CELEX: 62016TJ0671
Personalmål
Rekrytering
Allmänt uttagningsprov
Meddelande om uttagningsprov Epso/AD/303/15 (AD 7)
Epsos kontroll av behörighetskraven för uttagningsprovet
Kortare yrkeserfarenhet än det minimum som krävs
Arten av kontrollen av behörighetskravet avseende yrkeserfarenhet
Motiveringsskyldighet
Uppenbart oriktig bedömning av uttagningskommittén
Likabehandling

Bakgrund till tvisten
Meddelandet om allmänt uttagningsprov Epso/AD/303/15 anordnat på grundval av meriter och prov – Utvecklingssamarbete och förvaltning av stöd till länder utanför EU (AD 7) (
EUT C 150 A, 2015, s. 1
) (nedan kallat meddelandet om uttagningsprov) innehöll fyra avsnitt med rubrikerna ”Vilka arbetsuppgifter kan jag få?”, ”Kan jag söka?”, ”Hur går urvalet till?” och ”När och var kan jag söka?”.
I avsnittet med rubriken ”Kan jag söka?” angavs att alla ”allmänna villkor” och ”särskilda villkor” – avseende språk, utbildning och yrkeserfarenhet – måste vara uppfyllda vid valideringen av ansökan om att få delta.
Enligt de särskilda villkoren avseende utbildning och yrkeserfarenhet krävdes följande:
”Minst fyraårig avslutad universitets- eller högskoleutbildning, styrkt med examensbevis, samt minst sex års yrkeserfarenhet inom uttagningsprovets område efter avlagd examen
eller
minst treårig avslutad universitets- eller högskoleutbildning, styrkt med examensbevis, samt minst sju års yrkeserfarenhet inom uttagningsprovets område efter avlagd examen.”
I avsnittet ”Hur går urvalet till?” i meddelandet om uttagningsprov angavs i punkt 1, med rubriken ”Datorbaserade prov med flervalsfrågor”, att sökande som hade validerat sin ansökan skulle kallas till en rad datorbaserade prov med flervalsfrågor och att resultaten var utslagsgivande. Punkt 2, med rubriken ”Urval efter meriter”, hade följande lydelse:
”Först kontrolleras behörighetskraven utifrån de uppgifter du har lämnat i din webbansökan. Det kan ske på två olika sätt:
Om datorbaserade prov med flervalsfrågor anordnas som första steg, kommer ansökningarna att kontrolleras mot behörighetskraven i fallande poängordning utifrån provresultaten tills man har uppnått det antal behöriga sökande som anges i punkt 1. Övriga ansökningar kommer inte att kontrolleras.
Om datorbaserade prov med flervalsfrågor inte anordnas som första steg, kommer alla sökandes handlingar att kontrolleras mot behörighetskraven.
Därefter sker, enbart för de sökande som har valts ut enligt ovan, ett urval efter meriter på grundval av den information som de sökande har lämnat under fliken
talent screener/évaluateur de talent/Talentfilter
i sina ansökningar. Uttagningskommittén ger varje urvalskriterium en viss vikt beroende på dess relativa betydelse (1 till 3) och varje sökandes svar tilldelas poäng mellan 0 och 4.
Uttagningskommittén multiplicerar sedan antalet poäng med viktningen för vart och ett av kriterierna och lägger ihop poängen för att fastställa vilka sökande som har en profil som bäst motsvarar de aktuella arbetsuppgifterna.
I bilaga III kan du se listan med urvalskriterier.”
I bilaga I till meddelandet om uttagningsprov angavs vilket slag av arbetsuppgifter de handläggare som anställs till följd av uttagningsförfarandet kan förväntas utföra på området utvecklingssamarbete.
I bilaga III till meddelandet om uttagningsprov förtecknades de kriterier som uttagningskommittén, enligt punkt 2 i avsnittet ”Hur går urvalet till” i meddelandet om uttagningsprov, skulle ta hänsyn till vid meritbedömningen.
Den 8 maj 2015 lämnade sökanden i förevarande mål, Vincent Villeneuve, in sin ansökan om att få delta i uttagningsprov Epso/AD/303/15.
I sin ansökan hade Vincent Villeneuve under fliken ”Yrkeserfarenhet” fört in tre uppgifter, varav de två första hade följande lydelse:
”Uppgift 1

Datum (ÅÅÅÅ-MM-DD)
från 2012–10–01 till 2015–05–08
Längd i månader och dagar
beräknade värden: Månader: 31 Dagar: 7
Typ av yrkeserfarenhet
Övrig
Kompletterande uppgifter, om

’Övrig’
PR
Klassificering
Egenföretagare
…

Typ av verksamhet eller verksamhetssektor
PR och konsultverksamhet inom området opinionsbildning i befolknings- och utvecklingsfrågor
…

Innehavd tjänst
Konsult
Typ av arbetsuppgifter
Samarbete med folkvalda och icke folkvalda företrädare, parlamentariska organ, internationella organisationer, nationella och internationella frivilligorganisationer och medlemmar av civilsamhället kring verksamheten som parlamentarisk opinionsbildare till stöd för utarbetandet och genomförandet av politik.

Utarbetande, utformning och administration av förslag till projekt, spridning av material för parlamentarisk opinionsbildning (tvåspråkigt nyhetsbrev, handböcker, informationsblad) och stöd till parlamentariska initiativ (utfrågningar, rundabordssamtal, ändringar, frågor, tal, skrivelser, opinionsartiklar)
Uppgift 2

Datum (ÅÅÅÅ-MM-DD)
från 2008–08–31 till 2012–09–30
Längd i månader och dagar
beräknade värden: Månader: 49 Dagar: 0
Typ av yrkeserfarenhet
Övrig
Kompletterande uppgifter,

om ’Övrig’
Opinionsbildning (advocacy)
Klassificering
Frivilligorganisation
Kompletterande uppgifter,

om ’Övrig’
European Parliamentary Forum on Population and Development (EPF)
Typ av verksamhet eller verksamhetssektor
EPF är ett nätverk av parlamentsledamöter från hela Europa som arbetar för att skydda den sexuella och reproduktiva hälsan för de mest utsatta i världen.
Arbetsgivarens namn och adress
European Parliamentary Forum on Population and Development – EPF
23 rue Montoyer1000 BrysselBelgien
Innehavd tjänst
2008–2010 Assistent inom opinionsbildning
2011–2012 Projektansvarig
Typ av arbetsuppgifter
Organisation, administration och samordning av internationella parlamentariska konferenser. Organisation, administration och samordning av parlamentariska delegationer.

Stöd till insamling av medel och verksamhet för mobilisering av resurser.

Analyser och undersökningar rörande politiken inom området utvecklingssamarbete och demografiska frågor.

Publikationer.”
Den 16 juni 2015 underrättade Europeiska rekryteringsbyrån (Epso) sökanden bland annat om att ”de sökande som erhåller högst poäng på de datorbaserade proven med flervalsfrågor (men minst motsvarande kravet för godkänt) och som uppfyller de allmänna och särskilda behörighetskraven går vidare till etappen för urval grundat på meriter”.
Den 3 september 2015 gjorde Vincent Villeneuve proven med flervalsfrågor.
Den 3 november 2015 underrättade Epso Vincent Villeneuve om att han hade erhållit det minimiantal poäng som krävdes på proven med flervalsfrågor.
Den 5 november 2015 underrättade Epso Vincent Villeneuve om att uttagningskommittén, efter att ha kontrollerat om han uppfyllde alla behörighetskrav i meddelandet om uttagningsprov, hade beslutat att han inte fick delta i följande etapp av uttagningsprovet (nedan kallat uttagningskommitténs beslut av den 5 november 2015). Epso angav att Vincent Villeneuve på sista dagen för ansökan online inte uppfyllde kravet på minst sex års yrkeserfarenhet inom uttagningsprovets område förvärvad efter avlagd examen från en fyraårig universitetsutbildning.
Samma dag påpekade Vincent Villeneuve för Epso att han i sin ansökan hade uppgett en erfarenhet om 85 månader där han helt ägnat sig åt utvecklingssamarbete först vid Internationella organisationen för migration (IOM), därefter som genomförandepartner till FN:s befolkningsfond (UNFPA).
Den 15 november 2015 lämnade Vincent Villeneuve in en begäran om omprövning av uttagningskommitténs beslut av den 5 november 2015.
Den 25 januari 2016 underrättade Epso Vincent Villeneuve om att uttagningskommittén fastställt sitt beslut att inte låta honom delta i följande etapp av uttagningsprovet.
Den 5 februari 2016 lämnade Vincent Villeneuve in ett klagomål i enlighet med artikel 90.2 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen (nedan kallade tjänsteföreskrifterna) mot uttagningskommitténs beslut av den 5 november 2015.
Genom beslut av den 10 juni 2016 avslog Epsos direktör klagomålet (nedan kallat beslutet av den 10 juni 2016 om att avslå klagomålet).
Förfarandet och parternas yrkanden
Genom ansökan som inkom till tribunalens kansli den 20 september 2016 väckte Vincent Villeneuve förevarande talan. Europeiska kommissionen inkom med sitt svaromål den 6 december 2016. Den skriftliga delen av förfarandet avslutades efter det att Vincent Villeneuve hade ingett sin replik och kommissionen sin duplik den 24 januari respektive den 13 mars 2017.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 4 april 2017 begärde Vincent Villeneuve att en muntlig förhandling skulle hållas i enlighet med artikel 106.2 i tribunalens rättegångsregler. Kommissionen inkom inte med någon sådan begäran.
Vincent Villeneuve har yrkat att tribunalen ska
–
ogiltigförklara uttagningskommitténs beslut av den 5 november 2015, och
–
förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.
Som svar på en fråga som tribunalen ställde vid förhandlingen uppgav Vincent Villeneuve att han också yrkar att uttagningskommitténs beslut av den 25 januari 2016 ska ogiltigförklaras.
Kommissionen har yrkat att tribunalen ska
–
ogilla talan, och
–
förplikta Vincent Villeneuve att ersätta rättegångskostnaderna.
Rättslig bedömning
Till stöd för sin talan har Vincent Villeneuve anfört fyra grunder. Som första grund har det gjorts gällande att motiveringsskyldigheten åsidosatts. Den andra grunden avser en uppenbart oriktig bedömning. Såvitt avser den tredje grunden har Vincent Villeneuve gjort gällande att meddelandet om uttagningsprov är rättsstridigt. Som fjärde grund har han gjort gällande att principen om likabehandling av provdeltagarna har åsidosatts. Tribunalen kommer först att pröva den första grunden, därefter den tredje grunden, sedan den andra grunden och slutligen den fjärde grunden.
Inledande synpunkter
När en deltagare i ett uttagningsprov begär att ett beslut som fattats av uttagningskommittén ska omprövas, är det enligt rättspraxis det beslut som uttagningskommittén fattar efter att ha omprövat provdeltagarens situation som utgör den rättsakt som går denne emot i den mening som avses i artikel 90.2 eller, i förekommande fall, artikel 91.1 i tjänsteföreskrifterna (dom av den 13 december 2006, Heus/kommissionen,
T‑173/05
,
EU:T:2006:392
, punkt
). Det beslut som fattats efter omprövning ersätter således uttagningskommitténs ursprungliga beslut (se, för ett liknande resonemang, beslut av den 28 april 2015, Garcia Minguez/kommissionen,
F‑72/14
,
EU:F:2015:40
, punkt
).
I förevarande fall ska det anses att talan är riktad mot uttagningskommitténs beslut av den 25 januari 2016, som antogs till följd av begäran om omprövning av uttagningskommitténs beslut av den 5 november 2015, vilket det ersätter (nedan kallat det angripna beslutet).
Den första grunden: Åsidosättande av motiveringsskyldigheten
Vincent Villeneuve har hävdat att det inte vare sig av uttagningskommitténs beslut av den 5 november 2015 eller det angripna beslutet är möjligt att förstå varför uttagningskommittén inte ansåg att han hade sex års yrkeserfarenhet inom området utvecklingssamarbete.
Vincent Villeneuve antar, på grundval av beslutet av den 10 juni 2016 om att avslå klagomålet, att problemet beror på hans verksamhet som egenföretagande konsult inom området befolknings- och utvecklingsfrågor. I beslutet förklaras dock inte om denna verksamhet är problematisk på grund av att han var egenföretagare eller på grund av kvaliteten i hans arbete eller den typ av arbetsuppgifter han utförde. Vincent Villeneuve har gjort gällande att hans yrkeserfarenhet som konsult i stort sett är den samma som den han förvärvade som anställd vid samma organisation, det vill säga European Parliamentary Forum on Population and Development (EPF). Det finns således en motsägelse i bedömningen av hans erfarenhet och följaktligen en motsägelse i motiveringen.
Vincent Villeneuve har vidare hävdat att enligt det särskilda behörighetskrav för att delta i provet som anges i meddelandet om uttagningsprov gäller endast att erfarenheten ska ha förvärvats inom ”uttagningsprovets område”, och att det i detta skede inte krävs att ”erfarenheten har förvärvats direkt inom uttagningsprovets område … eller är relevant med avseende på uttagningsprovets syften”.
Vincent Villeneuve har slutligen hävdat att motiveringen i beslutet av den 10 juni 2016 om att avslå klagomålet har formulerats av Epso och inte av uttagningskommittén, och att den därför inte kan beaktas vid prövningen av huruvida motiveringsskyldigheten har iakttagits.
Kommissionen har bestritt sökandens argument.
Tribunalen konstaterar inledningsvis att flera av de argument som Vincent Villeneuve har anfört inom ramen för den första grunden egentligen syftar till att bestrida saken i det angripna beslutet och särskilt uttagningskommitténs bedömning av hans yrkeserfarenhet. Det ska erinras om att skyldigheten att motivera ett beslut utgör en väsentlig formföreskrift som ska särskiljas från frågan huruvida motiveringen är hållbar, vilken ska hänföras till frågan huruvida den omtvistade rättsakten är lagenlig i materiellt hänseende (se, för ett liknande resonemang, dom av den 7 mars 2002, Italien/kommissionen,
C‑310/99
,
EU:C:2002:143
, punkt
, och dom av den 17 september 2015, Ricoh Belgium/rådet,
T‑691/13
, ej publicerad,
EU:T:2015:641
, punkt
).
Av detta följer att de av Vincent Villeneuves argument som avser saken i det angripna beslutet ska prövas inom ramen för den andra grunden avseende en uppenbart oriktig bedömning.
Vad gäller de av Vincent Villeneuves argument som avser motiveringen i det angripna beslutet erinrar tribunalen om att det i artikel 25 andra stycket i tjänsteföreskrifterna föreskrivs att ”[a]lla beslut som går en tjänsteman emot skall motiveras”.
Tribunalen erinrar vidare om att enligt fast rättspraxis har motiveringsskyldigheten, som fastställs i artikel 25 andra stycket i tjänsteföreskrifterna, till syfte dels att ge den som berörs av beslutet de upplysningar som är nödvändiga för att denne ska kunna bedöma huruvida beslutet är välgrundat, dels att möjliggöra en domstolsprövning (se, för ett liknande resonemang, dom av den 19 januari 2017, kommissionen/Frieberger och Vallin,
T‑232/16 P
, ej publicerad,
EU:T:2017:15
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Vad särskilt gäller beslut om att avslå en ansökan om att få delta i ett uttagningsprov har unionsdomstolen fastslagit att det är nödvändigt att uttagningskommittén i sitt beslut anger exakt vilka av villkoren i meddelandet om uttagningsprov som det har bedömts att vederbörande inte uppfyller (se, för ett liknande resonemang, dom av den 13 december 1990, Gonzalez Holguera/parlamentet,
T‑115/89
,
EU:T:1990:84
, punkt
, och dom av den 14 juni 2007, De Meerleer/kommissionen,
F‑121/05
,
EU:F:2007:102
, punkterna
och
). Det ska härvidlag erinras om att enligt fast rättspraxis kan uttagningskommittén vid ett uttagningsprov med många sökande begränsa sig till att, i det skede då det avgörs vilka som ska få delta i uttagningsprovet, kortfattat motivera avslaget och endast meddela sökandena kriterierna för urvalet och uttagningskommitténs beslut, om inte sökandena uttryckligen begär att uttagningskommittén ska ge dem individuella förklaringar (se, för ett liknande resonemang, dom av den 19 juli 1999, Carrión/rådet,
T‑168/97
,
EU:T:1999:154
, punkt
, och dom av den 13 december 1990, Gonzalez Holguera/parlamentet,
T‑115/89
,
EU:T:1990:84
, punkt
).
I förevarande fall underrättades Vincent Villeneuve genom uttagningskommitténs beslut av den 5 november 2015 om att han inte fick delta i följande etapp av uttagningsprovet av det skälet att han inte hade minst sex års erfarenhet inom uttagningsprovets område (se punkt 12 ovan).
I det angripna beslutet erinrades om att enligt meddelandet om uttagningsprov kunde endast sökande som uppfyllde alla behörighetskrav, enligt vad som framgick av den information de lämnat i sina ansökningar, få delta i uttagningsprovet. Vidare angavs att uttagningskommittén noggrant hade granskat hans ansökan med särskild uppmärksamhet avseende delen om yrkeserfarenhet och hade kommit fram till slutsatsen att Vincent Villeneuve inte uppfyllde behörighetskraven, av det skälet att han inte hade tillräcklig yrkeserfarenhet inom uttagningsprovets område, det vill säga utvecklingssamarbete. Dessutom tillades att Vincent Villeneuves personliga uppfattning om hur hans erfarenhet borde ha bedömts är subjektiv och inte kan ersätta uttagningskommitténs bedömning.
Tribunalen konstaterar vidare att i beslutet av den 10 juni 2016 om att avslå klagomålet fastställs det angripna beslutet och anges närmare skäl till stöd för det angripna beslutet. I denna situation är det lagenligheten av den rättsakt som går vederbörande emot, i förevarande fall det angripna beslutet, som ska prövas, med beaktande av motiveringen i beslutet att avslå klagomålet, vilken ska anses sammanfalla med det angripna beslutet. Genom beslutet att avslå klagomålet har tillsättningsmyndigheten nämligen föranletts att komplettera motiveringen i det angripna beslutet, bland annat genom att svara på de invändningar som Vincent Villeneuve hade anfört i sitt klagomål. Med beaktande av det administrativa förfarandets föränderliga karaktär kan det inte bortses från motiveringen i beslutet att avslå klagomålet (se, för ett liknande resonemang, dom av den 13 juni 2012, Mocová/kommissionen,
F‑41/11
,
EU:F:2012:82
, punkt
, beslut av den 12 april 2016, Beiner/kommissionen,
F‑135/15
,
EU:F:2016:77
, punkt
, och dom av den 10 juni 2016, HI/kommissionen,
F‑133/15
,
EU:F:2016:127
, punkt
).
Av beslutet av den 10 juni 2016 om att avslå klagomålet framgår att uttagningskommittén ansåg att den erfarenhet som Vincent Villeneuve beskrivit under ”[u]ppgift 1” i ansökan inte hade förvärvats direkt inom uttagningsprovets område, med beaktande av den typ av arbetsuppgifter som beskrivits i bilaga I till meddelandet om uttagningsprov.
Under dessa omständigheter ska det anses att uttagningskommittén i motiveringen i det angripna beslutet, såsom den har kompletterats genom motiveringen i beslutet av den 10 juni 2016 om att avslå klagomålet, på ett tillräckligt exakt sätt angav vilket krav i meddelandet om uttagningsprov som Vincent Villeneuve inte uppfyllde vid tidpunkten för ansökan om att få delta, det vill säga kravet på yrkeserfarenhet.
Det ska dessutom tilläggas att de argument som Vincent Villeneuve har anfört till stöd för den andra grunden avseende en uppenbart oriktig bedömning visar att han tillräckligt väl kunnat förstå skälet till att han nekades att delta i följande etapp av uttagningsprovet.
Talan kan således inte bifallas såvitt avser den första grunden.
Den tredje grunden: Meddelandet om uttagningsprov är rättsstridigt
Vincent Villeneuve anser att punkt 2, med rubriken ”Urval efter meriter”, i meddelandet om uttagningsprov är rättsstridig, i den del den avser den första etappen avseende kontroll av behörighetskraven.
Vincent Villeneuve anser till skillnad från kommissionen att den tredje grunden kan tas upp till prövning, eftersom det finns ett obestridligt samband mellan rättsstridigheten hos meddelandet om uttagningsprov och det angripna beslutet. Utan punkt 2 första stycket i meddelandet om uttagningsprov skulle uttagningskommittén inte ha kunnat underkänna Vincent Villeneuves ansökan i den första etappen avseende kontroll av behörighetskraven.
Vincent Villeneuve har också bestritt kommissionens argument att en eventuell ogiltigförklaring av punkt 2 i meddelandet om uttagningsprov inte skulle få som en direkt konsekvens att det angripna beslutet ogiltigförklaras, eftersom Vincent Villeneuve i vart fall skulle ha sållats bort sedan svaren under fliken ”talent screener” i ansökan hade beaktats. Vincent Villeneuve frågar sig hur kommissionen kan dra en sådan slutsats, eftersom uttagningskommittén inte beaktade innehållet under den fliken.
Vad gäller saken har Vincent Villeneuve hävdat att för att granska meriterna och särskilt yrkeserfarenheten ”med avseende på uttagningsprovets syften” och följaktligen den tjänst som ska tillsättas är det nödvändigt att beakta uppgifterna under fliken ”talent screener” i ansökan, för att kunna göra en jämförande, fullständig, konkret, uppmärksam och objektiv granskning av ansökningarna. Enligt Vincent Villeneuve kan en seriös granskning inte göras utan att det på grundval av objektiva, viktade kriterier görs en särskild och konkret bedömning av alla de betyg, all den yrkeserfarenhet och alla de språkkunskaper som var och en av sökandena uppgett. Vincent Villeneuve har härvidlag hänvisat till punkt 2.4 i de allmänna bestämmelserna för allmänna uttagningsprov (
EUT C 70 A, 2015, s. 1
), där det föreskrivs att urvalet ”enbart” ska ske på grundval av svaren på specifika frågor under fliken ”talent screener” i ansökan (fjärde stycket) och att denna ”struktur” möjliggör ”en objektiv bedömning av de sökandes jämförbara meriter” (andra stycket).
En ofullständig jämförelse av meriterna, sökandena eller urvalskriterierna strider mot artikel 27 i tjänsteföreskrifterna och det grundläggande målet att rekrytera tjänstemän som har ”högsta kompetens [och] prestationsförmåga”.
I artikel 5 i bilaga III till tjänsteföreskrifterna, som har antagits i enlighet med artikel 29.1 i tjänsteföreskrifterna, anges dessutom tydligt att om uttagningen bygger på meriter ska uttagningskommittén efter att ha fastställt bedömningsgrunderna för de sökandes meriter ”ta ställning till meriterna” hos de sökande som ska kallas till prov.
Även om det i punkt 2 andra stycket i meddelandet om uttagningsprov anges att urvalet ska göras ”därefter” på grundval av uppgifterna under fliken ”talent screener” i ansökan och en jämförelse av det totala antalet poäng som varje sökande tilldelats för de fjorton viktade urvalskriterierna i syfte att fastställa vilka sökande som har en profil som bäst motsvarar de aktuella arbetsuppgifterna, mister denna bestämmelse sin ändamålsenliga verkan om urvalet delvis kan göras i samband med kontrollen av behörighetskraven – vilken det felaktigt anges ska göras ”först” vid urvalet efter meriter – utan minsta förfarande som syftar till att garantera en jämförande och objektiv granskning av sökandena och att de bästa sökandena väljs ut.
Kommissionen har bestritt Vincent Villeneuves argument.
Tribunalen konstaterar inledningsvis att Vincent Villeneuve inom ramen för den tredje grunden avseende att meddelandet om uttagningsprov är rättsstridigt har anfört argument som syftar till ett fastställande av att bestämmelserna i tjänsteföreskrifterna och de allmänna bestämmelserna för allmänna uttagningsprov har åsidosatts genom meddelandet om uttagningsprov, men också argument som syftar till ett fastställande av att uttagningskommittén har tillämpat meddelandet om uttagningsprov felaktigt.
Inom ramen för den tredje grunden har Vincent Villeneuve nämligen hävdat att uttagningskommittén under den första etappen avseende kontroll av behörighetskraven felaktigt kontrollerade huruvida hans erfarenhet var lämplig för den tjänst som ska tillsättas, vilket enligt Vincent Villeneuve skulle ha gjorts i den andra etappen avseende urval efter meriter. Detta argument ska anses ha anförts till stöd för den första invändningen i den andra grunden avseende en uppenbart oriktig bedömning och kommer följaktligen att prövas nedan i samband med prövningen av den grunden.
Innan tribunalen prövar huruvida det finns fog för den tredje grunden ska det fastställas huruvida den kan tas upp till prövning, vilket kommissionen har bestritt.
Tribunalen erinrar inledningsvis om att även om en sökande har rätt att inom föreskriven frist väcka en direkt talan mot ett meddelande om uttagningsprov när detta utgör ett beslut av tillsättningsmyndigheten som går vederbörande emot i den mening som avses i artiklarna 90 och 91 i tjänsteföreskrifterna, förverkas inte rätten att väcka talan mot beslutet att neka honom eller henne tillträde till uttagningsprovet enbart av det skälet att sökanden inte angripit meddelandet om uttagningsprov i tid (se, för ett liknande resonemang, dom av den 16 september 1993, Noonan/kommissionen,
T‑60/92
,
EU:T:1993:74
, punkt
, och dom av den 31 januari 2006, Giulietti/kommissionen,
T‑293/03
,
EU:T:2006:37
, punkt
). En sökande i ett uttagningsförfarande kan nämligen inte fråntas rättigheten att bestrida samtliga omständigheter, inklusive de som angetts i meddelandet om uttagningsprov, vid bedömningen av om det individuella beslut som fattats för hans eller hennes del med tillämpning av de villkor som angetts i meddelandet är riktigt, eftersom endast detta tillämpningsbeslut konkretiserar dennes juridiska situation och ger denne en möjlighet att med säkerhet få insikt i hur och i vilken omfattning hans eller hennes egna intressen berörs (se, för ett liknande resonemang, dom av den 16 september 1993, Noonan/kommissionen,
T‑60/92
,
EU:T:1993:74
, punkt
, och dom av den 31 januari 2006, Giulietti/kommissionen,
T‑293/03
,
EU:T:2006:37
, punkt
). Så länge som sökandenas ansökningar inte hade underkänts av uttagningskommittén, var det osäkert om de hade intresse av att få meddelandet om uttagningsprov prövat, varför de inte kan kritiseras för att inte ha angripit meddelandet inom de tidsfrister som föreskrivs i artiklarna 90 och 91 i tjänsteföreskrifterna. En sökande kan således i samband med en talan som riktas mot senare rättsakter göra gällande att tidigare rättsakter som har ett nära samband med dem är rättsstridiga (se, för ett liknande resonemang, dom av den 15 september 2017, kommissionen/FE,
T‑734/15 P
,
EU:T:2017:612
, punkt
).
När det däremot inte finns något nära samband mellan motiveringen i det angripna beslutet och den åberopade grunden att ett meddelande om ett uttagningsprov som inte angripits i tid är rättsstridigt kan denna grund inte upptas till prövning, enligt tvingande regler om talefrister som det inte går att bortse ifrån i detta fall utan att man bryter mot rättssäkerheten (se, för ett liknande resonemang, dom av den 11 mars 1986, Adams m.fl./kommissionen,
294/84
,
EU:C:1986:112
, punkt
, dom av den 16 september 1993, Noonan/kommissionen,
T‑60/92
,
EU:T:1993:74
, punkt
, och dom av den 31 januari 2006, Giulietti/kommissionen,
T‑293/03
,
EU:T:2006:37
, punkt
).
Mot bakgrund av ovanstående överväganden ska det fastställas huruvida det i förevarande fall finns ett nära samband mellan motiveringen i det angripna beslutet och den tredje grunden avseende att punkt 2 i meddelandet om uttagningsprov är rättsstridig.
Av motiveringen i det angripna beslutet framgår att beslutet fattades av det skälet att Vincent Villeneuves yrkeserfarenhet inom uttagningsprovets område inte var tillräckligt lång.
Denna motivering, som uteslutande följer av uttagningskommitténs bedömning av behörighetskraven, antogs i enlighet med punkt 2 i meddelandet om uttagningsprov, där det föreskrivs att uttagningskommittén först ska kontrollera behörighetskraven innan den gör ett urval efter meriter enbart för de sökande som har valts ut.
Vincent Villeneuve har bestritt rättsenligheten av punkt 2 i meddelandet om uttagningsprov, eftersom han borde ha underkänts först efter en fullständig granskning där hans ansökan jämfördes med övriga sökandes ansökningar, och inte efter endast en kontroll av behörighetskraven. Vincent Villeneuve har med andra ord gjort gällande att punkt 2 i meddelandet om uttagningsprov, i enlighet med vilken hans ansökan underkändes, är rättsstridig, i den del det där föreskrivs att sökande ska sållas bort i en första etapp enbart på grundval av en kontroll av behörighetskraven, medan hans ansökan enligt hans mening inte borde ha underkänts innan en fullständig och jämförande utvärdering hade gjorts på grundval av den information han lämnat under fliken ”talent screener” i ansökan.
Vincent Villeneuve anser således att punkt 2 i meddelandet om uttagningsprov, i enlighet med vilken han genom det angripna beslutet nekades att delta i följande etapp av uttagningsprovet, är rättsstridig. Den tredje grunden kan därmed tas upp till prövning och kommissionens invändning om rättegångshinder ska ogillas.
När det gäller huruvida det finns fog för den tredje grunden ska det erinras om att uttagningsprov anordnas i syfte att tillsätta lediga tjänster vid institutionerna och att det, som det framgår särskilt av artikel 1 första stycket och artikel 4 i bilaga III till tjänsteföreskrifterna, ankommer på tillsättningsmyndigheten att utforma meddelandet om uttagningsprov och följaktligen besluta om vilken metod som är lämpligast för att välja bland sökandena utifrån de krav som de tjänster som ska tillsättas ställer och, mer allmänt, tjänstens intresse (se, för ett liknande resonemang, dom av den 27 september 2006, Blackler/parlamentet,
T‑420/04
,
EU:T:2006:282
, punkt
).
Det ska emellertid betonas att oavsett antalet personer som kan lämna in en ansökan avseende det aktuella uttagningsprovet måste tillsättningsmyndigheten vid utövandet av sin behörighet att göra skönsmässiga bedömningar följa gällande bestämmelser och allmänna rättsliga principer. Av detta följer att den metod som tillsättningsmyndigheten väljer, för det första, i enlighet med artikel 27 i tjänsteföreskrifterna ska syfta till rekrytering av de personer som har den högsta kompetensen och prestationsförmågan, för det andra, i enlighet med artikel 5 i bilaga III till tjänsteföreskrifterna ska innebära att en oberoende uttagningskommitté ges i uppgift att i varje enskilt fall bedöma om de examensbevis som sökandena lämnat in eller deras yrkeserfarenhet motsvarar den nivå som krävs enligt tjänsteföreskrifterna och meddelandet om uttagningsprov och, för det tredje, ska leda till ett konsekvent och objektivt urval av sökande (dom av den 16 september 2013, Glantenay m.fl./kommissionen,
F‑23/12 och F‑30/12
,
EU:F:2013:127
, punkt
).
Vincent Villeneuve har hävdat att den omständigheten att sökande sållas bort efter kontrollen av behörighetskraven, utan att deras ansökningar bedöms på grundval av den information de lämnat under fliken ”talent screener” i sina ansökningar, strider mot artiklarna 27 och 29 i tjänsteföreskrifterna, artikel 5 i bilaga III till tjänsteföreskrifterna och de allmänna bestämmelserna för allmänna uttagningsprov.
Vincent Villeneuve anser således att meddelandet om uttagningsprov är rättsstridigt, eftersom sökande sållas bort i ett för tidigt skede utan att deras ansökan har varit föremål för en fullständig och konkret kontroll med avseende på den tjänst som ska tillsättas.
Tribunalen konstaterar inledningsvis att det finns en motsägelse mellan Vincent Villeneuves argumentering inom ramen för den tredje grunden och den argumentering som det redogörs för nedan beträffande den första invändningen i den andra grunden avseende en uppenbart oriktig bedömning. Inom ramen för den andra grunden har Vincent Villeneuve tvärtom kritiserat uttagningskommittén för att inte ha begränsat sig till en abstrakt kontroll av minimibehörighetskraven och för att inte ha skjutit upp granskningen av huruvida hans erfarenhet var relevant för den tjänst som ska tillsättas till ett senare skede.
Vidare ska det prövas huruvida den definitiva åtskillnad mellan etappen för kontroll av behörighetskraven och etappen för urval efter meriter som görs i punkt 2 i meddelandet om uttagningsprov, under rubriken ”Hur går urvalet till?”, strider mot tjänsteföreskrifterna och de allmänna bestämmelserna för allmänna uttagningsprov.
Tribunalen konstaterar, för det första, att även om det som Vincent Villeneuve har påpekat framgår av punkt 2.4 i de allmänna bestämmelserna för allmänna uttagningsprov att urvalet i den andra etappen ”sker enbart på grundval av dina svar på specifika frågor under fliken talent screener i webbansökan”, framgår det även av nämnda punkt att ”[d]etta urval efter meriter sker först när kontrollen av att de sökande uppfyller behörighetskraven på grundval av webbansökningarna är klar” och att ”[u]ttagningskommittén bedömer meriterna endast för de sökande som uppfyller alla behörighetskrav”.
Tribunalen konstaterar, för det andra, att den omständigheten att sökande ska sållas bort efter etappen för kontroll av behörighetskraven uttryckligen föreskrivs i bestämmelserna om förfarandet för uttagningsprov i artikel 5 första stycket i bilaga III till tjänsteföreskrifterna, där det anges att ”[e]fter att ha gått igenom [ansöknings]handlingar[na] skall uttagningskommittén upprätta en förteckning över de sökande som uppfyller kraven i meddelandet om uttagningsproven”, och artikel 5 fjärde stycket i samma bilaga, där det anges att om uttagningen bygger på både meriter och prov, vilket den gjorde i förevarande fall, ”skall uttagningskommittén fastställa vilka sökande som skall kallas till prov”.
Tribunalen konstaterar vidare att artikel 5 tredje stycket i bilaga III till tjänsteföreskrifterna, som Vincent Villeneuve har hänvisat till, avser uttagning på grundval av meriter och följaktligen inte är tillämplig på den omtvistade uttagningen, som byggde på både meriter och prov. I denna bestämmelse föreskrivs i vart fall att uttagningskommittén endast ska ta ställning till meriterna hos ”sökande i den förteckning som upprättats enligt första stycket”, det vill säga förteckningen över sökande som uppfyller behörighetskraven i meddelandet om uttagningsprov.
Av bestämmelserna i artikel 5 i bilaga III till tjänsteföreskrifterna och punkt 2.4 i de allmänna bestämmelserna för allmänna uttagningsprov följer således att den andra etappen endast gäller sökande som uppfyller behörighetskraven. Enligt de tillämpliga bestämmelserna inte endast kunde utan måste det i meddelandet om uttagningsprov således anges att behörighetskraven skulle kontrolleras innan uttagningskommittén granskade meriterna.
Vincent Villeneuve har inte anfört några argument som syftar till att visa att tillsättningsmyndigheten genom att iaktta villkoren i ovannämnda bestämmelser i bilaga III till tjänsteföreskrifterna och de allmänna bestämmelserna för allmänna uttagningsprov emellertid åsidosatte de mer allmänna bestämmelserna i artiklarna 27 och 29 i tjänsteföreskrifterna. Vincent Villeneuve har inte heller gjort gällande, inte ens subsidiärt, att punkt 2.4 i de allmänna bestämmelserna för allmänna uttagningsprov och artikel 5 i bilaga III till tjänsteföreskrifterna är rättsstridiga med beaktande av bland annat nämnda artiklar i tjänsteföreskrifterna.
Under dessa omständigheter ska den tredje grunden avseende att meddelandet om uttagningsprov är rättsstridigt underkännas i sin helhet.
Den andra grunden: En uppenbart oriktig bedömning
Den andra grunden innehåller två invändningar.
Den första invändningen avser att uttagningskommittén inom ramen för etappen för kontroll av huruvida behörighetskraven var uppfyllda inte endast kontrollerade om Vincent Villeneuve uppfyllde kravet på yrkeserfarenhet inom uttagningsprovets område, utan också bedömde huruvida hans yrkeserfarenhet var lämplig för den tjänst som ska tillsättas, vilket enligt Vincent Villeneuve ska göras under den efterföljande etappen för urval efter meriter.
Genom den andra invändningen har Vincent Villeneuve kritiserat uttagningskommittén för att den inte ansåg att den erfarenhet som beskrevs under ”[u]ppgift 1” i hans ansökan hade förvärvats ”inom uttagningsprovets område”.
Kommissionen har bestritt Vincent Villeneuves argument.
Den första invändningen
Vincent Villeneuve har hävdat att uttagningskommittén gjorde sig skyldig till en oriktig bedömning genom att inte, vad gäller föremålet för dess kontroll, göra en åtskillnad mellan den första etappen – avseende behörighetskraven – och den andra – avseende urvalet efter meriter. Enligt Vincent Villeneuve borde uttagningskommittén i den första etappen endast ha kontrollerat huruvida hans yrkeserfarenhet hade förvärvats inom uttagningsprovets område. Det var först i den andra etappen som uttagningskommittén var skyldig att, på grundval av den information som lämnats under fliken ”talent screener” i ansökan, granska huruvida sökandenas yrkeserfarenhet var lämplig för den tjänst som ska tillsättas. Enligt Vincent Villeneuve blandade uttagningskommittén emellertid ihop de båda etapperna genom att redan i den första etappen kontrollera huruvida hans yrkeserfarenhet var lämplig för den tjänst som ska tillsättas.
Tribunalen konstaterar inledningsvis att Vincent Villeneuves läsning av meddelandet om uttagningsprov, som för övrigt är densamma som kommissionens, är korrekt.
Meddelandet om uttagningsprov innehåller nämligen ett avsnitt med rubriken ”Hur går urvalet till?”. I punkt 2 i detta avsnitt, under rubriken ”Urval efter meriter”, anges följande:
”Först kontrolleras behörighetskraven utifrån de uppgifter du har lämnat i din webbansökan.
…
Därefter sker, enbart för de sökande som har valts ut enligt ovan, ett urval efter meriter på grundval av den information som de sökande har lämnat under fliken
talent screener/évaluateur de talent/Talentfilter
i sina ansökningar. Uttagningskommittén ger varje urvalskriterium en viss vikt beroende på dess relativa betydelse (1 till 3) och varje sökandes svar tilldelas poäng mellan 0 och 4.
Uttagningskommittén multiplicerar sedan antalet poäng med viktningen för vart och ett av kriterierna och lägger ihop poängen för att fastställa vilka sökande som har en profil som bäst motsvarar de aktuella arbetsuppgifterna.”
I punkt 2 i meddelandet om uttagningsprov framgår tydligt att beskrivningen av etappen för kontroll av behörighetskraven, som inleds med ordet ”[f]örst”, föregår beskrivningen av etappen för urval efter meriter, vilken inleds med ordet ”[d]ärefter”. Det framgår också otvetydigt att de sökande som inte uppfyller behörighetskraven, och som således inte anses behöriga, inte får delta i etappen för urval efter meriter.
Som Vincent Villeneuve har påpekat och kommissionen har medgett är rubriken till punkt 2, det vill säga ”Urval efter meriter”, visserligen förvirrande, eftersom man kan tro att denna punkt endast gäller etappen för urval efter meriter. Av innehållet i nämnda punkt framgår emellertid uttryckligen att etappen för urval efter meriter följer efter etappen för behörighetskontroll, och att vardera etappen föranleder en särskild typ av kontroll som uttagningskommittén ska göra. Inom ramen för etappen för behörighetskontroll ska uttagningskommittén kontrollera huruvida de behörighetskrav som anges under rubriken ”Kan jag söka?” är uppfyllda och i så fall huruvida sökandenas yrkeserfarenhet förvärvats inom uttagningsprovets område. Inom ramen för etappen för urval efter meriter ska uttagningskommittén – enbart bland de sökande som uppfyller behörighetskraven – välja ut sökande på grundval av den information de har lämnat under fliken ”talent screener” i sina ansökningar.
Det råder således inte någon oenighet mellan parterna om hur meddelandet om uttagningsprov ska tolkas och framför allt inte om att åtskillnad ska göras mellan etappen för kontroll av behörighetskraven och etappen för urval efter meriter och att sistnämnda etapp endast avser sökande som har klarat den första etappen.
Det som Vincent Villeneuve har kritiserat uttagningskommittén för är att den inom ramen för den första etappen, det vill säga kontrollen av behörighetskraven, kontrollerade huruvida hans yrkeserfarenhet var lämplig för den tjänst som ska tillsättas, vilket enligt honom skulle ha gjorts inom ramen för den andra etappen, det vill säga urvalet efter meriter.
Tribunalen erinrar härvidlag, för det första, om att uttagningskommittén inom ramen för den första etappen skulle kontrollera bland annat om sökandena uppfyllde de särskilda villkoren under rubriken ”Kan jag söka?” i meddelandet om uttagningsprov, vilka avsåg meriter och yrkeserfarenhet. Enligt dessa villkor skulle sökandena inneha följande:
”Minst fyraårig avslutad universitets- eller högskoleutbildning, styrkt med examensbevis, samt minst sex års yrkeserfarenhet inom uttagningsprovets område efter avlagd examen
eller
minst treårig avslutad universitets- eller högskoleutbildning, styrkt med examensbevis, samt minst sju års yrkeserfarenhet inom uttagningsprovets område efter avlagd examen.”
Det ankom således på uttagningskommittén att kontrollera bland annat om sökandena hade yrkeserfarenhet (sex eller sju år, beroende på utbildningens längd) ”inom uttagningsprovets område”, vilket i rubriken till uttagningsprovet betecknas som ”Utvecklingssamarbete och förvaltning av stöd till länder utanför EU”.
Som det framgår av beslutet av den 10 juni 2016 om att avslå klagomålet och av blanketten för utvärdering av Vincent Villeneuves kompetens, vilken är bifogad svaromålet, ansåg uttagningskommittén att Vincent Villeneuve inte uppfyllde kravet på minst sex års yrkeserfarenhet inom uttagningsprovets område, med beaktande av den typ av uppgifter som beskrivs i bilaga I till meddelandet om uttagningsprov. För att kontrollera om Vincent Villeneuves yrkeserfarenhet hade förvärvats ”inom uttagningsprovets område” grundade uttagningskommittén sig således på de arbetsuppgifter som hör till den tjänst som ska tillsättas, såsom dessa beskrivs i bilaga I till meddelandet om uttagningsprov.
Även om uttagningskommittén i den första etappen endast ska kontrollera om sökanden har erfarenhet inom uttagningsprovets område, måste den, för att göra detta, jämföra de arbetsuppgifter som sökanden beskrivit i sin ansökan med de arbetsuppgifter som hör till den tjänst som ska tillsättas. Detta tillvägagångssätt föreskrivs för övrigt uttryckligen i punkt 1.3 i de allmänna bestämmelserna för allmänna uttagningsprov, som Vincent Villeneuve har hänvisat till och där följande anges:
”Yrkeserfarenheten kommer endast att beaktas om den är relevant för de arbetsuppgifter som beskrivs i meddelandet om uttagningsprov.
…
Observera att om det enligt meddelandet om uttagningsprov krävs yrkeserfarenhet på det område som uttagningsprovet avser, kommer yrkeserfarenhet … att räknas endast om den är relevant för det området.
Det är viktigt att du i ansökan beskriver dina tidigare arbetsuppgifter så noggrant som möjligt så att uttagningskommittén kan bedöma om din yrkeserfarenhet är relevant för arbetsuppgifterna.”
Detta tillvägagångssätt är även förenligt med fast rättspraxis, enligt vilken behörighetskraven ska tolkas mot bakgrund av syftet med uttagningsprovet såsom detta framgår av beskrivningen av arbetsuppgifterna för den tjänst som ska tillsättas. Den del i meddelandet om uttagningsprov som rör beskrivningen av arbetsuppgifter och den del som rör behörighetskraven ska därför beaktas tillsammans (se, för ett liknande resonemang, dom av den 14 juli 2000, Teixeira Neves/domstolen,
T‑146/99
,
EU:T:2000:194
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Genom att jämföra de arbetsuppgifter som Vincent Villeneuve utfört, vilka han beskrivit under fliken ”Yrkeserfarenhet” i ansökan, med de arbetsuppgifter som hör till den tjänst som ska tillsättas, vilka beskrivs i bilaga I till meddelandet om uttagningsprov, gjorde uttagningskommittén inte, i motsats till vad Vincent Villeneuve har hävdat, en bedömning av huruvida hans erfarenhet var lämplig för den tjänst som ska tillsättas. Denna bedömning ska göras inom ramen för etappen för urval efter meriter, vilken kommer senare. Som det framgår av punkt 2 i meddelandet om uttagningsprov ska uttagningskommittén under den andra etappen – enbart bland de sökande som har klarat den första etappen – välja ut sökande med beaktande av den information de har lämnat under fliken ”talent screener” i sina ansökningar och de urvalskriterier som anges i bilaga III till meddelandet om uttagningsprov. Inom ramen för den andra etappen fastställer uttagningskommittén, som det anges i punkt 2 i meddelandet om uttagningsprov, ”vilka sökande som har en profil som bäst motsvarar de aktuella arbetsuppgifterna”.
Tribunalen konstaterar även att Vincent Villeneuve inte har lämnat in några bevis för sitt påstående att uttagningskommittén inom ramen för etappen för kontroll av behörighetskraven beaktade den information som han lämnat under fliken ”talent screener” i ansökan och således de urvalskriterier som anges i bilaga III till meddelandet om uttagningsprov.
Av detta följer att Vincent Villeneuves första invändning grundar sig på en missuppfattning av föremålet för uttagningskommitténs kontroll. Tvärtemot vad Vincent Villeneuve har hävdat kontrollerade uttagningskommittén inom ramen för den första etappen inte huruvida hans yrkeserfarenhet var lämplig för den tjänst som ska tillsättas med beaktande av de urvalskriterier som anges i bilaga III till meddelandet om uttagningsprov, utan kontrollerade endast om hans erfarenhet hade förvärvats inom uttagningsprovets område, genom att jämföra den erfarenhet som angetts i ansökan med de arbetsuppgifter som beskrivs i bilaga I till meddelandet om uttagningsprov.
Mot bakgrund av det ovan anförda ska den första invändningen således ogillas.
Den andra invändningen
Tribunalen erinrar inledningsvis om att enligt beslutet av den 10 juni 2016 om att avslå klagomålet och blanketten för utvärdering av Vincent Villeneuves kompetens, vilken är bifogad svaromålet, ansåg uttagningskommittén inte att den erfarenhet som Vincent Villeneuve hade beskrivit under ”[u]ppgift 1” i ansökan hade förvärvats ”direkt ’inom uttagningsprovets område’, det vill säga utvecklingssamarbete och förvaltning av stöd till länder utanför EU”.
Genom sin andra invändning har Vincent Villeneuve bestritt uttagningskommitténs bedömning. Han har särskilt kritiserat att uttagningskommittén bedömde den erfarenhet som han beskrivit under ”[u]ppgift 1” och den som han beskrivit under ”[u]ppgift 2” i sin ansökan olika.
Det ska således prövas huruvida uttagningskommittén gjorde en uppenbart oriktig bedömning genom att anse att den yrkeserfarenhet som Vincent Villeneuve beskrivit under ”[u]ppgift 1” i ansökan inte hade förvärvats inom uttagningsprovets område.
Tribunalen erinrar härvidlag för det första om att uttagningskommittén är bunden av lydelsen i meddelandet om uttagningsprov såsom det offentliggjorts. Det väsentliga syftet med meddelandet om uttagningsprov är nämligen att de berörda på ett så exakt sätt som möjligt ska upplysas om de krav som uppställs för innehav av den anställning som det är fråga om, så att de kan bedöma dels om de ska söka till uttagningsprovet, dels vilka styrkande handlingar som är av betydelse för uttagningskommitténs arbete och som följaktligen ska fogas till ansökningen (se, för ett liknande resonemang, beslut av den 3 april 2001, Zaur-Gora och Dubigh/kommissionen,
T‑95/00 och T‑96/00
,
EU:T:2001:114
, punkt
, och dom av den 13 september 2010, Spanien/kommissionen,
T‑156/07 och T‑232/07
, ej publicerad,
EU:T:2010:392
, punkt
).
Vad närmare bestämt gäller behörighetskrav avseende yrkeserfarenheten har det slagits fast att den uppgift som meddelandet om uttagningsprov har, det vill säga att ”på ett så exakt sätt som möjligt upplysa de berörda”, inte hindrar att uttagningskommittén i varje enskilt fall ska företa en bedömning av huruvida den yrkeserfarenhet som sökandena uppgett motsvarar de krav som uppställts i meddelandet om uttagningsprov (se, för ett liknande resonemang, dom av den 12 juli 1989, Belardinelli m.fl./domstolen,
225/87
,
EU:C:1989:309
, punkt
, och dom av den 25 mars 2004, Petrich/kommissionen,
T‑145/02
,
EU:T:2004:91
, punkt
).
Uttagningskommittén har i detta avseende och inom ramen för tjänsteföreskrifternas bestämmelser om förfarandet vid uttagningsprov ett utrymme för skönsmässig bedömning vad gäller såväl arten och omfattningen av sökandenas tidigare yrkeserfarenhet som dess mer eller mindre nära samband med de krav som ställs i den tjänst som ska tillsättas. Vid sin prövning av lagenligheten ska tribunalen begränsa sig till att kontrollera att utövandet av denna befogenhet inte har skett på ett sätt som innebär en uppenbart oriktig bedömning (se, för ett liknande resonemang, dom av den 13 december 1990, Gonzalez Holguera/parlamentet,
T‑115/89
,
EU:T:1990:84
, punkt
, och dom av den 30 juni 2005, Eppe/parlamentet,
T‑439/03
, ej publicerad,
EU:T:2005:266
, punkt
).
Inom ramen för denna prövning ska unionsdomstolen beakta att det i princip och enligt fast rättspraxis ankommer på sökandena att lämna uttagningskommittén alla de uppgifter och handlingar som vederbörande anser vara användbara vid bedömningen av hans eller hennes ansökan, för att ge uttagningskommittén möjlighet att avgöra huruvida sökanden uppfyller de villkor som uppställs i meddelandet om uttagningsprov, och detta i synnerhet om sökanden uttryckligen ombetts härom (se, för ett liknande resonemang, dom av den 12 juli 1989, Belardinelli m.fl./domstolen,
225/87
,
EU:C:1989:309
, punkt
, och dom av den 20 juni 1990, Burban/parlamentet,
T‑133/89
,
EU:T:1990:36
, punkterna
och
). När uttagningskommittén beslutar om vilka sökande som ska få tillträde till uttagningsproven och vilka som ska uteslutas, får den följaktligen begränsa sig till att enbart beakta ansökningshandlingarna och de övriga handlingar som bifogats dessa (se, för ett liknande resonemang, dom av den 13 mars 2002, Martínez Alarcón/kommissionen,
T‑357/00, T‑361/00, T‑363/00 och T‑364/00
,
EU:T:2002:66
, punkt
, och dom av den 28 november 2002, Pujals Gomis/kommissionen,
T‑332/01
,
EU:T:2002:289
, punkterna
–
).
Med hänsyn till uttagningskommitténs stora utrymme för skönsmässig bedömning ska det i sammanhanget i förevarande mål dessutom påpekas att för att det ska kunna konstateras att uttagningskommittén har gjort sig skyldig till en uppenbart oriktig bedömning av omständigheterna, som kan motivera en ogiltigförklaring av dess beslut, krävs att bevisningen, som det ankommer på sökanden att inge, är tillräcklig för att administrationens bedömningar ska förlora sin trovärdighet (se, för ett liknande resonemang, dom av den 24 april 2013, Demeneix/kommissionen,
F‑96/12
,
EU:F:2013:52
, punkt
, och beslut av den 12 april 2016, Beiner/kommissionen,
F‑135/15
,
EU:F:2016:77
, punkt
).
Som det framgår av punkterna 87 och 88 ovan ska behörighetskraven tolkas mot bakgrund av syftet med uttagningsprovet såsom detta framgår av beskrivningen av arbetsuppgifterna för den tjänst som ska tillsättas. Den del i meddelandet om uttagningsprov som rör beskrivningen av arbetsuppgifter och den del som rör behörighetskraven ska därför beaktas tillsammans.
I förevarande fall anges i bilaga I till meddelandet om uttagningsprov, vilken innehåller en beskrivning av arbetsuppgifterna för den tjänst som ska tillsättas, att handläggarna förväntas utföra bland annat följande arbetsuppgifter på området utvecklingssamarbete: ”Bidra till analysen av utvecklingsfrågor och utvecklingspolitik, utarbeta nationella och regionala utvecklingsstrategier … samt dialog med berörda partner och intressenter”, ”Delta i arbetet med att fastställa och formulera projekt och program för utvecklingssamarbete”, ”Delta i den operativa förvaltningen av projekt och program för utvecklingssamarbete, vilket även omfattar att utarbeta tekniska specifikationer, svara för upphandling, kontraktstilldelning och övervakning av genomförandet av kontrakten”, ”Delta i den operativa förvaltningen av budgetstödprogram för utvecklingssamarbete”, ”Övervaka och utvärdera projekt och program för utvecklingssamarbete” och ”Bygga upp kontakter med berörda aktörer, bland annat med regeringar, internationella och regionala organisationer, medlemsstater och det civila samhället på området utvecklingssamarbete”.
Under ”[u]ppgift 1” i Vincent Villeneuves ansökan, där han beskrev sin yrkeserfarenhet för perioden den 1 oktober 2012–8 maj 2015, anges typen av verksamhet som ”PR” och de arbetsuppgifter som Vincent Villeneuve utfört beskrivs på följande sätt: ”Samarbete med folkvalda och icke folkvalda företrädare, parlamentariska organ, internationella organisationer, nationella och internationella frivilligorganisationer och medlemmar av civilsamhället kring verksamheten som parlamentarisk opinionsbildare till stöd för utarbetandet och genomförandet av politik. Utarbetande, utformning och administration av förslag till projekt, spridning av material för parlamentarisk opinionsbildning (tvåspråkigt nyhetsbrev, handböcker, informationsblad) och stöd till parlamentariska initiativ (utfrågningar, rundabordssamtal, ändringar, frågor, tal, skrivelser, opinionsartiklar)”.
Under ”[u]ppgift 1” anges under rubriken ”Typ av verksamhet eller verksamhetssektor” att verksamheten avsåg ”PR och konsultverksamhet inom området opinionsbildning i befolknings- och utvecklingsfrågor”.
Som verksamhetssektor under ”[u]ppgift 1” anges således befolknings- och utvecklingsfrågor. Det har inte bestritts att detta omfattas av uttagningsprovets område, det vill säga utvecklingssamarbete och förvaltning av stöd till länder utanför unionen.
Som kommissionen har påpekat utgjordes de arbetsuppgifter som beskrivs under ”[u]ppgift 1” samtidigt av konsultverksamhet som syftade till att stödja ”verksamheten som parlamentarisk opinionsbildare”. Under rubrikerna ”Typ av yrkeserfarenhet” och ”Typ av verksamhet eller verksamhetssektor”, mot bakgrund av vilka beskrivningen av arbetsuppgifter ska läsas, anges dessutom ”PR” och ”PR och konsultverksamhet inom området opinionsbildning i befolknings- och utvecklingsfrågor (advocacy)”.
Enligt de principer som det erinras om i punkterna 87 och 88 ovan ska dessa arbetsuppgifter jämföras med arbetsuppgifterna för den tjänst som ska tillsättas, vilka beskrivs i bilaga I till meddelandet om uttagningsprov och särskilt består i att utforma och säkerställa den operativa förvaltningen av program för utvecklingssamarbete och budgetstödprogram för utvecklingssamarbete samt övervaka och utvärdera program för utvecklingssamarbete.
De arbetsuppgifter som Vincent Villeneuve angett under ”[u]ppgift 1” kan dock av uttagningskommittén ha uppfattats så att de inte innebar något ansvar för det operativa genomförandet av samarbetsprogram eller budgetstödprogram. Uttagningskommittén, som har ett stort utrymme för skönsmässig bedömning, särskilt när det gäller att bedöma det mer eller mindre nära samband som sökandens yrkeserfarenhet kan ha med de krav som ställs i den tjänst som ska tillsättas, hade följaktligen fog för att anse att de arbetsuppgifter som Vincent Villeneuve beskrivit skiljde sig från de som angavs i bilaga I till meddelandet om uttagningsprov.
Uttagningskommittén gjorde sig således inte skyldig till en uppenbart oriktig bedömning genom att dra slutsatsen att den yrkeserfarenhet som angetts under ”[u]ppgift 1” inte avsåg uttagningsprovets område eller dess syften, såsom dessa framgår av beskrivningen av arbetsuppgifterna för den tjänst som ska tillsättas.
Inget av de övriga argument som Vincent Villeneuve har anfört kan påverka denna slutsats. När det gäller Vincent Villeneuves påstående att bedömningen av ”[u]ppgift 1” och ”[u]ppgift 2” i hans ansökan inte var konsekvent, ska det för det första konstateras att Vincent Villeneuve själv har medgett att beskrivningen av verksamheten under ”[u]ppgift 1” och ”[u]ppgift 2” inte är identisk. Vidare har han påstått att den verksamhet som beskrivs under ”[u]ppgift 1” och ”[u]ppgift 2” utfördes för en och samma organisation, det vill säga EPF, vilket dock inte framgår av ansökan. I repliken hävdade Vincent Villeneuve att all den verksamhet som beskrivs under ”[u]ppgift 1” och ”[u]ppgift 2” avsåg politik för utvecklingssamarbete och förvaltning av stöd till länder utanför unionen, men har inte lämnat in någon bevisning till stöd för detta påstående. Han har dessutom, också utan att styrka det, påstått att alla de arbetsuppgifter som beskrivs under ”[u]ppgift 1” och ”[u]ppgift 2” innebar temaverksamhet i utvecklingsländer som är partnerländer till unionen och publikationer inom området utvecklingssamarbete, särskilt rörande befolkningsfrågor.
När det gäller Vincent Villeneuves argument att uttagningskommittén felaktigt beaktade hans ställning som egenföretagare vid utövandet av den verksamhet som han beskrivit under ”[u]ppgift 1” i ansökan, ska det konstateras att inte i något av uttagningskommitténs beslut och inte heller i beslutet av den 10 juni 2016 om att avslå klagomålet anges det att den verksamhet som beskrivits under ”[u]ppgift 1” inte avser uttagningsprovets område av det skälet att Vincent Villeneuve utövade den i egenskap av egenföretagande konsult och inte som anställd.
Vad gäller Vincent Villeneuves argument avseende informationen under fliken ”talent screener” i hans ansökan, erinrar tribunalen om att uttagningskommittén, i det skede då den kontrollerade behörighetskraven för att delta i uttagningsprovet, inte var skyldig att beakta uppgifterna under denna flik (se, för ett liknande resonemang, beslut av den 12 april 2016, Beiner/kommissionen,
F‑135/15
,
EU:F:2016:77
, punkt
). Som tribunalen har konstaterat ovan framgår det av punkt 2 under rubriken ”Hur går urvalet till?” i meddelandet om uttagningsprov att urvalet efter meriter på grundval av den information som sökandena har lämnat under fliken ”talent screener” i sina ansökningar ska ske ”[d]ärefter … enbart för de sökande som har valts ut”. Tribunalen konstaterar dessutom att Vincent Villeneuve har motsagt sig själv på denna punkt, eftersom han inom ramen för den första invändningen i den tredje grunden har hävdat att uttagningskommittén i den första etappen, avseende kontrollen av behörighetskraven, inte kunde beakta informationen under fliken ”talent screener” i hans ansökan.
Mot bakgrund av ovanstående överväganden ska den andra invändningen ogillas. Talan kan således inte bifallas på den andra grunden avseende en uppenbart oriktig bedömning.
Den fjärde grunden: Åsidosättande av principen om likabehandling
Vincent Villeneuve har hävdat att uttagningskommitténs felaktiga tolkning av meddelandet om uttagningsprov och det beslut av den 5 november 2015 som föranleddes av denna tolkning resulterade i olika behandling av sökandena, särskilt mellan honom, vars yrkeserfarenhet inte granskades med beaktande av informationen under fliken ”talent screener” i hans ansökan, och de sökande vilkas yrkeserfarenhet och övriga meriter var föremål för en sådan jämförande granskning.
Vincent Villeneuve har inte bara gjort gällande att relevansen av övriga sökandes meriter och kompetens granskades, vilket inte gjordes i hans fall. Han har även hävdat att han kunde ha erhållit ett lika högt eller högre totalt antal poäng än övriga sökande, om relevansen av alla hans meriter och hans kompetens hade granskats.
Denna skillnad i behandling är inte motiverad. Genom att rättsstridigt utesluta Vincent Villeneuve, men inte övriga behöriga sökande, från uttagningsprovet innan ett urval efter meriter hade gjorts på grundval av informationen under fliken ”talent screener” i hans ansökan, gjorde uttagningskommittén – förutom att göra sig skyldig till en oriktig bedömning och åsidosätta de regler och förfaranden som är tillämpliga på urval efter meriter – sig skyldig till ”rättsstridig diskriminering” av Vincent Villeneuve på grundval av den likaså rättsstridiga kontrollen av behörighetskraven.
Kommissionen har bestritt Vincent Villeneuves argument.
Principen om likabehandling, som är en allmän princip i unionsrätten, innebär enligt rättspraxis att lika situationer inte får behandlas olika och att olika situationer inte får behandlas lika, såvida det inte finns sakliga skäl för en sådan behandling (se, för ett liknande resonemang, dom av den 11 september 2007, Lindorfer/rådet,
C‑227/04 P
,
EU:C:2007:490
, punkt
, och dom av den 17 juli 2008, Campoli/kommissionen,
C‑71/07 P
,
EU:C:2008:424
, punkt
).
Denna princip åsidosätts när den berörda institutionen inom ett område som omfattas av dess utrymme för skönsmässig bedömning gör sig skyldig till en godtycklig eller uppenbart olämplig åtskillnad som strider mot bestämmelsens syfte (se, för ett liknande resonemang, dom av den 8 januari 2003, Hirsch m.fl./ECB,
T‑94/01, T‑152/01 och T‑286/01
,
EU:T:2003:3
, punkt
, dom av den 8 november 2006, Chetcuti/kommissionen,
T‑357/04
,
EU:T:2006:339
, punkt
, och dom av den 29 november 2006, Campoli/kommissionen,
T‑135/05
,
EU:T:2006:366
, punkterna
–
).
Som det har konstaterats ovan gjordes i förevarande fall en åtskillnad i meddelandet om uttagningsprov mellan etappen för kontroll av behörighetskraven och etappen för urval efter meriter, och den sistnämna etappen omfattade endast sökande som klarat den föregående etappen.
Av övervägandena i punkterna 43–72 ovan, rörande den tredje grunden avseende att meddelandet om uttagningsprov är rättsstridigt, följer att denna åtskillnad i meddelandet om uttagningsprov inte är rättsstridig.
Av övervägandena i punkterna 73–113 ovan framgår också att uttagningskommittén, i enlighet med meddelandet om uttagningsprov och utan att göra sig skyldig till en uppenbart oriktig bedömning, uteslöt Vincent Villeneuve från uttagningsprovet i den första etappen avseende kontroll av behörighetskraven.
Vincent Villeneuve kan därför inte jämföra sin situation med situationen för behöriga sökande, vilkas ansökningar har granskats i den andra etappen avseende urval efter meriter och vilka således inte befann sig i samma situation som han.
Av detta följer att talan inte kan bifallas på den fjärde grunden avseende åsidosättande av principen om likabehandling.
Av samtliga ovanstående överväganden följer att talan inte kan bifallas.
Rättegångskostnader
Enligt artikel 134.1 i rättegångsreglerna ska tappande rättegångsdeltagare förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att sökanden ska förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom sökanden har tappat målet, ska kommissionens yrkande bifallas.

Mot denna bakgrund beslutar
TRIBUNALEN (fjärde avdelningen)
följande:

1)
Talan ogillas.

2)
Vincent Villeneuve ska ersätta rättegångskostnaderna.

Kanninen
Schwarcz
Iliopoulos
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 5 september 2018.
Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: franska.