CELEX: 62021TJ0273
Marca Uniunii Europene
Procedură de decădere
Marcă a Uniunii Europene tridimensională
Forma unui biberon
Utilizare serioasă a mărcii
Articolul 18 alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) și articolul 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001
Natura utilizării mărcii
Formă care diferă prin elemente care nu aduc atingere caracterului distinctiv
Obligația de motivare

)
[
omissis
]
În drept
[
omissis
]
Cu privire la concluziile în anulare
[
omissis
]
Cu privire la motivul unic, întemeiat pe încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) și a articolului 18 alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) din Regulamentul 2017/1001
[
omissis
]
–
Cu privire la prima critică, întemeiată pe identitatea dintre forma produsului și forma mărcii contestate
[
omissis
]
Cu titlu prealabil, se impune constatarea faptului că versiunea în limba engleză a Regulamentului 2017/1001 utilizează, pe de o parte, cuvântul „shape” la articolul 4 primul paragraf, care prevede că „[p]oate constitui o marcă UE orice semn, în special […] forma produsului sau a ambalajului său”. Pe de altă parte, cuvântul „form” se regăsește la articolul 18 alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) din același regulament, care face referire la „utilizarea mărcii U[niunii] E[uropene] sub o formă care diferă prin elemente care nu modifică caracterul distinctiv al mărcii în forma în care aceasta a fost înregistrată”. Or, trebuie subliniat că versiunea în limba franceză a regulamentului menționat utilizează doar cuvântul „forme” în cuprinsul celor două dispoziții.
În consecință, mai întâi, trebuie analizat dacă forma care constituie marca contestată, astfel cum este utilizată, și anume forma tridimensională în sensul cuvântului englez „shape”, diferă de forma sub care este înregistrată marca contestată. Apoi, este necesar să se stabilească dacă adăugarea unor elemente verbale și figurative a putut conduce la o utilizare sub o formă (în sensul cuvântului englez „form”) care diferă de marca contestată, astfel cum este înregistrată, doar prin elemente care nu alterează caracterul distinctiv al acesteia din urmă. În fapt, din jurisprudență rezultă că o situație precum cea în discuție în speță, în care o marcă verbală sau figurativă este suprapusă peste o marcă tridimensională, se înscrie în ipoteza avută în vedere la articolul 18 alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) din Regulamentul 2017/1001, și anume aceea a utilizării unei mărci sub o formă care diferă de cea sub care aceasta a fost înregistrată (a se vedea în acest sens Hotărârea din 18 iulie 2013, Specsavers International Healthcare și alții,
C‑252/12
,
EU:C:2013:497
, punctul
). În sfârșit, trebuie subliniat că prezenta critică privește numai prima întrebare, a doua întrebare urmând a fi examinată în cadrul celei de a treia critici.
De la bun început, din cuprinsul punctului 2 de mai sus reiese că marca contestată, astfel cum este înregistrată, o constituie forma unui biberon cu o tetină, un capac corespunzând formei tetinei și o suprafață striată sub tetină.
Prin urmare, trebuie analizat dacă camera de recurs a admis, după cum pretinde reclamanta, că forma care constituie marca contestată, astfel cum a fost înregistrată, era identică cu cea care constituie marca respectivă, astfel cum era utilizată. În această privință este necesar să se constate că în decizia atacată, sub titlul „Context juridic”, camera de recurs a observat, citând Hotărârea din 8 decembrie 2005, Castellblanch/OAPI – Champagne Roederer (CRISTAL CASTELLBLANCH) (
T‑29/04
,
EU:T:2005:438
, punctul
), că Tribunalul făcuse referire la situațiile în care mai multe semne sunt utilizate simultan în mod autonom și în care, în consecință, semnul, astfel cum fusese înregistrat, era perceput în mod independent în această combinație. Aceasta a constatat în continuare că „în speță” nu se regăsea situația în care semnul, astfel cum era înregistrat, era utilizat sub o formă diferită de cea sub care fusese înregistrat, ci în situația în care mai multe semne erau utilizate simultan.
Este necesar să se arate, în ceea ce privește expresia „în speță” utilizată de camera de recurs, că aceasta nu figura în citatul din Hotărârea din 8 decembrie 2005, CRISTAL CASTELLBLANCH (
T‑29/04
,
EU:T:2005:438
). Așadar, după cum arată reclamanta, s‑ar putea înțelege că, în împrejurările speței, camera de recurs a admis că semnul, astfel cum era înregistrat, și semnul, astfel cum era utilizat, aveau o formă identică. Cu toate acestea, în analiza sa intitulată „Prezenta cauză”, camera de recurs a subliniat apoi că formele prezentate în elementele de probă erau diferite de forma protejată de marca contestată prin variații semnificative de natură, de lungime și de poziție, fără a descrie variațiile respective. În consecință, din decizia atacată reiese că ea nu a admis că forma protejată de marca contestată, astfel cum a fost înregistrată, și forma care constituie marca contestată, astfel cum era utilizată, erau identice.
În plus, pe de o parte, EUIPO arată că, la marca contestată, astfel cum este utilizată, capacul este transparent, ceea ce permite ca tetina și întregul motiv striat al manșonului să fie vizibile, spre deosebire de marca contestată, astfel cum este înregistrată. Pe de altă parte, respectivul capac ar fi mai puțin fin la marca contestată, astfel cum este înregistrată, și ar ocupa o proporție puțin mai mare decât pe reprezentările mărcii contestate, astfel cum este utilizată, reproduse mai jos:
În speță, având în vedere forma care constituie marca contestată, astfel cum este înregistrată (și anume forma tridimensională în sensul cuvântului englez „shape”), descrisă la punctul 40 de mai sus, trebuie constatat că nicio variație între aceasta din urmă și forma care constituie marca contestată, astfel cum este utilizată, reprodusă la punctul 43 de mai sus, nu poate fi considerată semnificativă. Într‑adevăr, ambele prezintă forma unui biberon cu o tetină, o suprafață striată și un capac. Drept urmare, este practic imposibil ca publicul relevant, compus din marele public care dă dovadă de un nivel de atenție mediu, să perceapă diferențele evocate de EUIPO, îndeosebi în privința proporției, dat fiind că ele sunt greu perceptibile cu ochiul liber. Așadar, în pofida transparenței capacului, forma biberonului care constituie marca contestată, astfel cum este utilizată, va fi percepută de publicul relevant ca fiind identică cu forma protejată de marca contestată, astfel cum este înregistrată.
În consecință, trebuie arătat că forma care constituie marca contestată, astfel cum este utilizată (adică forma tridimensională în sensul cuvântului englez „shape”), este percepută ca fiind identică cu forma mărcii contestate, astfel cum este aceasta înregistrată.
[
omissis
]
–
Cu privire la a treia critică, întemeiată în esență pe faptul că o combinare a unei mărci tridimensionale cu o marcă figurativă sau verbală ori cu alte elemente nu alterează caracterul distinctiv al acestei mărci și că elementele menționate nu sunt dominante în impresia globală
[
omissis
]
Cu titlu prealabil, rezultă din cuprinsul punctului 44 de mai sus că marca contestată, astfel cum este utilizată, se compune dintr‑o formă de biberon aproape identică cu marca contestată, astfel cum este înregistrată. În plus, pe marca contestată sunt aplicate în mod frecvent și alte elemente verbale și figurative colorate, cum ar fi „big baby pop!”, a cărui literă „i” stilizată reprezintă un biberon, precum și o imagine de bebeluș și un element figurativ care precizează gustul produsului.
În primul rând, trebuie arătat că, în cadrul procedurii de decădere din drepturile asupra unei mărci, titularului acesteia din urmă îi revine în principiu sarcina dovedirii utilizării serioase a mărcii respective (a se vedea în acest sens Hotărârea din 26 septembrie 2013, Centrotherm Systemtechnik/OAPI și centrotherm Clean Solutions,
C‑610/11 P
,
EU:C:2013:593
, punctul
).
În al doilea rând, trebuie constatat că criteriul utilizării nu poate fi apreciat din perspectiva unor elemente diferite, după cum se stabilește dacă acest criteriu este de natură să genereze drepturi cu privire la o marcă sau să asigure menținerea unor asemenea drepturi. Astfel, dacă este posibilă dobândirea protecției ca marcă pentru un semn prin intermediul unei anumite utilizări a acestuia, aceeași formă de utilizare trebuie să poată asigura menținerea acestei protecții. În consecință, este necesar să se considere că cerințele care prevalează în ceea ce privește verificarea utilizării serioase a unei mărci, în sensul articolului 18 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001, sunt similare celor privind dobândirea caracterului distinctiv al unui semn prin utilizarea în vederea înregistrării, în sensul articolului 7 alineatul (3) din acest regulament (a se vedea prin analogie Hotărârea din 18 aprilie 2013, Colloseum Holding,
C‑12/12
,
EU:C:2013:253
, punctele
și
).
Or, din jurisprudență rezultă că dobândirea caracterului distinctiv poate rezulta atât din utilizarea, ca parte a unei mărci înregistrate, a unui element al acesteia, cât și din utilizarea unei mărci distincte în combinație cu o marcă înregistrată. În ambele cazuri, este suficient ca, drept consecință a acestei utilizări, mediile interesate să perceapă efectiv produsul sau serviciul, desemnat numai de marca a cărei înregistrare se solicită, ca provenind de la o anumită întreprindere (a se vedea prin analogie Hotărârea din 7 iulie 2005, Nestlé,
C‑353/03
,
EU:C:2005:432
, punctul
, și Hotărârea din 18 aprilie 2013, Colloseum Holding,
C‑12/12
,
EU:C:2013:253
, punctul
).
Prin urmare, în lumina punctelor 73 și 74 de mai sus, trebuie subliniat că o marcă înregistrată care este utilizată numai ca parte a unei mărci complexe sau împreună cu o altă marcă trebuie să continue să fie percepută ca o indicație a originii produsului în cauză pentru ca această utilizare să corespundă noțiunii de „utilizare serioasă” în sensul articolului 18 alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) din Regulamentul 2017/1001 (a se vedea prin analogie Hotărârea din 18 aprilie 2013, Colloseum Holding,
C‑12/12
,
EU:C:2013:253
, punctul
).
În plus, reiese din jurisprudența referitoare la dobândirea caracterului distinctiv al unui semn prin utilizare, în sensul articolului 7 alineatul (3) din Regulamentul 2017/1001, că, deși este posibil ca marca contestată să fi făcut obiectul unei utilizări ca parte a unei mărci înregistrate sau în combinație cu o astfel de marcă, nu este mai puțin adevărat că, pentru înregistrarea mărcii propriu‑zise, solicitantul înregistrării trebuie să facă dovada că această marcă indică, singură, cu excluderea oricărei alte mărci care poate fi de asemenea prezentă, originea produselor ca provenind de la o anumită întreprindere (a se vedea în acest sens Hotărârea din 16 septembrie 2015, Société des Produits Nestlé,
C‑215/14
,
EU:C:2015:604
, punctul
).
Reiese în această privință din cuprinsul punctului 73 de mai sus că cerințele care prevalează la verificarea utilizării serioase a unei mărci, în sensul articolului 18 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001, sunt similare celor privind dobândirea caracterului distinctiv al unui semn prin utilizare în vederea înregistrării, în sensul articolului 7 alineatul (3) din acest regulament. De altfel, trebuie amintit că Tribunalul a interpretat jurisprudența menționată considerând că faptul că publicul relevant poate recunoaște marca contestată făcând trimitere la o altă marcă care desemnează aceleași produse și care este utilizată împreună cu aceasta nu înseamnă că marca contestată nu este în sine utilizată ca sursă de identificare [a se vedea în acest sens Hotărârea din 15 decembrie 2016, Mondelez UK Holdings & Services/EUIPO – Société des produits Nestlé (Forma unei tablete de ciocolată),
T‑112/13
, nepublicată,
EU:T:2016:735
, punctul
, și Hotărârea din 28 februarie 2019, Lotte/EUIPO – Générale Biscuit‑Glico France (PEPERO original),
T‑459/18
, nepublicată,
EU:T:2019:119
, punctul
].
În speță, contrar celor susținute de reclamantă, camera de recurs a considerat în mod întemeiat că titularul mărcii contestate trebuie să demonstreze că marca respectivă este percepută în continuare drept o marcă independentă și că nu i se alterează caracterul distinctiv printr‑o combinare cu o altă marcă. În plus, trebuie subliniat că reclamanta a furnizat în cursul procedurii care s‑a aflat pe rolul EUIPO diferite elemente precum articole și capturi de ecran ale unor site‑uri internet care oferă spre vânzare produsele vizate de marca contestată, în care acestea erau descrise de mai multe ori ca bomboane sau acadele în formă de biberon. Pe de altă parte, astfel cum susține reclamanta, produsul în cauză este de asemenea desemnat drept „celebra bomboană în formă de biberon”.
În al treilea rând, trebuie amintit că, în cadrul cauzei în care s‑a pronunțat Hotărârea din 10 octombrie 2017[Klement/EUIPO – Bullerjan], Forma unui cuptor (
T‑211/14 RENV
, nepublicată,
EU:T:2017:715
), Tribunalul a subliniat că condiția utilizării serioase a unei mărci, în sensul articolului 18 alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) din Regulamentul 2017/1001, putea fi îndeplinită atunci când o marcă era utilizată împreună cu o altă marcă, în măsura în care marca continua să fie percepută ca o indicație a originii produsului în cauză. Tribunalul a considerat că aceasta era situația din moment ce adăugarea mărcii verbale în discuție în cauza sus‑menționată nu modifica forma mărcii contestate, odată ce consumatorul putea distinge în continuare forma mărcii tridimensionale, care rămânea identică, drept indicație a originii produselor (a se vedea în acest sens Hotărârea din 10 octombrie 2017, Forma unui cuptor,
T‑211/14 RENV
, nepublicată,
EU:T:2017:715
, punctul
). În plus, Curtea a confirmat că o marcă tridimensională poate fi utilizată în combinație cu un element verbal fără ca aceasta să pună sub semnul îndoielii percepția consumatorului asupra formei ca indicație a originii comerciale a produselor (Hotărârea din 23 ianuarie 2019, Klement/EUIPO,
C‑698/17 P
, nepublicată,
EU:C:2019:48
, punctul
).
Primo
, în această privință, este necesar să se constate că împrejurările de fapt din cauzele în care s‑au pronunțat Hotărârea din 23 ianuarie 2019, Klement/EUIPO (
C‑698/17 P
, nepublicată,
EU:C:2019:48
), și Hotărârea din 10 octombrie 2017, Forma unui cuptor (
T‑211/14 RENV
, nepublicată,
EU:T:2017:715
), sunt, desigur, diferite de cele din prezenta cauză. Cu toate acestea, adăugarea mărcii BIG BABY POP! și a câtorva alte elemente figurative și verbale pe suprafața mărcii contestate, astfel cum este utilizată, nu modifică forma acesteia din urmă deoarece consumatorul poate distinge în continuare forma mărcii tridimensionale, care rămâne identică în percepția sa. În plus, astfel cum reiese din cuprinsul punctului 78 de mai sus, produsul în cauză este descris, cu diferite ocazii în înscrisurile depuse în procedura care s‑a aflat pe rolul EUIPO, ca fiind o bomboană în formă de biberon. Cu titlu de exemplu, este uneori desemnat chiar ca fiind „celebra bomboană în formă de biberon”.
Secundo
, împrejurarea că marca BIG BABY POP! poate facilita determinarea originii comerciale a bomboanelor în discuție nu este contrară faptului că aceasta poate să nu altereze caracterul distinctiv al mărcii tridimensionale constituite din forma sau din aspectul produselor respective, în sensul articolului 18 alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) din Regulamentul 2017/1001. În caz contrar, adăugarea relativ frecventă la o marcă tridimensională a unui element verbal care poate facilita în continuare stabilirea originii comerciale a produselor vizate ar presupune obligatoriu o alterare a caracterului distinctiv al mărcii tridimensionale menționate (a se vedea în acest sens Hotărârea din 23 ianuarie 2019, Klement/EUIPO,
C‑698/17 P
, nepublicată,
EU:C:2019:48
, punctele
și
).
În plus, deși este adevărat că, în cazul utilizării comune a unei mărci tridimensionale cu o altă marcă, se poate dovedi mai ușor să se stabilească alterarea caracterului distinctiv al unei astfel de mărci tridimensionale decât alterarea caracterului distinctiv al unei mărci verbale sau figurative (a se vedea în acest sens Hotărârea din 24 septembrie 2015, Forma unui cuptor,
T‑317/14
, nepublicată,
EU:T:2015:689
, punctul
), trebuie amintit și că, în sectorul bomboanelor, produselor de cofetărie și produselor zaharoase, combinarea unei forme tridimensionale cu elemente verbale sau figurative suplimentare este una curentă.
În această privință trebuie arătat că este de neconceput din punct de vedere comercial și normativ să se vândă produsele în cauză numai sub forma care constituie marca contestată și care sunt lipsite de orice etichetă pe suprafața sa, chiar dacă, astfel cum susține EUIPO, titularul mărcii contestate rămâne liber să aleagă formatul, culoarea, dimensiunea și aspectul etichetei care o acoperă. Or, în speță trebuie subliniat că elementele figurative și verbale aplicate pe forma menționată nu împiedică consumatorul mediu să o perceapă în totalitate, inclusiv interiorul ei.
Tertio
, în ceea ce privește tocmai elementele figurative și verbale care figurează pe marca contestată, astfel cum este utilizată, este necesar să se arate că marca BIG BABY POP!, deși ocupă, desigur, o parte importantă a suprafeței produsului, face aluzie la forma de biberon care constituie marca contestată. Astfel, litera „i” stilizată în formă de biberon amintește de forma menționată, iar cuvântul „baby”, adică bebeluș în engleză, face referire la utilizatorii biberoanelor. De altfel, cuvântul englezesc „pop” poate evoca și cuvântul „lollipop”, adică o acadea, și este, așadar, doar slab distinctiv în privința produselor protejate de marca contestată.
În plus, în ceea ce privește celelalte elemente figurative sau verbale adesea reprezentate pe exemplele prezentate în cursul procedurii de pe rolul EUIPO, pe de o parte, trebuie subliniat că reprezentarea bebelușului sub trăsăturile unui personaj de desen animat, chiar dacă este înlocuit ocazional cu alte personaje, face de asemenea referire la câmpul lexical al biberonului. Pe de altă parte, elementul figurativ care precizează gustul produsului, atunci când există, are menirea să informeze și are deci caracter distinctiv scăzut în raport cu produsele în cauză. În consecință, nu pare contradictoriu să se considere că o parte din elementele figurative și verbale fac aluzie la forma de biberon care constituie marca contestată și că o altă parte sunt slab distinctive. Prin urmare, întrucât elementele menționate sunt mai puțin frapante decât forma produsului însuși și având în vedere punctul 81 de mai sus, trebuie să se concluzioneze în mod neechivoc că un consumator este în măsură să asocieze cu o anumită întreprindere forma protejată de marca contestată și că aceasta continuă, așadar, să fie percepută ca indicație a originii produselor (a se vedea în acest sens Hotărârea din 28 februarie 2019, PEPERO original,
T‑459/18
, nepublicată,
EU:T:2019:119
, punctul
, și Hotărârea din 23 septembrie 2020[CEDC International/EUIPO – Underberg], Forma unui fir de iarbă într‑o sticlă,
T‑796/16
,
EU:T:2020:439
, punctul
).
Quarto
, în ceea ce privește afirmația intervenientului potrivit căreia facturile prezentate de reclamantă dovedesc faptul că produsele vizate de marca contestată sunt asociate expresiei „big baby pop”, trebuie subliniat că împrejurarea că forma care constituie marca contestată nu apare pe facturile respective nu permite infirmarea faptului că un consumator identifică marca drept o indicație a originii comerciale a produselor în cauză. Astfel, deși pe acestea figurează numai marca BIG BABY POP sau abrevierea ei, practica respectivă nu este neobișnuită în ceea ce privește asemenea înscrisuri, în care utilizarea unui element verbal facilitează mersul afacerii și este dificil de conceput să se reproducă forma de biberon care constituie marca contestată alături de fiecare titlu care desemnează produsele în cauză.
Această concluzie nu poate fi modificată nici de faptul că marca contestată, astfel cum este utilizată, este îmbrăcată în diferite culori vii, în condițiile în care nu a fost înregistrată în culori. În această privință trebuie amintit că, potrivit unei jurisprudențe constante, deși culorile sunt apte să transmită anumite asociații de idei și să suscite sentimente, ele nu sunt, în schimb, prin natura lor, adecvate pentru a oferi informații precise și cu atât mai puțin când sunt utilizate în mod obișnuit și în mare măsură în publicitate și în comercializarea produselor și a serviciilor, dată fiind capacitatea lor de atracție, dincolo de orice mesaj precis, inclusiv pentru produse precum cele în discuție în speță. La aceasta trebuie adăugat că diferitele culori, cu certitudine culori vii, sunt mai curând banale și variază în funcție de exemplele furnizate ale mărcii contestate, astfel cum este utilizată. Culorile nu sunt, în sine, excepționale până la a fi memorate pentru produsele în cauză. Ele vor fi interpretate mai degrabă ca elemente care au scopuri pur estetice sau de prezentare, iar nu ca indicație a originii comerciale a produselor [a se vedea în acest sens Hotărârea din 23 octombrie 2017, Galletas Gullón/EUIPO – O2 Holdings (Forma unui pachet de biscuiți),
T‑418/16
, nepublicată,
EU:T:2017:746
, punctul
și jurisprudența citată].
Având în vedere considerațiile care precedă și ținând cont de caracterul distinctiv mediu al mărcii contestate, trebuie constatat că elementele figurative și verbale care însoțesc marca contestată, astfel cum este utilizată, deși pot facilita stabilirea originii comerciale a produselor vizate, nu alterează caracterul distinctiv al mărcii contestate, în sensul articolului 18 alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) din Regulamentul 2017/1001, și nu pun sub semnul îndoielii faptul că adăugarea lor poate fi considerată că a ocazionat utilizarea acesteia într‑o variantă acceptabilă. Prin urmare, în mod greșit camera de recurs a apreciat că marca contestată fuzionase într‑atât cu elementele figurative și verbale suplimentare încât a format în percepția consumatorului relevant un alt semn, în condițiile în care forma care constituia marca respectivă continua să fie percepută de publicul relevant drept o indicație a originii comerciale a produselor în cauză.
Având în vedere ansamblul considerațiilor care precedă, decizia atacată trebuie anulată.
[
omissis
]

Pentru aceste motive,
TRIBUNALUL (Camera a cincea)
declară și hotărăște:

1)
Admite substituirea în calitate de reclamantă a The Topps Company, Inc., de către The Bazooka Companies, Inc.

2)
Anulează Decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 10 martie 2021 (cauza R 1326/2020‑2).

3)
Obligă EUIPO să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de The Bazooka Companies.

4)
Îl obligă pe domnul Trebor Robert Bilkiewicz să suporte propriile cheltuieli de judecată.

Spielmann
Mastroianni
Gâlea
Pronunțată astfel în ședință publică la Luxemburg, la 26 octombrie 2022.
Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: engleza.
(
)	Sunt reproduse doar punctele din prezenta hotărâre a căror publicare este considerată utilă de Tribunal.