CELEX: 62015CJ0220
Nesplnění povinnosti státem
Volný pohyb zboží
Směrnice 2007/23/ES
Uvádění pyrotechnických výrobků na trh
Článek 6
Volný pohyb pyrotechnických výrobků, které jsou v souladu s požadavky směrnice
Vnitrostátní právní úprava, která uvedení pyrotechnických výrobků na trh podmiňuje doplňujícími požadavky
Povinnost předchozího oznámení u vnitrostátního orgánu oprávněného přezkoumat a změnit návody k použití týkající se pyrotechnických výrobků

Evropská komise se svou žalobou domáhá, aby Soudní dvůr určil, že Spolková republika Německo tím, že nad rámec požadavků směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/23/ES ze dne 23. května 2007 o uvádění pyrotechnických výrobků na trh (
Úř. věst. 2007, L 154, s. 1
) a bez ohledu na předchozí posouzení shody pyrotechnických výrobků stanovila, že se musí před jejich uvedením na trh uplatnit postup stanovený v § 6 odst. 4 Erste Verordnung zum Sprengstoffgesetz (první prováděcí nařízení k zákonu o výbušninách, BGBl. 1991 I, s. 169), ve znění zákona ze dne 25. července 2013 (BGBl. 2013 I, s. 2749) (dále jen „SprengV“) (dále jen „sporný postup oznámení“), a že Bundesanstalt für Materialforschung und-prüfung (Spolkový výzkumný a zkušební ústav pro materiály, Německo, dále jen „BAM“) je oprávněn na základě tohoto ustanovení přezkoumat a případně změnit návody k jejich použití (dále jen „sporná pravomoc změnit návody k použití“), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 6 odst. 1 této směrnice.
Právní rámec
Unijní právo
Body 1, 2, 8, 16, 19 a 20 odůvodnění směrnice 2007/23 stanoví:
„(1)
Platné právní a správní předpisy v členských státech, které se týkají uvádění pyrotechnických výrobků na trh, se liší, zejména pokud jde o taková hlediska, jako jsou bezpečnost a funkční vlastnosti.
(2)
Tyto právní a správní předpisy, které mohou představovat překážky obchodu v rámci Společenství, by měly být harmonizovány, aby se zaručil volný pohyb pyrotechnických výrobků na vnitřním trhu a zároveň aby byla zajištěna vysoká úroveň ochrany lidského zdraví a bezpečnosti a ochrana spotřebitelů a profesionálních koncových uživatelů.
[…]
(8)
Podle zásad uvedených v usnesení Rady ze dne 7. května 1985 o novém přístupu k technické harmonizaci a normám [normalizaci] [
Úř. věst. 1985, C 136, s. 1
] by pyrotechnické výrobky měly být v souladu s touto směrnicí v době, kdy jsou poprvé uvedeny na trh Společenství. […]
[…]
(16)
V souladu s ‚Novým přístupem k technické harmonizaci a normalizaci‘ by se u pyrotechnických výrobků vyrobených v souladu s harmonizovanými normami mělo využívat toho, že se u nich předpokládá shoda se základními požadavky na bezpečnost uvedenými v této směrnici.
[…]
(19)
Za účelem uvedení na trh by měly být pyrotechnické výrobky opatřeny označením CE, které prokazuje jejich shodu s touto směrnicí, aby se mohly volně pohybovat v rámci Společenství.
(20)
Podle ‚Nového přístupu k technické harmonizaci a normalizaci‘ je k možnosti napadení shody pyrotechnických výrobků nebo nesouladu nezbytný postup využití ochranné doložky. Členské státy by proto měly přijmout všechna vhodná opatření, aby zakázaly nebo omezily uvádění výrobků opatřených označením CE na trh nebo aby je stáhly z trhu, pokud tyto výrobky ohrožují zdraví a bezpečnost spotřebitelů, jsou-li používány k určenému účelu.“
Článek 1 odst. 1 směrnice 2007/23 stanoví:
„Tato směrnice stanoví pravidla určená k dosažení volného pohybu pyrotechnických výrobků na vnitřním trhu při současném zajištění vysoké úrovně ochrany lidského zdraví, veřejného zabezpečení a ochrany a bezpečnosti spotřebitelů, a to s ohledem na příslušná hlediska týkající se ochrany životního prostředí.“
Článek 2 bod 2 této směrnice pojem „uvedení na trh“ definuje jako „první předání jednotlivého výrobku k dispozici na trh Společenství, za úplatu nebo zdarma, za účelem jeho distribuce nebo použití. Zábavní pyrotechnika vyrobená pro vlastní potřebu výrobce, kterou členský stát schválí pro používání na svém území, se za uvedenou na trh nepovažuje“.
Článek 5 odst. 1 uvedené směrnice stanoví:
„Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření k zajištění toho, aby pyrotechnické výrobky mohly být uváděny na trh pouze tehdy, pokud splňují požadavky této směrnice, jsou opatřeny označením CE a splňují požadavky týkající se posuzování shody.“
Článek 6 odst. 1 a 2 téže směrnice stanoví:
„1.   Členské státy nesmějí zakazovat, omezovat nebo bránit uvádění na trh těch pyrotechnických výrobků, které splňují požadavky této směrnice.
2.   Tato směrnice nevylučuje přijetí opatření členskými státy s cílem zakázat nebo omezit držení a používání zábavní pyrotechniky kategorií 2 a 3, divadelních pyrotechnických výrobků a ostatních pyrotechnických výrobků nebo jejich prodej široké veřejnosti, která jsou odůvodněna veřejným pořádkem, veřejnou bezpečností nebo zabezpečením nebo ochranou životního prostředí.“
Článek 14 odst. 4 a 6 směrnice 2007/23 stanoví:
„4.   Členské státy zajišťují a vykonávají příslušný dozor nad výrobky uváděnými na trh, přičemž patřičně zohlední předpoklad shody výrobků opatřených označením CE.
[…]
6.   Pokud členský stát zjistí, že pyrotechnický výrobek opatřený označením CE, k němuž je připojeno ES prohlášení o shodě a který je používán v souladu s určeným účelem[,] může ohrozit zdraví a bezpečnost osob, přijme veškerá vhodná prozatímní opatření ke stažení takovéhoto výrobku z trhu, k zákazu jeho uvádění na trh nebo k omezení jeho volného pohybu. Členský stát o tom neprodleně uvědomí Komisi a ostatní členské státy.“
Německé právo
Ustanovení § 6 odst. 1 Sprengstoffgesetz (zákon o výbušninách, BGBl. 2002 I, s. 3518), ve znění zákona ze dne 7. srpna 2013 (BGBl. 2013 I, s. 3154), stanoví:
„Spolkové ministerstvo vnitra je oprávněno prostřednictvím prováděcího nařízení
[...]
3.
stanovit pro účely ochrany zájmů uvedených v bodě 1,
[...]
d)
[že] musí být podáno oznámení o pořízení nebo dovozu výbušných látek podle § 1 odst. 1 a k danému oznámení musí být přiloženy konkrétní dokumenty.“
Ustanovení § 6 odst. 4 SprengV stanoví:
„Výrobce či dovozce je povinen podat oznámení o výbušninách a pyrotechnických výrobcích institutu před prvním použitím v rámci působnosti zákona. K oznámení musí být přiloženo následující:
[...]
2.
pokyny vyžadované pro pyrotechnické výrobky podle bodu 3 písm. h) přílohy I směrnice 2007/23/ES. Institut vystaví jako doklad o podaném oznámení identifikační číslo. Toto identifikační číslo musí být uvedeno ve zmíněných pokynech. Institut může s cílem předejít ohrožení života a zdraví zaměstnanců a třetích osob nebo majetku omezit nebo doplnit návod k použití vydaný výrobcem; přípustné je i následné omezení či doplnění. Věta čtvrtá se nevztahuje na pyrotechnické výrobky pro vozidla či zábavní pyrotechniku v kategoriích 1 a 4, je-li identifikační číslo uvedeno v seznamech vedených podle § 13 odst. 1 bodu 3.“
Postup před zahájením soudního řízení a řízení před Soudním dvorem
V návaznosti na výměnu korespondence, k níž došlo v roce 2012 v rámci pilotního postupu EU (3631/12/ENTR), zaslala Komise dne 25. ledna 2013 Spolkové republice Německo výzvu dopisem, v níž uvedla, že německá právní úprava týkající se pyrotechnických výrobků stanoví povinnosti, které jdou nad rámec požadavků stanovených ve směrnici 2007/23 a mohou představovat omezení volného pohybu uvedených výrobků, přinejmenším pokud jde o výrobky, jejichž shodu s požadavky této směrnice již konstatoval oznámený subjekt v souladu s článkem 10 této směrnice.
Výzva dopisem se týkala sporného postupu oznámení a sporné pravomoci změnit návody k použití.
Na výzvu dopisem Spolková republika Německo odpověděla dopisem ze dne 21. března 2013. Spolková republika Německo, která popsala funkci sporného postupu oznámení, vysvětlila, že BAM nepůsobí jako oznámený subjekt pověřený posuzováním shody pyrotechnických výrobků, ale vykonává poslání dozoru nad trhem, který nespadá do oblasti harmonizace provedené směrnicí 2007/23. Spolková republika Německo rovněž uvedla, že třebaže přístup pyrotechnických výrobků na trh podléhá harmonizovaným požadavkům, není tomu tak v případě odpalovacích a iniciačních zařízení. Kromě toho Spolková republika Německo uvedla, že sporný postup oznámení představuje pro výrobce a dovozce zanedbatelnou zátěž, a nelze jej tudíž považovat za nepřiměřenou zátěž. Konečně uvedla, že neexistuje žádný diskriminační účinek ve vztahu ke spotřebitelům nebo hospodářským subjektům členských států.
Dne 27. ledna 2014 zaslala Komise Spolkové republice Německo odůvodněné stanovisko, v němž zopakovala své výtky týkající se sporného postupu oznámení a sporné pravomoci změnit návody k použití, popřela argumenty tohoto členského státu a vyzvala jej k tomu, aby ve lhůtě dvou měsíců od obdržení uvedeného stanoviska splnil povinnosti, které pro něj vyplývají ze směrnice 2007/23.
Komise v něm doplnila zejména svou argumentaci, podle níž uvedený postup způsobuje další náklady a znamená další práci a čas, jak o tom svědčí stížnost, kterou obdržela, a nepředstavuje tedy zanedbatelnou zátěž. Podle této stížnosti sporný postup oznámení může trvat tři měsíce, zakládá platbu poplatku a vyžaduje předložení vzorků. Kromě toho v něm Komise uvedla, že existence návodů k použití, které splňují požadavky směrnice 2007/23, představuje jeden ze základních požadavků této směrnice a že již byla kontrolována oznámeným subjektem v rámci postupu posouzení shody, takže nový přezkum uvedených návodů s ohledem na vnitrostátní ustanovení není přípustný. Komise v něm konečně uvedla, že sporný postup oznámení nespadá pod ustanovení čl. 6 odst. 2 směrnice 2007/23, který opravňuje členské státy k tomu, aby zakázaly nebo omezily držení, používání nebo prodej zábavní pyrotechniky z důvodů veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo zabezpečení nebo ochrany životního prostředí.
Spolková republika Německo odpověděla na odůvodněné stanovisko dopisy ze dne 20. března a 2. dubna 2014.
Pokud jde o sporný postup oznámení, Spolková republika Německo předně uvedla, že povinnost, aby výrobci a dovozci pyrotechnických výrobků uváděli v návodech k použití identifikační číslo vydané BAM, se od 27. března 2014 již nepoužívá. Dále uvedla, že BAM nikdy neprovádí kontrolu pyrotechnických výrobků, jejichž shoda již byla posouzena. Konečně upřesnila, že délka trvání postupu je průměrně dva či tři týdny, přičemž trvání v délce tří měsíců může být způsobeno pouze zvláštními okolnostmi.
Pokud jde o spornou pravomoc změnit návody k použití, na své argumentaci Spolková republika Německo trvala. Harmonizace provedená směrnicí 2007/23 se týkala pouze uvádění na trh, a nikoli používání pyrotechnických výrobků, přičemž požadavky v oblasti označování stanovené v článcích 12 a 13 směrnice 2007/23 představují pouze minimální požadavky, které mohou německé orgány pro dozor nad trhem doplnit. Konečně je uvedená pravomoc odůvodněná nejen pouze na základě ochrany spotřebitelů, ale v širším rozsahu na základě povinnosti chránit život, která vyplývá jak z čl. 2 odst. 2 Grundgesetz (Základní zákon), tak z čl. 2 odst. 1 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod, podepsané v Římě dne 4. listopadu 1950, jakož i z čl. 3 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie.
Za těchto podmínek se Komise rozhodla podat projednávanou žalobu.
K žalobě
Argumentace účastnic řízení
Komise uvádí, že § 6 odst. 4 SprengV stanoví, že se na všechny výrobce a dovozce pyrotechnických výrobků vztahuje sporný postup oznámení, který podmiňuje jejich přístup na trh, a porušuje tak čl. 6 odst. 1 směrnice 2007/23. I když toto vnitrostátní ustanovení neukládá dodržování věcných požadavků, ukládá všem výrobcům a dovozcům povinnost, aby oznamovali všechny pyrotechnické výrobky bez ohledu na to, zda tyto výrobky byly či nebyly předmětem kontroly provedené oznámeným subjektem s ohledem na základní požadavky směrnice 2007/23, aby hradili poplatek, aby vyčkali na přiznání identifikačního čísla a případně aby přijali změny návodů k použití pro tyto výrobky před tím, než je mohou uvádět do prodeje na německém trhu.
Skutečnost, že se sporný postup oznámení použije bez rozdílu na tuzemské i dovezené výrobky a že nediskriminuje hospodářské subjekty usazené v jiných členských státech, než je Spolková republika Německo, toto zjištění nemění. Článek 6 odst. 1 směrnice 2007/23 totiž neobsahuje pouhý zákaz diskriminace, ale zaručuje volný pohyb všech pyrotechnických výrobků, které její požadavky splňují. Žádná skutečnost ve směrnici 2007/23 nenasvědčuje tomu, že k tomu, aby opatření mohlo být považováno za omezení nebo překážku ve smyslu jejího čl. 6 odst. 1, musí představovat zátěž přesahující určitou prahovou hodnotu.
Komise popírá rovněž argument, podle něhož BAM působí nikoli jako oznámený subjekt ve smyslu článku 10 směrnice 2007/23, ale jako orgán dozoru nad trhem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh a kterým se zrušuje nařízení Rady (EHS) č. 339/93 (
Úř. věst. 2008, L 218, s. 30
), takže sporný postup oznámení nelze posuzovat z hlediska směrnice 2007/23. I za předpokladu, že by bylo možné mít za to, že BAM působí jakožto orgán dozoru nad trhem, nemůže zavést další řízení v rozporu s volným pohybem pyrotechnických výrobků. V každém případě směrnice 2007/23 upravuje jak přístup na trh, tak dozor nad trhem, jelikož její čl. 14 odst. 4 blíže stanoví, že členské státy vykonávají příslušný dozor nad trhem s pyrotechnickými výrobky, „přičemž patřičně zohlední předpoklad shody výrobků opatřených označením CE“.
Komise se kromě toho domnívá, že sporná pravomoc změnit návody k použití představuje rovněž porušení čl. 6 odst. 1 směrnice 2007/23. Podle ní se totiž jedná o dodatečnou kontrolu, prováděnou bez rozdílu, týkající se všech výrobků, i když již byly předmětem posouzení shody osvědčeného označením CE.
Komise zpochybňuje, že účelem sporné pravomoci změnit návody k použití je zakázat nebo omezit držení a používání pyrotechnických výrobků ve smyslu čl. 6 odst. 2 směrnice 2007/23. Ačkoli se na držení a používání pyrotechnických výrobků vztahuje pravomoc členských států vydávat právní předpisy, je účelem přezkumu prováděného BAM zajistit spíše vhodnost návodů k použití týkajících se pyrotechnických výrobků s ohledem na jiná vnitrostátní ustanovení před jejich uvedením na trh než určit způsoby jejich použití. Vhodnost návodů k použití je přitom nedílnou součástí posouzení shody pyrotechnických výrobků s ohledem na základní požadavky vyjmenované v příloze I směrnice 2007/23. Předpoklad shody výrobků pojící se s označením CE se podle Komise vztahuje rovněž na vhodnost návodů k jejich použití.
Spolková republika Německo předně uvádí, že skutečnost, že v souladu s čl. 6 odst. 1 směrnice 2007/23 členské státy nesmějí zakazovat, omezovat nebo bránit uvádění pyrotechnických výrobků na trh, se týká pouze prvního předání jednotlivého výrobku k dispozici na trh Evropské unie, za úplatu nebo zdarma, za účelem jeho distribuce nebo použití, a to v souladu s definicí uvedenou v čl. 2 bodě 2 této směrnice. Na rozdíl od čl. 4 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/29/EU ze dne 12. června 2013 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se dodávání pyrotechnických výrobků na trh (
Úř. věst. 2013, L 178, s. 27
) toto ustanovení tedy podle ní zaručuje nikoli volný pohyb pyrotechnických výrobků v Unii, ale pouze první etapu jejich uvádění do prodeje.
Z toho Spolková republika Německo vyvozuje, že jelikož si členské státy zachovávají pravomoc upravovat prodej a distribuci pyrotechnických výrobků po jejich prvním předání k dispozici na trh, sporný postup oznámení ani sporná pravomoc změnit návody k použití nejsou neslučitelné se směrnicí 2007/23.
Pokud jde o sporný postup oznámení, Spolková republika Německo uvádí, že nelze mít za to, že zdvojuje postup posuzování shody u oznámeného subjektu, kterému musí jakýkoli pyrotechnický výrobek podléhat v souladu s čl. 4 odst. 4 písm. a) a s články 9 a 10 směrnice 2007/23. Ke spornému postupu oznámení dochází ve značném časovém odstupu od prvního uvedení na unijní trh a od předání k dispozici na německý trh. Dále pak BAM neprovádí technickou kontrolu shody ve smyslu článku 9 směrnice 2007/23, ale vydává pouze číslo zápisu nebo identifikační číslo a na základě předložených dokumentů přezkoumává správnost označení pyrotechnických výrobků.
S udělením identifikačního čísla, které je vydáno až jako důkaz o řádném oznámení BAM a pro účely stanovení sledovatelnosti pyrotechnických výrobků v dodavatelském řetězci, nejsou spojeny dodatečné materiální požadavky, které by šly nad rámec základních požadavků uvedených v příloze I směrnice 2007/23. Povinnost uvádět identifikační číslo v návodech k použití již ostatně byla zrušena.
V každém případě se se sporným postupem oznámení jakožto pouhým formálním oznámením pojí pouze minimální administrativní zátěž, která je méně omezující než dovozní licence a méně náročná než zátěž související s kontrolami orgánů pro dozor nad trhem, zvláště s ohledem na nebezpečí pro zdraví a bezpečnost osob, které představují pyrotechnické výrobky, které smějí být případně používány pouze osobami s dostatečnou technickou kvalifikací.
Spolková republika Německo podpůrně uvádí, že sporný postup oznámení, který je opatřením pro přípravu dozoru nad trhem nebo uživatelem, je v každém případě slučitelný se zásadami dozoru nad trhem stanovenými ve směrnici 2007/23.
Pokud jde o spornou pravomoc změnit návody k použití, Spolková republika Německo uvádí, že nepředstavuje zopakování postupu posouzení shody v rozsahu, v němž bod 3 písm. h) přílohy I směrnice 2007/23 oznámeným subjektům neukládá žádnou striktní povinnost přezkumu návodů k použití týkajících se pyrotechnických výrobků.
V rámci sporného postupu oznámení BAM neprovádí technické kontroly ve smyslu článku 9 směrnice 2007/23, ale ověřuje pouze řádnost návodů na základě předložených dokumentů. Mimoto, jestliže BAM návody změní, neuvádí dodatečné požadavky použitelné na pyrotechnické výrobky nebo na adekvátnost návodů, které by přistupovaly k požadavkům uvedeným v příloze I směrnice 2007/23. Jeho přezkum se omezuje na dodržování požadavků použitelných na návody v souladu se směrnicí 2007/23 a týká se pouze hlavních povinností v oblasti označování, jejichž nesplnění by způsobilo zvláště závažné nebezpečí pro bezpečnost a zdraví osob.
Spolková republika Německo rovněž uvádí, že oznámené subjekty nemohou provádět úplnou kontrolu řádnosti návodů k použití týkajících se pyrotechnických výrobků v okamžiku posouzení jejich shody a jejich označení v úředním jazyce nebo jazycích členského státu, ve kterém jsou předány uživateli. V okamžiku posouzení shody těchto výrobků totiž předmětné členské státy ještě nejsou známy. Spolková republika Německo kromě toho uvádí, že ani různé údaje, které musí označení obsahovat v souladu s čl. 12 odst. 2 směrnice 2007/23, a sice minimální věkovou hranici, návod k použití a údaje o bezpečné vzdálenosti, nejsou v okamžiku posouzení shody uvedených výrobků ještě známy.
Závěry Soudního dvora
Úvodní poznámky k dosahu čl. 2 bodu 2 a článku 6 směrnice 2007/23
Je třeba uvést, že směrnice 2007/23 byla s účinkem k 1. červenci 2015 zrušena směrnicí 2013/29. Projednávaná žaloba se však týká pouze povinností, které Spolkové republice Německo příslušejí na základě čl. 6 odst. 1 směrnice 2007/23.
Podle tohoto ustanovení členské státy nesmějí zakazovat, omezovat nebo bránit uvádění na trh těch pyrotechnických výrobků, které splňují požadavky, jež stanoví směrnice 2007/23.
Kromě toho článek 2 bod 2 směrnice 2007/23 pojem „uvedení na trh“ definuje jako „první předání jednotlivého výrobku k dispozici na trh Společenství, za úplatu nebo zdarma, za účelem jeho distribuce nebo použití“.
Jestliže byl tedy pyrotechnický výrobek předmětem prvního předání k dispozici na unijní trh, to znamená na území jednoho z členských států při dodržení požadavků směrnice 2007/23, ostatní členské státy již v zásadě nemohou bránit jeho prodeji a distribuci na svém území tím, že by zejména ukládaly nad rámec uvedených požadavků dodržovat povinnosti nebo splnění dodatečných formalit, které nejsou stanoveny v této směrnici. Nemůže se totiž jednat o uvedení jednotlivého výrobku na trh ve smyslu čl. 2 bodu 2 uvedené směrnice, jestliže se uvedený výrobek nemůže pohybovat volně na celém unijním trhu.
V tomto ohledu však Spolková republika Německo uvádí, když odkazuje na doslovný výklad čl. 6 odst. 1 směrnice 2007/23, který se zaměřuje na definici pojmu „uvedení na trh“ stanoveného v čl. 2 bodu 2 této směrnice, že tato směrnice zaručuje pouze první uvedení pyrotechnických výrobků do prodeje, to znamená první etapu jejich prodeje, takže členské státy podle ní mají pravomoc upravit všechny pozdější etapy jejich distribuce až do maloobchodního prodeje konečnému spotřebiteli.
Tuto argumentaci nelze přijmout.
V tomto ohledu je třeba připomenout, že při výkladu ustanovení unijního práva je třeba v souladu s ustálenou judikaturou vzít v úvahu nejen jeho znění, ale i kontext, do něhož spadá a cíle sledované aktem, jehož je součástí (viz zejména rozsudky ze dne 1. dubna 1993, Findling Wälzlager,
C‑136/91
,
EU:C:1993:133
, bod
, a ze dne 4. února 2016, Hassan,
C‑163/15
,
EU:C:2016:71
, bod
). Historie vzniku ustanovení unijního práva může rovněž poskytnout informace relevantní pro jeho výklad (viz rozsudky ze dne 27. listopadu 2012, Pringle,
C‑370/12
,
EU:C:2012:756
, bod
, jakož i ze dne 3. října 2013, Inuit Tapiriit Kanatami a další v. Parlament a Rada,
C‑583/11 P
,
EU:C:2013:625
, bod
).
V projednávané věci z bodů 2 a 19 odůvodnění směrnice 2007/23, jakož i z jejího čl. 1 odst. 1 vyplývá, že jejím hlavním cílem je odstranění překážek obchodu v rámci Společenství, které vyplývají z rozdílných právních a správních předpisů členských států, které upravují uvádění pyrotechnických výrobků na trh, jež definuje, a tudíž zaručit volný pohyb uvedených výrobků na vnitřním trhu a zároveň zajistit vysokou úroveň ochrany lidského zdraví a bezpečnosti, jako i vysokou úroveň ochrany a bezpečnosti spotřebitelů a profesionálních koncových uživatelů.
V tomto ohledu je třeba připomenout, že v souladu s „novým přístupem k technické harmonizaci a normalizaci“, na který odkazují body 8, 16 a 20 směrnice 2007/23, tato směrnice upřesňuje základní požadavky na bezpečnost, které musí splňovat pyrotechnické výrobky, přičemž tyto požadavky jsou prováděny na základě harmonizovaných norem a vnitrostátních prováděcích norem (
per analogiam
viz rozsudek ze dne 16. října 2014, Komise v. Německo,
C‑100/13
, nezveřejněný,
EU:C:2014:2293
, bod
).
Pro účely jejich uvádění na trh podle čl. 5 odst. 1 a čl. 8 odst. 3 této směrnice, vykládaných s ohledem na body 16 a 19 odůvodnění této směrnice, členské státy předpokládají, že pyrotechnické výrobky nesoucí označení CE jsou v souladu se základními požadavky uvedenými v příloze I uvedené směrnice.
Kromě toho na základě čl. 6 odst. 1 směrnice 2007/23 členské státy nesmějí zakazovat, omezovat nebo bránit prodeji pyrotechnických výrobků v celé Unii, ledaže by opatření, která přijmou, spadala pod výjimky stanovené v čl. 6 odst. 2 uvedené směrnice nebo pod dozor nad trhem stanoveným v čl. 14 odst. 6 téže směrnice.
Z toho vyplývá, že je v zásadě třeba, aby se pyrotechnické výrobky nesoucí označení CE osvědčující jejich soulad se základními požadavky směrnice 2007/23 mohly pohybovat bez překážek a omezení v celé Unii od okamžiku jejich prvního předání k dispozici na trh v členském státě, aniž jsou dotčena opatření, která mohou členské státy přijmout z důvodů veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo zabezpečení nebo ochrany životního prostředí podle čl. 6 odst. 2 uvedené směrnice, anebo prozatímně na základě dozoru nad trhem podle čl. 14 odst. 6 téže směrnice a při dodržení ustanovení jejího článku 16.
Na rozdíl od toho, co uvádí Spolková republika Německo, tedy čl. 6 odst. 1 směrnice 2007/23 nelze chápat tak, že zaručuje pouze první předání pyrotechnických výrobků, které jsou v souladu s požadavky této směrnice, k dispozici na trh, bez ohledu na definici poskytnutou v čl. 2 bodu 2 této směrnice.
Jakýkoli jiný výklad by totiž veškerá ustanovení zavedená směrnicí 2007/23 zbavil podstaty, pokud jde o definici základních požadavků, které musí splňovat pyrotechnické výrobky nebo různé kontroly, které musí členské státy na uvedené výrobky vztáhnout, jak před jejich prvním uvedením na trh, tak po něm, prostřednictvím přezkumu jejich shody, jejich označení CE a dozoru nad trhem.
Tento výklad je mimoto podpořen historií vzniku směrnice 2007/23. Tato směrnice totiž věrně přebírá různé zásady a pravidla upravující „nový přístup k technické harmonizaci a normalizaci“, jak jsou připomenuty Komisí v jejím sdělení Radě a Evropskému parlamentu COM(2003) 240 final ze dne 7. května 2003, nazvaném „Rozšířené uplatňování směrnic nového přístupu“.
Slučitelnost sporného postupu oznámení a sporné pravomoci změnit návody k použití se směrnicí 2007/23 je třeba přezkoumat s ohledem na předcházející analýzu.
Ke slučitelnosti sporného postupu oznámení se směrnicí 2007/23
Je třeba konstatovat, že podle ustanovení § 6 odst. 4 SprengV je používání pyrotechnických výrobků v Německu podmíněno tím, že výrobce nebo dovozce je předtím oznámil BAM s návody k jejich použití a že získaly identifikační číslo, které musí být uvedeno ve zmíněných návodech.
Toto ustanovení tak přístup pyrotechnických výrobků na německý trh podmiňuje formalitami, které se jednak připojují k různým požadavkům stanoveným ve směrnici 2007/23, a konkrétně k postupu posuzování shody, kterému uvedené výrobky musejí povinně podléhat za účelem jejich uvedení na trh, a jednak mohou založit povinnost výběru poplatku za vyřízení.
Toto ustanovení tedy představuje překážku volnému pohybu pyrotechnických výrobků, který je zaručen čl. 6 odst. 1 směrnice 2007/23.
Okolnost, že se uvedené formality uplatňují bez rozdílu na tuzemské i dovezené výrobky, že nepředstavují reprodukování postupu posuzování shody stanoveného v článku 9 směrnice 2007/23 nebo že představují pro výrobce nebo dovozce pouze minimální administrativní či finanční zátěž, tento závěr nemůže změnit.
Kromě toho je třeba připomenout, že v souladu s ustálenou judikaturou je třeba opatření, které je způsobilé být překážkou dovozů, kvalifikovat jako překážku volnému pohybu zboží, i když je tato překážka malá (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 14. prosince 2004, Radlberger Getränkegesellschaft a S. Spitz,
C‑309/02
,
EU:C:2004:799
, bod
, jakož i citovaná judikatura).
Samotná okolnost, že se sporný postup oznámení použije na všechny pyrotechnické výrobky, které jsou dány k dispozici na trh v členském státě v souladu s ustanoveními směrnice 2007/23, stačí ke konstatování existence tvrzeného nesplnění povinnosti, přičemž je třeba upřesnit, že Spolková republika Německo mimoto neuplatnila odůvodnění vycházející z veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo zabezpečení nebo ochrany životního prostředí, uvedená v čl. 6 odst. 2 této směrnice.
Spolková republika Německo však uvádí, že sporný postup oznámení představuje opatření pro přípravu dozoru nad trhem a uživatelem, které je v každém případě slučitelné se zásadami stanovenými v článku 14 směrnice 2007/23.
Tento argument však nemůže obstát.
Je zajisté pravda, že čl. 14 odst. 6 směrnice 2007/23 stanoví možnost, aby členské státy přijaly vhodná prozatímní opatření ke stažení z trhu pyrotechnického výrobku, který splňuje požadavky této směrnice, to znamená, že je opatřený označením CE, je k němu připojeno ES prohlášení o shodě a je používán v souladu s určeným účelem, k zákazu jeho uvádění na trh nebo k omezení jeho volného pohybu, jestliže tento výrobek může ohrozit zdraví a bezpečnost osob.
Jak však uvedl generální advokát v bodě 63 svého stanoviska, dozor nad trhem, který musejí členské státy zajistit a vykonávat, vychází v souladu s čl. 14 odst. 4 směrnice 2007/23 z domněnky shody výrobků opatřených označením CE, a nemůže tudíž odůvodnit takovou systematickou kontrolu všech pyrotechnických výrobků, které jsou v Německu prodávány, jako je kontrola, která je prováděna v rámci sporného postupu oznámení.
V každém případě členský stát, který chce takové opatření přijmout, o něm musí předem uvědomit Komisi v souladu s čl. 14 odst. 6 poslední větou směrnice 2007/23 a pouze Komise má podle čl. 16 odst. 1 této směrnice pravomoc rozhodnout, zda je toto opatření odůvodněné, či nikoli. Sporný postup oznámení přitom nestanoví žádné informování Komise a bez jejího předchozího povolení se vztahuje na všechny výrobce nebo dovozce, kteří chtějí pyrotechnické výrobky uvést na trh v Německu.
Z předcházející analýzy vyplývá, že Spolková republika Německo tím, že nad rámec požadavků směrnice 2007/23 a bez ohledu na předchozí posouzení shody pyrotechnických výrobků stanovila, že se musí před jejich uvedením na trh uplatnit sporný postup oznámení, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 6 odst. 1 této směrnice.
Ke slučitelnosti sporné pravomoci změnit návody k použití se směrnicí 2007/23
Je třeba konstatovat, že podle ustanovení § 6 odst. 4 SprengV může BAM s cílem předejít ohrožení života a zdraví zaměstnanců a třetích osob nebo majetku omezit nebo doplnit návod k použití vydaný výrobcem pyrotechnického výrobku, přičemž přípustné je i následné omezení či doplnění.
Sporná pravomoc změnit návody k použití, která spadá do rámce sporného postupu oznámení, znamená, že přístup pyrotechnických výrobků, které byly uvedeny na trh v jiných členských státech, než je Spolková republika Německo, na německý trh je podmíněn systematickou kontrolou návodů k jejich použití, která přistupuje ke kontrolám prováděným v rámci postupu posuzování shody stanoveného ve směrnici 2007/23.
Jak totiž uvedl generální advokát v bodě 74 svého stanoviska, bod 3 písm. h) přílohy I směrnice 2007/23 stanoví, že návody k použití týkající se každého pyrotechnického výrobku, a případně označení, pokud jde o bezpečné zacházení, skladování, používání (včetně bezpečných vzdáleností) a zneškodňování, musejí být předmětem kontroly v úředním jazyce nebo jazycích přijímajícího členského státu.
Pravomoc takto přiznaná BAM tedy představuje překážku volnému pohybu pyrotechnických výrobků, který je zaručen čl. 6 odst. 1 směrnice 2007/23.
Z předcházející analýzy vyplývá, že Spolková republika Německo tím, že nad rámec požadavků směrnice 2007/23 a bez ohledu na předchozí posouzení shody pyrotechnických výrobků stanovila, že BAM má spornou pravomoc změnit návody k použití, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 6 odst. 1 této směrnice.
K nákladům řízení
Podle čl. 138 odst. 1 jednacího řádu Soudního dvora se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Vzhledem k tomu, že Komise požadovala náhradu nákladů řízení a Spolková republika Německo neměla ve věci úspěch, je důvodné uložit posledně uvedené náhradu nákladů řízení.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (třetí senát) rozhodl takto:

1)
Spolková republika Německo tím, že nad rámec požadavků směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/23/ES ze dne 23. května 2007 o uvádění pyrotechnických výrobků na trh a bez ohledu na předchozí posouzení shody pyrotechnických výrobků stanovila, že se musí před jejich uvedením na trh uplatnit postup stanovený v § 6 odst. 4 Erste Verordnung zum Sprengstoffgesetz (první prováděcí nařízení k zákonu o výbušninách), ve znění zákona ze dne 25. července 2013, a že Bundesanstalt für Materialforschung und-prüfung (Spolkový výzkumný a zkušební ústav pro materiály, Německo) je oprávněn na základě tohoto ustanovení přezkoumat a případně změnit návody k jejich použití, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 6 odst. 1 této směrnice.

2)
Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

Podpisy
(
*1
) – Jednací jazyk: němčina.