CELEX: 62015TJ0166
Kopienas dizainparaugs
Spēkā neesamības atzīšanas process
Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā ir attēlots mobilā tālruņa futrālis
Dizainparauga nodošana atklātībā
Regulas (EK) Nr. 6/2002 7. panta 1. punkts
Pierādījumi, kas pirmo reizi iesniegti Vispārējā tiesā

I.

Tiesvedības priekšvēsture
2011. gada 25. decembrī
Sorouch Mahdavi Sabet
Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojā (
EUIPO
) iesniedza Kopienas dizainparauga reģistrācijas pieteikumu, pamatojoties uz Padomes 2001. gada 12. decembra Regulu (EK) Nr. 6/2002 par Kopienas dizainparaugiem (
OV 2002, L 3, 1. lpp.
). Viņš izvirzīja Francijā 2011. gada 30. jūnijā iesniegtā reģistrācijas pieteikuma prioritāti.
Reģistrācijai pieteiktais dizainparaugs (turpmāk tekstā – “apstrīdētais dizainparaugs”) ir šāds dizainparaugs:
Atbilstoši reģistrācijas pieteikumam apstrīdēto dizainparaugu ir paredzēts izmantot attiecībā uz “mobilo tālruņu apvalkiem, portatīvo datoru somām, futrāļiem (mobilajiem tālruņiem), datoru futrāļiem, futrāļiem mobilajiem tālruņiem”, kas ietilpst 03.01. klasē atbilstoši grozītajam 1968. gada 8. oktobra Lokarno Nolīgumam par dizainparaugu starptautiskās klasifikācijas izveidošanu.
2011. gada 25. decembrī
EUIPO
reģistrēja apstrīdēto dizainparaugu ar numuru Nr. 001968496-0002 un ar prioritātes datumu 2011. gada 30. jūnijs. Tas tika publicēts 2012. gada 17. februāra
Bulletin des dessins et modèles communautaires
[Kopienas Dizainparaugu Biļetenā] Nr. 35/2012.
2012. gada 4. maijā prasītājs –
Claus Gramberg
– saskaņā ar Regulas Nr. 6/2002 52. pantu iesniedza
EUIPO
pieteikumu par apstrīdētā dizainparauga spēkā neesamības atzīšanu novitātes trūkuma dēļ. Prasītājs apgalvo, ka viņš tirgo ar preču zīmi “mumbi” apzīmētus mobilo tālruņu piederumus, tostarp šiem aparātiem paredzētus futrāļus, tirdzniecību veicot galvenokārt tiešsaistes pārdošanas portālā “amazon.de” un kā pārdevēja nosaukumu norādot “HandyNow”.
Lai pamatotu savu pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu, prasītājs norādīja, ka apstrīdētais dizainparaugs esot ticis nodots atklātībā pirms prioritātes datuma – 2011. gada 30. jūnija – šādos apstākļos:
–
vispirms, 2011. gada 23. maijā viņš pie kāda vairumtirgotāja esot iegādājies futrāļus, kas atbilst apstrīdētajam dizainparaugam (rēķins, pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pielikums D 1); pēc tam, 2011. gada 26. maijā, viņš šos futrāļus, nenorādot attēlus, esot izvietojis tiešsaistes pārdošanas vietnē “amazon.de” (ekrāna izdruka no tīmekļvietnes “amazon.de”, pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pielikums D 2); visbeidzot, 2011. gada 30. maijā viņš esot pārdevis pirmo futrāli (rēķins, pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pielikums D 3);
–
2011. gada 15. jūnijā pārdošanas piedāvājums vietnē “amazon.de” tika papildināts ar attiecīgā futrāļa attēlu (ekrāna izdruka no tīmekļvietnes “amazon.de”, pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pielikums D 4a);
–
2011. gada 27. jūnijā attiecīgā futrāļa attēls tika no jauna publiskots vietnē
Amazon
(ekrāna izdruka no tīmekļvietnes “amazon.de”, pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pielikums D 4b); lai publiskotu šo attēlu, 2011. gada 26. maijā tika veikts fotouzņēmums (digitālā fotogrāfija, pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pielikums D 5).
Prasītājs norādīja, ka viņa pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pielikumā sniegtie pierādījumi, kuri ir minēti iepriekš 6. punktā, pierādot, ka apstrīdētais dizainparaugs tika nodots atklātībā pirms 2011. gada 30. jūnija prioritātes datuma, un ka to apstiprinot šādi pierādījumi:
–
ar zvērestu apliecināts paziņojums, ar kuru piegādātājs apliecina, ka 2011. gada 31. maijā prasītājs no tā ir “iegādājies” minētajā paziņojumā attēloto futrāli (pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pielikums D 6);
–
trīs informācijas vēstules, kuras laikā no 2011. gada 15. jūnija līdz 29. jūnijam viņam tika nosūtītas no tiešsaistes pārdošanas vietnes un kurās ir norādīts attiecīgā futrāļa attēls (pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pielikumi no D 7 līdz D 9);
–
prospekts, kuru piegādātājs viņam nosūtīja 2011. gada 9. jūnijā un kurā ir attēlots attiecīgais futrālis (pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pielikums D 10);
–
tīmekļvietnē “amazon.de” norādīts futrāļa, kas tiek tirgots kopš 2010. gada 31. decembra, attēls (pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pielikums D 11);
–
futrāļa pārdošanas tiešsaistē apstiprinājums (pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pielikums D 12);
–
ekrāna izdrukas no tīmekļvietnes “eBay.com” ungāru valodā (pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pielikums D 13).
2013. gada 22. janvārī Anulēšanas nodaļa atbilstoši Regulas Nr. 6/2002 6. pantam un 25. panta 1. punkta b) apakšpunktam atzina apstrīdēto dizainparaugu par spēkā neesošu tā individuālās būtības neesamības dēļ. Saistībā ar nodošanu atklātībā Anulēšanas nodaļa uzskatīja, ka pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pielikumi no D 1 līdz D 11 esot derīgi pierādījumi šādai nodošanai atklātībā, ņemot vērā, ka tie ir datēti ar laiku pirms 2011. gada 30. jūnija prioritātes datuma un ka
S
.
Mahdavi Sabet
nav pierādījis, ka nodošana atklātībā būtu notikusi atbilstoši Regulas Nr. 6/2002 7. panta 2. punktā paredzētajiem nosacījumiem.
2013. gada 8. martā
S
.
Mahdavi Sabet
, pamatojoties uz Regulas Nr. 6/2002 55.–60. pantu, iesniedza
EUIPO
apelācijas sūdzību par Anulēšanas nodaļas lēmumu.
Savos 2013. gada 30. oktobrī iesniegtajos apsvērumos par šo sūdzību prasītājs līdzās administratīvajā procesā Anulēšanas nodaļā iesniegtajiem pierādījumiem (pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pielikumi no D 1 līdz D 13) iesniedza šādus trīs jaunus pierādījumus:
–
pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pielikuma D 6 versija franču valodā (prasītāja apsvērumu pielikums D 6b);
–
prasītāja ar zvērestu apliecināts paziņojums, kas apstiprina, ka ekrāna izdrukas no tīmekļvietnēm nav tikušas grozītas nedz attiecībā uz datumu, nedz arī attiecībā uz attēla sastāvdaļām (prasītāja apsvērumu pielikums D 14);
–
trešās personas ar zvērestu apliecināts paziņojums, kas apstiprina, ka pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pielikumos D 7 un D 8 norādītās informācijas vēstules ir tikušas nosūtītas prasītājam (prasītāja apsvērumu pielikums D 15).
Ar 2015. gada 13. janvāra lēmumu (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”)
EUIPO
Apelācijas trešā padome atcēla Anulēšanas nodaļas lēmumu un noraidīja pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu. Tā būtībā uzskatīja, ka pierādījumi nav pietiekami, lai pierādītu apstrīdētā dizainparauga nodošanu atklātībā pirms 2011. gada 30. jūnija.
II.

Lietas dalībnieku prasījumi
Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
–
atcelt apstrīdēto lēmumu un atzīt dizainparaugu par spēkā neesošu;
–
pakārtoti, atcelt apstrīdēto lēmumu un nodot lietu atpakaļ Apelācijas padomei, lai tā pieņemtu jaunu lēmumu par apstrīdētā dizainparauga spēkā neesamību;
–
piespriest
EUIPO
atlīdzināt procesā Apelācijas padomē radušos izdevumus un tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā.
EUIPO
prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
–
noraidīt prasību;
–
piespriest prasītājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
III.

Juridiskais pamatojums
A.

Par pierādījumu, kas pirmo reizi ir iesniegti Vispārējā tiesā, pieņemamību
EUIPO
apstrīd pierādījumu pieņemamību, kurus prasītājs ir pirmo reizi iesniedzis Vispārējā tiesā. Tas apgalvo, ka savā prasības pieteikumā prasītājs esot norādījis jaunu padziļinātu faktu izklāstu un esot sniedzis vairākus jaunus pierādījumus (prasības pieteikuma pielikumi no A 2 līdz A 27), kas neesot bijuši minēti procesā
EUIPO
. Atsaucoties uz Vispārējās tiesas pastāvīgo judikatūru,
EUIPO
uzskata, ka šo jauno faktu izklāstu un atbilstošos pierādījumus nedrīkstot ņemt vērā, jo ar tiem tiekot grozīts strīda priekšmets.
Prasītājs uzskata, ka Vispārējai tiesai esot jāņem vērā apstrīdētie pierādījumi, jo ar tiem netiekot grozīts strīda priekšmets, bet vienkārši precizēts un padziļināts viņa iepriekš sniegtais faktu izklāsts.
Ir jānorāda, ka prasītājs neapstrīd, ka prasības pieteikuma pielikumos no A 2 līdz A 27 norādītie pierādījumi pirmo reizi ir tikuši iesniegti Vispārējā tiesā. Tādējādi šie pierādījumi katrā ziņā ir jauni pierādījumi, kuri nav bijuši Apelācijas padomes rīcībā, tai pieņemot apstrīdēto lēmumu.
Tādējādi attiecīgie pielikumi, kas pirmo reizi ir tikuši iesniegti Vispārējā tiesā, un to apraksts prasības pieteikumā norādītajā jaunajā faktu izklāstā nevar tikt ņemts vērā. Vispārējā tiesā celta prasība ir vērsta uz to, lai pārbaudītu
EUIPO
apelācijas padomju lēmumu tiesiskumu Regulas Nr. 6/2002 61. panta izpratnē, tāpēc Vispārējās tiesas funkcija nav atkārtoti pārbaudīt faktiskos apstākļus, pamatojoties uz dokumentiem, kuri pirmo reizi ir iesniegti Vispārējā tiesā (spriedums, 2012. gada 13. novembris, Antrax It/ITSB – THC (Apkures radiatori),
T‑83/11 un T‑84/11
,
EU:T:2012:592
,
28.
punkts). Šajos apstākļos prasības pieteikuma pielikumi no A 2 līdz A 27 un prasības pieteikumā norādītais jaunais faktu izklāsts, kurā ir aprakstīti šie pielikumi, ir jānoraida kā nepieņemami.
B.

Par lietas būtību
1.

Par prasījumiem attiecībā uz atcelšanu un lietas nodošanu atpakaļ Apelācijas padomei
Savas prasības pamatojumam prasītājs izvirza trīs pamatus. Pirmais pamats attiecas uz Regulas Nr. 6/2002 5. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu un minētās regulas 7. panta 1. punkta pārkāpumu. Otrais pamats attiecas uz “būtisku procedūras noteikumu” pārkāpumu. Trešais pamats attiecas uz apstākli, ka Apelācijas padome neesot ņēmusi vērā apstākli, ka
S
.
Mahdavi Sabet
neesot varējis pamatoti izvirzīt apstrīdētā dizainparauga prioritāti.
Saistībā ar pirmo pamatu, kas attiecas uz Regulas Nr. 6/2002 5. panta 1. punkta b) apakšpunkta un minētās regulas 7. panta 1. punkta pārkāpumu, prasītājs norāda, ka Apelācijas padome esot kļūdaini uzskatījusi, ka apstrīdētais dizainparaugs nav ticis iepriekš nodots atklātībā, kas varētu radīt šķēršļus tā novitātei. It īpaši Apelācijas padome esot veikusi prasītāja sniegto pierādījumu kļūdainu vērtējumu, liedzot tiem jebkādu pierādošo vērtību. Patiesībā sniegtie pierādījumi ticami pierādot, ka apstrīdētais dizainparaugs jau bija nodots atklātībā pirms tā reģistrācijas Regulas Nr. 6/2002 7. panta 1. punkta izpratnē.
EUIPO
apstrīd prasītāja argumentus. Tas būtībā uzskata, ka prasītājs saīsinot Apelācijas padomes garos paskaidrojumus un nespējot tos atspēkot.
Saskaņā ar Regulas Nr. 6/2002 7. panta 1. punktu dizainparaugs ir darīts pieejams sabiedrībai, ja tas ir publicēts pēc reģistrācijas vai citādi, vai izstādīts, izmantots tirdzniecībā vai citādi nodots atklātībai līdz dienai, kad dizainparaugs, kura aizsardzību pieprasa, ir pirmo reizi darīts pieejams sabiedrībai, izņemot, ja par šiem notikumiem parastā uzņēmējdarbības gaitā saprātīgi nav varējis uzzināt to personu loks, kuras ir specializējušās attiecīgajā nozarē un darbojas Eiropas Savienībā.
Saskaņā ar judikatūru dizainparaugs tātad ir uzskatāms par nodotu atklātībā, tiklīdz lietas dalībnieks, kurš atsaucas uz nodošanu atklātībā, ir pierādījis šo nodošanu atklātībā veidojošos faktus. Turpretī, lai šo pieņēmumu atspēkotu, lietas dalībniekam, kurš apstrīd nodošanu atklātībā, ir tiesiski pietiekami jāpierāda, ka konkrētas lietas apstākļi pamatoti var būt šķērslis tam, lai šie fakti būtu zināmi personu lokam, kas specializējušās attiecīgajā nozarē, parastā uzņēmējdarbības gaitā (spriedums, 2015. gada 21. maijs, Senz Technologies/ITSB – Impliva (Lietussargi),
T‑22/13 un T‑23/13
,
EU:T:2015:310
,
26.
punkts).
Agrāka dizainparauga nodošanu atklātībā nevar pierādīt, pamatojoties uz varbūtībām vai pieņēmumiem, bet tā ir jābalsta uz konkrētiem un objektīviem apstākļiem, kas pierāda agrāka dizainparauga faktisku nodošanu atklātībā tirgū (skat. spriedumu, 2012. gada 9. marts, Coverpla/ITSB – Heinz‑Glas (Flakons),
T‑450/08
, nav publicēts,
EU:T:2012:117
,
24.
punkts un tajā minētā judikatūra).
No judikatūras arī izriet, ka pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu iesniedzēja sniegtie pierādījumi ir jānovērtē, ņemot vērā to savstarpējo saistību starp tiem. Lai gan daži no šiem pierādījumiem paši par sevi var būt nepietiekami, lai pierādītu agrāka dizainparauga nodošanu atklātībā, tomēr, tos saistot vai aplūkojot kopā ar citiem dokumentiem vai informāciju, tie var palīdzēt pierādīt nodošanu atklātībā (spriedums, 2012. gada 9. marts, Flakons,
T‑450/08
, nav publicēts,
EU:T:2012:117
,
25.
punkts).
Turklāt, lai novērtētu dokumenta pierādošo vērtību, ir jāpārbauda tajā ietvertās informācijas ticamība un patiesums. It īpaši ir jāņem vērā dokumenta izcelsme, tā sagatavošanas apstākļi, tā adresāts un, vērtējot tā saturu, ir jānoskaidro, vai tas šķiet saprātīgs un uzticams (skat. spriedumu, 2012. gada 9. marts, Flakons,
T‑450/08
, nav publicēts,
EU:T:2012:117
,
26.
punkts un tajā minētā judikatūra).
Ir jāatgādina, ka no spēkā esošā Savienības tiesiskā regulējuma, kas ir piemērojams Kopienas dizainparaugiem, izriet, no vienas puses, ka pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu iesniedzējs var brīvi izvēlēties pierādījumu, kura iesniegšanu
EUIPO
tas uzskata par lietderīgu, pamatojot savu pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu, un, no otras puses, ka
EUIPO
ir pienākums pārbaudīt visus sniegtos pierādījumus, lai izdarītu secinājumu, vai tie faktiski pierāda agrāka dizainparauga nodošanu atklātībā (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2012. gada 9. marts, Flakons,
T‑450/08
, nav publicēts,
EU:T:2012:117
,
21.
–
23.
punkts, un 2016. gada 14. jūlijs, Thun 1794/EUIPO – Adekor (Grafiski dekoratīvi simboli),
T‑420/15
, nav publicēts,
EU:T:2016:410
,
26.
punkts).
Lai pierādītu, ka apstrīdētais dizainparaugs jau bija darīts pieejams sabiedrībai pirms tā reģistrācijas
EUIPO
ar 2011. gada 30. jūnija prioritātes datumu, Vispārējā tiesā prasītājs no Apelācijas padomē sniegtajiem pierādījumiem ir atsaucies uz sava pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pielikumiem D 2, D 3, D 4a, D 4b, D 5, D 6, no D 7 līdz D 9 un D 11 un uz savu Apelācijas padomē sniegto apsvērumu pielikumiem D 6b un D 14.
Šie pierādījumi ir ekrāna izdrukas no tīmekļvietnes “amazon.de” (pielikumi D 2, D 4a, D 4b un D 11), rēķins (pielikums D 3), elektroniska datne ar futrāļa fotogrāfiju (pielikums D 5), trīs elektroniskā pasta vēstules, kas ietver informācijas vēstules (pielikumi no D 7 līdz D 9), divi trešās personas paziņojumi (pielikumi D 6 un D 6b), kā arī prasītāja paša paziņojums (pielikums D 14).
Ņemot vērā šos pierādījumus un ievērojot iepriekš 22.–26. punktā minēto judikatūru, ir jāvērtē, vai Apelācijas padome ir pamatoti uzskatījusi, ka apstrīdētais dizainparaugs nav ticis nodots atklātībā pirms 2011. gada 30. jūnija, kas var radīt šķēršļus tā novitātei.
No apstrīdētā lēmuma izriet, ka Apelācijas padome ir noraidījusi pierādošo vērtību visiem prasītāja sniegtajiem pierādījumiem.
Apelācijas padome ir uzskatījusi, ka ekrāna izdrukām no tīmekļvietnes “amazon.de” (pielikumi D 2, D 4a, D 4b un D 11) neesot pierādošās vērtības, pamatojoties, galvenokārt, uz to, ka tie neesot ticami un tie esot jāuztver ar skepsi, ievērojot, ka katrā no šīm ekrāna izdrukām, kuras ir datētas attiecīgi ar 2011. gada 26. maiju, 15. jūniju un 27. jūniju, ir ietverta augšdaļa ar daudzām papildu norādēm, kuru ekrāna izdrukas no tīmekļvietnēm parasti neietver. Prasītājs neesot paskaidrojis, ar kādas procedūras izmantošanas palīdzību viņš ir varējis izdrukāt tīmekļa lapas saturu, kura ir vecāka par gadu (pielikumi D 2, D 4a un D 4b). Tāpat viņš neesot atbildējis uz
S
.
Mahdavi Sabet
argumentu, atbilstoši kuram, kad viņš ir meklējis tīmeklī futrāļa modeli, kam atbilstu pielikuma D 4b norādītajā pārdošanas piedāvājumā izmantotie aprakstošie vārdi, ir ticis uzrādīts pavisam cits futrālis. Turklāt saistībā ar pielikumā D 11 norādīto ekrāna izdruku no tīmekļvietnes Apelācijas padome ir uzsvērusi, ka futrāļa ievietošanas pārdošanai tīmeklī datums neatbilstot preces, kurai šis futrālis bija paredzēts, faktiskajam pārdošanas datumam (pielikums D 11). Ekrāna izdrukas no attiecīgās tīmekļvietnes arī neesot varējušas pierādīt nodošanu atklātībā, jo tajās neesot ietverts neviens attēls (pielikums D 2) vai arī vienīgi izplūdis attēls.
2011. gada 30. maija rēķinu, ko prasītāja uzņēmums –
HandyNow
– nosūtīja savam klientam (pielikums D 3) un kas bija paredzēts kā pierādījums viena no futrāļiem pārdošanai, kurš ir norādīts it īpaši pielikumā D 2, Apelācijas padome arī nav uzskatījusi par tādu, kam būtu pierādošā vērtība, jo verbāls preces apraksts neesot pietiekams, lai pierādītu tās nodošanu atklātībā.
Apelācijas padome tāpat ir noraidījusi ar 2011. gada 26. maiju datētu elektronisku datni ar futrāļa fotogrāfiju (pielikums D 5), kura atbilstoši apgalvojumam tiek izmantota pielikumā D 4a, kā pierādījumu nodošanai atklātībā, jo prasītājs neesot paskaidrojis nedz veidu, kā šī datne ir tikusi izveidota, nedz to, kas to saista ar pielikumu D 4a, nedz arī to, kā ar to var pierādīt attiecīgā futrāļa nodošanu atklātībā.
2011. gada 15., 22. un 29. jūnija elektroniskā pasta vēstules, kas ietver informatīvās vēstules, kuras prasītājs esot saņēmis no tiešsaistes pārdošanas sabiedrības
Alibaba.com
(pielikumi no D 7 līdz D 9), Apelācijas padome ir noraidījusi, pamatojoties, pirmkārt, uz to, ka attēli esot pārāk izplūduši un tātad neļaujot noteikt saikni ar apstrīdēto dizainparaugu, otrkārt, uz to, ka trīs vēstules neesot ticamas to augšdaļā norādītās neparastās informācijas dēļ un, treškārt, uz to, ka šīs vēstules labākajā gadījumā liecinot par privātu saraksti starp divām personām.
Apelācijas padome ir uzskatījusi, ka divi trešo personu paziņojumi, kas apstiprina, ka prasītājs ir iegādājies mobilajam tālrunim
Samsung i9100
paredzētu futrāli (pielikums D 6 un pielikums D 6b), arī nevarot apstiprināt prasītāja apgalvojumus. Apelācijas padome ir norādījusi, ka divos attiecīgajos pielikumos norādītais attēls esot izplūdis, ka paziņojums pats par sevi neesot pietiekams, lai pierādītu apstrīdētā dizainparauga nodošanu atklātībā, un ka tas labākajā gadījumā pierādot komerciāla darījuma esamību starp divām personām. Attiecībā konkrēti uz pielikumu D 6b Apelācijas padome ir konstatējusi, ka runa esot nevis par pielikuma D 6 versiju franču valodā, kā to bija norādījis prasītājs, bet par no jauna sagatavotu un parakstītu dokumentu. Turklāt šis dokuments neesot datēts un tajā neesot minēts pircēja vārds.
Apelācijas padome ir uzskatījusi, ka prasītāja paziņojums, kas apstiprina, ka ekrāna izdrukas no tīmekļvietnēm, kuru ticamību
S
.
Mahdavi Sabet
apstrīdēja, “nav tikušas grozītas ne attiecībā uz datumu, ne arī attiecībā uz attēla sastāvdaļām” (pielikums D 14), neesot pietiekams pierādījums, ņemot vērā tehniskās informācijas rindas šo ekrāna izdruku augšdaļā un ievērojot arī citu futrāļa modeļu esamību, kuriem ir tāda pati atsauce.
Šajā lietā Vispārējā tiesa, ņemot vērā to pierādījumu raksturu, ko prasītājs ir sniedzis, lai pierādītu apstrīdētā dizainparauga nodošanu atklātībā pirms 2011. gada 30. jūnija, uzskata par lietderīgu izskatīt Apelācijas padomes veikto pierādošās vērtības vērtējumu attiecībā, pirmkārt, uz ekrāna izdrukām no tīmekļvietnes “amazon.de” (pielikumi D 2, D 4a, D 4b un D 11) un, otrkārt, uz 2011. gada 15., 22. un 29. jūnija elektroniskā pasta vēstulēm, kas ietver informatīvās vēstules no tiešsaistes pārdošanas portāla
Alibaba.com
(pielikumi no D 7 līdz D 9).
a)

Par Apelācijas padomes vērtējumu attiecībā uz ekrāna izdruku no tīmekļvietnes “amazon.de” pierādošo vērtību
Vispārējā tiesa konstatē, ka prasītāja argumenti attiecībā uz Apelācijas padomes vērtējumu par ekrāna izdrukām no tīmekļvietnes “amazon.de”, kuras ir norādītas pielikumos D 2, D 4a, D 4b un D 11, būtībā ir saistīti ar trim iebildumiem – vispirms par to, ka Apelācijas padome esot noliegusi šo pielikumu pierādošo vērtību, pamatojoties uz to augšdaļas šķietami neparasto raksturu, un esot ignorējusi prasītāja paskaidrojumus attiecībā uz šo augšdaļu; tad – par to, ka Apelācijas padome neesot ņēmusi vērā tīmekļvietnē “amazon.de” ievietotos pārdošanas piedāvājumus, kuros ir norādīti precīzi datumi, un, visbeidzot, par to, ka Apelācijas padome esot kļūdaini noraidījusi ekrāna izdruku, kas parāda tīmekļvietnē “amazon.de” ievietoto pārdošanas piedāvājumu, kurš ir norādīts pielikumā D 11.
1)

Par pirmo iebildumu attiecībā uz to, ka Apelācijas padome esot noliegusi pielikumu D 2, D 4a un D 4b pierādošo vērtību, pamatojoties uz to augšdaļas šķietami neparasto raksturu, un esot ignorējusi prasītāja paskaidrojumus attiecībā uz šo augšdaļu
Prasītājs norāda, ka Apelācijas padome esot kļūdaini noraidījusi tīmekļvietnē “amazon.de” ievietotos pārdošanas piedāvājumus, kuri ir norādīti pielikumos D 2, D 4a un D 4b, pamatojoties uz aizdomām par šo piedāvājumu satura ticamību, konkrēti, attiecīgajos pielikumos ietvertās šķietami neparastās augšdaļas ar daudzām papildu informatīvām norādēm dēļ un tādēļ, ka prasītājs neesot paskaidrojis, kādā veidā viņš ir varējis izdrukāt tīmekļa lapas saturu, kura ir vecāka par gadu.
Šajā ziņā prasītājs atkārto savu argumentu, kas jau bija ticis izvirzīts
EUIPO
, atbilstoši kuram “visa informācija, kas ir iekļauta augšdaļā, tiek pievienota arhivēšanas procesā”. Viņš uzskata, ka arhivēšanas sistēmas izmantošana, ko veic tādi komersanti kā viņš, kuri piedāvā lielu daudzumu preču tiešsaistē, esot vispārzināma un Apelācijas padomei tā esot bijusi jāņem vērā pēc pašas iniciatīvas.
EUIPO
apstrīd prasītāja argumentus. Tas norāda, ka Apelācijas padome esot noliegusi no tīmekļvietnes “amazon.de” iegūto dokumentu, kuri ir norādīti pielikumos D 2, D 4a un D 4b, pietiekamu pierādošo vērtību, pamatojoties ne tikai uz šo dokumentu augšdaļu, bet arī citu iemeslu dēļ, tādu kā attiecīgā futrāļa vizuālā attēla slikta kvalitāte un iespēja jebkurā brīdī grozīt tīmekļa informācijas saturu.
Šajā lietā ir jānorāda, ka Apelācijas padome pielikumus D 2, D 4a un D 4b ir noraidījusi to šķietami neparastās augšdaļas un prasītāja paskaidrojumu saistībā ar šo augšdaļu trūkuma dēļ, uzskatīdama, ka ekrāna izdrukas no tīmekļvietnēm varot grozīt jebkurā brīdī vai tās esot grūti pārbaudāmas, no kā izrietot, ka vienkārša izdruka no tīmekļa lapas automātiski nesniedz pierādījumu par tās saturu.
Pat pieņemot, ka varētu šķist saprātīgi uzskatīt, kā to ir darījusi Apelācijas padome, ka tīmekļvietnes saturs var tikt grozīts jebkurā brīdī un ka šo saturu var būt grūti pierādīt
a posteriori
, šādi apsvērumi nav piemērojami pielikumos D 4a un D 4b norādītajiem pārdošanas piedāvājumiem.
Ir jākonstatē, pirmkārt, ka, apstrīdot Apelācijas padomes atbildi uz
S
.
Mahdavi
Sabet
aizdomām attiecībā uz pielikuma D 4b ticamību, prasītājs atsaucas uz “konkrētu references numuru, kas atbilst tikai vienam piedāvājumam”, un, otrkārt, ka šajā pielikumā patiešām ir atrodams šāds numurs, tas ir,
ASIN
numurs B0058COLXM, kurš ir norādīts tieši pirms piedāvājuma pieejamības tiešsaistes pārdošanas vietnē “amazon.de” datuma norādes.
Kā prasītājs ir norādījis, atbildot uz procesa organizatoriskajiem pasākumiem,
ASIN
numurs ir katrai katalogā iekļautai precei piešķirta unikāla atsauce, kas ļauj identificēt šo preci tiešsaistes pārdošanas platformā “Amazon”. Saskaņā ar tīmekļa lapu “Amazon palīdzība” precei piešķirts
ASIN
numurs tiek radīts, preci pirmo reizi piedāvājot
Amazon
katalogā, un ir aizliegts radīt jaunu
ASIN
numuru precei, kas jau tiek piedāvāta
Amazon
. Šajā ziņā, kā ir paredzēts tajā pašā tīmekļa lapā, ja pārdevējs nodod
Amazon
informāciju par preci, tiek automātiski pārbaudīts, vai jau pastāv tīmekļa lapa ar precēm vai tīmekļa lapa ar pārdošanas pakalpojumiem ar
ASIN
numuru, kas attiecas uz preci, kuru pārdevējs vēlas piedāvāt pārdošanai.
Tā kā šīs norādes, ko prasītājs ir sniedzis, atbildot uz procesa organizatoriskajiem pasākumiem,
EUIPO
nav apstrīdējis, Vispārējā tiesa nesaskata nevienu iemeslu nepiemērot tās arī pielikumam D 4a, kurā attiecīgā prece tāpat ir apzīmēta ar
ASIN
numuru. Tādējādi, ievērojot, ka
ASIN
numurs ir speciāli radīts, lai apzīmētu katru
Amazon
kataloga preci, Apelācijas padome nav varējusi pamatoti uzskatīt, ka pielikumos D 4a un D 4b norādītā informācija attiecībā uz konkrētajiem futrāļiem, tostarp to apraksts, to attēls un to piedāvājuma pārdošanai brīdis, ir varējusi tikt grozīta ikvienā brīdī vai ir bijusi grūti pārbaudāma.
Šo secinājumu nevar atspēkot
EUIPO
izvirzītie argumenti.
Pirmkārt,
EUIPO
apgalvo, ka, norādot konkrētos references numurus, kas ir piešķirti tikai vienam pārdošanas piedāvājumam, prasītājs neesot precizējis, ka šie numuri ir
ASIN
numuri. Šis arguments ir jānoraida.
Nav neviena iemesla uzskatīt, ka attiecībā uz tīmekļvietnē “amazon.de” ievietotajiem pārdošanas piedāvājumiem pastāvētu kāds cits konkrēts references numurs. Turklāt pats
EUIPO
nedz apgalvo, ka
ASIN
numuri, lai apzīmētu tiešsaistes pārdošanas vietnē
Amazon
pārdodamās preces, nepastāv, nedz arī norāda uz kādu citu numuru, kas būtu uzskatāms par konkrētu references numuru, kurš tiek piešķirts šajā vietnē pārdodamajām precēm.
Otrkārt,
EUIPO
norāda, ka
ASIN
numuru nozīmi nevarot uzskatīt par vispārzināmu, tāpēc prasītājam esot bijis jāsniedz papildu paskaidrojumi par šiem numuriem. Šo argumentu nevar atbalstīt.
Ir jāuzsver, ka 2013. gada 30. oktobra apsvērumos par
S
.
Mahdavi Sabet
Apelācijas padomē iesniegto apelācijas sūdzību prasītājs ir minējis divus pielikumus, kas ietver
ASIN
numurus, tas ir, numuru B0052TD 5OM un B005RFUT 72, “lai sniegtu priekšstatu par informācijas precizitāti”.
Ar šādu precizējumu prasītājs, protams, nav izskaidrojis nedz veidu, kādā tiek veidoti
ASIN
numuri, nedz arī to piešķiršanas kārtību tiešsaistes pārdošanas vietnē
Amazon
, bet viņš ir uzsvēris nozīmi, kas var tikt atzīta attiecībā uz pielikumiem, kuri ietver šos
ASIN
numurus, tādējādi ļaujot pierādīt to ticamību.
Treškārt,
EUIPO
norāda, ka tas nesaskatot, kādā mērā ar
ASIN
numuriem varētu apstrīdēt Apelācijas padomes argumentāciju par pierādošās vērtības attiecībā it īpaši uz pielikumiem D 4a un D 4b neesamību.
Iepriekš 46. punktā minēto iemeslu dēļ tas, ka pielikumos D 4a un D 4b ir norādīts unikāls tikai vienam piedāvājumam piešķirts numurs, noteikti liecina par minēto pielikumu ticamību, lai pierādītu apstrīdētā dizainparauga nodošanu atklātībā pirms 2011. gada 30. jūnija.
Ņemot vērā visu iepriekš minēto, ir jāsecina, ka, noraidot pielikumus D 4a un D 4b aizdomu par to ticamību dēļ, Apelācijas padome ir pieļāvusi kļūdu vērtējumā, un nav vajadzības izskatīt prasītāja iebildumus par to, ka Apelācijas padome esot ignorējusi viņa paskaidrojumus par šo pielikumu šķietami neparasto augšdaļu. Kas attiecas uz pielikumu D 2, Vispārējā tiesa secina, ka, tā kā tajā nav ietverts
ASIN
numurs un prasītājs nav sniedzis nevienu citu pierādījumu, lai pierādītu tā ticamību, Apelācijas padome ir pamatoti noliegusi jebkādu šī pielikuma pierādošo vērtību.
2)

Par otro iebildumu attiecībā uz to, ka Apelācijas padome neesot ņēmusi vērā tīmekļvietnē “amazon.de” ievietotos pārdošanas piedāvājumus, kuros ir norādīti precīzi datumi
Prasītājs norāda, ka, izsakot šaubas par pielikumos D 2, D 4a un D 4b iekļauto dokumentu autentiskumu, Apelācijas padome neesot ņēmusi vērā apstākli, ka tīmekļvietnē “amazon.de” ievietotie un pielikumos D 4a un D 4b norādītie pārdošanas piedāvājumi ir ietvēruši norādi “Tiek pārdoti “amazon.de” kopš:”, kur saistībā ar attiecīgajiem piedāvājumiem ir norādīts 2011. gada 26. maija (pielikums D 4a) un 2011. gada 27. jūnija (pielikums D 4b) datums.
Prasītājs tāpat norāda, ka
S
.
Mahdavi Sabet
arguments, atbilstoši kuram, kad viņš ir meklējis tīmeklī futrāļa modeli, kam atbilstu pielikuma D 4b norādītajā pārdošanas piedāvājumā izmantotie aprakstošie vārdi, ir ticis uzrādīts pavisam cits futrālis, esot kļūdains. Proti, šie meklēšanas vārdi esot vispārējs preces apraksts, nevis konkrēts references numurs, kas atbilst tikai vienam piedāvājumam.
EUIPO
apstrīd prasītāja argumentus. Tas norāda, ka Apelācijas padome neesot ignorējusi pielikumos D 2, D 4a un D 4b iekļautajos dokumentos minētos datumus.
EUIPO
uzskata, ka šie datumi nepierādot apstrīdētā dizainparauga nodošanu atklātībā, jo futrāļa izskats jebkurā brīdī varot mainīties un tomēr palikt pārdošanas platformā
Amazon
kā pastāvīgs pārdošanas piedāvājums.
i)

Par pielikumā D 4a norādītā 2011. gada 26. maija datuma neņemšanu vērā
Saistībā ar pielikumā D 4a norādīto 2011. gada 26. maija datumu ir jākonstatē, kā to apgalvo prasītājs, ka Apelācijas padome tik tiešām nav ņēmusi vērā pielikuma D 4a trešajā lapā minēto norādi “Tiek pārdoti “amazon.de” kopš: 2011. gada 26. maija”. Apelācijas padome nav pārbaudījusi ne vien šajā dokumentā iekļauto attēlu, bet arī nekādu citu šajā pielikumā ietverto informāciju, balstoties vienīgi uz to, ka pastāvot aizdomas par attiecīgā dokumenta satura ticamību un, vispārīgi, par iespēju grozīt tīmekļa lapas saturu, pirms tā tiek izdrukāta no tīmekļa.
Iepriekš 55. punktā Vispārējā tiesa jau secināja, ka, noraidot pielikumus D 4a un D 4b aizdomu par to ticamību dēļ, Apelācijas padome ir pieļāvusi kļūdu.
Turklāt, tā kā pielikums D 4a ir jāizvērtē citu prasītāja sniegto pierādījumu kontekstā, ir jākonstatē, ka pielikumi D 3 un D 5 apstiprina apstrīdētā dizainparauga nodošanu atklātībā kopš 2011. gada 26. maija.
Proti, rēķinā, ko prasītājs ir nosūtījis savam klientam (pielikums D 3), ir ietverts attiecīgā futrāļa apraksts, kas ir līdzīgs tam, kurš ir norādīts tīmekļvietnē “amazon.de” (
mumbi Silikon Case HTC Desire HD Silicon Tasche Hülle – DesireHD Schutzhülle
). Līdzīgi, tajā ir norādīta tā pati cena (6,99 EUR) kā precei ar
ASIN
numuru B0052TD 5OM, kas ir pieejama šajā vietnē kopš 2011. gada 26. maija. Turklāt šī futrāļa pirkuma rīkojums ir datēts ar 2011. gada 27. maiju, tas ir, nākamo dienu pēc 2011. gada 26. maija. Ņemot vērā šos apstākļus, var vienīgi konstatēt, ka šajā rēķinā ir ietverta pietiekami precīza informācija, kas tātad apstiprina citos prasītāja sniegtajos pierādījumos, tostarp pielikumā D 4a, ietverto informāciju.
Tomēr Apelācijas padome ir noliegusi jebkādu šī pielikuma pierādošo vērtību, pamatojoties vienīgi uz attēlu neesamību. Šajā ziņā ir jānorāda, ka principā rēķinā attēlus parasti neiekļauj. Tajā norāda preces nosaukumu, kurš pamatā ir viens no rēķinu svarīgākajiem elementiem (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2013. gada 16. septembris, Avery Dennison/ITSB – Dennison‑Hesperia (AVERY DENNISON),
T‑200/10
, nav publicēts,
EU:T:2013:467
,
43.
punkts). Turklāt rēķinā parasti iekļauj atsauci uz uzņēmuma – rēķina izdevēja attiecīgajiem datiem, un tas tā ir arī pielikumā D 3 norādītā rēķina gadījumā, kurā cita starpā ir minēts prasītāja uzņēmuma –
HandyNow
– vienots nodokļu identifikācijas numurs.
Tātad, lai varētu apšaubīt finanšu dokumenta, kas pierāda komerciālo attiecību starp uzņēmumu un tā klientu esamību, pierādošo vērtību un lai to noraidītu kā nederīgu pierādījumu, Apelācijas padomei būtu jābūt nopietnām šaubām un tai būtu bijis tās jāpamato, kas skaidri neizriet no apstrīdētā lēmuma.
Attiecībā uz pielikumā D 5 ietverto elektronisko datni ar futrāļa fotogrāfiju Vispārējā tiesa konstatē, ka attiecīgā futrāļa fotogrāfija uzrāda formu, kas
prima facie
ir līdzīga apstrīdētajam dizainparaugam, un ka datnē ir ietverta norāde uz šīs fotogrāfijas autoru, tas ir, prasītāja uzņēmumu
HandyNow
, uz2011. gada 26. maija datumu, kā arī uz prasītāja preču zīmi “mumbi”, kura ir norādīta arī tīmekļvietnē “amazon.de” piedāvāto un pielikumos D 2, D 4a un D 4b minēto futrāļu aprakstā. Tātad ir acīmredzami, ka pielikums D 5 ir saistīts ar pielikumu D 4a.
Pielikumos D 3 un D 5 norādītie pierādījumi, aplūkojot kopā ar pielikumā D 4a iekļauto norādi uz pārdošanas piedāvājuma pieejamības datumu, tas ir, “kopš 2011. gada 26. maija”, var apstiprināt apgalvojumu, ka apstrīdētais dizainparaugs ir ticis nodots atklātībā kopš 2011. gada 26. maija. Tātad Apelācijas padome ir kļūdaini noliegusi jebkādu pierādošo vērtību pielikumos D 3 un D 5 norādītajiem pierādījumiem.
Ņemot vērā iepriekš minēto, ir jāsecina, ka Apelācijas padome ir pieļāvusi kļūdu vērtējumā, neņemdama vērā pielikumā D 4a norādīto pārdošanas piedāvājuma pieejamības datumu, tas ir, 2011. gada 26. maiju.
ii)

Par pielikumā D 4b norādītā 2011. gada 27. jūnija datuma neņemšanu vērā
Runājot par pielikumā D 4b norādīto 2011. gada 27. jūnija datumu, savukārt ir jāatzīmē, ka Apelācijas padome nav ignorējusi norādi par futrāļa modeļa, kas, iespējams, ir identisks apstrīdētajam dizainparaugam, esamību tīmekļvietnē “amazon.de” kopš “2011. gada 27. jūnija”. Tieši pretēji, apstrīdētā lēmuma 33. punktā tā to ir izskatījusi līdz ar visu pielikumu D 4b un ir izdarījusi secinājumu par šī pielikuma pierādošās vērtības neesamību. Līdzās motīvam, ka attiecīgā ekrāna izdruka ietver neparastu dokumenta augšdaļu, Apelācijas padome ir uzskatījusi, ka, pat ja attiecīgie pārdošanas piedāvājumi
prima facie
radot apstrīdētā dizainparauga nodošanas atklātībā pierādījuma iespaidu, tie esot aplūkojami skeptiski, ievērojot
S
.
Mahdavi Sabet
tiešsaistē veikto meklēšanu, lai, izmantojot tīmekļvietnē “amazon.de” ievietotajos piedāvājumos lietotos aprakstošos vārdus, atrastu prasītāja futrāļa modeli. Proti, šīs meklēšanas rezultāti esot uzrādījuši futrāli, kas ir pilnībā atšķirīgs no prasītāja futrāļa un kas ir atrodams tīmekļvietnē “amazon.de” ievietotajos piedāvājumos.
Vispārējā tiesa uzskata, ka, ievērojot to, kas iepriekš 55. punktā ir konstatēts par pielikumu D 4a un D 4b ticamību, Apelācijas padome ir kļūdaini uzskatījusi, ka pielikums D 4b nav ticams; turklāt šim pielikumam, kā Apelācijas padome ir konstatējusi apstrīdētā lēmuma 33. punktā, ir kopējas iezīmes ar apstrīdēto dizainparaugu.
Kas attiecas uz
S
.
Mahdavi Sabet
tīmeklī veikto meklēšanu, no apstrīdētā lēmuma 33. punkta izriet, ka šajā meklēšanā izmantotie atslēgvārdi ir bijuši “
mumbi Silikon TPU Tasche Samsung Galaxy i9100 S II Silicon Case Hülle‑Galaxy S 2 S 2 SII Schutzhulle
”, tas ir, prasītāja preču zīme “mumbi”, norāde par materiālu, kā arī droši vien mobilā tālruņa modeļa apzīmējums, kuram šis futrālis ir paredzēts, nevis konkrētais references numurs. Tādējādi ir jākonstatē, kā to ir darījis arī prasītājs, ka attiecīgā meklēšana ir attiekusies nevis uz konkrēta mobilā tālruņa futrāļa modeļa precīzu apzīmējumu, bet uz tā aprakstu.
Tātad, ievērojot iepriekš 45.–55. punktā veiktos konstatējumus attiecībā uz konkrēto
ASIN
references numuru, kas tiek piešķirts ikvienai tīmekļvietnes
Amazon
katalogā iekļautajai precei, ir jāsecina, ka Apelācijas padome nav varējusi pamatoti apstiprināt šaubas, ko
S
.
Mahdavi Sabet
bija radījusi viņa tīmeklī veiktā meklēšana.
Tādējādi, tā kā vienīgi ar šīs meklēšanas rezultātiem nevar apstrīdēt preces pieejamības datuma “kopš 2011. gada 27. jūnija” norādes tīmekļvietnē “amazon.de” (pielikums D 4b) pierādošo vērtību, ir jāsecina, ka Apelācijas padome ir veikusi kļūdainu vērtējumu par pielikuma D 4b pierādošo vērtību.
3)

Par trešo iebildumu attiecībā uz to, ka Apelācijas padome esot kļūdaini noraidījusi pielikumā D 11 sniegto ekrāna izdruku, kas parāda tīmekļvietnē “amazon.de” ievietoto piedāvājumu
Prasītājs norāda, ka Apelācijas padome esot kļūdaini noraidījusi pielikumā D 11 sniegto ekrāna izdruku, kas parāda tīmekļvietnē “amazon.de” kopš 2010. gada 31. decembra ievietoto pārdošanas piedāvājumu.
Attiecībā uz faktu, ka tīmekļvietnēs norādītais futrāļa ievietošanas pārdošanai datums neatbilst tās preces faktiskajam pārdošanas datumam, kurai šis futrālis bija paredzēts, prasītājs norāda, ka attiecīgais futrālis esot derīgs diviem mobilajiem tālruņiem, tas ir,
iPhone 4S
un
iPhone 4
, un šis pēdējais minētais esot pieejams jau kopš 2010. gada 24. jūnija. Prasītājs uzskata, ka jaunākā mobilā tālruņa –
iPhone 4S
– parādīšanās tirgū rezultātā preces, kura
Amazon
ir apzīmēta ar
ASIN
numuru B005RFUT 72, nosaukums esot ticis grozīts.
Saistībā ar minētajās ekrāna izdrukās iekļauto attēlu kvalitāti prasītājs norāda, ka pielikumā D 11 esot ietverta labi redzama mobilā tālruņa fotogrāfija ar visām apstrīdētā dizainparauga īpašībām. Turklāt prasītājs norāda, ka šajā pielikumā iekļautās fotogrāfijas labā kvalitāte esot redzama arī lietas materiālos, uz kuriem ir pamatots Anulēšanas nodaļas lēmums.
EUIPO
apstrīd prasītāja argumentus. Tas norāda, ka prasītāja paskaidrojumiem par šaubām, kuras
S
.
Mahdavi Sabet
ir izteicis saistībā ar pielikumu D 11, neesot nozīmes, jo tie pirmo reizi esot sniegti Vispārējā tiesā. Katrā ziņā pārdošanas platformā
Amazon
norādītos piedāvājumus, ieskaitot preču vizuālos attēlus, to autors varot jebkurā brīdī grozīt.
Pirmkārt, attiecībā uz apstrīdētā lēmuma 34. punktā izteikto apgalvojumu, saskaņā ar kuru
S
.
Mahdavi Sabet
esot pierādījis, ka ekrāna izdrukā no tīmekļvietnes “amazon.de” norādītais datums, kad pielikumā D 11 ietvertais futrālis ir ievietots pārdošanai, neatbilst vienas no precēm, šajā gadījumā –
iPhone 4S
, faktiskas pārdošanas datumam, ir jānorāda, kā to ir darījis prasītājs, ka pielikumā D 11 ietvertais futrāļa apraksts attiecas ne vien uz
iPhone 4S
, kas ir laists tirgū pēc 2010. gada 31. decembra datuma, kurš minēts šajā pašā pielikumā, bet arī uz
iPhone 4
, kas tika tirgots jau pirms 2010. gada 31. decembra.
Turpinot, ir jāatgādina, ka pielikumā D 11 runa ir par tīmekļvietnē “amazon.de” pārdošanai ievietoto preci ar
ASIN
numuru B005RFUT 72. Ņemot vērā šī numura unikālo raksturu, kā ir konstatēts iepriekš 46. punktā, Apelācijas padome nav varējusi pamatoti secināt, ka pielikumam D 11 nav pietiekamas pierādošās vērtības saistībā ar nodošanu atklātībā.
Turklāt, pat pieļaujot, ka Apelācijas padome ir varējusi pamatoti uzskatīt, ka pielikumā D 11 norādītais dokuments jebkurā brīdī varēja tikt grozīts, apstrīdētajā lēmumā nav ietverts pamatojums, kas ļautu secināt par šādu grozījumu.
Šo secinājumu nevar atspēkot Apelācijas padomes apstrīdētā lēmuma 34. punktā norādītais fakts, ka administratīvajā procesā prasītājs nav paskaidrojis neatbilstību laikā, kas pastāv starp futrāļa ievietošanas pārdošanai datumu un preces, kuram šis futrālis bija paredzēts, faktiskās pārdošanas datumu. Šajā ziņā ir pietiekami konstatēt, ka pielikumā D 11 norādītā informācija ietver atsauci gan uz
iPhone 4
, gan arī uz
iPhone 4S
, un ka ir vispārzināms, ka
iPhone 4
laišana tirgū ir notikusi pirms
iPhone 4S
laišanas tirgū.
Ir jānorāda, ka
EUIPO
arguments, ka prasītāja paskaidrojumi par
S
.
Mahdavi Sabet
izteiktajām šaubām attiecībā uz šo neatbilstību laikā, kuri ir pirmo reizi sniegti Vispārējā tiesā, neesot nozīmīgi, neietekmē iepriekš minētos konstatējumus.
Visbeidzot, attiecībā uz pielikumā D 11 norādītā attēla kvalitāti Vispārējā tiesa konstatē, ka prasītājs pamatoti apgalvo, ka šis attēls ir labi redzams Anulēšanas nodaļas lēmumā. Turklāt šajā attēlā atspoguļotajam futrālim
prima facie
ir īpašības, kuras ir līdzīgas apstrīdētajam dizainparaugam. Tāpēc šo attēlu nevar kvalificēt kā izplūdušu.
Ņemot vērā iepriekš minēto, ir jāsecina, ka Apelācijas padome ir kļūdaini novērtējusi pielikumā D 11 ietverto dokumentu, noliedzot jebkādu tā pierādošo vērtību.
b)

Par Apelācijas padomes vērtējumu attiecībā uz elektroniskā pasta vēstuļu, kas ietver tiešsaistes pārdošanas portāla Alibaba.com informācijas vēstules, pierādošo vērtību
Prasītājs norāda, ka Apelācijas padome neesot varējusi atteikties ņemt vērā tiešsaistes pārdošanas portāla
Alibaba.com
informācijas vēstules, kuras prasītājs saņēma 2011. gada 15., 22. un 29. jūnijā un kuras ir atspoguļotas pielikumos D 7, D 8 un D 9. Viņš uzskata, ka šajos pielikumos iekļautās fotogrāfijas esot pietiekami skaidras un parāda visas apstrīdētā dizainparauga uzbūvei raksturīgās īpašības. Šajā ziņā tas atsaucas uz Anulēšanas nodaļas lēmumu, lai pierādītu, ka šo fotogrāfiju kvalitāte ir pietiekama.
Saistībā ar pielikumu no D 7 līdz D 9 dokumentu augšdaļu prasītājs apstiprina, ka šī augšdaļa atspoguļojot tā arhivēšanas sistēmā uzglabājamo papildu informāciju.
Turklāt prasītājs uzskata, ka Apelācijas padome esot kļūdaini kvalificējusi pielikumus D 7, D 8 un D 9 kā divu personu privātu saraksti un, pamatojoties uz to, izlēmusi, ka tā neļauj izdarīt secinājumu, ka šīs sarakstes saturs parastā uzņēmējdarbības gaitā varētu būt kļuvis zināms to personu lokam, kuras ir specializējušās attiecīgajā nozarē un darbojas Savienībā. Viņš norāda, ka viņš kā tiešsaistes pārdošanas portāla
Alibaba.com
informācijas vēstuļu adresāts esot piederīgs to personu lokam, kuras ir specializējušās attiecīgajā nozarē un darbojas Savienībā, un ka tādējādi šo informācijas vēstuļu nosūtīšana prasītājam 2011. gada 15., 22. un 29. jūnijā pati par sevi pierādot, ka attiecīgais modelis ir bijis zināms personu lokam, kuras ir specializējušās attiecīgajā nozarē un darbojas Savienībā.
EUIPO
apstrīd prasītāja argumentus. Vispirms tas norāda, ka pielikumos no D 7 līdz D 9 norādītā futrāļa vizuālā attēla kvalitāte neesot pietiekama un ka jaunie prasības pieteikumam pievienotie dokumenti, kas tiek uzskatīti par tādiem, kuru kvalitāte ir labāka, esot pirmo reizi sniegti Vispārējā tiesā un tātad tie neesot nozīmīgi. Pēc tam
EUIPO
atkārto, ka attiecīgo elektroniskā pasta vēstuļu augšdaļas esot radījušas šaubas par to pierādošo vērtību. Visbeidzot,
EUIPO
uzskata, ka Apelācijas padome esot pieņēmusi, ka runa ir par privātu saraksti, ņemot vērā, ka prasītājs esot vienīgi apgalvojis, ka visas informācijas vēstules nāk no viena un tā paša piegādātāja.
Saistībā ar apstrīdētā lēmuma 40. punktā veikto Apelācijas padomes konstatējumu, ka pielikumos no D 7 līdz D 9 norādītie attēli esot pārāk izplūduši un tādējādi neļaujot noteikt saikni ar apstrīdēto dizainparaugu, ir jākonstatē, ka, runājot par pielikumā D 7 norādīto attēlu, šajā attēlā atspoguļotā futrāļa īpašības, kā to norāda prasītājs, ir labi redzamas Anulēšanas nodaļas lēmumā un tās pietiekami aptver apstrīdētā dizainparauga īpašības. Tātad pielikumā D 7 norādītais attēls nevar tikt noraidīts tā skaidrības trūkuma dēļ.
Attiecībā uz pielikumā D 7 iesniegtās elektroniskā pasta vēstules šķietami neparasto augšdaļu ir jānorāda, ka apstrīdētā lēmuma 40. punktā Apelācijas padome atkārto savas ļoti vispārīgās piezīmes saistībā ar no tīmekļa izrietošo pierādījumu ticamību, nepamatojot savas aizdomas, atbilstoši kurām konkrēto elektroniskā pasta vēstuli, kā arī divas pārējās attiecīgās elektroniskā pasta vēstules varot grozīt jebkurā brīdī. Šajā ziņā tā pamatojas tikai uz prezumpciju, ka tiešsaistē ievietotus un vienīgi ar datora palīdzību pieejamus datus var grozīt jebkurā brīdī.
Protams, nevar izslēgt, kā Apelācijas padome ir norādījusi apstrīdētā lēmuma 30. punktā, ka tīmekļvietnes vai ikviena cita elektroniskā dokumenta saturs var tikt grozīts jebkurā brīdī. Tomēr, ja šī prezumpcija tiktu piemērota automātiski, nepastāvot nopietnām un pārbaudītām šaubām, ka konkrētajā gadījumā pierādījumi ir tikuši grozīti, par neiedarbīgu tiktu padarīts Savienības judikatūrā noteiktais un iepriekš 24. punktā atgādinātais princips, ka pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu iesniedzēja sniegtie pierādījumi ir jānovērtē, ņemot vērā to savstarpējo saistību (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2012. gada 9. marts, Flakons,
T‑450/08
, nav publicēts,
EU:T:2012:117
,
26.
punkts un tajā minētā judikatūra).
Tādējādi, ņemot vērā iepriekš 55. punktā minēto secinājumu, Apelācijas padome ir kļūdaini noliegusi jebkādu pielikumā D 7 norādītās elektroniskā pasta vēstules pierādošo vērtību.
Šo vērtējumu nevar atspēkot Apelācijas padomes apgalvojums, ka pielikumos no D 7 līdz D 9 norādītās elektroniskā pasta vēstules labākajā gadījumā pierādot privātas sarakstes esamību starp divām personām.
Ir jānorāda, ka pielikumā D 7 ietvertais dokuments ir ne vien elektroniskā pasta vēstule starp divām personām, bet tas iekļauj arī prasītājam tiešsaistes pārdošanas sabiedrības
Alibaba.com
adresētu informācijas vēstuli. Lai pierādītu attiecīgā futrāļa nodošanu atklātībā, ir jāņem vērā elektroniskā pasta vēstules saturs, nevis tā forma. Informācijas vēstuli nevar kvalificēt kā “privātu saraksti”. Informācijas vēstule pēc sava rakstura ir adresēta vairākām personām – abonentiem, un tās mērķis ir preču pārdošanas veicināšana. Kā ir norādījis prasītājs un
EUIPO
to nav apstrīdējis, tiešsaistes pārdošanas portāls
Alibaba.com
savas informācijas vēstules nosūta tūkstošiem adresātu, nevis tikai prasītājam. Turklāt ir vispārzināms, ka tīmekļvietne
Alibaba.com
ir nozīmīga pasaules mēroga preču pārdošanas platforma. Ņemot vērā šos apsvērumus, no apstrīdētā lēmuma skaidri neizriet kritēriji, pamatojoties uz kuriem Apelācijas padome ir apgalvojusi, ka pielikumā D 7 ietvertā elektroniskā pasta vēstule labākajā gadījumā pierādot privātas sarakstes esamību starp divām personām.
Šajos apstākļos ir jāsecina, ka, noliedzot jebkādu pielikumā D 7 ietvertās elektroniskā pasta vēstules pierādošo vērtību, Apelācijas padome ir pieļāvusi kļūdu vērtējumā.
Ņemot vērā iepriekš minēto, Vispārējā tiesa uzskata, ka Apelācijas padomes pieļauto pierādījumu vērtēšanas kļūdu rezultātā apstrīdētais lēmums ir jāatceļ. Tā kā Apelācijas padome nav pienācīgi novērtējusi noteiktus pierādījumus, kuri varēja ietekmēt strīda risinājumu, tās veiktais apstrīdētā dizainparauga nodošanas atklātībā vērtējums nav pilnīgs un, ņemot vērā kompetences sadales principu starp
EUIPO
un Vispārējo tiesu,
EUIPO
instancēm būs no jauna jāpauž sava nostāja.
Līdz ar to pirmais pamats ir jāapmierina un apstrīdētais lēmums ir jāatceļ, neizvērtējot otro un trešo pamatu. Tāpat nav jāspriež par prasītāja prasījumiem par lietas nodošanu atpakaļ Apelācijas padomei. Atbilstoši Regulas Nr. 6/2002 61. panta 6. punktam
EUIPO
ir jāveic pasākumi, lai izpildītu Vispārējās tiesas spriedumu. No šīs pēdējās minētās normas izriet, ka Vispārējai tiesai nav pienākuma izdot rīkojumus
EUIPO
, kuram ir pienākums izdarīt secinājumus no Vispārējās tiesas sprieduma rezolutīvās daļas un motīviem (pēc analoģijas skat. Vispārējās tiesas spriedumu, 2006. gada 15. marts, Athinaiki Oikogeniaki Artopoiia/ITSB – Ferrero (FERRÓ),
T‑35/04
,
EU:T:2006:82
,
15.
punkts un tajā minētā judikatūra).
2.

Par prasījumiem par apstrīdētā dizainparauga atzīšanu par spēkā neesošu
Līdzās apstrīdētā lēmuma atcelšanai prasītājs lūdz, galvenokārt, lai Vispārējā tiesa atzītu apstrīdēto dizainparaugu par spēkā neesošu.
EUIPO
uzskata, ka šis prasījums esot nepieņemams, jo saskaņā ar pastāvīgo judikatūru Vispārējai tiesai atzītās [lēmumu] grozīšanas tiesības nepiešķirot tai pilnvaras ar savu vērtējumu aizstāt Apelācijas padomes vērtējumu un arī veikt vērtējumu, attiecībā uz kuru minētā padome vēl nav paudusi viedokli.
Ir jānorāda, ka kontrole, kuru Vispārējā tiesa īsteno atbilstoši Regulas Nr. 6/2002 61. pantam, ir
EUIPO
Apelācijas padomju lēmumu tiesiskuma kontrole un ka tā var atcelt vai grozīt lēmumu, kas ir prasības priekšmets, tikai tad, ja tā pieņemšanas brīdī tajā ir pieļauts pārkāpums, kurš ir viens no šīs regulas 61. panta 2. punktā norādītajiem atcelšanas vai grozīšanas pamatiem. No tā izriet, ka Vispārējai tiesai atzītās [lēmumu] grozīšanas tiesības nepiešķir tai pilnvaras ar savu vērtējumu aizstāt Apelācijas padomes vērtējumu un arī veikt vērtējumu, attiecībā uz kuru minētā padome vēl nav paudusi viedokli. Līdz ar to grozīšanas pilnvaru īstenošana principā ir veicama vienīgi situācijās, kurās Vispārējā tiesa pēc Apelācijas padomes veiktā vērtējuma pārbaudes, pamatojoties uz konstatētajiem faktiskajiem un tiesiskajiem apstākļiem, var noteikt, kāds lēmums Apelācijas padomei bija jāpieņem (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2015. gada 13. maijs, Group Nivelles/ITSB – Easy Sanitairy Solutions (Dušas noteka),
T‑15/13
,
EU:T:2015:281
,
89.
punkts un tajā minētā judikatūra).
Ir pietiekami konstatēt, ka šajā lietā, tā kā apstrīdētais lēmums tiek atcelts Apelācijas padomes pieļautās kļūdas vērtējumā par pierādījumu, ko prasītājs ir sniedzis, lai apliecinātu apstrīdētā dizainparauga nodošanu atklātībā, pierādošo vērtību dēļ un, tā kā Apelācijas padomei ir no jauna jāspriež par minēto pierādījumu pierādošo vērtību, kā arī pēc tam – par apstrīdētā dizainparauga spēkā neesamību, Vispārējai tiesai nav jau šobrīd jāspriež par apstrīdētā dizainparauga spēkā neesamību.
Tādēļ prasītāja prasījumi, ar kuriem Vispārējai tiesai tiek lūgts uzdot
EUIPO
atzīt apstrīdēto dizainparaugu par spēkā neesošu, ir nepieņemami.
IV.

Par tiesāšanās izdevumiem
Atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 134. panta 1. punktam lietas dalībniekam, kuram nolēmums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram nolēmums ir labvēlīgs. Šajā lietā prasītājs ir prasījis piespriest
EUIPO
atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp apelācijas procesā radušos izdevumus.
Tā kā
EUIPO
spriedums ir nelabvēlīgs, tam ir jāpiespriež segt savus, kā arī atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus atbilstoši tā prasījumiem. Saskaņā ar Reglamenta 190. panta 2. punktu par atlīdzināmiem tiesāšanās izdevumiem uzskata nepieciešamos izdevumus, kas prasītājam ir radušies saistībā ar procesu Apelācijas padomē.

Ar šādu pamatojumu
VISPĀRĒJĀ TIESA (ceturtā palāta)
nospriež:

1)
Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (
EUIPO
) Apelācijas trešās padomes 2015. gada 13. janvāra lēmumu lietā R 460/2013-3.

2)
Prasību pārējā daļā noraidīt.

3)
Piespriest
EUIPO
segt savus, kā arī atlīdzināt
Claus Gramberg
tiesāšanās izdevumus, tostarp nepieciešamos izdevumus, kas ir radušies saistībā ar procesu
EUIPO
Apelācijas padomē.

Kanninen
Calvo‑Sotelo Ibáñez‑Martín
Reine
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2018. gada 27. februārī.
[Paraksti]
Satura rādītājs

I. Tiesvedības priekšvēsture

II. Lietas dalībnieku prasījumi

III. Juridiskais pamatojums

A. Par pierādījumu, kas pirmo reizi ir iesniegti Vispārējā tiesā, pieņemamību

B. Par lietas būtību

1. Par prasījumiem attiecībā uz atcelšanu un lietas nodošanu atpakaļ Apelācijas padomei

a) Par Apelācijas padomes vērtējumu attiecībā uz ekrāna izdruku no tīmekļvietnes “amazon.de” pierādošo vērtību

1) Par pirmo iebildumu attiecībā uz to, ka Apelācijas padome esot noliegusi pielikumu D 2, D 4a un D 4b pierādošo vērtību, pamatojoties uz to augšdaļas šķietami neparasto raksturu, un esot ignorējusi prasītāja paskaidrojumus attiecībā uz šo augšdaļu

2) Par otro iebildumu attiecībā uz to, ka Apelācijas padome neesot ņēmusi vērā tīmekļvietnē “amazon.de” ievietotos pārdošanas piedāvājumus, kuros ir norādīti precīzi datumi

i) Par pielikumā D 4a norādītā 2011. gada 26. maija datuma neņemšanu vērā

ii) Par pielikumā D 4b norādītā 2011. gada 27. jūnija datuma neņemšanu vērā

3) Par trešo iebildumu attiecībā uz to, ka Apelācijas padome esot kļūdaini noraidījusi pielikumā D 11 sniegto ekrāna izdruku, kas parāda tīmekļvietnē “amazon.de” ievietoto piedāvājumu

b) Par Apelācijas padomes vērtējumu attiecībā uz elektroniskā pasta vēstuļu, kas ietver tiešsaistes pārdošanas portāla Alibaba.com informācijas vēstules, pierādošo vērtību

2. Par prasījumiem par apstrīdētā dizainparauga atzīšanu par spēkā neesošu

IV. Par tiesāšanās izdevumiem
(
*1
)	Tiesvedības valoda – vācu.