CELEX: 62015TJ0146
Eiropas Savienības preču zīme
Atcelšanas process
Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kurā attēlots daudzstūris
Preču zīmes faktiska izmantošana
Regulas (EK) Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta otrās daļas a) apakšpunkts un 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts
Forma, kas atšķiras elementos, kuri nemaina atšķirtspēju

Tiesvedības priekšvēsture
2001. gada 11. jūnijā sabiedrība, kuras tiesību un saistību pārņēmēja ir prasītāja
hyphen GmbH
, Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojam (
EUIPO
) iesniedza Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikumu, pamatojoties uz grozīto Padomes 1993. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 40/94 par Eiropas Savienības preču zīmi (
OV 1994, L 11, 1. lpp.
) (aizstāta ar Padomes 2009. gada 26. februāra Regulu (EK) Nr. 207/2009 par Eiropas Savienības preču zīmi (
OV 2009, L 78, 1. lpp.
)).
Reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir šāds melnbalts grafisks apzīmējums:
Preces un pakalpojumi, attiecībā uz kuriem tika pieteikta reģistrācija, ietilpst 3., 5., 9., 24., 25. un 42. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām un attiecībā uz katru no klasēm atbilst šādam aprakstam:
—
3. klase: “Ziepes; parfimērijas izstrādājumi, ēteriskās eļļas, kosmētiskie līdzekļi”;
—
5. klase: “Farmaceitiskie, veterinārie un higiēnas produkti”;
—
9. klase: “Niršanas kostīmi, aizsargapģērbs pret nelaimes negadījumiem, apstarojumu un uguni, pretapžilbināšanas ierīces, pretžilbšanas aizklāji, brilles (optiskās ierīces), briļļu futrāļi un kontaktlēcu kārbiņas, briļļu rāmji, briļļu lēcas, optiskās kontaktlēcas, taimeri”;
—
24. klase: “Audumi un tekstilpreces (kas iekļautas 24. klasē)”;
—
25. klase: “Apģērbi, apavi, galvassegas”;
—
42. klase: “Visa veida tekstilpreču, it īpaši apģērbu, galvassegu, aksesuāru, kurpju un somu, attīstīšana un dizaina izstrāde, pakalpojumi grafiskās mākslas nozarē, tehniskā rasēšana, aizsardzībai pret saules starojumu paredzētu produktu attīstīšana”.
Attiecīgā preču zīme tika reģistrēta 2002. gada 12. septembrī ar numuru 2255537 un kopš tā laika ir tikusi pagarināta.
2012. gada 17. oktobrī persona, kas iestājusies lietā,
Skylotec GmbH
atbilstoši Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunktam iesniedza pieteikumu par reģistrētās preču zīmes atcelšanu, norādot uz minētās preču zīmes faktiskas izmantošanas neesamību turpinātā piecu gadu laikposmā.
Ar 2014. gada 28. aprīļa lēmumu Anulēšanas nodaļa noraidīja pieteikumu par atcelšanu attiecībā uz šādām precēm un pakalpojumiem:
—
9. klase: “Niršanas kostīmi”;
—
24. klase: “Audumi (kas iekļauti 24. klasē)”;
—
25. klase: “Apģērbi, apavi, galvassegas”;
—
42. klase: “Visa veida tekstilpreču, it īpaši apģērbu, galvassegu, aksesuāru, kurpju un somu, attīstīšana un dizaina izstrāde, aizsardzībai pret saules starojumu paredzētu produktu attīstīšana”.
Anulēšanas nodaļa savukārt apmierināja pieteikumu par atcelšanu attiecībā uz šādām precēm un pakalpojumiem, kas nav šīs prasības priekšmets:
—
3. klase: “Ziepes; parfimērijas izstrādājumi, ēteriskās eļļas, kosmētiskie līdzekļi”;
—
5. klase: “Farmaceitiskie, veterinārie un higiēnas produkti”;
—
9. klase: “Aizsargapģērbs pret nelaimes negadījumiem, apstarojumu un uguni, pretapžilbināšanas ierīces, pretžilbšanas aizklāji, brilles (optiskās ierīces), briļļu futrāļi un kontaktlēcu kārbiņas, briļļu rāmji, briļļu lēcas, optiskās kontaktlēcas, taimeri”;
—
24. klase: “Tekstilpreces (kas iekļautas 24. klasē)”;
—
42. klase: “Pakalpojumi grafiskās mākslas nozarē, tehniskā rasēšana”.
Attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, saistībā ar kuriem pieteikums par atcelšanu bija ticis noraidīts, Anulēšanas nodaļa norādīja, ka, lai arī izmantotajiem apzīmējumiem ir atšķirības, ņemot vērā formu, kādā preču zīme ir tikusi reģistrēta, šīs atšķirības nemaina reģistrētās preču zīmes atšķirtspēju, jo atkāpe ir saistīta tikai ar vienu parastu ornamentālu elementu elipses veidā, kurš pats par sevi neesot atšķirtspējīgs.
Izmantotajiem apzīmējumiem bija šādas formas (turpmāk tekstā attiecīgi – “apzīmējums Nr. 1”, “apzīmējums Nr. 2” un “apzīmējums Nr. 3”), ciktāl vienīgā atšķirība starp apzīmējumu Nr. 1 un apzīmējumu Nr. 2 bija debeszilas krāsas izmantošana melnas krāsas vietā:
2014. gada 13. jūnijā persona, kas iestājusies lietā, pamatojoties uz Regulas Nr. 207/2009 58.–64. pantu, iesniedza
EUIPO
apelācijas sūdzību par Anulēšanas nodaļas lēmumu.
Ar 2015. gada 9. marta lēmumu (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”)
EUIPO
Apelācijas ceturtā padome apmierināja apelācijas sūdzību un atzina prasītājas tiesības par atceltām attiecībā uz pārējām precēm un pakalpojumiem, proti, šī sprieduma 6. punktā minētajām precēm un pakalpojumiem. Pretēji Anulēšanas nodaļai tā uzskatīja, ka Eiropas Savienības preču zīmes izmantošana, lai saglabātu iegūtās tiesības, nav tikusi pierādīta nedz reģistrētajā veidā, nedz veidā, kas atbilstoši Regulas Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta otrās daļas a) apakšpunktam būtu uzskatāma par pieļaujamu atšķirību (apstrīdētā lēmuma 9. punkts).
Apelācijas padome apstrīdētā lēmuma 24. punktā uzskatīja, ka Anulēšanas nodaļas izmantotā metode nav bijusi pareiza, ciktāl tā ir prezumējusi, ka jautājums par to, vai preču zīmes atšķirtspēja ir tikusi izmainīta, ir atkarīgs no tā, vai, aplūkojot to izolēti, pievienotā konfigurācija pati par sevi ir bijusi atšķirtspējīga. Tomēr, Apelācijas padomes ieskatā, nozīme esot nevis pievienojuma atšķirtspējai, bet gan preču zīmes – veidā, kādā tā ir reģistrēta, – atšķirtspējai vai, precīzāk, “atšķirošajam” raksturam. Apelācijas padome piebilda, ka ir jāizvērtē, vai šis pēdējais minētais ir ticis izmainīts ar to, kas bija pievienots.
Turpinājumā Apelācijas padome apstrīdētā lēmuma 25. punktā konstatēja, ka preču zīme – veidā, kādā tā ir reģistrēta, – ir tikai grafisks apzīmējums, kas ir ļoti vienkārši konfigurēts, un ka to, iespējams, var uztvert kā sunim paredzētu kaulu vai kā hanteli, bet nekādi ne kā savienojumu (angliski – “hyphen”). Līdz ar to tā apstrīdētā lēmuma 26. punktā konstatēja, ka tik vienkāršu apzīmējumu gadījumā papildinājumi vai izmaiņas vēl jo vieglāk varēja izmainīt apzīmējuma radīto kopējo iespaidu. Apelācijas padomes ieskatā, “atšķirtspēja” Regulas Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta otrās daļas a) apakšpunkta izpratnē nenozīmē spēju būt par izcelsmes norādi, bet tikai kopējo iespaidu.
Apstrīdētā lēmuma 27. punktā Apelācijas padome atzina:
“Radītajā kopējā iespaidā izmantotā forma acīmredzami rada citādu ietekmi. Izmantotajā formā apvienotais ārējais aplis un centrālā zona drīzāk atspoguļo pogu. Asociācija ar sunim paredzētu kaulu, kas ir iespējama reģistrētajā formā, izzūd. Kopumā izmantotās formas atšķirtspēju veido grafiska kopuma radītais iespaids, kura neatņemama un neatdalāma sastāvdaļa tāpat ir ārējais aplis un centrālā zona. Tieši tādēļ, ka gan reģistrētajā formā, gan izmantotajā formā ir izmantotas visvienkāršākās ģeometriskās pamatformas, kopējais iespaids ir cits.”
Turpinājumā, atsaucoties uz Vispārējās tiesas judikatūru, Apelācijas padome apstrīdētā lēmuma 28. un 29. punktā norādīja, ka ir atļauts veikt preču zīmju modernizāciju ar mērķi pielāgot tās dotajā brīdī pastāvošajai gaumei. Tā tomēr konstatēja, ka reģistrētajai formai kā atšķirīgs apzīmējums uz marķējuma varēja tikt pievienots ražotāja nosaukums vai citas norādes, kas būtu telpiski nodalītas. Līdz ar to, Apelācijas padomes ieskatā, vārdiskā elementa “hyphen c” pievienošana ir pieļaujama, bet ārējā apļa pievienošana – ne. Iztēlojoties izmantoto formu bez apļa, tas pats par sevi vien jau nevarētu veidot preču zīmi. Izmantoto formu vēl jo mazāk varētu domās sadalīt divos nodalītos vizuālos atveidojumos. Ārējais aplis aptverot centrālo daļu, kā rezultātā tas atsevišķi nepastāv.
Turklāt Apelācijas padome apstrīdētā lēmuma 31.–39. punktā izvērtēja pierādījumus, kas attiecas vienīgi uz 24. klasē ietilpstošajām precēm un 42. klasē ietilpstošajiem pakalpojumiem un kas tika iesniegti Anulēšanas nodaļas vērtējumam. Tā, pirmkārt, konstatēja, ka pierādījumi par agrākās preču zīmes izmantošanu attiecībā uz 24. klasē ietilpstošajām precēm nav spēkā citu iemeslu dēļ, proti, būtībā pietiekamu pierādījumu neesamības dēļ (apstrīdētā lēmuma 31. un 32. punkts), un, otrkārt, ka iesniegtie dokumenti attiecībā uz 42. klasē ietilpstošajiem pakalpojumiem bija pilnīgi neatbilstoši, lai varētu pierādīt šo pēdējo minēto pakalpojumu izmantošanu (apstrīdētā lēmuma 33.–39. punkts).
Ņemot vērā visus šos apsvērumus, Apelācijas padome daļēji atcēla Anulēšanas nodaļas lēmumu, ar kuru bija daļēji noraidīts personas, kas iestājusies lietā, pieteikums, kā rezultātā tika atceltas visas prasītājas tiesības uz reģistrēto preču zīmi, tostarp tiesības saistībā ar 9., 24., 25. un 42. klasē ietilpstošām precēm un pakalpojumiem.
Turklāt apstrīdētajā lēmumā reģistrētā preču zīme bija atspoguļota šādā formā:
Ar 2015. gada 26. maija grozošo lēmumu, t.i., lēmumu, kas ir pieņemts divus mēnešus pēc šobrīd izskatāmās prasītājas prasības celšanas, Apelācijas padome precizēja, ka apstrīdētajā lēmumā šī sprieduma 2. punktā minētā atveidojuma vietā ir ietverts nedaudz izmainīts reģistrētās preču zīmes atveidojums, proti, atveidojums, kas ir minēts šī sprieduma 18. punktā. Apelācijas padome uzskatīja, ka tā ir transkripcijas kļūda reproducēšanas kļūdas veidā, kas ir jāizlabo pēc iestādes pašas ierosmes, piemērojot 53. noteikumu Komisijas 1995. gada 13. decembra Regulā (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Regulu Nr. 40/94 (
OV 1995, L 303, 1. lpp.
), kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2005. gada 29. jūnija Regulu (EK) Nr. 1041/2005 (
OV 2005, L 172, 4. lpp.
).
Lietas dalībnieku prasījumi
Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
—
atcelt apstrīdēto lēmumu;
—
piespriest
EUIPO
atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
EUIPO
un personas, kas iestājusies lietā, prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
—
noraidīt prasību;
—
piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Juridiskais pamatojums
Prasītāja ir izvirzījusi vienu pamatu, kurā tā būtībā apgalvo, ka, uzskatot, ka reģistrētā preču zīme pati nav tikusi izmantota tādā veidā, lai saglabātu iegūtās tiesības, Apelācijas padome nav ņēmusi vērā Regulas Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta otrās daļas a) apakšpunktu.
Jāatgādina, ka no Regulas Nr. 207/2009 preambulas 10. apsvēruma izriet, ka likumdevējs ir uzskatījis, ka agrākas preču zīmes aizsardzība ir pamatota tikai, ciktāl tā ir tikusi faktiski izmantota. Atbilstoši šim preambulas apsvērumam Regulas Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta a) apakšpunktā ir paredzēts, ka Eiropas Savienības preču zīmes īpašnieka tiesības atzīst par atceltām, tostarp pamatojoties uz
EUIPO
iesniegtu attiecīgu pieteikumu, ja nepārtrauktā piecu gadu ilgā laikposmā preču zīme nav tikusi faktiski izmantota Eiropas Savienībā saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, attiecībā uz ko tā ir reģistrēta, un nav pamatotu iemeslu tās neizmantošanai.
Turklāt saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta otrās daļas a) apakšpunktu par Eiropas Savienības preču zīmes izmantošanu tiek uzskatīta arī tās izmantošana “tādā veidā, kas atšķiras zināmos elementos, kuri neizmaina preču zīmes atšķirīgumu [atšķirtspēju] no tās formas, kādā tā tikusi reģistrēta”.
Jānorāda, ka no Regulas Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta otrās daļas a) apakšpunkta formulējuma tieši izriet, ka preču zīmes izmantošana tādā formā, kas atšķiras no tās, kādā tā tikusi reģistrēta, ir jāuzskata par izmantošanu šī panta pirmās daļas izpratnē, ja preču zīmes atšķirtspēja tādā formā, kādā tā ir tikusi reģistrēta, nav mainīta (spriedums, 2013. gada 18. jūlijs, Specsavers International Healthcare u.c.,
C‑252/12
,
EU:C:2013:497
,
21.
punkts; šajā ziņā skat. arī spriedumus, 2005. gada 8. decembris, Castellblanch/ITSB – Champagne Roederer (CRISTAL CASTELLBLANCH),
T‑29/04
,
EU:T:2005:438
,
30.
punkts; 2010. gada 10. jūnijs, Atlas Transport/ITSB – Hartmann (ATLAS TRANSPORT),
T‑482/08
, nav publicēts,
EU:T:2010:229
,
28.
un
29.
punkts, un 2012. gada 24. maijs, TMS Trademark‑Schutzrechtsverwertungsgesellschaft/ITSB – Comercial Jacinto Parera (MAD),
T‑152/11
, nav publicēts,
EU:T:2012:263
,
15.
punkts).
Preču zīmes atšķirtspēja Regulas Nr. 207/2009 izpratnē nozīmē, ka šī preču zīme ļauj identificēt preci, attiecībā uz kuru ir pieteikta reģistrācija, kā tādu, kas nāk no konkrēta uzņēmuma, un tādējādi atšķirt šo preci no citu uzņēmumu precēm (skat. spriedumu, 2013. gada 18. jūlijs, Specsavers International Healthcare u.c.,
C‑252/12
,
EU:C:2013:497
,
22.
punkts un tajā minētā judikatūra; šajā ziņā skat. arī spriedumus, 2004. gada 29. aprīlis, Procter & Gamble/ITSB, no
C‑468/01 P līdz C‑472/01 P
,
EU:C:2004:259
,
32.
punkts; 2008. gada 8. maijs, Eurohypo/ITSB,
C‑304/06 P
,
EU:C:2008:261
,
66.
punkts, un 2012. gada 12. jūlijs, Smart Technologies/ITSB,
C‑311/11 P
,
EU:C:2012:460
,
23.
punkts).
Jāprecizē, ka Regulas Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta otrās daļas a) apakšpunkts paredz gadījumu, kad valsts vai Eiropas Savienības līmenī reģistrēta preču zīme tirdzniecībā tiek izmantota tādā veidā, kas nedaudz atšķiras no veida, kādā tā tikusi reģistrēta. Šīs normas, kas netiecas uzspiest veida, kādā izmanto preču zīmi, un veida, kādā tā tikusi reģistrēta, precīzu atbilstību, mērķis ir atļaut šīs preču zīmes īpašniekam apzīmējuma komerciālās izmantošanas gadījumā veikt tajā izmaiņas, kas, nemainot atšķirtspēju, ļauj to labāk pielāgot attiecīgo preču vai pakalpojumu tirdzniecības vai mārketinga prasībām. Atbilstoši šim mērķim šīs normas materiālās piemērošanas joma ir jāuzskata par ierobežotu attiecībā uz situācijām, kurās apzīmējums, ko preču zīmes īpašnieks izmanto konkrēti tāpēc, lai apzīmētu preces vai pakalpojumus, saistībā ar kuriem tā ir reģistrēta, ir tādā formā, kādā tiek komerciāli izmantota šī pati preču zīme. Līdzīgās situācijās, kad tirdzniecībā izmantotā apzīmējuma forma atšķiras no veida, kādā tas ticis reģistrēts, tikai ar nenozīmīgiem elementiem tādējādi, ka abus apzīmējumus var uzskatīt par būtībā ekvivalentiem, minētā norma paredz, ka reģistrētās preču zīmes izmantošanas pienākumu var izpildīt, iesniedzot pierādījumu par apzīmējuma izmantošanu tādā veidā, kādā to izmanto tirdzniecībā (spriedumi, 2006. gada 23. februāris, Il Ponte Finanziaria/ITSB – Marine Enterprise Projects (BAINBRIDGE),
T‑194/03
,
EU:T:2006:65
,
50.
punkts; 2010. gada 10. jūnijs, ATLAS TRANSPORT,
T‑482/08
, nav publicēts,
EU:T:2010:229
,
30.
punkts, un 2013. gada 5. decembris, Olive Line International/ITSB – Carapelli Firenze (Maestro de Oliva),
T‑4/12
, nav publicēts,
EU:T:2013:628
,
23.
punkts; šajā ziņā skat. arī spriedumu, 2013. gada 18. jūlijs, Specsavers International Healthcare u.c.,
C‑252/12
,
EU:C:2013:497
,
29.
punkts; pēc analoģijas skat. arī spriedumu, 2012. gada 25. oktobris, Rintisch,
C‑553/11
,
EU:C:2012:671
,
21.
un
22.
punkts).
Tādējādi, lai varētu konstatēt reģistrētas preču zīmes atšķirtspējas izmaiņas, ir jāpārbauda pievienoto elementu atšķirtspēja un dominējošais raksturs, pamatojoties uz katram no šiem elementiem raksturīgajām iezīmēm, kā arī dažādo elementu attiecīgo izvietojumu preču zīmes konfigurācijā (skat. spriedumu, 2010. gada 10. jūnijs, ATLAS TRANSPORT,
T‑482/08
, nav publicēts,
EU:T:2010:229
,
31.
punkts un minētā judikatūra; spriedumi, 2013. gada 5. decembris, Maestro de Oliva,
T‑4/12
, nav publicēts,
EU:T:2013:628
,
24.
punkts, un 2014. gada 12. marts, Borrajo Canelo/ITSB – Tecnoazúcar (PALMA MULATA),
T‑381/12
, nav publicēts,
EU:T:2014:119
,
30.
punkts.
Šāda konstatējuma izdarīšanai ir jāņem vērā arī agrākās preču zīmes, kas ir tikusi izmantota vienīgi kā saliktas preču zīmes daļa vai kopā ar citu preču zīmi, raksturīgās iezīmes, un it īpaši tās vairāk vai mazāk augstā atšķirtspēja. Jo vājāka būs tās atšķirtspēja, jo vieglāk to būs izmainīt, pievienojot elementu, kam pašam par sevi ir atšķirtspēja, un jo vairāk attiecīgā preču zīme zaudēs savu spēju tikt uztvertai kā preces izcelsmes norādei. Tāpat arī otrādi (spriedums, 2015. gada 24. septembris, Klement/ITSB – Bullerjan (Plīts forma),
T‑317/14
, nav publicēts,
EU:T:2015:689
,
33.
punkts).
Tāpat saskaņā ar judikatūru, ja preču zīme sastāv no vairākiem elementiem un ja vienam vai dažiem no tiem nav atšķirtspējas, šo elementu izmaiņas vai izlaišana nevar ietekmēt preču zīmes atšķirtspēju kopumā (skat. spriedumu, 2015. gada 21. janvāris, Sabores de Navarra/ITSB) – Frutas Solano (KIT, EL SABOR DE NAVARRA),
T‑46/13
, nav publicēts,
EU:T:2015:39
,
37.
punkts un tajā minētā judikatūra).
Turklāt ir jāatgādina, ka, lai varētu tikt piemērots Regulas Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta otrās daļas a) apakšpunkts, reģistrētās preču zīmes papildinājumi nedrīkst izmainīt attiecīgajā formā reģistrētās preču zīmes atšķirtspēju, tostarp ņemot vērā to pakārtoto izvietojumu apzīmējumā vai to vājo atšķirtspēju (spriedums, 2012. gada 21. jūnijs, Fruit of the Loom/ITSB – Blueshore Management (FRUIT),
T‑514/10
, nav publicēts,
EU:T:2012:316
,
38.
punkts).
Ņemot vērā šos apsvērumus, ir jāizvērtē, vai Apelācijas padome apstrīdētā lēmuma 9. punktā ir pamatoti uzskatījusi, ka Eiropas Savienības preču zīmes izmantošana, lai saglabātu iegūtās tiesības, nav tikusi pierādīta nedz reģistrētajā veidā, nedz veidā, kas atbilstoši Regulas Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta otrās daļas a) apakšpunktam būtu uzskatāma par pieļaujamu atšķirību.
Apelācijas padome atcēla Anulēšanas nodaļas lēmumu, pamatojoties būtībā uz to, kā izriet no apstrīdētā lēmuma 24. punkta, ka tā ir vienīgi izolētā veidā noteikusi, vai pievienotajai konfigurācijai pašai par sevi bija atšķirtspēja. Apelācijas padome šajā pašā punktā savukārt, tieši pretēji, atzina, ka ir jānosaka, vai preču zīmes – veidā, kādā tā ir reģistrēta, – atšķirtspēja ir tikusi izmainīta ar pievienoto papildinājumu. Tāpat Apelācijas padome norādīja, ka reģistrētā preču zīme ir pilnībā grafisks apzīmējums, kas ir konfigurēts ļoti vienkāršā veidā (apstrīdētā lēmuma 25. punkts), un ka tik vienkāršu apzīmējumu gadījumā papildinājumi vai izmaiņas vēl jo vieglāk var izmainīt apzīmējuma radīto kopējo iespaidu (apstrīdētā lēmuma 26. punkts). Apelācijas padome arī piebilda, ka atšķirtspēja Regulas Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta otrās daļas a) apakšpunkta izpratnē nenozīmē spēju būt par izcelsmes norādi, bet nozīmē tikai kopējo iespaidu.
Tāpat Apelācijas padome apstrīdētā lēmuma 28. punktā norādīja, ka prasītājas izmantotās formas gadījumā vairs nevar runāt par “modernizētu” formu.
Apelācijas padome apstrīdētā lēmuma 29. punktā precizēja, ka šo secinājumu nevar atspēkot tas, ka tādu preču zīmi kā reģistrētā preču zīme ir atļauts izmantot vienlaicīgi ar citiem atšķirtspējīgiem apzīmējumiem. Līdz ar to papildu elementu pievienošanai esot citas sekas nekā elementu svītrošanai no reģistrētās formas. Tomēr šādos gadījumos, Apelācijas padomes ieskatā, ir nepieciešams, lai pievienojums būtu neatkarīgs “elements” tādā ziņā, ka tas varētu pats par sevi būt par preču zīmi un tādējādi arī izmantotajā formā varētu tikt atzīts par neatkarīgu preču zīmi.
Ar šiem konstatējumiem Apelācijas padome jau pieņēmumā ir pieļāvusi kļūdas tiesību piemērošanā saistībā ar reģistrētās preču zīmes izvērtēšanu, pat pirms šīs izvērtēšanas uzsākšanas
in concreto
.
Pirmkārt, kā izriet no šī sprieduma 28. punktā minētās judikatūras, lai varētu konstatēt reģistrētās preču zīmes atšķirtspējas izmaiņas, ir jāpārbauda pievienoto elementu atšķirtspēja un dominējošais raksturs, pamatojoties uz katram no šiem elementiem raksturīgajām iezīmēm, kā arī dažādo elementu attiecīgo izvietojumu preču zīmes konfigurācijā.
Līdz ar to pretēji tam, ko apstrīdētā lēmuma 24. punktā ir atzinusi Apelācijas padome, tāpat kā to jau ir izdarījusi Anulēšanas nodaļa, šajā gadījumā ir jāizvērtē pievienotais elements, pamatojoties uz tā raksturīgajām īpašībām, kā arī uz šī elementa izvietojumu preču zīmes konfigurācijā.
Otrkārt, apstrīdētā lēmuma 26. punktā norādot, ka “atšķirtspēja [..] nenozīmē spēju būt par izcelsmes norādi”, Apelācijas padome ir atkāpusies no šī sprieduma 26. punktā minētās Tiesas judikatūras, saskaņā ar kuru, tieši pretēji, preču zīmes atšķirtspēja nozīmē, ka šī preču zīme ļauj identificēt preci, attiecībā uz kuru ir pieteikta reģistrācija, kā tādu, kas nāk no konkrēta uzņēmuma, un tādējādi atšķirt šo preci no citu uzņēmumu precēm.
No tā izriet, ka, pirmkārt, neveicot pievienotā elementa pārbaudi atbilstoši judikatūrai un, otrkārt, kļūdaini interpretējot Regulas Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta otrās daļas a) apakšpunktu, Apelācijas padome ir pieļāvusi kļūdas tiesību piemērošanā. Līdz ar to ir jāizvērtē, vai šīs kļūdas ir ietekmējušas apstrīdētā lēmuma tiesiskumu.
Pirmām kārtām, ir jāizvērtē apzīmējums Nr. 1 un apzīmējums Nr. 2
Pirmkārt, jānorāda, ka reģistrētās preču zīmes atšķirtspējas pamatā ir vienīgā to veidojošā grafiskā elementa esamība, kuram jau atbilstoši tā reģistrācijai vien ir minimāla atšķirtspēja.
Šajā ziņā ir jāatgādina, ka Tiesa jau ir nospriedusi, ka, lai netiktu pārkāpts Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts, preču zīmei, kas ir tikusi reģistrēta, ir jāatzīst zināma atšķirtspēja. No tā izriet, ka nevar tikt atzīts, ka reģistrētās preču zīmes veido sugas vārds, tās ir aprakstošas vai tām nav nekādas atšķirtspējas, kā rezultātā atcelšanas procesa ietvaros tiktu apstrīdēta to spēkā esamība, kas nozīmētu Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu (šajā ziņā skat. spriedumu, 2012. gada 24. maijs, Formula One Licensing/ITSB,
C‑196/11
,
EU:C:2012:314
,
47.
,
51.
un
52.
punkts).
Līdz ar to, pat ja reģistrētā preču zīme būtu uzskatāma par tādu, kurai nav augstas atšķirtspējas, tai tomēr, ņemot vērā jau tās reģistrēšanu vien, būtu jāatzīst minimāla atšķirtspēja.
Otrkārt, kā jau ir konstatējusi Anulēšanas nodaļa, ir jānorāda, ka apzīmējumā Nr. 1 pievienotajam elementam, kā arī vienam no apzīmējumā Nr. 2 pievienotajiem elementiem, proti, aplim, ciktāl tas sastāv tikai no vienas no visvienkāršākajām un visbiežāk sastopamajām formām un ir viena no ģeometriskajām pamatformām, nav atšķirtspējas, un tādēļ tam nav nekādas atšķirtspējas un dominējoša rakstura reģistrētās preču zīmes kompozīcijā (šajā ziņā skat. spriedumu, 2005. gada 24. novembris, GfK/ITSB – BUS (Online Bus),
T‑135/04
,
EU:T:2005:419
,
40.
punkts).
Treškārt, izmantotais apļa biezums neļauj uzskatīt, ka pievienotajam elementam nav atšķirtspējas. Atšķirība, uz ko tiesas sēdē norādīja
EUIPO
, saskaņā ar kuru reģistrētā preču zīme esot tikusi izmainīta, jo aplis to neierāmē, bet gan aptver, šķiet nedaudz mākslīga. Proti, aplis aptver reģistrēto preču zīmi un, nosakot robežas ap to, arī ievieto to rāmī, t.i., ierāmē.
Ceturtkārt, pretēji tam, ko apstrīdētā lēmuma 27. punktā ir konstatējusi Apelācijas padome, nevar uzskatīt, ka apļa pievienošanas reģistrētajai preču zīmei rezultātā ir tikusi radīta zināma transformācija, tādā ziņā, ka atbilstoši Apelācijas padomes konstatējumiem apzīmējumos Nr. 1 un Nr. 2 visdrīzāk varētu būt atspoguļota poga, kamēr reģistrētā preču zīme liekot domāt par sunim paredzētu kaulu vai hanteli.
Līdz ar to Apelācijas padome apstrīdētā lēmuma 27. punktā kļūdaini ir atzinusi, ka “izmantotajā formā ārējais aplis un centrālā zona veido vienu vienību” un ka “ārējais aplis un centrālā zona kopā drīzāk atspoguļo pogu”, ciktāl, pat ja apli kopējā iespaidā neuzskatītu par pakārtotu, tas tomēr ir neatkarīgs, ņemot vērā formu, kādā preču zīme ir tikusi reģistrēta, ciktāl šī pēdējā minētā parādās tikai kā apļa un grafiska elementa kombinācija, un kopējo iespaidu nevar uzskatīt par tādu, kas sabiedrībai radītu atšķirīgu uztveri starp preču zīmi – veidā, kādā tā ir reģistrēta, un grozīto preču zīmi, ciktāl pēdējā minētā veido atšķirīgu attēlu no tā, ko rada vienīgi reģistrētā preču zīme.
Šajā ziņā ir jākonstatē, ka reģistrētā preču zīme saglabā savu atšķirtspēju neatkarīgi no tā, vai tā ir atspoguļota tādā formā, kādā tā ir tikusi reģistrēta, vai tā ir aptverta ar apli, un nav nepieciešams ar nejaušiem un neizbēgami neprecīziem salīdzinājumiem mēģināt sasaistīt reģistrācijai pieteikto preču zīmi un kādu pazīstamu priekšmetu, proti, hanteli vai sunim paredzētu kaulu, vienlaicīgi izveidojot atšķirīgu saikni starp apzīmējumiem Nr. 1 un Nr. 2 un kādu citu pazīstamu priekšmetu, proti, pogu, kas no iepriekš minēto elementu pārbaudes acīmredzami neizriet.
Piektkārt, nevar arī uzskatīt, ka reģistrētā preču zīme un papildu elements veido vienotu veselumu, ciktāl, pat ja tas nebūtu pakārtots, pievienotais elements ir sakombinēts ar reģistrēto preču zīmi, tomēr tas nesaplūst ar to tādā mērā, lai sabiedrībai, sastopoties ar tādu preču zīmi kā reģistrētā preču zīme un apzīmējumiem Nr. 1 un Nr. 2, rastos priekšstats, ka šie apzīmējumi raisa atšķirīgus priekšstatus vai norāda uz atšķirīgām nozīmēm. Jākonstatē, ka apzīmējumi Nr. 1 un Nr. 2 kopumā ir līdzvērtīgi preču zīmei – veidā, kādā tā ir reģistrēta.
Šajā ziņā uzreiz ir jāatgādina, ka 2012. gada 24. maija spriedumā MAD (
T‑152/11
, nav publicēts,
EU:T:2012:263
) Vispārējā tiesa netieši, bet pavisam noteikti minētā sprieduma 40. un 41. punktā ir atzinusi, ka tas, ka šajā lietā reģistrētā preču zīme bija aptverta ar ģerboni, nevarēja izmainīt preču zīmes –veidā, kādā tā ir reģistrēta, – atšķirtspēju.
Lai arī nevar noliegt, ka, jo vājāka ir reģistrētās preču zīmes atšķirtspēja, jo vieglāk to būs izmainīt, pievienojot elementu, kam pašam par sevi ir atšķirtspēja, un jo vairāk attiecīgā preču zīme zaudēs savu spēju tikt uztvertai kā preces izcelsmes norādei, un otrādi (šajā ziņā skat. spriedumu, 2015. gada 24. septembris, Plīts forma,
T‑317/14
, nav publicēts,
EU:T:2015:689
,
33.
punkts), tomēr ir jākonstatē, ka šajā lietā vienīgi elementa, kuram tāpat kā aplim nav nekādas atšķirtspējas, pievienošana reģistrētajai preču zīmei apzīmējumā Nr. 1, kā arī apzīmējumā Nr. 2, nevar to izmainīt, jo pretējā gadījumā praktiski tiktu ietekmēta tādu preču zīmju, kuras veido viens vienīgs grafisks elements, īpašnieku kā reģistrētās preču zīmes īpašnieks iespēja pielāgot reģistrēto preču zīmi attiecīgajā brīdī pastāvošajai gaumei ar mērķi to modernizēt.
Kopējā iespaidā izmantotā apzīmējuma atšķirtspējīgais un dominējošais elements ir forma, kas izriet no reģistrētās preču zīmes, ciktāl aplim nav itin nekādas atšķirtspējas. Tādējādi apzīmējumu Nr. 1 un Nr. 2 atšķirtspēja turpinās izrietēt no reģistrētās formas, un tādēļ patērētājs turpinās uztvert grafisko elementu kā komercizcelsmes norādi.
Tāpat debeszilas krāsas izmantošana apzīmējumā Nr. 2 nav īpaši oriģināla, tādēļ šis apzīmējums nav nedz atšķirtspējīgs, nedz dominējošs, un tas neļauj arī uzskatīt, ka preču zīme – veidā, kādā tā ir reģistrēta, šī iemesla dēļ ir tikusi izmainīta (šajā ziņā skat. spriedumu, 2012. gada 24. maijs, MAD,
T‑152/11
, nav publicēts,
EU:T:2012:263
,
41.
punkts).
No tā izriet, ka Apelācijas padome ir pieļāvusi kļūdu, kas ir ietekmējusi apstrīdētā lēmuma tiesiskumu saistībā ar konstatējumu, ka preču zīme – veidā, kādā tā ir reģistrēta, ar apli ir tikusi izmainīta.
Otrām kārtām, saistībā ar apzīmējumu Nr. 3 ir jānorāda, ka to veido trīs elementi, proti, reģistrētā preču zīme, aplis, kas to aptver, kā arī vārdisks elements “hyphen c”, kas atrodas zem grafiskajiem elementiem un ir uzrakstīts ar stilizētiem iespiedburtiem, kuri ir īpaši, tostarp tādēļ, ka burts “y” iestiepjas burtā “h”.
Šajā ziņā ir jāatgādina, ka vairāku apzīmējumu vienlaicīgas izmantošanas gadījumā Regulas Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta otrās daļas a) apakšpunkta piemērošanas nolūkā ir jāpārliecinās, ka šāda izmantošana neizmaina reģistrētā apzīmējuma atšķirtspēju, tostarp ņemot vērā nozarē pastāvošo komercpraksi (spriedums, 2015. gada 24. septembris, Plīts forma,
T‑317/14
, nav publicēts,
EU:T:2015:689
,
31.
punkts; šajā ziņā skat. arī spriedumu, 2005. gada 8. decembris, CRISTAL CASTELLBLANCH,
T‑29/04
,
EU:T:2005:438
,
33.
un
34.
punkts).
Grafiska un vārdiska elementa vienlaicīga izmantošana uz viena un tā paša materiāla vai apģērba gabala neietekmē identificēšanas funkciju, kas ir reģistrētajai preču zīmei, jo minētajā nozarē var nebūt neierasti kombinēt grafisku elementu ar vārdisku elementu, kas var attiekties uz radītāju vai ražotāju, un grafiskais elements nezaudē savu neatkarīgo identificēšanas funkciju kopējā iespaidā. Šis konstatējums attiecas uz visām šī sprieduma 6. punktā minētajām precēm un pakalpojumiem.
Līdz ar to saistībā ar apzīmējumu Nr. 3 attiecīgā patērētāja uzmanību piesaistīs gan vārdiskais, gan grafiskais elements.
No tā izriet, ka saistībā ar apzīmējumu Nr. 3 vienīgi vārdiska elementa “hyphen c” pievienošanu nevar uzskatīt par tādu, kas maina reģistrētās preču zīmes atšķirtspēju, kā apstrīdētā lēmuma 29. punktā būtībā ir konstatējusi Apelācijas padome.
Trešām kārtām, ir jānorāda, ka saistībā ar 24. klasē ietilpstošajām precēm un 42. klasē ietilpstošajiem pakalpojumiem Apelācijas padome konstatēja, pirmkārt, ka pierādījumi par agrākās preču zīmes izmantošanu attiecībā uz 24. klasē ietilpstošajām precēm nav spēkā citu iemeslu dēļ, proti, būtībā pietiekamu pierādījumu neesamības dēļ (apstrīdētā lēmuma 31. un 32. punkts), un, otrkārt, ka iesniegtie dokumenti attiecībā uz 42. klasē ietilpstošajiem pakalpojumiem bija pilnīgi neatbilstoši, lai varētu pierādīt pēdējo minēto pakalpojumu izmantošanu (apstrīdētā lēmuma 33.–39. punkts).
Tādējādi Apelācijas padome ir atzinusi apstrīdēto preču zīmi par atceltu divu dažādu un viens no otra neatkarīgu iemeslu dēļ, proti, pirmām kārtām, reģistrētās preču zīmes izmainīšana un, otrām kārtām, pierādījumu trūkums par preču zīmes faktisku izmantošanu.
Prasītāja nekādi nav apstrīdējusi šo pēdējo minēto Apelācijas padomes izdarīto konstatējumu un līdz ar to nav apstrīdējusi apzīmējuma neizmantošanu saistībā ar 24. klasē ietilpstošajām precēm, tāpat kā nav arī norādījusi iemeslus, kuru dēļ tās iesniegtos materiālus bija jāuzskata par tādiem, ar kuriem faktiski var pierādīt reģistrētās preču zīmes izmantošanu attiecībā uz 42. klasē ietilpstošajiem pakalpojumiem. Atbildot uz tiesas sēdē uzdotu Vispārējās tiesas jautājumu, prasītāja neapstrīdēja, ka prasības pieteikumā tā nav izvirzījusi konkrētus argumentus attiecībā uz apstrīdētā lēmuma 31.–39. punktu.
No tā izriet, ka neatkarīgi no apgalvotajām reģistrētās preču zīmes izmaiņām apstrīdētais lēmums ir daļēji jāapstiprina, ciktāl Apelācijas padome ir uzskatījusi, ka saistībā ar 24. klasē ietilpstošajām precēm un 42. klasē ietilpstošajiem pakalpojumiem nav tikuši iesniegti pierādījumi par minētās preču zīmes faktisku izmantošanu, jo prasītāja nav apstrīdējusi šo citu atšķirīgo pamatu, kurš arī bija lēmuma attiecībā uz minētajām precēm pamatā, proti, pierādījumu par faktisku izmantošanu neesamība, un tādēļ pieteikums par atcelšanu šajā ziņā ir jānoraida.
Ceturtām kārtām, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. un 25. klasē, apstrīdētais lēmums savukārt ir jāatceļ, ciktāl Apelācijas padome ir atzinusi reģistrēto preču zīmi par atceltu, pamatojoties vienīgi uz konstatējumu par tās izmainīšanu. Kā izriet no šī sprieduma 33.–55. punkta, uzskatot, ka apzīmējumu Nr. 1 un Nr. 2 izmantošana ir reģistrētās preču zīmes izmainīšana, Apelācijas padome ir pārkāpusi Regulas Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta otrās daļas a) apakšpunktu, kas ir ietekmējis apstrīdētā lēmuma tiesiskumu.
No visa iepriekš minētā izriet, ka vienīgais izvirzītais pamats ir apmierināts, un tādēļ apstrīdētais lēmums ir jāatceļ, ciktāl Apelācijas padome ir uzskatījusi, ka ir atzīstams, ka reģistrētās preču zīmes īpašnieks ir zaudējis savas tiesības saistībā ar 9. un 25. klasē ietilpstošajām precēm.
Par tiesāšanās izdevumiem
Saskaņā ar Vispārējās tiesas Reglamenta 136. panta 1. punktu lietas dalībniekam, kuram nolēmums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram nolēmums ir labvēlīgs. Tā kā
EUIPO
spriedums galvenokārt ir nelabvēlīgs, tam jāpiespriež segt savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus saskaņā ar tās prasījumiem.
Saskaņā ar Reglamenta 138. panta 3. punktu Vispārējā tiesa var nolemt, ka persona, kas iestājusies lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus pati. Šajā gadījumā persona, kas iestājusies lietā
EUIPO
atbalstam, sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

Ar šādu pamatojumu
VISPĀRĒJĀ TIESA (otrā palāta)
nospriež:

1)
atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (
EUIPO
) Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 9. marta lēmumu lietā R 1506/2014‑4 attiecībā uz atcelšanas procesu starp
Skylotec GmbH
un
hyphen GmbH
, ciktāl Apelācijas padome ir uzskatījusi, ka ir atzīstams, ka reģistrētās Eiropas Savienības preču zīmes īpašnieks ir zaudējis savas tiesības saistībā ar 9. un 25. klasē ietilpstošajām precēm atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām;

2)
prasību pārējā daļā noraidīt;

3)
EUIPO
sedz savus, kā arī atlīdzina
hyphen
tiesāšanās izdevumus;

4)
Skylotec
sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

Martins Ribeiro
Gervasoni
Madise
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2016. gada 13. septembrī.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – vācu.