CELEX: 62015TJ0166
Ühenduse disainilahendus
Kehtetuks tunnistamise menetlus
Mobiiltelefoni kesta kujutav registreeritud ühenduse disainilahendus
Disainilahenduse avalikustamine
Määruse (EÜ) nr 6/2002 artikli 7 lõige 1
Esimest korda Üldkohtus esitatud tõendid

I.

Vaidluse taust
S. Mahdavi Sabet esitas 25. detsembril 2011 Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ametile (EUIPO) nõukogu 12. detsembri 2001. aasta määruse (EÜ) nr 6/2002 ühenduse disainilahenduse kohta (
EÜT 2002, L 3, lk 1
; ELT eriväljaanne 13/27, lk 142) alusel ühenduse disainilahenduse registreerimise taotluse. Ta nõudis ühe Prantsusmaal 30. juunil 2011 esitatud taotluse prioriteeti.
Disainilahendus, mille registreerimist taotleti (edaspidi „vaidlustatud disainilahendus“), on järgmine:
Registreerimistaotluse kohaselt on vaidlustatud disainilahendus mõeldud kasutamiseks „telefonikatete, sülearvutikottide, (mobiiltelefoni) kestade, arvutikestade, mobiiltelefonikestade“ puhul, mis kuuluvad 8. oktoobri 1968. aasta tööstusdisainilahenduste rahvusvahelise klassifikatsiooni Locarno kokkuleppe (muudetud redaktsioonis) tähenduses klassi 03.01.
EUIPO registreeris vaidlustatud disainilahenduse 25. detsembril 2011 numbriga 001968496-0002, kusjuures prioriteedikuupäevaks määrati 30. juuni 2011. Disainilahendus avaldati 17. veebruari 2012. aasta väljaandes
Bulletin des dessins et modèles communautaires
nr 35/2012.
Hageja C. Gramberg esitas 4. mail 2012 EUIPO‑le määruse nr 6/2002 artikli 52 alusel vaidlustatud disainilahenduse kehtetuks tunnistamise taotluse uudsuse puudumise tõttu. Hageja sõnul turustab ta kaubamärgi mumbi all mobiiltelefonide tarvikuid, eeskätt nende kesti ning ta teeb seda müüjanime HandyNow all peamiselt veebipõhise müügi platvormil amazon.de.
Oma kehtetuks tunnistamise taotluse põhistamiseks väitis hageja, et vaidlustatud disainilahendus oli avalikustatud enne prioriteedikuupäeva, see tähendab 30. juunit 2011 järgmistel asjaoludel:
–
esiteks olevat ta 23. mail 2011 ostnud ühelt hulgimüüjalt vaidlustatud disainilahendusele vastavad kestad (arve, kehtetuks tunnistamise taotluse lisa D 1); seejärel olevat ta 26. mail 2011 pakkunud neid kestasid ilma pildita müügiks veebipõhise müügi saidil amazon.de (veebisaidi amazon.de ekraanitõmmis, kehtetuks tunnistamise taotluse lisa D 2); lõpuks müüs ta 30. mail 2011 esimese kesta (arve, kehtetuks tunnistamise taotluse lisa D 3);
–
15. juunil 2011 lisas ta veebsaidil amazon.de väljapandud pakkumusele asjaomase kesta pildi (veebsaidi amazon.de ekraanitõmmis, kehtetuks tunnistamise taotluse lisa D 4);
–
27. juunil 2011 avaldati asjaomase kesta pilt uuesti veebisaidil Amazon (veebisaidi amazon.de ekraanitõmmis, kehtetuks tunnistamise taotluse lisa D 4b); selle pildi avaldamiseks pildistati tema väitel toodet 26. mail 2011 (digitaalfoto, kehtetuks tunnistamise taotluse lisa D 5);
Hageja märkis, et tema kehtetuks tunnistamise taotluse lisadena esitatud dokumendid, mida on nimetatud eespool punktis 6, tõendavad vaidlustatud disainilahenduse avalikustamist enne prioriteedikuupäeva 30. juuni 2011; avalikustamist tõendavad tema väitel ka järgmised dokumendid:
–
tõestatud avaldus, millega tarnija kinnitab, et hageja „ostis“ temalt 31. mail 2011 sellise kesta, nagu on kujutatud kõnealusel avaldusel (kehtetuks tunnistamise taotluse lisa D 6);
–
ühe veebipõhise müügi saidi poolt ajavahemikul 15. kuni 29. juuni 2011 talle saadetud kolm teabekirja, mis sisaldavad kõnealuse kesta pilti (kehtetuks tunnistamise taotluse lisad D 7, D 8 ja D 9);
–
tarnija poolt talle 9. juunil 2011 saadetud prospekt, millel on kujutatud kõnealune kest (kehtetuks tunnistamise taotluse lisa D 10);
–
alates 31. detsembrist 2010 müügiks pakutava kesta pilt veebisaidil amazon.de (kehtetuks tunnistamise taotluse lisa D 11);
–
ühe kesta veebipõhise müügi kinnitus (kehtetuks tunnistamise taotluse lisa D 12);
–
ungarikeelse veebisaidi eBay.com ekraanitõmmised (kehtetuks tunnistamise taotluse lisa D 13).
22. jaanuaril 2013 tunnistas kehtetuks tunnistamise osakond vaidlustatud disainilahenduse eristatavuse puudumise tõttu kehtetuks vastavalt määruse nr 6/2002 artiklile 6 ja sama määruse artikli 25 lõike 1 punktile b. Avalikustamise osas leidis kehtetuks tunnistamise osakond, et kehtetuks tunnistamise taotluse lisadel D 1–D 11 oli avalikustamise tõendamisel tõendusjõud, kuivõrd need olid prioriteedikuupäevast 30. juuni 2011 varasemad ning S. Mahdavi Sabet ei olnud tõendanud, et avalikustamine oli toimunud määruse nr 6/2002 artikli 7 lõikes 2 nimetatud tingimustel.
S. Mahdavi Sabet esitas 8. märtsil 2013 kehtetuks tunnistamise osakonna otsuse peale EUIPO‑le määruse nr 6/2002 artiklite 55–60 alusel kaebuse.
Oma 30. oktoobril 2013 esitatud seisukohtades selle kaebuse kohta esitas hageja lisaks kehtetuks tunnistamise osakonna haldusmenetluse raames esitatud tõenditele (kehtetuks tunnistamise taotluse lisad D 1–D 13) järgmised kolm uut tõendit:
–
kehtetuks tunnistamise taotluse lisa D 6 prantsuskeelne versioon (seisukohtade lisa D 6b);
–
tõestatud avaldus, milles hageja kinnitab, et veebisaitide ekraanitõmmiseid ei ole muudetud kuupäeva ja pildi osasid puudutavas (seisukohtade lisa D 14);
–
tõestatud avaldus, milles kolmas isik kinnitab, et kehtetuks tunnistamise taotluse lisades D 7 ja D 8 toodud teabekirjad saadeti tõepoolest hagejale (seisukohtade lisa D 15).
EUIPO kolmas apellatsioonikoda tühistas 13. jaanuari 2015. aasta otsusega (edaspidi „vaidlustatud otsus“) kehtetuks tunnistamise osakonna otsuse ja jättis kehtetuks tunnistamise taotluse rahuldamata. Ta leidis sisuliselt, et tõendid ei olnud piisavad, et tõendada vaidlustatud disainilahenduse avalikustamist enne 30. juunit 2011.
II.

Poolte nõuded
Hageja palub Üldkohtul:
–
tühistada vaidlustatud otsus ja tunnistada vaidlustatud disainilahendus kehtetuks;
–
teise võimalusena tühistada vaidlustatud otsus ja saata asi apellatsioonikojale tagasi, et see teeks uue otsuse vaidlustatud disainilahenduse kehtetuse kohta ja
–
mõista apellatsioonikoja ja Üldkohtu menetluse kulud välja EUIPO‑lt.
EUIPO palub Üldkohtul:
–
jätta hagi rahuldamata ja
–
mõista kohtukulud välja hagejalt.
III.

Õiguslik käsitlus
A.

Esimest korda Üldkohtus esitatud tõendite vastuvõetavus
EUIPO vaidlustab hageja poolt esimest korda Üldkohtus esitatud tõendite vastuvõetavuse. Ta väidab, et hageja andis oma hagiavalduses uue põhjaliku ülevaate asjaoludest ja esitas arvukalt uusi tõendeid (hagiavalduse lisad A 2–A 27), millele ta ei olnud EUIPO menetluses viidanud. Viidates Üldkohtu väljakujunenud praktikale on EUIPO seisukohal, et seda uut ülevaadet asjaoludest ja vastavaid tõendeid ei saa arvesse võtta, kuna nendega muudetakse kohtuvaidluse eset.
Hageja väidab, et Üldkohus on kohustatud vaidlustatud tõendeid arvesse võtma, sest nendega ei muudeta kohtuvaidluse eset, vaid lihtsalt täpsustatakse tema varasemat ülevaadet asjaoludest ning kirjeldatakse neid põhjalikumalt.
Tuleb märkida, et hageja ei ole vaidlustanud asjaolu, et hagiavalduse lisades A 2–A 27 sisalduvad tõendid esitati esimest korda Üldkohtus. Seega on nimetatud dokumendid tõepoolest uued tõendid, mida apellatsioonikoja käsutuses vaidlustatud otsuse tegemise hetkel ei olnud.
Seega ei saa arvesse võtta asjaomaseid lisasid, mis esitati esimest korda Üldkohtus, ja nende kirjeldust hagiavalduses esitatud uues ülevaates asjaoludest. Üldkohtule esitatud hagiavalduse eesmärk on nimelt EUIPO apellatsioonikodade otsuste õiguspärasuse kontroll määruse nr 6/2002 artikli 61 tähenduses, mistõttu Üldkohtu ülesanne ei ole hinnata uuesti faktilisi asjaolusid, võttes arvesse esimest korda alles tema ees esitatud tõendeid (13. novembri 2012. aasta kohtuotsus, Antrax It vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – THC (Kütteradiaatorid),
T‑83/11 ja T‑84/11
,
EU:T:2012:592
, punkt
). Neil tingimustel tuleb vastuvõetamatutena tagasi lükata hagiavalduse lisad A 2–A 27 ja uus hagiavalduses esitatud vormis ülevaade asjaoludest, milles neid lisasid kirjeldatakse.
B.

Sisulised küsimused
1.

Nõue tühistada otsus ja saata asi tagasi apellatsioonikojale
Oma hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet. Esimese väite kohaselt on rikutud määruse nr 6/2002 artikli 5 lõike 1 punkti b ja artikli 7 lõiget 1. Teise väite kohaselt on rikutud „olulisi menetlusnorme“. Kolmanda väite kohaselt ei võtnud apellatsioonikoda arvesse asjaolu, et S. Mahdavi Sabeti esitatud vaidlustatud disainilahenduse prioriteedi nõue ei olnud õigustatud.
Määruse nr 6/2002 artikli 5 lõike 1 punkti b ja artikli 7 lõike 1 rikkumist käsitleva esimese väite raames heidab hageja apellatsioonikojale ette, et ta asus vääralt seisukohale, et vaidlustatud disainilahendust ei olnud varem avalikustatud moel, mis kaotab selle uudsuse. Eeskätt hindas apellatsioonikoda hageja sõnul vääralt tema esitatud tõendeid, keeldudes täielikult tunnustamast nende tõendusjõudu. Tegelikult tõendavad esitatud dokumendid tema väitel usaldusväärselt, et vaidlustatud disainilahendus oli avalikustatud enne selle registreerimist määruse nr 6/2002 artikli 7 lõike 1 tähenduses.
EUIPO vaidleb hageja argumentidele vastu. Ta leiab sisuliselt, et hageja lühendab apellatsioonikoja pikka seletust ning tal ei õnnestu seda ümber lükata.
Määruse nr 6/2002 artikli 7 lõike 1 kohaselt loetakse disainilahendus avalikkusele kättesaadavaks tehtuks, kui see on pärast registreerimist või muul ajal avaldatud trükis, seda on esitatud näitusel, kasutatud kaubavahetuses või see on muul viisil avalikustatud enne kuupäeva, mil avalikkusele tehti esimest korda kättesaadavaks disainilahendus, millele kaitset taotletakse, välja arvatud juhul, kui Euroopa Liidus tegutsevad asjaomase sektori ringkonnad ei oleks mõistliku ootuse kohaselt pidanud sellest tavapärase majandustegevuse käigus teada saama.
Kohtupraktika kohaselt loetakse disainilahendus seega avalikustatuks, kui avalikustamisele viitav pool on tõendanud avalikustamise asjaolud. Nimetatud eelduse kummutamiseks peab avalikustamist vaidlustav pool õiguslikult piisavalt tõendama, et juhtumi asjaolud võisid mõistlikult takistada asjaomase sektori ringkondadel tavapärase majandustegevuse käigus kõnealustest asjaoludest teada saada (21. mai 2015. aasta kohtuotsus, Senz Technologies vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Impliva (Vihmavarjud),
T‑22/13 ja T‑23/13
,
EU:T:2015:310
, punkt
).
Varasema disainilahenduse avalikustamist ei saa tõendada tõenäolisuste ega eelduste abil, vaid see peab nähtuma konkreetsetest ja objektiivsetest asjaoludest, mis tõendavad varasema disainilahenduse turul tegelikult avalikustamist (vt 9. märtsi 2012. aasta kohtuotsus, Coverpla vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Heinz-Glas (Pudel),
T‑450/08
, ei avaldata,
EU:T:2012:117
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Kohtupraktikast tuleneb ka see, et kehtetuks tunnistamist taotleva isiku esitatud tõendeid tuleb hinnata neid üksteisega kõrvutades. Ehkki osad neist tõenditest võivad eraldivõetuna olla varasema disainilahenduse avalikustamise tõendamiseks ebapiisavad, võivad need nimelt siiski muude dokumentide või muu teabega seostatult või koosloetuna aidata kaasa avalikustamise tõendamisele (9. märtsi 2012. aasta kohtuotsus, Pudel,
T‑450/08
, ei avaldata,
EU:T:2012:117
, punkt
).
Teatava dokumendi tõendusjõu hindamiseks tuleb pealegi teha kindlaks selles sisalduva teabe tõenäolisus ja tõelevastavus. Arvesse tuleb võtta eeskätt dokumendi päritolu, selle koostamise asjaolusid, adressaati ja seda, kas dokumendi sisu arvestades näib see mõistlik ja usaldusväärne (9. märtsi 2012. aasta kohtuotsus, Pudel,
T‑450/08
, ei avaldata,
EU:T:2012:117
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Tuleb meenutada, et disainilahenduste suhtes kohaldatavate kehtivate liidu õigusnormide kohaselt valib kehtetuks tunnistamist taotlev isik ühelt poolt vabalt tõendi, mille esitamist EUIPO‑le ta peab tarvilikuks oma kehtetuks tunnistamise taotluse põhistamiseks, ja teiselt poolt on EUIPO kohustatud kõiki esitatud tõendeid analüüsima, et otsustada, kas need tõepoolest tõendavad varasema disainilahenduse avalikustamist (vt selle kohta 9. märtsi 2012. aasta kohtuotsus, Pudel,
T‑450/08
, ei avaldata,
EU:T:2012:117
, punktid
–
; ja 14. juuli 2016. aasta kohtuotsus, Thun 1794 vs. EUIPO – Adekor (Dekoratiivsed graafilised tähised),
T‑420/15
, ei avaldata,
EU:T:2016:410
, punkt
).
Hageja tugines selle tõendamiseks, et vaidlustatud disainilahendus oli enne selle registreerimist EUIPOs prioriteedikuupäevaga 30. juuni 2011 juba avalikkusele kättesaadavaks tehtud, apellatsioonikojale esitatud tõendite hulgas oma kehtetuks tunnistamise taotluse lisadele D 2, D 3, D 4a, D 4b, D 5, D 6, D 7, D 8, D 9 ja D 11 ning oma apellatsioonikoja menetluses esitatud seisukohtade lisadele D 6b ja D 14.
Need tõendid on veebisaidi amazon.de ekraanitõmmised (lisad D 2, D 4a, D 4b ja D 11), arve (lisa D 3), arvutifail kesta fotoga (lisa D 5), teabekirja sisaldavad kolm elektronkirja (lisad D 7, D 8 ja D 9), kaks kolmanda isiku avaldust (lisad D 6 ja D 6b) ning hageja enda avaldus (lisa D 14).
Just nende tõendite ja eespool punktides 22–26 viidatud kohtupraktikaga arvestades tuleb hinnata, kas apellatsioonikoda asus õigustatult seisukohale, et vaidlustatud disainilahendust ei olnud enne 30. juunit 2011 avalikustatud moel, mis kaotab selle uudsuse.
Vaidlustatud otsusest nähtub, et apellatsioonikoda keeldus tunnustamast kõigi hageja esitatud tõendite tõendusjõudu.
Apellatsioonikoja arvates puudus veebisaidi amazon.de ekraanitõmmistel (lisad D 2, D4a, D 4b ja D 11) tõendusjõud peamiselt seetõttu, et need ei olnud usaldusväärsed ja neid tuli käsitada skeptiliselt, sest igal asjaomasel ekraanitõmmisel (mis kannavad vastavalt kuupäeva 26. mai, 15. juuni ja 27. juuni 2011) on päis, mis sisaldab ohtralt lisateavet, mida veebisaitide ekraanitõmmised tavaliselt ei sisalda. Hageja ei ole tema väitel aga selgitanud, kuidas ta trükkis välja ühe aasta vanuse veebilehe sisu (lisad D 2, D 4a ja D 4b). Ta ei olevat ka vastanud S. Mahdavi Sabeti argumendile, et kui ta otsis internetis lisas D 4b esitatud müügipakkumuses kasutatud kirjeldavatele sõnadele vastavat kesta disainilahendust, leidis ta tulemuseks täiesti erineva kesta. Seoses lisas D 11 esitatud veebisaidi ekraanitõmmisega rõhutas apellatsioonikoda lisaks, et kesta veebipõhiselt müüki laskmise kuupäev ei vastanud selle toote tegelikult müüki laskmise kuupäevale, mille jaoks kest oli mõeldud. Kõnealuse veebisaidi ekraanitõmmised ei saa tema väitel tõendada ka avalikustamist, kuivõrd need ei sisalda ühtegi pilti (lisa D 2) või siis sisaldavad ainult udust pilti (lisad D 4a ja D 11).
Apellatsioonikoda ei pidanud tõendusjõudu omavaks ka 30. mai 2011. aasta arvet, mille hageja ettevõte HandyNow saatis oma kliendile (lisa D 3) ning mis oli mõeldud tõendama eeskätt lisas D 2 toodud kestade müüki; apellatsioonikoda tegi seda põhjendusel, et toote kirjeldamine sõnadega ei ole selle avalikustamise tõendamiseks piisav.
Apellatsioonikoda ei võtnud avalikustamise tõendina arvesse ka arvutifaili 26. mai 2011. aasta kuupäeva kandva kesta fotoga (lisa D 5), mida väidetavalt kasutati lisas D 4a, sest hageja ei olnud selgitanud, kuidas see fail saadi, ning mis ühendas seda lisaga D 4a ning kuidas see võimaldas tõendada asjaomase kesta avalikustamist.
15., 22. ja 29. juuni 2011. aasta elektronkirju, mis sisaldavad teabekirja, mille hageja sai väidetavalt veebipõhise müügi ettevõtjalt Alibaba.com (lisad D 7, D 8 ja D 9), ei võtnud apellatsioonikoda arvesse järgmistel põhjustel: esiteks on pildid liiga udused ega võimalda seega tuvastada seost vaidlustatud disainilahendusega, teiseks ei ole need kolm elektronkirja usaldusväärsed nende päises sisalduva ebahariliku teabe tõttu ja kolmandaks annavad need elektronkirjad kõige enam tunnistust erakirjavahetusest kahe isiku vahel.
Apellatsioonikoda leidis, et kaks kolmanda isiku avaldust, milles kinnitatakse, et hageja ostis mobiiltelefoni Samsung i9100 jaoks mõeldud kesta (lisad D 6 ja D 6b), ei kinnitanud samuti hageja väiteid. Apellatsioonikoda märkis, et kõnealuses kahes lisas kujutatud pilt on udune, kinnitus ei ole iseenesest piisav vaidlustatud disainilahenduse avalikustamise tõendamiseks ning tõendab kõige enam äritehingut kahe isiku vahel. Mis puudutab täpsemalt lisa D 6b, siis märkis apellatsioonikoda, et tegemist ei olnud mitte lisa D 6 prantsuskeelse versiooniga, nagu seda väitis hageja, vaid hoopis uuesti koostatud ja allkirjastatud dokumendiga. Lisaks ei kanna see dokument tema väitel kuupäeva ja seal ei ole ära märgitud ostja nimi.
Hageja avaldust, milles ta kinnitab, et veebisaitide ekraanitõmmiseid, mille usaldusväärsuse seadis S. Mahdavi Sabet kahtluse alla, „ei ole muudetud kuupäeva ja pildi osasid puudutavas“ (lisa D 14), pidas apellatsioonikoda ebapiisavaks tõendiks, kuivõrd nende ekraanitõmmiste päises on tehnilist teavet sisaldavad read, ning samuti seetõttu, et sama viitenumbrit kannavad mitme erineva kesta disainilahendused.
Arvestades nende tõendite laadi, mille hageja on esitanud vaidlustatud disainilahenduse enne 30. juunit 2011 toimunud avalikustamise tõendamiseks, peab Üldkohus käesolevas asjas vajalikuks analüüsida hinnangut, mille apellatsioonikoda andis ühelt poolt veebisaidi amazon.de ekraanitõmmiste (lisad D 2, D 4, D 4b ja D 11) ja teiselt poolt veebipõhise müügi platvormi Alibaba.com teabekirju sisaldavate 15., 22. ja 29. juuni 2011. aasta elektronkirjade (lisad D 7, D 8 ja D 9) tõendusjõule.
a)

Veebisaidi amazon.de ekraanitõmmiste tõendusjõule apellatsioonikoja poolt antud hinnang
Üldkohus nendib, et hageja argumendid, mis käsitlevad lisades D 2, D 4a, D 4b ja D 11 esitatud veebisaidi amazon.de ekraanitõmmiste tõendusjõule apellatsioonikoja poolt antud hinnangut, lähtuvad sisuliselt järgmisest kolmest etteheitest: esiteks olevat apellatsioonikoda keeldunud tunnustamast nende lisade tõendusjõudu päise tõttu, mis on väidetavalt ebaharilik, ja eiranud hageja poolt nende päiste kohta esitatud selgitusi; teiseks olevat apellatsioonikoda jätnud arvesse võtmata täpseid kuupäevi kandvad veebisaidil amazon.de väljapandud müügipakkumused ning kolmandaks olevat apellatsioonikoda jätnud vääralt arvesse võtmata lisas D 11 toodud ekraanitõmmise, mis näitab veebisaidil amazon.de väljapandud pakkumust.
1)

Esimene etteheide, mille kohaselt apellatsioonikoda olevat keeldunud tunnustamast lisade D 2, D 4 ja D 4b tõendusjõudu päise tõttu, mis on väidetavalt ebaharilik, ja eiranud hageja poolt selle päise kohta esitatud selgitusi
Hageja väidab, et apellatsioonikoda jättis vääralt arvesse võtmata lisades D 2, D 4a ja D 4b sisalduvad veebisaidil amazon.de väljapandud müügipakkumused kahtluste tõttu nende pakkumuste sisu usaldusväärsuses ja täpsemalt seetõttu, et asjaomastel lisadel on ohtralt lisateavet sisaldav päis, mis on väidetavalt ebaharilik, ja hageja ei ole seletanud, kuidas ta trükkis välja ühe aasta vanuse veebilehe sisu.
Sellega seoses kordab hageja oma EUIPOs juba esitatud argumenti, mille kohaselt „kogu päises sisalduv teave lisandub arhiveerimisel“. Ta leiab, et on üldteada, et sellised kauplejad nagu ta ise, kes pakuvad veebipõhiselt arvukalt tooteid, kasutavad arhiveerimissüsteemi, ja et apellatsioonikoda oleks pidanud seda asjaolu arvesse võtma omal algatusel.
EUIPO vaidleb hageja argumentidele vastu. Ta väidab, et apellatsioonikoda keeldus tunnustamast lisades D 2, D 4a ja D 4b sisalduvate veebisaidilt amazon.de pärinevate dokumentide piisavat tõendusjõudu mitte ainult nende dokumentide päiste tõttu, vaid ka muudel põhjustel nagu asjaomase kesta kujutise kehv kvaliteet ja võimalus manipuleerida mis tahes ajahetkel internetisisu.
Käesoleval juhul tuleb märkida, et apellatsioonikoda jättis lisad D 2, D 4a ja D 4b arvesse võtmata päise tõttu, mis on väidetavalt ebaharilik, ja seetõttu, et hageja ei esitanud selgitusi nende päiste kohta, leides, et veebisaitide ekraanitõmmiseid on võimalik mis tahes ajal muuta või need on raskesti kontrollitavad, mistõttu veebilehe pelk väljatrükk ei tõenda automaatselt selle sisu.
Isegi eeldusel, et võib tunduda mõistlik asuda sarnaselt apellatsioonikojaga seisukohale, et veebisaidi sisu on võimalik muuta mis tahes ajahetkel ning see sisu on tagantjärele raskesti kontrollitav, ei saa selliseid kaalutlusi kohaldada seoses lisades D 4a ja D 4b toodud müügipakkumustega.
Nimelt tuleb tuvastada ühelt poolt, et vaidlustades apellatsioonikoja vastuse S. Mahdavi Sabeti poolt lisa D 4b kohta väljendatud kahtlustele viitab hageja „üheleainsale pakkumusele vastavale konkreetsele viitenumbrile“, ja teiselt poolt, et see lisa sisaldab tõepoolest sellist numbrit, nimelt numbrit ASIN B0058COLXM, ja seda vahetult enne pakkumuse veebipõhise müügi saidil amazon.de väljapanemise kuupäeva.
Nagu hageja märkis oma vastuses menetlust korraldavatele meetmetele, on ASIN numbri näol tegemist ainukordse viitenumbriga, mis omistatakse igale kataloogis sisalduvale kaubaartiklile ja mis võimaldab selle artikli veebipõhise müügi platvormil Amazon kindlaks teha. Vastavalt veebilehele „Abi Amazoni kasutamisel“ luuakse tootele omistatav ASIN number siis, kui toodet pakutakse esimest korda müügiks Amazoni kataloogis, ning on keelatud uue ASIN numbri loomine toote jaoks, mida veebisaidil Amazon juba pakutakse. Sama veebilehe andmete kohaselt kontrollitakse selleks juhul, kui müüja edastab Amazonile toote kohta käivad andmed, automaatselt, kas on juba olemas veebileht toodete või müügipakkumuste kohta, kus on märgitud selle toote ASIN number, mida müüja soovib müügiks pakkuda.
Kuivõrd EUIPO ei ole vaidlustanud neid väiteid, mis hageja esitas vastuseks menetlust korraldavatele meetmetele, siis ei näe Üldkohus mingit põhjust jätta need kohaldamata ka lisa D 4a suhtes, milles ka selle lisa puhul on asjaomasele tootele viidatud ASIN numbri abil. Seega, kuivõrd ainukordne ASIN number luuakse konkreetselt iga üksiku Amazoni kataloogi toote tähistamiseks, siis ei saanud apellatsioonikoda õigustatult väita, et lisades D 4a ja D 4b sisalduvat kõnealuseid kesti puudutavat teavet – sealhulgas nende kirjeldust, pilti ja müüki laskmise hetke – oli võimalik mis tahes ajahetkel muuta või see oli raskesti kontrollitav.
EUIPO esitatud argumendid ei lükka seda järeldust ümber.
Esiteks väidab EUIPO, et mainides konkreetseid viitenumbreid, mis omistatakse üheleainsale müügipakkumusele, ei täpsustanud hageja, et tegemist oli ASIN numbritega. Selle argumendiga ei saa nõustuda.
Ei ole nimelt mingit põhjust arvata, et veebisaidil amazon.de väljapandud müügipakkumiste jaoks on olemas mingi muu konkreetne viitenumber. Lisaks ei viita EUIPO ise ASIN numbrite puudumisele veebipõhise müügi saidil Amazon müüdavate toodete tähistamiseks ega ka mingile muule numbrile, mida tuleks käsitada sellel saidil müüdavatele toodetele omistatud konkreetse viitenumbrina.
Teiseks väidab EUIPO, et ASIN numbrite tähendust ei saa käsitada üldiselt teadaolevana, mistõttu hageja oleks pidanud esitama nende numbrite kohta täiendavaid selgitusi. Selle argumendiga ei saa nõustuda.
On oluline rõhutada, et hageja nimetas oma 30. oktoobri 2013. aasta seisukohtades S. Mahdavi Sabeti poolt apellatsioonikojale esitatud kaebuse kohta kahte lisa, mis sisaldavad ASIN numbreid, nimelt numbreid B0052TD 5OM ja B005RFUT 72, ja ta tegi seda just nimelt „teabe õigsuse demonstreerimiseks“.
Seda täpsustust tehes ei selgitanud hageja küll, kuidas ASIN numbrid moodustatakse ega seda, kuidas veebipõhise müügi sait Amazon neid toodetele omistab, kuid rõhutas nende lisade tähtsust, kuna nendes sisalduvad ASIN numbrid võimaldavad tõendada nende usaldusväärsust.
Kolmandaks väitis EUIPO, et ta ei näe, kuidas võiksid ASIN numbrid seada kahtluse alla apellatsioonikoja argumentatsiooni seoses eeskätt lisade D 4a ja D 4b tõendusjõu puudumisega.
Eespool punktis 46 nimetatud põhjustel annab lisades D 4a ja D 4b üheleainsale pakkumusele omistatud ainukordse numbri olemasolu vältimatult tunnistust nende lisade usaldusväärsusest selle tõendamisel, et vaidlustatud disainilahendus avalikustati enne 30. juunit 2011.
Eeltoodut arvestades tuleb järeldada, et apellatsioonikoda tegi hindamisvea, kui ta jättis arvesse võtmata lisad D 4a ja D 4b kahtluste tõttu nende usaldusväärsuses, ilma et oleks vaja analüüsida hageja etteheiteid, mille kohaselt apellatsioonikoda eiras tema selgitusi nende lisade päise kohta, mis on väidetavalt ebatavaline. Seoses lisaga D 2 on Üldkohus seisukohal, et kuna see ei sisalda ASIN numbrit ja kuna hageja ei ole esitanud ühtegi muud tõendit, millest nähtuks selle usaldusväärsus, siis toimis apellatsioonikoda õigesti, kui ta keeldus täielikult tunnustamast selle lisa tõendusjõudu.
2)

Teine etteheide, mille kohaselt apellatsioonikoda olevat jätnud arvesse võtmata täpseid kuupäevi kandvad veebisaidil amazon.de väljapandud pakkumused
Hageja väidab, et väljendades kahtlusi lisades D 2, D 4a ja D 4b sisalduvate dokumentide autentsuse kohta, jättis apellatsioonikoda arvesse võtmata asjaolu, et veebisaidil amazon.de väljapandud müügipakkumused, mis olid toodud lisades D 4a ja D 4b, sisaldasid märget „Saidil amazon.de müügil alates:“, millele järgnesid asjaomaste pakkumuste puhul järgmised kuupäevad: 26. mai 2011 (lisa D 4a) ja 27. juuni 2011 (lisa D 4b).
Hageja väidab samuti, et väär on S. Mahdavi Sabeti argument, et kui ta otsis internetis lisas D 4b esitatud pakkumuses kasutatud kirjeldavatele sõnadele vastavat kesta disainilahendust, leidis ta tulemuseks täiesti erineva kesta. Need otsingusõnad kujutavad nimelt endast kaubaartikli üldist kirjeldust, mitte üheleainsale pakkumusele vastavat konkreetset viitenumbrit.
EUIPO vaidleb hageja argumentidele vastu. Ta väidab, et apellatsioonikoda ei eiranud lisades D 2, D 4a ja D 4b toodud dokumentides nimetatud kuupäevi. EUIPO sõnul ei tõenda need kuupäevad vaidlustatud disainilahenduse avalikustamist, sest kesta välimus võib mis tahes ajahetkel muutuda, samas kui selle alaline müügipakkumus jääb Amazoni müügiplatvormile edasi.
i)

Lisas D 4a nimetatud kuupäeva 26. mai 2011 arvesse võtmata jätmine
Lisas D 4a nimetatud kuupäeva 26. mai 2011 osas tuleb tuvastada, et nagu väidab hageja, ei võtnud apellatsioonikoda tõepoolest arvesse lisa D 4a kolmandal leheküljel sisalduvat märget „Saidil amazon.de müügil alates: 26. maist 2011“. Apellatsioonikoda jättis lisaks sel dokumendil kujutatud pildile analüüsimata ka kogu muu selles lisas sisalduva teabe ainuüksi seetõttu, et oli kahtlusi kõnealuse dokumendi usaldusväärsuses ning üldiselt seoses sellega, et veebilehe sisu on võimalik enne selle veebist väljatrükkimist muuta.
Üldkohus aga järeldas juba eespool punktis 55, et apellatsioonikoda tegi vea, kui ta jättis lisad D 4a ja D 4b kahtluste tõttu nende usaldusväärsuses arvesse võtmata.
Kuivõrd lisa D 4a tuleb hinnata hageja poolt esitatud muude tõendite kontekstis, siis tuleb lisaks tuvastada, et lisad D 3 ja D 5 kinnitavad vaidlustatud disainilahenduse avalikustamist alates 26. maist 2011.
Nimelt sisaldab hageja poolt ühele kliendile saadetud arve (lisa D 3) veebisaidil amazon.de väljapandud kestale sarnase asjaomase kesta kirjeldust (mumbi Silikon Case HTC Desire HD Silicon Tasche Hülle – DesireHD Schutzhülle). Samuti nähtub arvest ASIN numbrit B0052TD 5OM kandva ja sellel saidil alates 26. maist 2011 müügiks pakutava tootega sama hind (6,99 eurot). Lisaks sellele on kõnealuse kesta ostu korralduse kuupäevaks 27. mai 2011, see tähendab päev pärast 26. maid 2011. Nende asjaoludega arvestades saab üksnes nentida, et see arve sisaldab piisavalt täpset teavet, kinnitades seeläbi hageja esitatud muudes tõendites, eeskätt lisas D 4a esitatud teavet.
Apellatsioonikoda aga keeldus täielikult tunnustamast selle lisa tõendusjõudu ainuüksi seetõttu, et puudusid pildid. Sellega seoses tuleb märkida, et tavaliselt ei sisalda arve eeskätt pilte. Arves märgitakse toote nimetus, mis on üldiselt arvete üks kõige olulisematest elementidest (vt selle kohta16. septembri 2013. aasta kohtuotsus, Avery Dennison vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Dennison-Hesperia (AVERY DENNISON),
T‑200/10
, ei avaldata,
EU:T:2013:467
, punkt
). Lisaks sellele sisaldab arve tavaliselt viidet arve väljastanud ettevõtja asjakohastele andmetele; nii on see ka lisas D 3 esitatud arve puhul, milles on muu hulgas ära märgitud hageja ettevõtte HandyNow ainukordne maksukohustuslasena registreerimise number.
Selleks, et tal oleks võimalik seada kahtluse alla sellise finantsdokumendi tõendusjõud, millest nähtub ärisuhete olemasolu ettevõtte ja selle kliendi vahel, ning jätta see tõendusjõuta tõendina arvesse võtmata, pidid apellatsioonikojal olema seega tõsised kahtlused ning ta pidi neid põhjendama; seda aga vaidlustatud otsuses selgelt tehtud ei ole.
Üldkohus tuvastab seoses lisas D 5 sisalduva kesta foto arvutifailiga, et asjaomasest kesta fotost nähtub vorm, mis sarnaneb esmapilgul vaidlustatud disainilahendusele, ning fail sisaldab viidet selle foto autorile, nimelt hageja ettevõttele HandyNow, kuupäevale 26. mai 2011 ja hageja kaubamärgile mumbi, mida on nimetatud ka veebisaidil amazon.de müügiks pakutavate ning lisades D 2, D 4a ja D 4b nimetatud kestade kirjelduses. Nii on ilmselge, et lisa D 5 on seotud lisaga D 4a.
Lisades D 3 ja D 5 sisalduvad tõendid koostoimes lisas D 4a sisalduva märkusega müügipakkumuse avaldamise kuupäeva kohta, see tähendab märkusega „alates 26. maist 2011“ võivad kinnitada väidet, et vaidlustatud disainilahendus avalikustati alates 26. maist 2011. Seepärast toimis apellatsioonikoda vääralt, kui ta keeldus täielikult tunnustamast lisades D 3 ja D 5 sisalduvate tõendite tõendusjõudu.
Eeltoodut arvestades tuleb järeldada, et apellatsioonikoda tegi hindamisvea, kui ta jättis arvesse võtmata lisas D 4a toodud müügipakkumuse avaldamise kuupäeva, milleks oli 26. mai 2011.
ii)

Lisas D 4b nimetatud kuupäeva 27. juuni 2011 arvesse võtmata jätmine
Seoses lisas D 4b nimetatud kuupäevaga 27. juuni 2011 tuleb seevastu märkida, et apellatsioonikoda ei eiranud vaidlustatud disainilahendusega väidetavalt identse kesta disainilahenduse väljapanekut veebisaidil amazon.de „alates 27. juunist 2011“. Vastupidi, ta analüüsis seda vaidlustatud otsuse punktis 33 koos lisaga D 4b tervikuna ning tegi järelduse, et sel lisal puudub tõendusjõud. Lisaks põhjendusele, et ekraanitõmmis sisaldab ebaharilikku päist, asus apellatsioonikoda seisukohale, et ehkki asjaomased müügipakkumused näivad esmapilgul olevat vaidlustatud disainilahenduse avalikustamise seisukohast asjakohased tõendid, tuleb neid käsitada skeptiliselt, võttes arvesse S. Mahdavi Sabeti veebiotsingut, mille eesmärk oli leida veebisaidil amazon.de väljapandud pakkumustes kasutatud kirjeldavate sõnade abil hageja kesta disainilahendus. Nimelt olevat selle otsingu tulemusel leitud veebisaidil amazon.de väljapandud pakkumustel kujutatud hageja kestast täiesti erinev kest.
Üldkohus leiab, et võttes arvesse eespool punktis 55 lisade D 4a ja D 4b usaldusväärsuse kohta sedastatut, toimis apellatsioonikoda vääralt, kui ta asus seisukohale, et usaldusväärsena ei saa käsitada lisa D 4b, millest vastavalt apellatsioonikoja tuvastusele vaidlustatud otsuse punktis 33 nähtusid pealegi vaidlustatud disainilahendusega samad tunnused.
Seoses S. Mahdavi Sabeti veebiotsingu tulemustega nähtub vaidlustatud otsuse punktist 33, et selleks otsinguks kasutatud võtmesõnad olid järgmised: „mumbi Silikon TPU Tasche Samsung Galaxy i9100 S II Silicon Case Hülle-Galaxy S 2 S 2 SII Schutzhulle“ – see tähendab hageja kaubamärk mumbi, kesta materjal ning tõenäoliselt viide sellele mobiiltelefoni disainilahendusele, mille jaoks kest oli mõeldud, mitte aga konkreetset viitenumbrit. Seega tuleb sarnaselt hagejaga asuda seisukohale, et asjaomast otsingut ei olnud tehtud mitte konkreetse mobiiltelefonikesta disainilahenduse täpse viite, vaid selle kirjelduse alusel.
Arvestades eespool punktides 45–55 tehtud tuvastusi veebisaidi Amazon kataloogi igale kaubaartiklile antud konkreetse ASIN viitenumbri kohta, tuleb seega asuda seisukohale, et apellatsioonikojal ei olnud põhjust kinnitada kahtlusi, mis S. Mahdavi Sabet oli oma veebiotsinguga tõstatanud.
Kuivõrd ainuüksi selle otsingu tulemused ei saa seada kahtluse alla veebisaidil amazon.de väljapandud toote pakkumuse avaldamise kuupäeva kohta käiva märkuse „alates 27. juunist 2011“ (lisa D 4b) tõendusjõudu, siis tuleb järeldada, et apellatsioonikoda andis lisa D 4b tõendusjõule väära hinnangu.
3)

Kolmas etteheide, mille kohaselt apellatsioonikoda olevat jätnud vääralt arvesse võtmata lisas D 11 toodud ekraanitõmmise, mis näitab veebisaidil amazon.de väljapandud pakkumust
Hageja väidab, et apellatsioonikoda toimis vääralt, kui ta jättis arvesse võtmata lisas D 11 toodud ekraanitõmmise, mis näitab veebisaidil amazon.de alates 31. detsembrist 2010 väljapandud müügipakkumust.
Mis puudutab asjaolu, et veebisaitidel märgitud kesta müüki laskmise kuupäev ei vastanud selle toote tegelikult müüki laskmise kuupäevale, mille jaoks kest oli mõeldud, siis märgib hageja, et kõnealune kest sobib kahele mobiiltelefonile, nimelt iPhone 4S‑ile ja iPhone 4‑le, kusjuures viimast müüdi juba alates 24. juunist 2010. Hageja sõnul oli uuema mobiiltelefoni iPhone 4S turuletuleku tagajärg see, et muudeti veebisaidil Amazon numbriga ASIN B005RFUT 72 tähistatud toote nimetust.
Seoses eespool nimetatud ekraanitõmmistel esitatud piltide kvaliteediga märgib hageja, et lisa D 11 sisaldab hästi nähaolevat fotot mobiiltelefonist koos kõigi vaidlustatud disainilahenduse tunnustega. Lisaks väidab hageja, et selles lisas esitatud foto hea kvaliteet on nähtav ka toimikus, millele tugineb kehtetuks tunnistamise osakonna otsus.
EUIPO vaidleb hageja argumentidele vastu. Ta väidab, et hageja selgitused S. Mahdavi Sabeti poolt seoses lisaga D 11 väljendatud kahtluste kohta ei ole asjakohased, sest ta esitas need esimest korda alles Üldkohtus. Igal juhul on müügiplatvormil Amazon väljapandud pakkumusi, sealhulgas toodete kujutist nende autoril võimalik mis tahes ajahetkel muuta.
Esiteks tuleb seoses vaidlustatud otsuse punktis 34 sisalduva väitega, et S. Mahdavi Sabet oli tõendanud, et lisas D 11 sisalduval veebisaidi amazon.de ekraanitõmmisel esitatud kesta müüki laskmise kuupäev ei vastanud toote, mille jaoks kest oli mõeldud, nimelt iPhone 4S‑i tegelikult müüki laskmise kuupäevale, märkida sarnaselt hagejaga, et lisas D 11 sisalduv kesta kirjeldus ei viita mitte ainult iPhone 4‑le, mis lasti turule pärast 31. detsembrit 2010 – kuupäev, mis on märgitud samas lisas –, vaid ka iPhone 4‑le, mida enne 31. detsembrit 2010 juba turustati.
Järgmiseks tuleb meenutada, et lisas D 11 on tegemist tootega, mida pakutakse müügiks veebisaidil amazon.de ja mis kannab numbrit ASIN B005RFUT 72. Võttes arvesse selle numbri ainukordset laadi, mis tuvastati eespool punktis 46, ei saanud apellatsioonikoda teha õigustatult järeldust, et lisal D 11 puudub piisav tõendusjõud seoses avalikustamisega.
Isegi mööndusel, et apellatsioonikoda võis asuda seisukohale, et lisas D 11 toodud dokumenti on võimalik mis tahes ajahetkel muuta, ei sisalda vaidlustatud otsus lisaks mingeid põhjendusi, millest võiks järeldada sellise muudatuse olemasolu.
Seda järeldust ei sea kahtluse alla asjaolu, millele apellatsioonikoda tugines vaidlustatud otsuse punktis 34 ning mille kohaselt hageja ei olnud esitanud haldusmenetluse käigus selgitusi selle kohta, miks esines ajaline ebakõla kesta müüki laskmise kuupäeva ja selle toote tegelikult turustama hakkamise kuupäeva vahel, mille jaoks see kest oli mõeldud. Sellega seoses piisab, kui tuvastada, et lisas D 11 sisalduvas teabes on viidatud nii iPhone 4‑le kui ka iPhone 4S‑ile ning et on üldteada asjaolu, et iPhone 4 turuleviimisele järgnes iPhone 4S‑i turuleviimine.
Tuleb märkida, et EUIPO argument, mille kohaselt ei ole asjakohased hageja poolt esimest korda Üldkohtus esitatud selgitused seoses kahtlustega, mida S. Mahdavi Sabet väljendas selle ajalise ebakõla kohta, ei mõjuta kuidagi eespool esitatud tuvastusi.
Mis puudutab lõpuks lisas D 11 sisalduva pildi kvaliteeti, siis tuvastab Üldkohus lõpetuseks, et hageja väidab õigustatult, et see pilt on kehtetuks tunnistamise osakonna otsuses hästi nähtav. Lisaks sellele on kõnealusel pildil kujutatud kest esmapilgul vaidlustatud disainilahendusega sarnaste tunnustega. Seetõttu ei saa seda pilti pidada uduseks.
Eelnevaga arvestades tuleb järeldada, et apellatsioonikoda andis väära hinnangu lisas D 11 toodud dokumendile, kui ta keeldus täielikult tunnustamast selle tõendusjõudu.
b)

Veebipõhise müügi platvormi Alibaba.com teabekirju sisaldavate elektronkirjade tõendusjõule apellatsioonikoja poolt antud hinnang
Hageja väidab, et apellatsioonikoda ei saanud keelduda arvesse võtmast veebipõhise müügi platvormi Alibaba.com teabekirju, mis hageja sai kätte 15., 22., ja 29. juunil 2011 ning mis on esitatud lisades D 7, D 8 ja D 9. Ta leiab, et nendes lisades sisalduvad fotod on piisavalt selged ning neil on näha kõik vaidlustatud disainilahenduse kontseptsioonile omased tunnused. Ta viitab selles osas kehtetuks tunnistamise osakonna otsusele tõendamaks, et need fotod on piisavalt kvaliteetsed.
Seoses lisade D 7, D 8 ja D 9 päisega väidab hageja, et nendes on ära toodud tema arhiveerimissüsteemi salvestatud täiendav teave.
Lisaks on hageja seisukohal, et apellatsioonikoda kvalifitseeris lisad D 7, D 8 ja D 9 vääralt erakirjavahetuseks kahe isiku vahel ning järeldas sellest, et nende alusel ei ole võimalik tuvastada, et liidus tegutsevad asjaomase sektori ringkonnad ei saanud selle kirjavahetuse sisust tavapärase majandustegevuse käigus teada saada. Ta väidab, et veebipõhise müügi platvormi Alibaba.com teabekirjade adressaadina kuulub ta liidus tegutsevate asjaomase sektori ringkondade hulka ning seetõttu tõendab juba ainuüksi nende teabekirjade saatmine hagejale 15., 22. ja 29. juunil 2011, et kõnealune disainilahendus oli liidus tegutsevatele asjaomase sektori ringkondadele teada.
EUIPO vaidleb hageja argumentidele vastu. Esiteks väidab ta, et lisades D 7, D 8 ja D 9 sisalduva kesta kujutise kvaliteet ei ole piisav ning hagiavaldusele lisatud uued dokumendid, mis on väidetavalt parema kvaliteediga, esitati esimest korda alles Üldkohtus ega ole seega asjakohased. Järgmiseks kordab EUIPO oma väidet, et asjaomaste elektronkirjade päised tekitasid kahtlusi nende tõendusjõus. EUIPO väidab lõpuks, et apellatsioonikoda eeldas, et tegemist on erakirjavahetusega, võttes arvesse seda, et hageja piirdus väitega, et kõik teabekirjad pärinesid samalt tarnijalt.
Seoses apellatsioonikoja tuvastusega vaidlustatud otsuse punktis 40, mille kohaselt lisades D 7, D 8 ja D 9 toodud pildid on liiga udused ning ei võimalda seega tuvastada seost vaidlustatud disainilahendusega, piisab tuvastusest, et lisas D 7 sisalduva pildi puhul on sellel kujutatud kesta tunnused kehtetuks tunnistamise osakonna otsuses hästi nähtavad, nagu on öelnud hageja, ja need sarnanevad piisavalt vaidlustatud disainilahenduse tunnustele. Lisas D 7 esitatud pilti ei saa seega jätta arvesse võtmata põhjendusel, et see ei ole piisavalt selge.
Seoses lisas D 7 esitatud elektronkirja väidetavalt ebahariliku päisega tuleb märkida, et apellatsioonikoda kordas vaidlustatud otsuse punktis 40 oma väga üldisi märkusi veebist võetud tõendite usaldusväärsuse kohta, ilma et ta oleks põhjendanud oma kahtlusi, mille kohaselt kõnealust elektronkirja ning samuti kahte muud asjaomast elektronkirja oli võimalik mis tahes ajahetkel muuta. Ta tugineb sellega seoses üksnes eeldusele, et veebis avaldatud andmeid ja pilte, millega saab tutvuda ainult arvuti vahendusel, saab mis tahes ajahetkel muuta.
Loomulikult ei saa välistada, et veebisaidi või mis tahes muu elektroonilise dokumendi sisu on võimalik mis tahes ajahetkel muuta, nagu seda märkis apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktis 30. Selle eelduse kohaldamine automaatselt, ilma et esineks tõsiseid ja kinnitust leidnud kahtlusi selle kohta, et asjaomasel juhul on tõendeid muudetud, muudaks siiski tulemusetuks liidu kohtupraktikas kehtestatud põhimõtte, millele on viidatud eespool punktis 24 ja mille kohaselt kehtetuks tunnistamist taotleva isiku esitatud tõendeid tuleb hinnata neid üksteisega kõrvutades (vt selle kohta 9. märtsi 2012. aasta kohtuotsus, Pudel,
T‑450/08
, ei avaldata,
EU:T:2012:117
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Arvestades eespool punktis 55 tehtud järeldust, toimis apellatsioonikoda seega vääralt, kui ta keeldus täielikult tunnustamast lisas D 7 toodud elektronkirja tõendusjõudu.
Seda hinnangut ei sea kahtluse alla apellatsioonikoja väide, et lisades D 7, D 8 ja D 9 sisalduvad elektronkirjad tõendavad kõige enam erakirjavahetuse olemasolu kahe isiku vahel.
On oluline märkida, et lisas D 7 sisalduv dokument ei kujuta endast ainult ühelt isikult teisele saadetud elektronkirja, vaid hõlmab ka hagejale veebipõhise müügi ettevõtja Alibaba.com poolt saadetud teabekirja. Asjaomase kesta avalikustamise tuvastamiseks tuleb võtta arvesse elektronkirja sisu, mitte vormi. Teabekirja ei saa pidada „erakirjavahetuseks“. Teabekiri on oma olemusest tulenevalt adresseeritud arvukatele isikutele, kes selle endale tellivad, ja selle eesmärk on toodete reklaam. Nagu märkis hageja, ilma et EUIPO oleks sellele vastu vaielnud, saadab veebipõhise müügi platvorm Alibaba.com oma teabekirjad tuhandetele adressaatidele, mitte ainult hagejale. Lisaks sellele on üldteada, et veebisait Alibaba.com on maailma tasandil oluline toodete müügiplatvorm. Nende kaalutlustega arvestades ei nähtu vaidlustatud otsusest selgelt kriteeriumid, mille alusel apellatsioonikoda väitis, et lisas D 7 toodud elektronkiri tõendas kõige enam erakirjavahetuse olemasolu kahe isiku vahel.
Neil tingimustel tuleb järeldada, et apellatsioonikoda tegi hindamisvea, kui ta keeldus täielikult lisas D 7 toodud elektronkirja tõendusjõudu tunnustamast.
Kõige eelnevaga arvestades on Üldkohus seisukohal, et apellatsioonikoja poolt tõendite hindamisel tehtud vead toovad kaasa vaidlustatud otsuse tühistamise. Kuivõrd apellatsioonikoda ei hinnanud nõuetekohaselt teatavaid tõendeid, mis võisid mõjutada vaidluse lahendust, ei olnud temapoolne vaidlustatud disainilahenduse avalikustamise hindamine kõikehõlmav ning vastavalt EUIPO ja Üldkohtu vahelise pädevuse jaotuse põhimõttele peavad nüüd EUIPO instantsid võtma selles asjas uue seisukoha.
Järelikult tuleb esimese väitega nõustuda ja vaidlustatud otsus tühistada, ilma et oleks vaja teha otsust teise ja kolmanda väite suhtes. Samuti puudub vajadus teha otsus hageja nõude kohta saata asi tagasi apellatsioonikojale. Nimelt on EUIPO määruse nr 6/2002 artikli 61 lõike 6 kohaselt kohustatud võtma vajalikud meetmed Üldkohtu otsuse täitmiseks. Sellest sättes tulenevalt ei ole Üldkohtu ülesanne teha EUIPO‑le ettekirjutusi, sest EUIPO peab ise tegema Üldkohtu otsuse resolutsioonist ja põhjendustest järeldused (vt analoogia alusel 15. märtsi 2006. aasta kohtuotsus, Athinaiki Oikogeniaki Artopoiia vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Ferrero (FERRÓ),
T‑35/04
,
EU:T:2006:82
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
2.

Nõue tunnistada vaidlustatud disainilahendus kehtetuks
Esimese võimalusena palub hageja lisaks vaidlustatud otsuse tühistamisele Üldkohtul tunnistada vaidlustatud disainilahendus kehtetuks. EUIPO leiab, et see nõue on vastuvõetamatu, sest väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei anna Üldkohtu puhul tunnustatud muutmispädevus talle õigust asendada apellatsioonikoja hinnang oma enda omaga ega ka anda hinnangut, mille osas apellatsioonikoda ei ole veel seisukohta võtnud.
Tuleb meenutada, et Üldkohtu poolt vastavalt määruse nr 6/2002 artiklile 61 teostatav kontroll on EUIPO apellatsioonikodade otsuste õiguspärasuse kontroll ning Üldkohus võib hagi esemeks oleva otsuse tühistada või seda muuta ainult siis, kui otsuse tegemise hetkel esines selle puhul mõni kõnealuse määruse artikli 61 lõikes 2 nimetatud tühistamise või muutmise alus. Järelikult ei anna Üldkohtu puhul tunnustatud muutmispädevus talle õigust asendada apellatsioonikoja hinnang enda omaga ega ka anda hinnangut, mille osas apellatsioonikoda ei ole veel seisukohta võtnud. Muutmispädevuse teostamine peab seetõttu põhimõtteliselt piirduma olukordadega, milles Üldkohtul on pärast apellatsioonikoja antud hinnangu kontrollimist võimalik tuvastatud faktiliste ja õiguslike asjaolude alusel kindlaks teha, millise otsuse apellatsioonikoda oleks pidanud tegema (vt analoogia alusel 13. mai 2015. aasta kohtuotsus, Group Nivelles vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Easy Sanitairy Solutions (Duši äravoolurenn),
T‑15/13
,
EU:T:2015:281
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Piisab, kui tõdeda, et kuivõrd käesolevas asjas tühistatakse vaidlustatud otsus seetõttu, et apellatsioonikoda hindas vääralt hageja poolt asjaomase disainilahenduse avalikustamise tõendamiseks esitatud tõendite tõendusjõudu, ja apellatsioonikoda peab tegema uue otsuse nende tõendite tõendusjõu ning seejärel ka vaidlustatud disainilahenduse kehtetuse kohta, siis ei ole Üldkohtu ülesanne teha juba praegu otsust vaidlustatud disainilahenduse kehtetuse kohta.
Seetõttu on vastuvõetamatu hageja nõue, et Üldkohus kohustaks EUIPOt tunnistama vaidlustatud disainilahenduse kehtetuks.
IV.

Kohtukulud
Üldkohtu kodukorra artikli 134 lõike 1 kohaselt on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Käesolevas kohtuasjas on hageja nõudnud kulude, sealhulgas kaebemenetluse kulude väljamõistmist EUIPO‑lt.
Kuivõrd EUIPO on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb jätta tema kanda tema enda kohtukulud ja mõista temalt välja hageja kohtukulud vastavalt viimase nõudele. Kodukorra artikli 190 lõike 2 alusel hõlmavad need ka hageja kantud vältimatuid kulusid seoses apellatsioonikoja menetlusega.

Esitatud põhjendustest lähtudes
ÜLDKOHUS (neljas koda),
otsustab:

1.
Tühistada Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) kolmanda apellatsioonikoja 13. jaanuari 2015. aasta otsus (asi R 460/2013-3).

2.
Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata.

3.
Jätta EUIPO kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja C. Grambergi kohtukulud, sealhulgas vältimatud kulud seoses EUIPO apellatsioonikoja menetlusega.

Kanninen
Calvo-Sotelo Ibáñez-Martín
Reine
Kuulutatud 27. veebruaril 2018 avalikul kohtuistungil Luxembourgis.
Allkirjad
Sisukord

I. Vaidluse taust

II. Poolte nõuded

III. Õiguslik käsitlus

A. Esimest korda Üldkohtus esitatud tõendite vastuvõetavus

B. Sisulised küsimused

1. Nõue tühistada otsus ja saata asi tagasi apellatsioonikojale

a) Veebisaidi amazon.de ekraanitõmmiste tõendusjõule apellatsioonikoja poolt antud hinnang

1) Esimene etteheide, mille kohaselt apellatsioonikoda olevat keeldunud tunnustamast lisade D 2, D 4 ja D 4b tõendusjõudu päise tõttu, mis on väidetavalt ebaharilik, ja eiranud hageja poolt selle päise kohta esitatud selgitusi

2) Teine etteheide, mille kohaselt apellatsioonikoda olevat jätnud arvesse võtmata täpseid kuupäevi kandvad veebisaidil amazon.de väljapandud pakkumused

i) Lisas D 4a nimetatud kuupäeva 26. mai 2011 arvesse võtmata jätmine

ii) Lisas D 4b nimetatud kuupäeva 27. juuni 2011 arvesse võtmata jätmine

3) Kolmas etteheide, mille kohaselt apellatsioonikoda olevat jätnud vääralt arvesse võtmata lisas D 11 toodud ekraanitõmmise, mis näitab veebisaidil amazon.de väljapandud pakkumust

b) Veebipõhise müügi platvormi Alibaba.com teabekirju sisaldavate elektronkirjade tõendusjõule apellatsioonikoja poolt antud hinnang

2. Nõue tunnistada vaidlustatud disainilahendus kehtetuks

IV. Kohtukulud
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: saksa.