CELEX: 62021TJ0273
Europos Sąjungos prekių ženklas
Registracijos panaikinimo procedūra
Erdvinis Europos Sąjungos prekių ženklas
Kūdikio buteliuko forma
Prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų
Reglamento (ES) 2017/1001 18 straipsnio 1 dalies antros pastraipos a punktas ir 58 straipsnio 1 dalies a punktas
Prekių ženklo naudojimo pobūdis
Forma, kurios elementai skiriasi, bet nekeičia skiriamojo požymio
Pareiga motyvuoti

)
[
Praleista
]
Dėl teisės
[
Praleista
]
Reikalavimai dėl panaikinimo
[
Praleista
]
Dėl vienintelio ieškinio pagrindo, grindžiamo Reglamento 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punkto ir 18 straipsnio 1 dalies antros pastraipos a punkto pažeidimu
[
Praleista
]
–
Dėl pirmosios argumentų grupės, grindžiamos prekės formos ir ginčijamo prekių ženklo formos tapatumu
[
Praleista
]
Pirmiausia reikėtų pažymėti, kad Reglamento Nr. 2017/1001 angliškoje versijoje žodis „shape“ vartojamas jo 4 straipsnio pirmoje pastraipoje, kurioje nustatyta, kad „ES prekių ženklas gali būti sudarytas iš bet kokių žymenų, visų pirma iš <…> išorinės prekių ar prekių pakuotės formos“. Be to, žodis „form“ vartojamas to paties reglamento 18 straipsnio 1 dalies antros pastraipos a punkte, kuriame kalbama apie „ES prekių ženklo naudojimą tokia forma, kuri skiriasi savo elementais, jeigu dėl jų nepakinta ženklo ta forma, kuria jis buvo įregistruotas, skiriamasis požymis“. Vis dėlto reikia pažymėti, kad Reglamento Nr. 2017/1001 prancūziškoje versijoje abiejose nuostatose vartojamas tik žodis „forme“.
Vadinasi, pirmiausia reikia išnagrinėti, ar ginčijamą prekių ženklą, koks jis naudojamas, sudaranti forma, t. y. erdvinė forma, kaip ji suprantama pagal anglų kalbos žodį „shape“, skiriasi nuo formos, kuria ginčijamas prekių ženklas yra įregistruotas. Tada reikia nustatyti, ar žodinių ir vaizdinių elementų pridėjimas galėjo lemti naudojimą tokios formos (kaip tai suprantama pagal anglų kalbos žodį „form“), kuri skiriasi nuo ginčijamo prekių ženklo, koks jis yra įregistruotas, tik elementais, nekeičiančiais jo skiriamojo požymio. Iš tiesų iš jurisprudencijos matyti, kad situacija, kokia nagrinėjama pagrindinėje byloje, kai žodinis ar vaizdinis prekių ženklas uždėtas ant erdvinio prekių ženklo, priskiriama prie Reglamento Nr. 2017/1001 18 straipsnio 1 dalies antros pastraipos a punkte numatyto atvejo, t. y. kai prekių ženklas naudojamas ne ta forma, kuria įregistruotas (šiuo klausimu žr. 2013 m. liepos 18 d. Sprendimo Specsavers International Healthcare ir kt.,
C‑252/12
,
EU:C:2013:497
,
punktą). Galiausiai reikia pabrėžti, kad ši argumentų grupė susijusi tik su pirmuoju klausimu, o antrasis klausimas nagrinėjamas nagrinėjant trečiąją argumentų grupę.
Visų pirma iš šio sprendimo 2 punkto matyti, kad ginčijamą prekių ženklą, koks jis yra įregistruotas, sudaro kūdikio buteliuko su čiulptuku, dangteliu, kuris atitinka minėto čiulptuko formą, ir briaunotu paviršiumi po čiulptuku formą.
Taigi reikia išnagrinėti, ar Apeliacinė taryba pripažino, kaip teigia ieškovė, kad ginčijamą prekių ženklą, koks jis buvo įregistruotas, sudaranti forma yra tapati minėto prekių ženklo, koks jis yra naudojamas, formai. Šiuo klausimu reikia konstatuoti, kad ginčijamo sprendimo skiltyje „Teisinės aplinkybės“ Apeliacinė taryba, cituodama 2005 m. gruodžio 8 d. Sprendimą Castellblanch / VRDT – Champagne Roederer (CRISTAL CASTELLBLANCH) (
T‑29/04
,
EU:T:2005:438
,
punktas), pažymėjo, kad Bendrasis Teismas nurodė atvejus, kai keli žymenys buvo naudojami vienu metu savarankiškai, todėl žymuo, koks jis buvo įregistruotas, tokiame derinyje buvo suvokiamas savarankiškai. Toliau ji konstatavo, kad „nagrinėjamu atveju“ susiklostė ne situacija, kai įregistruotas žymuo buvo naudojamas ne tokia forma, kokia buvo įregistruotas, o situacija, kai vienu metu buvo naudojami keli žymenys.
Reikia pažymėti, kad Apeliacinės tarybos pavartotas žodžių junginys „nagrinėjamu atveju“ nenurodytas 2005 m. gruodžio 8 d. Sprendime CRISTAL CASTELLBLANCH (
T‑29/04
,
EU:T:2005:438
). Taigi, kaip teigia ieškovė, galima būtų suprasti, kad šios bylos aplinkybėmis Apeliacinė taryba pripažino, jog žymens, koks jis buvo įregistruotas, ir naudojamo žymens forma identiška. Vis dėlto Apeliacinė taryba, skiltyje „Nagrinėjama byla“ pateikdama analizę, toliau pabrėžė, kad kaip įrodymai pateiktos formos savo pobūdžiu, ilgiu ir padėtimi labai skiriasi nuo ginčijamu prekių ženklu saugomos formos, tačiau šių skirtumų neapibūdino. Taigi iš ginčijamo sprendimo matyti, kad jame nepripažinta, jog ginčijamo prekių ženklo, koks jis buvo įregistruotas, ir ginčijamo prekių ženklo, koks jis buvo naudojamas, formos yra tapačios.
Be to, pirma, EUIPO tvirtina, kad ginčijamame prekių ženkle, koks jis naudojamas, dangtelis yra skaidrus, todėl, priešingai nei ginčijamame prekių ženkle, koks jis įregistruotas, galima matyti čiulptuką ir visą briaunotą žiedo raštą. Antra, ginčijamame prekių ženkle, koks jis yra įregistruotas, minėtas dangtelis yra plonesnis ir užima šiek tiek didesnę dalį nei toliau pateiktuose ginčijamo prekių ženklo, koks jis yra naudojamas, atvaizduose:
Šiuo atveju, atsižvelgiant į šio sprendimo 40 punkte apibūdintą ginčijamo prekių ženklo, koks jis įregistruotas, formą (t. y. erdvinę formą anglų kalbos žodžio „shape“ prasme), reikia konstatuoti, kad šios formos ir ginčijamo prekių ženklo, koks jis naudojamas, formos, pavaizduotos šio sprendimo 43 punkte, skirtumai negali būti laikomi reikšmingais. Iš tiesų jos abi atvaizduoja kūdikio buteliuko su čiulptuku, briaunotu paviršiumi ir dangteliu formą. Taigi praktiškai neįmanoma, kad atitinkama visuomenė (ją sudaro plačioji visuomenė ir jos pastabumo lygis vidutinis), pastebėtų EUIPO nurodytus skirtumus, ypač kiek tai susiję su proporcijomis, nes jie sunkiai pastebimi plika akimi. Taigi, nepaisant to, kad dangtelis yra permatomas, ginčijamą prekių ženklą, koks jis naudojamas, sudarančio kūdikio buteliuko formą atitinkama visuomenė suvoks kaip tapačią ginčijamu prekių ženklu, koks jis įregistruotas, saugomai formai.
Vadinasi, reikia pabrėžti, kad ginčijamą prekių ženklą, koks jis naudojamas, sudaranti forma (t. y. erdvinė forma anglų kalbos žodžio „shape“ prasme) suvokiama kaip tapati ginčijamo prekių ženklo, koks jis buvo įregistruotas, formai.
[
Praleista
]
–
Dėl trečiosios argumentų grupės, iš esmės grindžiamos tuo, kad erdvinio prekių ženklo ir vaizdinio ar žodinio prekių ženklo ar kitų elementų derinys nepakeičia erdvinio prekių ženklo skiriamojo požymio ir kad minėti elementai nėra dominuojantys, kuriant bendrą įspūdį
[
Praleista
]
Iš šio sprendimo 44 punkto matyti, kad ginčijamą prekių ženklą, koks jis yra naudojamas, sudaro kūdikio buteliuko forma, kuri yra beveik identiška įregistruotam ginčijamam prekių ženklui. Be to, ant ginčijamo prekių ženklo dažnai yra papildomų spalvingų žodinių ir vaizdinių elementų, pavyzdžiui, „big baby pop!“, kurios stilizuota raidė „i“ vaizduoja kūdikio buteliuką, taip pat kūdikio personažas ir vaizdinis elementas, nurodantis prekės skonį.
Pirma, reikia pabrėžti, kad per prekių ženklo registracijos panaikinimo procedūrą iš principo būtent prekių ženklo savininkas turi įrodyti minėto prekių ženklo naudojimą iš tikrųjų (šiuo klausimu žr. 2013 m. rugsėjo 26 d. Sprendimo CentrothermSystemtechnik / VRDT ir centrotherm Clean Solutions,
C‑610/11 P
,
EU:C:2013:593
,
punktą).
Antra, reikia konstatuoti, kad naudojimo kriterijus negali būti vertinamas atsižvelgiant į skirtingus elementus, priklausomai nuo to, ar reikia nustatyti, kad šis kriterijus leidžia sukurti teises į prekių ženklą, ar užtikrinti tokių teisių išlaikymą. Taigi, jei prekių ženklo apsaugą žymuo gali įgyti dėl jo naudojimo tam tikra forma, ši naudojimo forma turėtų užtikrinti ir šios apsaugos išsaugojimą. Todėl reikia manyti, kad reikalavimai, keliami tikrinant, ar prekių ženklas iš tikrųjų naudojamas, kaip apibrėžta Reglamento Nr. 2017/1001 18 straipsnyje 1 dalyje, yra analogiški reikalavimams, susijusiems su žymens skiriamojo požymio įgijimu dėl naudojimo siekiant jį įregistruoti, kaip tai suprantama pagal šio reglamento 7 straipsnio 3 dalį (pagal analogiją žr. 2013 m. balandžio 18 d. Sprendimo Colloseum Holding,
C‑12/12
,
EU:C:2013:253
,
ir
punktą).
Iš jurisprudencijos matyti, kad skiriamasis požymis gali būti įgyjamas tiek dėl įregistruoto prekių ženklo sudedamąją dalį sudarančio elemento naudojimo, tiek dėl kito prekių ženklo naudojimo kartu su įregistruotu prekių ženklu. Abiem atvejais pakanka, kad dėl tokio naudojimo suinteresuotieji asmenys prekes ar paslaugas, ženklinamas prašomu įregistruoti prekių ženklu, iš tikrųjų suvoktų kaip konkrečios įmonės prekes ar paslaugas (pagal analogiją žr. 2005 m. liepos 7 d. Sprendimo Nestlé,
C‑353/03
,
EU:C:2005:432
,
punktą ir 2013 m. balandžio 18 d. Sprendimo Colloseum Holding,
C‑12/12
,
EU:C:2013:253
,
punktą).
Vis dėlto atsižvelgiant į šio sprendimo 73 ir 74 punktus reikia pabrėžti, kad įregistruotas prekių ženklas, kuris naudojamas tik kaip sudėtinio prekių ženklo dalis ar kartu su kitu prekių ženklu, ir toliau turi būti suvokiamas kaip konkrečios prekės kilmės nuoroda tam, kad šis naudojimas atitiktų sąvoką „naudojimas iš tikrųjų“, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 2017/1001 18 straipsnio 1 dalies antros pastraipos a punktą (pagal analogiją žr. 2013 m. balandžio 18 d. Sprendimo Colloseum Holding,
C‑12/12
,
EU:C:2013:253
,
punktą).
Be to, iš jurisprudencijos, susijusios su žymens skiriamojo požymio įgijimu dėl naudojimo, kaip tai suprantama pagal Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 3 dalį, matyti, kad nors ginčijamas prekių ženklas galėjo būti naudojamas kaip registruoto prekių ženklo dalis ar kartu su tokiu prekių ženklu, prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo paties prekių ženklo įregistravimo tikslais turi įrodyti, kad tik tas, o ne koks nors kitas galimas prekių ženklas rodo, kad prekės yra pagamintos konkrečios įmonės (šiuo klausimu žr. 2015 m. rugsėjo 16 d. Sprendimo Société des Produits Nestlé,
C‑215/14
,
EU:C:2015:604
,
punktą).
Iš šio sprendimo 73 punkto matyti, kad reikalavimai, keliami tikrinant, ar prekių ženklas iš tikrųjų naudojamas, kaip apibrėžta Reglamento Nr. 2017/1001 18 straipsnyje 1 dalyje, yra analogiški reikalavimams, susijusiems su žymens skiriamojo požymio įgijimu dėl naudojimo, siekiant jį įregistruoti, kaip tai suprantama pagal šio reglamento 7 straipsnio 3 dalį. Be to, reikia priminti, kad Bendrasis Teismas aiškino minėtą jurisprudenciją, nustatydamas, jog tai, kad atitinkama visuomenė gali atpažinti ginčijamą prekių ženklą, atkreipdama dėmesį į kitą prekių ženklą, kuris žymi tas pačias prekes ir kuris naudojamas kartu, nereiškia, kad pats ginčijamas prekių ženklas nėra naudojamas kaip identifikavimo šaltinis (šiuo klausimu žr. 2016 m. gruodžio 15 d. Sprendimo Mondelez UK Holdings & Services / EUIPO – Société des produits Nestlé (Šokolado plytelės forma),
T‑112/13
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2016:735
,
punktą ir 2019 m. vasario 28 d. Sprendimo Lotte / EUIPO – Générale Biscuit-Glico France (PEPERO original),
T‑459/18
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2019:119
,
punktą).
Nagrinėjamu atveju, priešingai, nei teigia ieškovė, Apeliacinė taryba teisingai nusprendė, kad ginčijamo prekių ženklo savininkas turi įrodyti, kad minėtas prekių ženklas vis dar suvokiamas kaip nepriklausomas prekių ženklas ir kad jo susiejimas su kitu prekių ženklu nekeičia jo skiriamojo požymio. Be to, reikia pažymėti, kad vykstant procedūrai EUIPO ieškovė pateikė įvairių įrodymų, kaip antai įvairių straipsnių ir interneto svetainių, kuriose siūloma parduoti ginčijamu prekių ženklu pažymėtas prekes, ekrano kopijų, kur prekės apibūdinamos kaip „ledinukai arba kūdikio buteliuko formos čiulpinukai“. Be to, kaip teigia ieškovė, nagrinėjama prekė taip pat apibūdinama kaip „garsusis kūdikio buteliuko formos saldumynas“.
Trečia, reikia priminti, kad byloje, kurioje priimtas 2017 m. spalio 10 d. Sprendimas Krosnies forma (
T‑211/14 RENV
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2017:715
), Bendrasis Teismas pabrėžė, kad prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų sąlyga, kaip tai suprantama pagal Reglamento 2017/1001 18 straipsnio 1 dalies antros pastraipos a punktą, gali būti tenkinama, kai prekių ženklas naudojamas kartu su kitu prekių ženklu, jeigu prekių ženklas ir toliau yra suvokiamas kaip nagrinėjamos prekės kilmės nuoroda. Jis nustatė, kad taip yra todėl, kad, minėtoje byloje pridėjus žodinį prekių ženklą, ginčijamo prekių ženklo forma nepasikeitė, nes vartotojas vis dar galėjo atskirti erdvinio prekių ženklo formą (ji išliko identiška) kaip prekių kilmės nuorodą (šiuo klausimu žr. 2017 m. spalio 10 d. Sprendimo Krosnies forma,
T‑211/14 RENV
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2017:715
,
punktą). Be to, Teisingumo Teismas patvirtino, kad erdvinis prekių ženklas gali būti naudojamas kartu su žodiniu elementu, tačiau tai nebūtinai turi įtakos vartotojo suvokimui, kad forma yra prekių komercinės kilmės nuoroda (2019 m. sausio 23 d. Sprendimo Klement / EUIPO,
C‑698/17 P
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2019:48
,
punktas).
Šiuo klausimu pirmiausia reikia konstatuoti, kad faktinės aplinkybės bylose, kuriose priimti 2019 m. sausio 23 d. Sprendimas Klement / EUIPO (
C‑698/17 P
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2019:48
) ir 2017 m. spalio 10 d. Sprendimas Krosnies forma (
T‑211/14 RENV
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2017:715
), tikrai skiriasi nuo šioje byloje nagrinėjamų aplinkybių. Vis dėlto prekių ženklo BIG BABY POP! ir kelių kitų vaizdinių ir žodinių elementų žymėjimas ant ginčijamo prekių ženklo, koks jis yra naudojamas, paviršiaus nepakeičia šio prekių ženklo formos, nes vartotojas visada gali atskirti erdvinio prekių ženklo, kuris, jo požiūriu, išlieka tapatus, formą. Be to, kaip matyti iš šio sprendimo 78 punkto, nagrinėjama prekė įvairiais atvejais per procedūrą EUIPO pateiktuose dokumentuose apibūdinama kaip „kūdikio buteliuko formos saldainis“. Pavyzdžiui, kartais ji net vadinama „garsiuoju kūdikio buteliuko formos saldumynu“.
Antra, tai, kad prekių ženklas BIG BABY POP! gali palengvinti nagrinėjamų saldainių komercinės kilmės nustatymą, neprieštarauja tam, kad jis gali neturėti įtakos erdvinio prekių ženklo, kurį sudaro minėtų prekių forma ar išvaizda, skiriamajam požymiui, kaip tai suprantama pagal Reglamento 2017/1001 18 straipsnio 1 dalies antros pastraipos a punktą. Priešingu atveju santykinai įprastas žodinio elemento naudojimas ant erdvinio prekių ženklo (tai visada gali palengvinti atitinkamų prekių komercinės kilmės nustatymą) neišvengiamai reikštų erdvinio prekių ženklo skiriamojo požymio pakeitimą (šiuo klausimu žr. 2019 m. sausio 23 d. Sprendimo Klement / EUIPO,
C‑698/17 P
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2019:48
,
ir
punktus).
Be to, nors tiesa, kad naudojant erdvinį prekių ženklą kartu su kitu prekių ženklu gali būti lengviau nustatyti pasikeitusį tokio erdvinio prekių ženklo nei žodinio ar vaizdinio prekių ženklo skiriamąjį požymį (šiuo klausimu žr. 2015 m. rugsėjo 24 d. Sprendimo Orkaitės forma,
T‑317/14
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2015:689
,
punktą), taip pat reikia priminti, kad atitinkamame saldainių, saldumynų ir cukraus gaminių sektoriuje erdvinės formos ir žodinių ar vaizdinių elementų derinys yra įprastas.
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad komerciniu ir teisiniu požiūriais neįsivaizduojamas nagrinėjamų prekių pardavimas, naudojant tik ginčijamo prekių ženklo formą be jokios etiketės ant jos paviršiaus, nors, kaip teigia EUIPO, ginčijamo prekių ženklo savininkas gali laisvai pasirinkti ant prekės klijuojamos etiketės formatą, spalvą, dydį ir išvaizdą. Nagrinėjamu atveju reikia pažymėti, kad prie formos pritvirtinti vaizdiniai ir žodiniai elementai netrukdo vidutiniam vartotojui suvokti visą formą ir jos vidų.
Trečia, konkrečiai kalbant apie vaizdinius ir žodinius elementus, esančius ant ginčijamo prekių ženklo, koks jis naudojamas, reikia pažymėti, kad nors tiesa, jog prekių ženklas BIG BABY POP! užima didelę prekės paviršiaus dalį, jis taip pat nurodo ginčijamą prekių ženklą sudarančią kūdikio buteliuko formą. Iš tiesų stilizuota kūdikio buteliuko formos raidė „i“ primena minėtą formą, o žodis „baby“ (anglų kalba kūdikis) yra nuoroda į tokių kūdikių buteliukų naudotojus. Be to, angliškas žodis „pop“ gali reikšti žodį „lollipop“, t. y. čiulpinuką, taigi yra tik silpnai skiriamasis ginčijamo prekių ženklo saugomų prekių atžvilgiu.
Be to, kiek tai susiję su kitais vaizdiniais ar žodiniais elementais, dažnai pavaizduotais ant per procedūrą EUIPO pateiktų pavyzdžių, pirma, reikia pabrėžti, kad kūdikio vaizdavimas kaip animacinio filmo personažo, net jei kartais jis pakeičiamas kitais personažais, taip pat susijęs su kūdikio buteliuko semantiniu lauku. Antra, vaizdinis elementas, patikslinantis prekės skonį (kai toks egzistuoja), turi informacinį tikslą, todėl turi silpną skiriamąjį požymį nagrinėjamų prekių atžvilgiu. Vadinasi, neatrodo prieštaringa manyti, kad dalis vaizdinių ir žodinių elementų primena ginčijamą prekių ženklą sudarančio kūdikio buteliuko formą, o kita dalis turi silpną skiriamąjį požymį. Taigi, kadangi minėti elementai yra ne tokie ryškūs kaip pati prekės forma, ir atsižvelgiant į 81 punktą, darytina vienareikšmiška išvada, kad vartotojas gali susieti ginčijamu prekių ženklu saugomą formą su konkrečia įmone ir kad dėl to prekių ženklas ir toliau suvokiamas kaip prekių kilmės nuoroda (šiuo klausimu žr. 2019 m. vasario 28 d. Sprendimo PEPERO original,
T‑459/18
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2019:119
,
punktą ir 2020 m. rugsėjo 23 d. Sprendimo Žolės stiebo butelyje forma,
T‑796/16
,
EU:T:2020:439
,
punktą).
Ketvirta, dėl į bylą įstojusios šalies teiginio, kad iš ieškovės pateiktų sąskaitų faktūrų matyti, jog ginčijamu prekių ženklu žymimos prekės siejamos su posakiu „big baby pop“, reikia pažymėti, kad aplinkybė, jog šiose sąskaitose faktūrose nėra ginčijamą prekių ženklą sudarančios formos, neleidžia paneigti aplinkybės, kad vartotojas šį prekių ženklą atpažįsta kaip nagrinėjamų prekių komercinės kilmės nuorodą. Iš tiesų, jeigu juose nurodytas tik prekių ženklas BIG BABY POP arba jo santrumpa, tokia praktika nėra neįprasta tokiems dokumentams, kuriuose žodinio elemento naudojimas palengvina verslo eigą ir kuriuose sunku būtų įsivaizduoti kūdikio buteliuko formos, kuri yra ginčijamas prekių ženklas, atvaizdą šalia kiekvienos antraštės, žyminčios atitinkamas prekes.
Be to, šios išvados negali pakeisti ir tai, kad ginčijamas prekių ženklas, koks naudojamas, yra nuspalvintas įvairiomis ryškiomis spalvomis, nors buvo įregistruotas nespalvotas. Šiuo klausimu reikia priminti, kad pagal suformuotą jurisprudenciją, nors spalvos tinka perteikti tam tikras idėjų asociacijas ir sužadinti jausmus, dėl savo pobūdžio jos nėra labai tinkamos tiksliai informacijai pateikti. Juo labiau kad jos įprastai plačiai naudojamos prekių ir paslaugų reklamoje ir prekyboje dėl jų patrauklumo, tačiau nepateikia jokios tikslios informacijos, įskaitant apie šioje byloje nagrinėjamas prekes. Be to, reikia pažymėti, kad šios skirtingos spalvos, nors ir ryškios, yra gana banalios ir skiriasi priklausomai nuo ginčijamo prekių ženklo naudojimo pavyzdžių. Jos pačios nėra išskirtinės, kad galėtų būti įsimintinos nagrinėjamų prekių atžvilgiu. Jos bus suprantamos daugiau kaip estetiniai ar reprezentaciniai elementai, o ne kaip komercinės produktų kilmės nuorodos (šiuo klausimu žr. 2017 m. spalio 23 d. Sprendimo Galletas Gullón / EUIPO – O2 Holdings (Sausainių pakelio forma),
T‑418/16
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2017:746
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, ir į tai, kad ginčijamo prekių ženklo skiriamasis požymis yra vidutinis, reikia pripažinti, kad vaizdiniai ir žodiniai elementai ant ginčijamo prekių ženklo, koks jis yra naudojamas, nors ir gali padėti nustatyti nurodytų prekių komercinę kilmę, nekeičia ginčijamo prekių ženklo skiriamojo požymio, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 2017/1001 18 straipsnio 1 dalies antros pastraipos a punktą, ir nekelia abejonių dėl to, kad tokių elementų pridėjimas gali būti laikomas prekių ženklo naudojimo priimtinu variantu. Taigi Apeliacinė taryba neteisingai nusprendė, kad ginčijamas prekių ženklas kartu su papildomais vaizdiniais ir žodiniais elementais atitinkamo vartotojo akyse sudarė kitą žymenį, nors šį prekių ženklą sudaranti forma ir toliau atitinkamos visuomenės buvo suvokiama kaip atitinkamų prekių komercinės kilmės nuoroda.
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, reikia panaikinti ginčijamą sprendimą.
[
Praleista
]

Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (penktoji kolegija)
nusprendžia:

1.
The Bazooka Companies, Inc
.
leista pakeisti
The Topps Company, Inc
.
kaip ieškovę
.

2.
Panaikinti 2021 m. kovo 10 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1326/2020-2).

3.
EUIPO padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos
The Bazooka Companies
patirtos bylinėjimosi išlaidos.

4.
Trebor Robert Bilkiewicz padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

Spielmann
Mastroianni
Gâlea
Paskelbta 2022 m. spalio 26 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: anglų.
(
)	Pateikiami tik tie šio sprendimo punktai, kuriuos Bendrasis Teismas mano tikslinga paskelbti.