými štátmi (rozsudok z 26. mája 2011, Stichting Natuur en Milieu a i.,
C‑165/09 až C‑167/09
,
EU:C:2011:348
, bod
, ako aj citovaná judikatúra).
V prejednávanej veci treba uviesť, že ako uviedol generálny advokát v bode 84 svojich návrhov, zo samotného znenia článku 66 ods. 1 nariadenia o ENRF vyplýva, že samotné toto ustanovenie iba veľmi všeobecne uvádza zásadu financovania, a že preto treba zohľadniť spresnenia stanovené v iných ustanoveniach tohto nariadenia, najmä v ustanoveniach článku 66 ods. 2 a 3 uvedeného nariadenia.
Treba však uviesť, že tieto odseky stanovujú určité podmienky, ktoré sa týkajú na jednej strane skutočnosti, že výdavky vynaložené organizáciami výrobcov v súvislosti s plánom produkcie a uvádzania na trh sú oprávnené na podporu z ENRF až po schválení ročnej správy uvedenej v článku 28 ods. 5 nariadenia o SOT príslušnými vnútroštátnymi orgánmi, a na druhej strane, že ročná pomoc poskytnutá každej organizácii výrobcov nesmie prekročiť 3 % priemernej ročnej hodnoty produkcie, ktorú uvedená organizácia výrobcov umiestnila na trh počas predchádzajúcich troch kalendárnych rokov. Presná výška pomoci teda nie je stanovená v článku 66 nariadenia o ENRF. Poskytnutie pomoci teda podlieha najmä určeniu presnej výšky tejto pomoci zo strany členských štátov.
Z toho vyplýva, že článok 66 ods. 1 nariadenia o ENRF nespĺňa kritérium bezpodmienečnosti vyplývajúce z judikatúry citovanej v bode 62 tohto rozsudku.
Po tomto spresnení treba dodať, že v prípade, ak by vnútroštátny súd nemohol vykonať výklad ustanovení svojho vnútroštátneho práva, ktorý by mu umožnil dospieť k riešeniu v súlade s cieľmi sledovanými poslednou reformou v oblasti SRP, a teda zaručiť úplnú účinnosť práva Únie v takejto situácii, účastník konania, ktorý bol poškodený nesúladom vnútroštátneho práva s právom Únie, sa môže odvolať na judikatúru vychádzajúcu z rozsudku z 19. novembra 1991, Francovich a i. (
C‑6/90 a C‑9/90
,
EU:C:1991:428
), aby prípadne dosiahol náhradu spôsobenej škody (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 7. augusta 2018, Smith,
C‑122/17
,
EU:C:2018:631
, bod
a citovanú judikatúru).
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy treba na druhú otázku odpovedať tak, že článok 66 ods. 1 nariadenia o ENRF sa má vykladať v tom zmysle, že pre organizácie výrobcov priamo nezakladá právo na finančnú podporu z ENRF na výdavky, ktoré vynaložili na prípravu a vykonávanie plánu produkcie a uvádzania na trh.
O tretej otázke
Svojou treťou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa článok 65 ods. 6 nariadenia o SOC má vykladať v tom zmysle, že bráni priznaniu podpory z ENRF na prípravu a vykonávanie plánu produkcie a uvádzania na trh v prípade, že žiadosť o podporu bola podaná po príprave a vykonaní takéhoto plánu.
Podľa tohto ustanovenia operácia nemôže získať podporu z Fondov ESI, ak bola fyzicky ukončená alebo plne realizovaná ešte pred predložením žiadosti o financovanie v rámci programu riadiacemu orgánu, a to bez ohľadu na to, či prijímateľ uhradil všetky súvisiace platby.
V tejto súvislosti treba na jednej strane uviesť, že príprava a vykonávanie plánov produkcie a uvádzania na trh sa musia považovať za pokračujúcu činnosť, ku ktorej došlo počas celého programového obdobia od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020. V súlade s článkom 28 nariadenia o SOT sa príprava takéhoto plánu nepovažuje za súbor samostatných akcií uskutočňovaných samostatne, ale za jedinú nepretržitú činnosť spojenú s nepretržitými prevádzkovými nákladmi. Hoci podľa článku 28 ods. 5 tohto nariadenia takýto plán musí byť predmetom výročnej správy, končí sa až na konci tohto programového obdobia. Prípravu a vykonávanie plánu produkcie a uvádzania na trh, ku ktorým došlo v priebehu predmetného programového obdobia, preto nemožno považovať za „úplne vykonané“ v zmysle článku 65 ods. 6 nariadenia o SOT.
Na druhej strane vzhľadom na definíciu, ktorú normotvorca Únie stanovil v článku 2 bode 14 nariadenia CSC, sa daná operácia považuje za „ukončenú“ až v okamihu, keď príjemcovia uhradili všetky príslušné platby a prijímateľom bol vyplatený príslušný verejný príspevok. Podľa článku 28 ods. 1 a 3 nariadenia o SOT sú organizácie výrobcov povinné predložiť plány produkcie a uvádzania na trh na schválenie príslušným vnútroštátnym orgánom a po ich schválení ich musia okamžite vykonať. Podľa odseku 5 tohto článku musia tieto organizácie vypracovať výročnú správu o činnostiach, ktoré uskutočnili na základe ich príslušných plánov, a predložiť ju príslušným vnútroštátnym orgánom. Až po schválení tejto výročnej správy týmito orgánmi sa výdavky vynaložené organizáciami výrobcov na prípravu a vykonávanie ich plánov produkcie a uvádzania na trh stávajú oprávnenými na podporu zo strany ENRF podľa článku 66 ods. 2 nariadenia o ENRF.
Okrem toho výklad článku 65 ods. 6 nariadenia CSC, ktorý bráni poskytnutiu podpory na základe článku 66 ods. 1 nariadenia o ENRF na prípravu a vykonanie plánu produkcie a uvádzania na trh, ak žiadosť o podporu bola podaná po príprave a vykonaní takéhoto plánu, by z vecného hľadiska znemožnila týmto organizáciám získať takúto podporu. To by malo za následok, že článok 66 ods. 1 nariadenia o ENRF by bol zbavený svojho potrebného účinku.
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy treba na tretiu otázku odpovedať tak, že článok 65 ods. 6 nariadenia CSC sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby podpora z ENRF bola poskytnutá na prípravu a vykonávanie plánu produkcie a uvádzania na trh v prípade, že žiadosť o podporu bola podaná po príprave a vykonaní takéhoto plánu.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol takto:

1.
Článok 66 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 508/2014 z 15. mája 2014 o Európskom námornom a rybárskom fonde, ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (ES) č. 2328/2003, (ES) č. 861/2006, (ES) č. 1198/2006 a (ES) č. 791/2007 a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1255/2011, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby členský štát odmietol vyhovieť žiadosti o podporu organizácie výrobcov v odvetví rybného hospodárstva a akvakultúry týkajúcej sa výdavkov, ktoré vynaložila na prípravu a vykonávanie plánu produkcie a uvádzania na trh, z dôvodu, že ku dňu podania tejto žiadosti tento členský štát vo svojom vnútroštátnom právnom poriadku ešte nestanovil možnosť posudzovať takúto žiadosť.

2.
Článok 66 ods. 1 nariadenia č. 508/2014 sa má vykladať v tom zmysle, že pre organizácie výrobcov v odvetví rybného hospodárstva a akvakultúry priamo nezakladá právo na finančnú podporu z Európskeho námorného a rybárskeho fondu na výdavky, ktoré vynaložili na prípravu a vykonávanie plánu produkcie a uvádzania na trh.

3.
Článok 65 ods. 6 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa stanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde, Európskom poľnohospodárskom fonde pre rozvoj vidieka a Európskom námornom a rybárskom fonde a ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde a Európskom námornom a rybárskom fonde, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby podpora z Európskeho námorného a rybárskeho fondu bola poskytnutá na prípravu a vykonávanie plánu produkcie a uvádzania na trh v prípade, že žiadosť o podporu bola podaná po príprave a vykonaní takéhoto plánu.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: holandčina.