CELEX: 62021TJ0293
Znamka Evropske unije
Postopek za razveljavitev
Besedna znamka Evropske unije UM
Resna in dejanska uporaba znamke
Uporaba s privoljenjem imetnika
Uporaba v obliki, v kateri je bila blagovna znamka registrirana
Člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001)
Zastopanje imetnika znamke
Dokazi o uporabi, predloženi pravočasno

)
[…]
Predlogi strank
Tožeča stranka Splošnemu sodišču v bistvu predlaga, naj:
–
razveljavi izpodbijano odločbo in odločbo oddelka za izbris z dne 6. avgusta 2019 v delu, v katerem je bila zahteva za razveljavitev zavrnjena za storitve iz točke 11 zgoraj;
–
ugodi zahtevi za razveljavitev v celoti;
–
EUIPO naloži plačilo stroškov.
EUIPO in intervenient Splošnemu sodišču predlagata, naj:
–
tožbo zavrne;
–
tožeči stranki naloži plačilo stroškov.
Pravo
[…]
Drugi tožbeni razlog: prepozna predložitev stališč zdravstvene službe HUMJC pred oddelkom za izbris
[…]
V zvezi s tem iz sodne prakse izhaja, da smernice EUIPO za presojo, čeprav niso zavezujoče, pomenijo referenčni vir za prakso EUIPO v zvezi z znamkami (sodba z dne 18. septembra 2015 v zadevi Federación Nacional de Cafeteros de Colombia/UUNT – Hautrive (COLOMBIANO HOUSE),
T‑387/13
, neobjavljena,
EU:T:2015:647
, točka
).
Ti direktivi pomenita kodifikacijo smernic, ki jih EUIPO sam predlaga v sprejetje, tako da je njihova posledica – če so usklajene s pravili višje veljave – samoomejitev EUIPO, saj se mora ravnati po teh pravilih, ki si jih je določil (glej sodbo z dne 18. septembra 2015, COLOMBIANO HOUSE,
T‑387/13
, neobjavljena,
EU:T:2015:647
, točka
in navedena sodna praksa).
Po tem pojasnilu je treba poudariti, da točka 4.3 smernic EUIPO za preizkus določa, da če je vloga za podaljšanje roka, ki se lahko podaljša, vložena pred iztekom navedenega roka in ji ni ugodeno, se zadevni stranki, da bi lahko spoštovala rok, odobri vsaj en dan, tudi če je prošnja za podaljšanje prispela zadnji dan pred iztekom roka. Da bi se ohranil polni učinek točke 4.3 smernic EUIPO, je treba šteti, da se novi rok določi od datuma, ko organ EUIPO, ki mu je predložena vloga za podaljšanje roka, posreduje svoj odgovor.
V obravnavanem primeru je, prvič, rok, za katerega je zdravniška služba HUMJC drugič zaprosila za podaljšanje, rok, ki ga je mogoče podaljšati. V skladu s točko 4.3 smernic EUIPO se namreč druga vloga za podaljšanje istega roka zavrne, razen če stranka, ki vloži to vlogo, ne pojasni in ustrezno utemelji „izjemnih okoliščin“, zaradi katerih ni mogla izvesti zahtevanega ukrepa v dveh predhodnih rokih (to je prvotnem roku in prvem podaljšanju), in ki še vedno preprečujejo vlagatelju vloge, da to stori, zaradi česar je potreben dodaten rok.
Drugič, iz spisa izhaja, da je zdravstvena služba HUMJC zadnjo vlogo za podaljšanje roka za predložitev dokazov o uporabi izpodbijane znamke vložila zadnji dan pred iztekom navedenega roka.
Tretjič, tožeča stranka, ki se v svojih pisanjih sama sklicuje na točko 4.3 smernic EUIPO, nikakor ne trdi, da je ta člen v nasprotju s pravilom višje veljave. Poleg tega se ne zdi, da bi bila dodelitev vsaj enega dodatnega dne roka po vlogi za podaljšanje roka, ki je bila vložena na zadnji dan tega roka, v bistvu iz razlogov pravičnosti, v nasprotju s to določbo.
Zato, ne da bi se bilo treba izreči o utemeljenosti razlogov za odgovor oddelka za izbris z dne 15. januarja 2018, zadostuje ugotovitev, da oddelek za izbris v odgovor na drugo vlogo za podaljšanje roka za predložitev dokazov o uporabi izpodbijane znamke ne bi mogel zgolj zavrniti te zahteve, ampak bi moral v skladu s smernicami EUIPO za preizkus, kot je to tudi storil, odobriti dodaten rok, ki teče od dneva posredovanja odgovora. Ker so bili izpodbijani dokazi predloženi med vložitvijo druge zahteve za podaljšanje roka za predložitev dokazov o uporabi izpodbijane znamke na eni strani in odgovorom oddelka za izbris z dne 15. januarja 2018 na drugi strani, teh dokazov nikakor ne bi bilo mogoče šteti za prepozno predložene. Zato niti oddelek za izbris niti odbor za pritožbe nista storila napake s tem, da sta pri presoji uporabe izpodbijane znamke upoštevala navedene dokaze.
[…]

Iz teh razlogov je
SPLOŠNO SODIŠČE (šesti senat)
razsodilo:

1.
Tožba se zavrne.

2.
Ulrike Muschaweck se naloži plačilo stroškov.

Marcoulli
Schwarcz
Iliopoulos
Razglašeno na javni obravnavi v Luxembourgu, 8. junija 2022.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: nemščina.
(
)	Navedene so le točke zadevne sodbe, za katere Splošno sodišče meni, da je njihova objava koristna.