CELEX: 62016TJ0837
REACH
Komisijos sprendimas, kuriuo leidžiama naudoti geltonąjį švino sulfochromatą ir raudonąjį švino chromato molibdato sulfatą
Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 ir 5 dalys
Vertinimas, ar alternatyvios medžiagos neprieinamos
Teisės klaida

Ginčo aplinkybės
Geltonasis švino sulfochromatas (C. I. Pigment Yellow 34; Nr. CE 215-693-7, Nr. CAS 1344-37-2) ir raudonasis švino chromato molibdato sulfatas, vadinamas „Pigment Red 104“ (C. I. Pigment Red 104; Nr. CE 235-759-9, Nr. CAS 12656-85-8) (toliau – šioje byloje nagrinėjami pigmentai, šioje byloje nagrinėjami švino chromatai arba šioje byloje nagrinėjamos medžiagos) yra švino ir chromo VI mišiniai.
Dėl savo patvarumo, ryškios spalvos ir žvilgesio šie pigmentai naudojami lakų ir dažų, pavyzdžiui, skirtų tiltams ir geležies ar plieno konstrukcijoms, sudėtyje arba tais atvejais, kai dažoma siekiant atkreipti dėmesį, pavyzdžiui, ant įspėjamųjų ženklų. Švino chromatai taip pat naudojami geltonai ženklinant kelius.
2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1272/2008 dėl cheminių medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo, iš dalies keičiančio ir panaikinančio direktyvas 67/548/EEB bei 1999/45/EB ir iš dalies keičiančio Reglamentą (EB) Nr. 1907/2006 (
OL L 353, 2008, p. 1
), VI priedo 3 dalyje esančioje 3.1 lentelėje pateiktame pavojingų cheminių medžiagų suderintos klasifikacijos ir ženklinimo sąraše šioje byloje nagrinėjami pigmentai pažymėti indekso numeriais 082‑009‑00‑X bei 082‑010‑00‑5 ir klasifikuojami kaip kancerogenai ir kaip toksiškai veikiantys reprodukciją.
Priimdama 2012 m. vasario 14 d. Reglamentą (ES) Nr. 125/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH) XIV priedas (
OL L 41, 2012, p. 1
), Europos Komisija šioje byloje nagrinėjamus pigmentus dėl jų kancerogeninių savybių ir toksinio poveikio reprodukcijai įtraukė į 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiančio Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiančio Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinančio Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB (
OL L 396, 2006, p. 1
), XIV priedą ir nustatė pabaigos terminą 2015 m. gegužės 21 d.
Aštuonios įmonės užregistravo švino chromatus vadovaudamosi Reglamento Nr. 1907/2006 II antraštinės dalies nuostatomis; viena iš šių įmonių yra
DCC Maastricht BV
, kuri yra Kanadoje įsisteigusio šių medžiagų gamintojo atstovė Europos Sąjungoje, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1907/2006 8 straipsnį.
DCC Maastricht
, tiekianti šioje byloje nagrinėjamus pigmentus maždaug 100 tolesnių naudotojų Sąjungoje, yra vienintelė įmonė, 2013 m. lapkričio 19 d. pateikusi Reglamento Nr. 1907/2006 62 straipsnyje numatytą paraišką gauti autorizaciją, kad galėtų teikti rinkai šioje byloje nagrinėjamus pigmentus. Konkrečiai kalbant, paraiška pateikta dėl šių abiem medžiagoms identiškų naudojimo būdų:
–
pigmento miltelių platinimo ir jų įmaišymo pramoninėje aplinkoje į tirpiklinius dažus, neskirtus naudoti vartotojams,
–
pramoninio metalo paviršių dengimo dažais (pvz., įrenginių, transporto priemonių, statinių, ženklų, kelių įrengimų, ričių dengimas ir t. t.),
–
profesionalaus (neskirtas naudoti vartotojams) metalo paviršių dengimo dažais (pvz., įrenginių, transporto priemonių, statinių, ženklų, kelių įrengimų ir t. t.) arba kelių ženklinimo,
–
pigmento miltelių platinimo ir jų įmaišymo pramoninėje aplinkoje į skystus arba kietus premiksus dažant iš plastiko pagamintus ar plastiku dengtus gaminius, neskirtus naudoti vartotojams,
–
skystų ar kietų premiksų ir ruošinių, kurių sudėtyje yra pigmentų, pramoninio naudojimo dažant iš plastiko pagamintus ar plastiku dengtus gaminius, neskirtus naudoti vartotojams,
–
skystų ar kietų premiksų ir ruošinių, kurių sudėtyje yra pigmentų, profesionalaus naudojimo įrengiant kelio ženklus iš termoplastiko.
Paraiškoje gauti autorizaciją pateikti tokie produktų, kurie pagaminti taikant paraiškoje nurodytus naudojimo būdus ir kurių gamybai, pareiškėjos teigimu, būtinas pigmentų didelis technologinis efektyvumas, pavyzdžiai (sąrašas neišsamus): automobilio kapotas, įspėjamieji ženklai, farmacijos atliekų konteineriai, naftos chemijos pramonei skirti vamzdžiai, kranai, žemės ūkio įrengimai, kelių įrengimai, plieniniai tiltai, saugyklos ir plieno konteineriai.
Vadovaudamasi Reglamento Nr. 1907/2006 64 straipsnio 2 dalimi, Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA) surengė viešas konsultacijas, kad suinteresuotos trečiosios šalys galėtų pateikti informaciją apie alternatyvias chemines medžiagas arba technologijas. Per šias konsultacijas nuomones pateikė Sąjungos gamintojai, šioje byloje nagrinėjamų pigmentų tolesni naudotojai, šakinės organizacijos, valstybės narės ir kelios nevyriausybinės organizacijos.
Tolesni naudotojai, pareiškę nuomonę per šias konsultacijas, nurodė, kad medžiagos, kurias galima naudoti vietoj šioje byloje nagrinėjamų švino chromatų, nesuteikia tokios pat naudos ir daugeliu atveju yra brangesnės.
British Coatings Federation
, atstovaujanti 90 % paviršių apdorojimo pramonės Jungtinėje Karalystėje, priešingai, iš esmės nurodė nepritarianti pareiškėjos išvadai, kad švino chromatai yra nepakeičiami. Ši organizacija iš esmės teigė, kad šiuo metu dažų sektoriuje naudojama daug alternatyvių medžiagų, kurių sudėtyje nėra švino. Be to, dažų ir dangų gamintojas A. pažymėjo, kad tinkamomis ir saugesnėmis už šioje byloje nagrinėjamus švino chromatus alternatyvomis jau daug metų prekiaujama visame pasaulyje ir kad šios alternatyvos gali būti naudojamos siekiant išgauti norimas produkto savybes ir norimą veiksmingumo lygį už pagrįstą kainą. Galiausiai kitas cheminių medžiagų ir dažų gamintojas B. nurodė, kad dauguma jo klientų sėkmingai perėjo prie alternatyvų be švino arba yra pasirengę tai padaryti. Pareiškėja atsakė į B. ir A. pastabas ir nurodė, kad tam tikroms mažoms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ), pritarusioms jos paraiškai per konsultacijas, šioje byloje nagrinėjami pigmentai reikalingi specifiniams produktams, skirtiems vadinamosioms „nišinėms“ reikmėms, gaminti.
2014 m. gruodžio 11 d. ECHA Rizikos vertinimo komitetas ir Socialinės ir ekonominės analizės komitetas priėmė dvylika konsoliduotų nuomonių dėl paraiškos gauti autorizaciją, siekdami atsižvelgti į šešis paraiškoje nurodytus kiekvienos iš atitinkamų medžiagų naudojimo būdus.
Šiose nuomonėse Rizikos vertinimo komitetas priėjo prie išvados, kad neįmanoma nustatyti šioje byloje nagrinėjamų pigmentų kancerogeninių savybių ir toksinio poveikio reprodukcijai išvestinės ribinės poveikio nesukeliančios vertės, kaip nurodyta Reglamento Nr. 1907/2006 I priedo 6.4 punkte.
Dėl alternatyvų techninio įgyvendinimo apskritai, kiek tai susiję su pirmuoju ir ketvirtuoju naudojimo būdais, nurodytais šio sprendimo 6 punkte, Socialinės ir ekonominės analizės komitetas atitinkamų konsoliduotų nuomonių (2018 m. rugpjūčio 21 d. Švedijos Karalystės pareiškimo priedai E.1, E.4, E.7 ir E.10) 7 punkte nurodė, kad paraišką gauti autorizaciją pateikęs asmuo nepateikė alternatyvų analizės. Iš šių nuomonių taip pat matyti, kad „ruošimo etape“ šioje byloje nagrinėjami pigmentai neturėjo paskirties ir dėl to negalėjo ar neturėjo būti atlikta pagrįsta alternatyvų analizė.
Dėl alternatyvų techninio įgyvendinimo apskritai, kiek tai susiję su paraiškoje nurodytais antruoju ir penktuoju naudojimo būdais, atitinkamų nuomonių (2018 m. rugpjūčio 21 d. Švedijos Karalystės pareiškimo priedai E.2, E.5, E.8 ir E.11) 7.2.1 punkte Socialinės ir ekonominės analizės komitetas iš esmės pristatė autorizacijos paraišką pateikusio asmens ir kitų per viešas konsultacijas išklausytų asmenų nuomones. Iš esmės šios nuomonės buvo prieštaringos.
Dėl alternatyvų techninio įgyvendinimo apskritai, kiek tai susiję su paraiškoje nurodytu trečiuoju naudojimo būdu, atitinkamų nuomonių (ieškinio A.5 priedas ir 2018 m. rugpjūčio 21 d. Švedijos Karalystės pareiškimo E.3 priedas) 7.2.1 punkte Socialinės ir ekonominės analizės komitetas padarė išvadą, kad „jis linkęs pritarti paraišką gauti autorizaciją pateikusio asmens nuomonei, kad alternatyvų nėra“. Vis dėlto, atsižvelgiant į per viešas konsultacijas išreikštas prieštaringas nuomones, šio komiteto teigimu, šis klausimas reikalauja papildomo nagrinėjimo, kiek tai susiję su kelių ženklinimu. Komiteto nuomone, nustatant peržiūros laikotarpį reikia atsižvelgti į su šiuo aspektu susijusius neaiškumus.
Dėl alternatyvų techninio įgyvendinimo apskritai, kiek tai susiję su šio sprendimo 6 punkte nurodytu šeštuoju naudojimo būdu, atitinkamų konsoliduotų nuomonių (2018 m. rugpjūčio 21 d. Švedijos Karalystės pareiškimo priedai E.6 ir E.12) 7.2.1 punkte Socialinės ir ekonominės analizės komitetas priėjo prie išvados, kad, atsižvelgiant į per viešas konsultacijas išreikštas prieštaringas nuomones, šis klausimas reikalauja papildomo nagrinėjimo, kiek tai susiję su kelių ženklinimu. Jis taip pat nurodė, kad į „šį neaiškumą“ bus atsižvelgta nustatant peržiūros laikotarpį.
Galiausiai visų 2014 m. gruodžio 11 d. konsoliduotų nuomonių įžanginėje dalyje (žr. ieškinio A.5 priedo 4 puslapį ir 2018 m. rugpjūčio 21 d. Švedijos Karalystės pareiškimo priedų E.1–E.10 4 puslapį), Socialinės ir ekonominės analizės komitetas pažymėjo, jog jam „atrodo“, kad nėra alternatyvų, kurios būtų techniškai ir ekonomiškai tinkamos „pareiškėjai“.
2015 m. sausio 2 d. Komisija gavo dvylika konsoliduotų nuomonių.
2015 m. liepos 7 ir 8 d., 2015 m. rugsėjo 22 ir 23 d. ir 2016 m. vasario 3 ir 4 d. paraišką gauti autorizaciją taip pat nagrinėjo pagal Reglamento Nr. 1907/2006 133 straipsnį įsteigtas komitetas (toliau – REACH komitetas).
Per diskusiją REACH komitete dėl paraiškos gauti autorizaciją dvi valstybės narės ir Norvegijos Karalystė nurodė, kad jų teritorijoje šie švino chromatai nenaudojami kaip pigmentai dažuose, naudojamuose ženklinant kelius geltona spalva. Vienoje iš šių valstybių narių švino chromatų naudojimas keliams ženklinti netgi buvo uždraustas prieš 20 metų. Norvegijos Karalystė taip pat nurodė, kad švino chromatai nenaudojami dažant naftos platformas Šiaurės jūroje arba naftos kompanijai S priklausančias platformas.
Komisija pateikė sprendimo projektą REACH komiteto narių balsavimui. Dvidešimt trys valstybės narės balsavo už projektą, o trys valstybės narės, tarp kurių ir Švedijos Karalystė, balsavo prieš. Dvi valstybės narės susilaikė.
2016 m. rugsėjo 7 d. Komisija priėmė Įgyvendinimo sprendimą C (2016) 5644
final
dėl leidimo naudoti geltonąjį švino sulfochromatą ir raudonąjį švino chromato molibdato sulfatą pagal Reglamentą Nr. 1907/2006 (toliau – ginčijamas sprendimas).
Ginčijamo sprendimo 6 konstatuojamojoje dalyje Komisija nurodė:
„[ECHA Socialinės ir ekonominės analizės komitetas] patvirtino pareiškėjos išvadą, kad bendra [socialinė ir ekonominė] nauda, kurią suteikia paraiškoje nurodyti naudojimo būdai, nusveria jų keliamą riziką žmonių sveikatai ar aplinkai. Jis taip pat patvirtino, kad, atsižvelgiant į technines ir ekonomines įgyvendinimo galimybes, pareiškėjos tolesniems naudotojams nėra alternatyvių medžiagų arba alternatyvių technologijų.“
Ginčijamo sprendimo 8 ir 9 konstatuojamosiose dalyse nustatyta, kad savo nuomonėse ECHA Socialinės ir ekonominės analizės komitetas rekomendavo Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 9 dalies e punkte nurodyto peržiūros laikotarpio trukmę nustatyti dvylika metų dėl dviejų paraiškoje nurodytų cheminių medžiagų keturių naudojimo būdų, t. y. dėl šio sprendimo 6 punkto pirmoje, antroje, ketvirtoje ir penktoje įtraukose nurodytų naudojimo būdų, ir septynerius metus dėl dviejų kitų šių dviejų paraiškoje nurodytų cheminių medžiagų naudojimo būdų, t. y. šio sprendimo 6 punkto trečioje ir šeštoje įtraukose nurodytų naudojimo būdų.
Iš esmės iš ginčijamo sprendimo 8 ir 9 konstatuojamųjų dalių matyti, kad rekomenduodamas šiuos peržiūros laikotarpius Socialinės ir ekonominės peržiūros komitetas visų pirma atsižvelgė į tinkamų alternatyvų šioje byloje nagrinėjamiems pigmentams neprieinamumą, kiek tai susiję su paraiškoje nurodytais naudojimo būdais, įvertinęs technines įgyvendinimo galimybes, didelę alternatyvų techninio tinkamumo svarbą tam tikrais specifiniais naudojimo atvejais, kai reikalaujama saugumo, aplinkybę, kad šių dviejų cheminių medžiagų naudojimas kelia nedidelę riziką, ir tai, kad nauda žmonių sveikatai, galinti atsirasti atsisakius suteikti autorizaciją, yra labai maža. Kiek tai susiję su šio sprendimo 6 punkto trečioje ir šeštoje įtraukose nurodytais naudojimo būdais, Socialinės ir ekonominės analizės komitetas, rekomenduodamas peržiūros laikotarpį, taip pat atsižvelgė į neaiškumus, susijusius su pareiškėjos teiginiais dėl techniškai įgyvendinamų alternatyvų nebuvimo kelių ženklinimo sektoriuje.
Tose pačiose konstatuojamosiose dalyse nurodyta, kad, Komisijos nuomone, dėl to, jog sudėtinga visiškai įrodyti, kad nėra techniškai įgyvendinamų alternatyvų dėl visų minėtų naudojimo būdų, autorizacija turi būti peržiūrima anksčiau, nei tai rekomenduoja daryti Socialinės ir ekonominės analizės komitetas. Konkrečiai kalbant, pagal ginčijamo sprendimo 9 konstatuojamąją dalį, pasikeitus informacija su valstybėmis narėmis, matyti, kad šioje byloje nagrinėjami pigmentai kelių ženklinimo sektoriuje kai kuriose valstybėse narėse pakeisti kitais arba uždrausti, o kitose – ne. Komisijos nuomone, atsižvelgiant į šias aplinkybes tikslinga nustatyti septynerių metų peržiūros laikotarpį dėl šių dviejų cheminių medžiagų keturių naudojimo būdų, t. y. nurodytųjų šio sprendimo 6 punkto pirmoje, antroje, ketvirtoje ir penktoje įtraukose, ir ketverių metų laikotarpį dėl kitų dviejų šių medžiagų naudojimo būdų, t. y. nurodytųjų šio sprendimo 6 punkto trečioje ir šeštoje įtraukose.
Ginčijamo sprendimo 12 konstatuojamojoje dalyje Komisija nurodė:
„Atsižvelgiant į tai, kad sudėtinga visiškai įrodyti, jog nėra techniškai įgyvendinamų alternatyvų dėl visų paraiškoje nurodytų naudojimo būdų, reikia iškart sukonkretinti naudojimo būdus, dėl kurių suteikiama autorizacija, kiek tai susiję su techniškai reikalaujamu [pigmentų] premiksų, dažų ir ruošinių, kurių sudėtyje yra pigmentų, arba gaminių, kuriuose jų yra, efektyvumu, kurį suteikia šios dvi cheminės medžiagos ir kuris negali būti išgaunamas naudojant kitas tinkamas alternatyvias medžiagas ar technologijas, kad ir kokios jos būtų. Todėl autorizacija turėtų būti susiejama su sąlyga, kad autorizacijos turėtojas pateiktų ataskaitą apie alternatyvų tinkamumą ir jų prieinamumą tolesniems naudotojams ir, remdamasis šia ataskaita, patikslintų naudojimo būdų, dėl kurių suteikta autorizacija, aprašymą. Be to, jei pateikiama Reglamento Nr. 1907/2006 61 straipsnio 1 dalyje nurodyta peržiūros ataskaita, autorizacijos turėtojas turi patikslinti naudojimo būdų, dėl kurių suteikta autorizacija, aprašymą remdamasis savo tiekimo grandinės tolesnių naudotojų pateikta informacija.“
Ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 1 ir 2 dalyse Komisija leido naudoti šioje byloje nagrinėjamus švino chromatus, nurodytus paraiškoje gauti autorizaciją (žr. šio sprendimo 6 punktą), su sąlyga, kad premiksų, dažų ir ruošinių, kurių sudėtyje yra šių medžiagų, arba gatavų gaminių, kuriuose jų yra, technologinis efektyvumas funkcionalumo, spalvos intensyvumo, nepermatomumo (gebėjimo paslėpti), pasiskirstymo, atsparumo oro sąlygoms, karščiui ar vandeniui aspektais arba kelių šių aplinkybių poveikio aspektu techniškai gali būti pasiektas tik naudojant šias medžiagas ir kad šis technologinis efektyvumas būtinas jas naudojant pagal numatytą paskirtį.
Pagal ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 3 dalies d punktą autorizacija dėl visų naudojimo būdų susieta su sąlyga, pagal kurią iš esmės autorizacijos turėtojo tolesni naudotojai turėjo iki 2017 m. birželio 30 d. pateikti ECHA informaciją apie alternatyvų tinkamumą ir jų prieinamumą naudoti ir išsamiai pagrįsti būtinybę naudoti šioje byloje nagrinėjamas medžiagas.
Be to, iš ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 3 dalies e punkto matyti, kad autorizacija suteikta su sąlyga, pagal kurią autorizacijos turėtojas turi iki 2017 m. gruodžio 31 d. pateikti Komisijai ataskaitą, kurioje būtų nurodyta šio sprendimo 1 straipsnio 3 dalies d punkte minima informacija. Savo ataskaitoje autorizacijos turėtojas privalo patikslinti naudojimo būdų, dėl kurių suteikta autorizacija, aprašymą remdamasis tolesnių naudotojų pateikta informacija apie alternatyvas.
Galiausiai ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 4 dalyje iš esmės numatyta, kad, kiek tai susiję su naudojimu keliams ženklinti, autorizacija netaikoma valstybėse narėse, pagal kurių nacionalinės teisės aktus draudžiama naudoti švino chromatus keliams ženklinti.
Procesas ir šalių reikalavimai
2016 m. lapkričio 28 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo šį Švedijos Karalystės ieškinį.
2017 m. vasario 10 d., 27 d. ir kovo 30 d. atitinkamai Danijos Karalystė, Suomijos Respublika ir Europos Parlamentas Bendrojo Teismo kanceliarijai pateikė dokumentus, kuriais paprašė leisti įstoti į šią bylą palaikyti Švedijos Karalystės reikalavimų. 2017 m. kovo 24 d. ir gegužės 3 d. nutartimis Bendrojo Teismo penktosios kolegijos pirmininkas patenkino šiuos prašymus įstoti į bylą.
2017 m. kovo 20 d. ECHA paprašė leisti įstoti į šią bylą palaikyti Komisijos reikalavimų. Tą pačią dieną
ClientEarth
, pelno nesiekianti nevyriausybinė organizacija, kurios tikslas – aplinkos apsauga, taip pat paprašė leisti įstoti į šią bylą palaikyti Švedijos Karalystės reikalavimų.
2017 m. liepos 20 d. nutartimi Bendrojo Teismo penktosios kolegijos pirmininkas leido ECHA įstoti į bylą. Tačiau 2017 m. spalio 13 d. Nutartimi Švedija / Komisija (
T‑837/16
, nepaskelbta Rink.,
EU:T:2017:740
) jis atmetė
ClientEarth
prašymą įstoti į bylą.
Atsiliepimas į ieškinį pateiktas 2017 m. kovo 7 d.
2017 m. gegužės 10 d., rugsėjo 29 d., spalio 4 d. ir 5 d. atitinkamai Danijos Karalystė, Parlamentas, ECHA ir Suomijos Respublikai pateikė įstojimo į bylą paaiškinimus.
2017 m. gegužės 2 d. Švedijos Karalystė pateikė dubliką, o 2017 m. spalio 5 d. Komisija pateikė tripliką.
2017 m. gruodžio 19 d. Švedijos Karalystė ir Komisija pateikė savo pastabas dėl įstojimo į bylą paaiškinimų.
2018 m. liepos 18 d. laišku, taikydamas proceso organizavimo priemonę pagal Procedūros reglamento 89 straipsnio 3 dalies c ir d punktus, Bendrasis Teismas paprašė Švedijos Karalystės pateikti 2014 m. gruodžio 11 d. konsoliduotas nuomones, išskyrus susijusią su paraiškoje nurodytu geltonojo švino sulfochromato trečiuoju naudojimo būdu, kuri prie Bendrojo Teismo nagrinėjamos bylos medžiagos pridėta kaip ieškinio A.5 priedas. Tame pačiame laiške Švedijos Karalystės buvo paprašyta pateikti informaciją apie šiuo metu ECHA rengiamą dokumentaciją siekiant įsitikinti, kad reikia riboti švino chromatų naudojimą produktuose. Šią dokumentaciją Švedijos Karalystė minėjo savo ieškinyje. Galiausiai tame pačiame laiške Komisijos paprašyta pateikti ataskaitos, kurią, kaip nurodyta ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 3 dalies e punkte, autorizacijos turėtojas privalėjo jai pateikti iki 2017 m. gruodžio 31 d., kopiją.
Švedijos Karalystė ir Komisija įvykdė šiuos prašymus per nustatytą terminą.
Švedijos Karalystė Bendrojo Teismo prašo:
–
panaikinti ginčijamą sprendimą,
–
priteisti iš Komisijos bylinėjimosi Bendrajame Teisme išlaidas.
Komisija Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį,
–
priteisti iš Švedijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas,
–
tuo atveju, jei ginčijamas sprendimas būtų panaikintas, palikti galioti jo padarinius, kol ji, padedama ECHA, galės iš naujo išnagrinėti paraišką gauti autorizaciją.
Danijos Karalystė ir Parlamentas Bendrojo Teismo prašo panaikinti ginčijamą sprendimą. Suomijos Respublika Bendrojo Teismo prašo panaikinti ginčijamą sprendimą ir priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
ECHA Bendrojo Teismo prašo atmesti ieškinį ir priteisti iš Švedijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
Grįsdama savo ieškinį Švedijos Karalystė, palaikoma Parlamento, Danijos Karalystės ir Suomijos Respublikos, remiasi trimis pagrindais.
Pirmajame ieškinio pagrinde Švedijos Karalystė iš esmės tvirtina, kad padaryta teisės klaidų taikant Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalį ir pažeistas rūpestingumo principas. Antrasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė pareigą motyvuoti, jai tenkančią pagal SESV 296 straipsnį ir Reglamento Nr. 1907/2006 130 straipsnį, ir gero administravimo principą. Trečiajame pagrinde Švedijos Karalystė tvirtina, kad pažeistas Reglamento Nr. 1907/2006 55 straipsnis.
Pirmasis ieškinio pagrindas sudarytas iš trijų dalių. Šio pagrindo pirmoje dalyje Švedijos Karalystė iš esmės tvirtina, kad Komisija pati neatliko atskiro vertinimo, ar įvykdytos autorizacijos suteikimo sąlygos, kaip nurodyta Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalyje. Priešingai, Komisija užduotį įvertinti šioje nuostatoje numatytas sąlygas patikėjo ECHA komitetams, t. y. Rizikos vertinimo komitetui ir Socialinės ir ekonominės analizės komitetui. Ieškinio pirmojo pagrindo antroje dalyje Švedijos Karalystė tvirtina, kad Komisija pažeidė Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalį, nes suteikė šioje byloje nagrinėjamą autorizaciją, nors nebuvo tinkamai nustatyta, kad nėra alternatyvių cheminių medžiagų ar technologijų, tinkamų naudoti paraiškoje gauti autorizaciją nurodytais būdais vietoj švino chromatų. Vien dėl to, kad ji suteikė autorizaciją tinkamai nepatikrinusi, ar alternatyvos yra neprieinamos, leidžia daryti išvadą, kad ji pažeidė ir rūpestingumo pareigą. Trečia dalis grindžiama tuo, kad susiedama autorizaciją su tam tikromis sąlygomis ir nustatydama tam tikrus peržiūros laikotarpius Komisija klaidingai siekė užpildyti
DCC Maastricht
pateiktos alternatyvų analizės spragas ir alternatyvų analizės, kurią ji pati atliko pagal Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalį, spragas, todėl susiejo autorizaciją su tam tikromis sąlygomis ir nustatė trumpus peržiūros laikotarpius, nors neturėjo „įgaliojimų“ to daryti.
Bendrasis Teismas mano, kad pirmiausia reikia nagrinėti ieškinio pirmojo pagrindo antrą dalį.
Ieškinio pirmojo pagrindo antra dalis, grindžiama Komisijos padaryta teisės klaida nagrinėjant alternatyvų nebuvimą, ir rūpestingumo pareiga
Švedijos Karalystė, palaikoma Danijos Karalystės, Suomijos Respublikos ir Parlamento, mano, kad suteikdama šioje byloje nagrinėjamą autorizaciją, nors nebuvo tinkamai įrodyta, kad nėra švino chromatui alternatyvių medžiagų ar alternatyvių technologijų, tinkamų naudoti paraiškoje nurodytais būdais, Komisija pažeidė Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalį. Atsižvelgiant į „sprendimų priėmimo šioje byloje pagrindą“, nėra akivaizdu, kad tinkamos alternatyvios medžiagos ar technologijos, kurias būtų galima naudoti vietoj švino chromatų ginčijamame sprendime nurodytais būdais, yra neprieinamos.
Pirma, anot Švedijos Karalystės, paraišką šioje byloje nagrinėjamai autorizacijai gauti pateikęs asmuo nepateikė įrodymų, kad nėra alternatyvų. Antra, alternatyvų analizė, kurią šiuo atveju atliko pati Komisija, buvo nepakankama. Iš tiesų, Švedijos Karalystės nuomone, tam tikros aplinkybės, paaiškėjusios vykstant autorizacijos procedūrai, parodė, kad bent iš dalies, pavyzdžiui, kelių ženklinimo aspektu, yra alternatyvų, tinkamų pakeisti šioje byloje nagrinėjamiems švino chromatams. Švedijos Karalystės teigimu, tokią išvadą Komisija turėjo padaryti, jei būtų tinkamai išnagrinėjusi trečiųjų asmenų, kaip antai
British Coatings Federation
, A. ir B. (žr. šio sprendimo 9 punktą), pateiktą informaciją, taip pat kelių valstybių narių ir Norvegijos Karalystės pateiktą informaciją. Trečia, bet kuriuo atveju dėl to, kad informacija yra prieštaringa, Komisija privalėjo išsamiau išnagrinėti sąlygą, susijusią su tinkamų alternatyvų nebuvimu. Švedijos Karalystės teigimu, atsižvelgiant į informaciją, prieštaraujančią Socialinės ir ekonominės analizės komiteto išvadai, atrodo, kad Komisija tiesiog nepakankamai ištyrė bylą, kad galėtų suteikti nagrinėjamą autorizaciją.
Komisija, palaikoma ECHA, nesutinka su šiais argumentais.
Pasak Komisijos, pirma, Socialinės ir ekonominės analizės komitetas atsižvelgė į visus pranešimus, gautus per viešas konsultacijas. Analizuodama ir tvirtindama ECHA komitetų nuomones, ji taip pat atsižvelgė į trečiųjų asmenų pateiktą informaciją. Kaip matyti iš REACH komiteto posėdžių protokolų, Komisija taip pat atsižvelgė į visus trečiųjų asmenų pranešimus, gautus po to, kai buvo pateiktos ECHA komitetų nuomonės, ir išnagrinėjo, ar šiuose pranešimuose pateikta papildoma arba nauja informacija. Taip nebuvo.
Antra, kai kurioms valstybėms narėms pateikus klausimus REACH komitete, Komisija atliko papildomą analizę, siekdama išnagrinėti, ar yra alternatyvų dėl nurodytų naudojimo būdų. Ji paragino pareiškėją pateikti paaiškinimų dėl paraiškoje gauti autorizaciją nurodytų naudojimo būdų, ir pareiškėja pateikė informacijos apie svarbius techninius ir ekonominius veiksnius, pagrindžiančius tolesnių naudotojų pasirinkimą, kokią cheminę medžiagą naudoti. Ši papildoma informacija buvo užregistruota ir perduota valstybėms narėms REACH komitete (atsiliepimo į ieškinį B.3 priedas). Komisija taip pat konsultavosi su valstybėmis narėmis dėl galimų nacionalinių draudimų ar įpareigojimų, susijusių su švino chromatų naudojimu keliams ženklinti. Gauta papildoma informacija patvirtino išvadas, padarytas Socialinės ir ekonominės analizės komiteto nuomonėje, t. y. kad techniniu ir ekonominiu aspektu nėra alternatyvų, tinkamų naudoti pagal numatytą paskirtį.
Trečia, įvertinusi Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalyje numatytas sąlygas, Komisija iš tiesų nusprendė, jog pareiškėja galutinai neįrodė, jog nėra techniškai ir ekonomiškai tinkamų alternatyvų dėl visų galimų naudojimo būdų, nurodytų naudojimo būdų aprašyme. Vis dėlto ji laikėsi nuomonės, kad alternatyvų nėra tik dėl tam tikrų naudojimo būdų, nurodytų paraiškoje gauti autorizaciją pateiktame aprašyme.
Nepaisydama sunkumų, susijusių su konstatuotu alternatyvų nebuvimu, Komisija nemanė, kad reikėtų atsisakyti suteikti autorizaciją. Komisijos teigimu, būtų neproporcinga atsisakyti suteikti autorizaciją, siekiant atsižvelgti į tam tikrus nuogąstavimus, nes į šiuos nuogąstavimus galima atsižvelgti taikant ne tokias griežtas priemones, pavyzdžiui, apribojant leistinų naudojimo būdų apibrėžtį; ir visa naudinga informacija jau įtraukta į dokumentus.
Todėl, Komisijos nuomone, vienintelė sunkumų, konstatuotų išnagrinėjus, kad alternatyvų nėra, pasekmė buvo apriboti autorizaciją taip, kad leistini būtų tik tie naudojimo būdai, dėl kurių įrodyta, kad alternatyvų nėra. Šiuo tikslu ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 1 ir 2 dalių pirmame sakinyje įtvirtinti keli apribojimai, taikomi pareiškėjai ir jos tolesniems naudotojams, kuriuos autorizacija apima pagal Reglamento Nr. 1907/2006 56 straipsnio 2 dalį, pavyzdžiui, kad premiksų, dažų ir ruošinių, kurių sudėtyje yra atitinkamų medžiagų, arba gatavų gaminių, kuriose jų yra, technologinis efektyvumas turi būti būtinas juos naudojant pagal numatytą paskirtį (žr. šio sprendimo 27 punktą).
Pirmiausia pažymėtina, kad dėl Švedijos Karalystės argumentų, susijusių su ieškinio pirmojo pagrindo antra dalimi, turi būti pateikta tam tikrų paaiškinimų, nes priešingu atveju į šiuos argumentus negalima įtikinamai atsakyti. Pirma, šie paaiškinimai susiję su teisiniu pagrindu, kuriuo remiantis gali būti suteikta autorizacija naudoti labai didelį susirūpinimą keliančią cheminę medžiagą (žr. šio sprendimo 58–62 punktus). Šiomis aplinkybėmis reikia nustatyti, ar Komisija pagrįstai pasirinko Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalį kaip ginčijamo sprendimo teisinį pagrindą (žr. šio sprendimo 63 punktą). Antra, reikia pateikti tikslesnės informacijos dėl Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalyje nurodytos autorizacijos procedūros dalyviams, t. y. Komisijai ir ECHA komitetams tenkančių užduočių paskirstymo (žr. šio sprendimo 64–69 punktus). Trečia, reikalingi tam tikri preliminarūs paaiškinimai dėl Reglamente Nr. 1907/2006 vartojamos sąvokos „alternatyvos“ (žr. šio sprendimo 70–76 punktus). Ketvirta, atsakant į Švedijos Karalystės argumentus reikia pateikti paaiškinimų dėl įrodinėjimo pareigos, numatytos Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalyje, siejamoje su to paties reglamento 69 konstatuojamąja dalimi (žr. šio sprendimo 77–79 punktus). Penkta, tikslinga ir pridurti, kaip administruojama šiose dviejose nuostatose numatyta įrodinėjimo pareiga (žr. šio sprendimo 80–85 punktus).
Pirma, pažymėtina, kad autorizacija naudoti cheminę medžiagą gali būti suteikta pagal vadinamąją „tinkamos kontrolės procedūrą“, nurodytą Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 2 dalyje, arba pagal vadinamąją „socialinę ir ekonominę“ procedūrą, nurodytą Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalyje.
Pagal Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 2 dalį autorizacija suteikiama tuo atveju, kai cheminės medžiagos naudojimo keliama rizika žmonių sveikatai ar aplinkai dėl šio reglamento XIV priede nurodytų cheminei medžiagai būdingų savybių yra tinkamai kontroliuojama pagal Reglamento Nr. 1907/2006 I priedo 6 skirsnį.
Jei autorizacijos negalima suteikti pagal Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 2 dalį arba dėl cheminių medžiagų, nurodytų šio reglamento 60 straipsnio 3 dalyje, Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalyje numatyta, kad autorizacija gali būti suteikiama tik įrodžius, kad socialinė ir ekonominė nauda nusveria riziką žmonių sveikatai ar aplinkai, kylančią dėl cheminės medžiagos naudojimo, ir jei nėra tinkamų alternatyvių cheminių medžiagų ar technologijų.
Konkrečiai kalbant, pagal Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalies antrą sakinį toks sprendimas priimamas atsižvelgiant į ECHA Rizikos vertinimo komiteto bei ECHA Socialinės ir ekonominės analizės komiteto nuomones ir apsvarsčius visus to paties reglamento 60 straipsnio 4 dalies a–d punktuose nurodytus aspektus. Tarp šių aspektų yra cheminės medžiagos naudojimo teikiama socialinė ir ekonominė nauda bei socialinės ir ekonominės pasekmės, atsirandančios atsisakius suteikti autorizaciją (Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalies b punktas), taip pat pareiškėjo pateikta alternatyvų analizė pagal Reglamento Nr. 1907/2006 62 straipsnio 4 dalies e punktą (Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalies c punktas).
Nagrinėjamu atveju iš bylos medžiagos, visų pirma iš ECHA Rizikos vertinimo komiteto nuomonės, matyti, kad negalima nustatyti šioje byloje nagrinėjamų švino chromatų tiek kancerogeninių savybių, tiek toksinio poveikio reprodukcijai išvestinės ribinės poveikio nesukeliančios vertės pagal Reglamento Nr. 1907/2006 I priedo 6.4 punktą, kaip nurodyta šio reglamento 60 straipsnio 3 dalies a punkte.
Taigi Komisija pagrįstai darė prielaidą, kad vienintelis galimas teisinis pagrindas priimti ginčijamą sprendimą yra Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalis.
Antra, kalbant apie užduočių paskirstymą tarp Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalyje nurodytos autorizacijos procedūros dalyvių, pažymėtina, kad tik Komisija turi patikrinti, ar įvykdytos šioje nuostatoje numatytos sąlygos. Tokiomis aplinkybėmis Komisija turi savo iniciatyva ištirti visą svarbią informaciją, nes ji neatlieka arbitro vaidmens, kurio kompetencija apsiribotų sprendimo priėmimu tik pagal autorizacijos procedūros dalyvių pateiktus duomenis ir įrodymus (pagal analogiją žr. 2012 m. kovo 22 d. Sprendimo GLS,
C‑338/10
,
EU:C:2012:158
,
punktą). Laikydamasi pareigos savo iniciatyva išnagrinėti, ar įvykdytos Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalyje numatytos sąlygos, Komisija, remdamasi gero administravimo principu ir atsižvelgdama į jai tenkančią rūpestingumo pareigą, turi savo priemonėmis prisidėti prie reikšmingų faktų ir aplinkybių nustatymo (pagal analogiją žr. 1966 m. liepos 13 d. Sprendimo Consten ir Grundig / Komisija,
56/64 ir 58/64
,
EU:C:1966:41
, p. 501).
Konkrečiai kalbant, kiek tai susiję su techniniu ir ekonominiu vertinimu, reikalingu socialinei ir ekonominei analizei arba konkrečiu atveju tinkamų alternatyvų analizei atlikti, Komisija privalo atsižvelgti į ECHA komitetų nuomones, nurodytas Reglamento Nr. 1907/2006 64 straipsnio 1 dalyje. Konkrečiau kalbant, pasakytina, kad užduotis įvertinti cheminės medžiagos naudojimo riziką ir vertinti informaciją apie riziką sveikatai ar aplinkai, kylančią dėl tam tikrų galimų alternatyvių cheminių medžiagų ar technologijų naudojimo, patikėta Rizikos vertinimo komitetui, kaip nurodyta Reglamento Nr. 1907/2006 64 straipsnio 4 dalies a punkte. Pagal to paties reglamento 64 straipsnio 4 dalies b punktą viena iš Socialinės ir ekonominės analizės komiteto užduočių yra įvertinti cheminės medžiagos naudojimo teikiamą socialinę ir ekonominę naudą bei socialines ir ekonomines pasekmes, atsirandančias atsisakius suteikti autorizaciją, kurias turi įrodyti pareiškėjas ar kitos suinteresuotosios šalys, taip pat įvertinti alternatyvų analizę ar pakeitimo planą ir trečiosios šalies pasiūlymus, pateiktus per ECHA surengtas viešas konsultacijas.
Rizikos vertinimo komiteto ir Socialinės ir ekonominės analizės komiteto nuomonės laikomos mokslo nuomonėmis. Tokį aiškinimą patvirtina Reglamento Nr. 1907/2006 102 konstatuojamoji dalis, pagal kurią iš esmės ECHA atlieka tokį patį vaidmenį kaip ir bet kuris prie Komisijos įsteigtas mokslo komitetas. Pagal Reglamento Nr. 1907/2006 81 konstatuojamosios dalies antrą sakinį Komisija, spręsdama autorizacijos suteikimo klausimą, „turėtų“ atsižvelgti į šias nuomones. Žodis „turėtų“ rodo, kad Komisijai šios nuomonės nėra privalomos.
Vis dėlto Komisijai nėra užkirstas kelias visiškai ar iš dalies pritarti vieno iš ECHA komitetų nuomonėje išdėstytam vertinimui ir ji neprivalo kiekvienu atveju jo pakartoti ar pakeisti savais motyvais. Kai nėra informacijos, keliančios didelių abejonių dėl minėtų ECHA komitetų nuomonės, tokioje nuomonėje pateiktos mokslo analizės iš principo gali pakakti, kad Komisija galėtų suteikti autorizaciją arba jos nesuteikti pagal Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalį, ir Komisija neturi atlikti papildomų mokslo tyrimų.
Kai Komisija pritaria minėtų ECHA komitetų nuomonei siekdama pagrįsti sprendimą dėl autorizacijos, ji turi patikrinti, ar nuomonėje pateikti motyvai yra išsamūs, nuoseklūs ir reikšmingi (pagal analogiją žr. 2002 m. rugsėjo 11 d. Sprendimo Pfizer Animal Health / Taryba,
T‑13/99
,
EU:T:2002:209
,
punktą). Jei atitinkama nuomonė yra neišsami arba nenuosekli arba jei motyvai nėra reikšmingi, Komisija pateikia komitetui klausimus, kad būtų ištaisyti konstatuoti galimi trūkumai.
Nepaisant to, kad Komisijai nėra privalomos Rizikos vertinimo komiteto ir Socialinės ir ekonominės analizės komiteto nuomonės, tuo atveju, jei ji norėtų iš esmės nukrypti nuo nuomonės arba vieno iš minėtų ECHA komitetų išdėstytą nuomonę dėl techninių ar ekonominių aspektų pakeisti savąja, ji privalo konkrečiai motyvuoti savo vertinimą ir jos motyvuose turi būti aiškiai nurodytos priežastys, kodėl ji nukrypsta nuo nuomonėje išdėstyto vertinimo. Šie motyvai turi būti bent to paties mokslinio lygio kaip pateiktieji atitinkamoje nuomonėje. Tokiu atveju institucija gali remtis papildoma to paties komiteto nuomone arba kitais įrodymais, turinčiais bent tokią pačią įrodomąją vertę kaip ir atitinkama nuomonė. Tuo atveju, kai institucija tik iš dalies, bet dar iš esmės nukrypsta nuo nuomonės, ji taip pat gali remtis tais nuomonėje išdėstytais mokslo argumentais, kurių neginčija (pagal analogiją žr. 2002 m. rugsėjo 11 d. Sprendimo Pfizer Animal Health / Taryba,
T‑13/99
,
EU:T:2002:209
,
punktą).
Trečia, kiek tai susiję su sąvoka „alternatyvos“, Reglamento Nr. 1907/2006 55 straipsnyje nustatyta, kad vienas iš jo tikslų – laipsniškai pakeisti didelį susirūpinimą keliančias chemines medžiagas. Reglamento Nr. 1907/2006 64 straipsnio 4 dalyje, 60 straipsnio 5 dalyje ir 69 konstatuojamojoje dalyje nurodyta, kad „alternatyva“ yra „alternatyvi cheminė medžiaga“ arba „alternatyvi technologija“, kurios Reglamente Nr. 1907/2006 numatytoje autorizacijos procedūroje yra svarbios tik tuomet, jei yra „tinkamos“. Pastaroji sąvoka vartojama ir Reglamento Nr. 1907/2006 55 straipsnyje, ir jo 60 straipsnio 4 dalyje.
Siekiant patikslinti šio sprendimo 58 punkte nurodytus aspektus, „[ECHA] Autorizacijos paraiškos rengimo rekomendacijų“ (
OL C 28, 2011, p. 1
), parengtų ir paskelbtų remiantis Reglamento Nr. 1907/2006 31 konstatuojamąja dalimi ir 77 straipsnio 2 dalies g punktu, siekiant pateikti gaires dėl alternatyvų analizės, pakeitimo plano ir suinteresuotųjų trečiųjų šalių galimybių teikti pasiūlymus per autorizacijos procedūrą, 3.2 punkte nurodyta:
„Alternatyva yra galimas į [Reglamento Nr. 1907/2006] XIV priedą įtrauktos cheminės medžiagos pakaitalas. Ji turėtų gebėti pakeisti funkciją, kurią atlieka į XIV priedą įtraukta cheminė medžiaga. Alternatyva galėtų būti kita cheminė medžiaga arba tai galėtų būti metodas (pvz., procesas, procedūra, prietaisas arba galutinio produkto pakeitimas), arba techninių ir cheminių medžiagų alternatyvų derinys. Pavyzdžiui, techninė alternatyva galėtų būti fizinis būdas užtikrinti tokią pat į XIV priedą įtrauktos cheminės medžiagos funkciją arba galbūt gamybos, proceso ar produkto pakeitimai, dėl kurių į XIV priedą įtrauktos cheminės medžiagos funkcija tampa nebereikalinga.“
Kalbant apie sąvoką „tinkamas“, nurodytą šio sprendimo 70 punkte, pažymėtina, kad ja siekiama apriboti reikšmingas alternatyvas „saugesnėmis“ alternatyvomis, kaip tai suprantama pagal reglamento 73 konstatuojamąją dalį, t. y. cheminėmis medžiagomis ar technologijomis, kurių naudojimas kelia mažesnę riziką, palyginti su rizika, kylančia naudojant atitinkamą labai didelį susirūpinimą keliančią cheminę medžiagą. Be to, ši sąvoka reiškia, kad tokia alternatyva turi būti „ekonominiu ir techniniu požiūriu racionali“, kaip tai suprantama pagal reglamento 55 straipsnį.
Kaip galima spręsti iš žodžių „racionalu ekonominiu ir techniniu požiūriu“, žodis „tinkamos“ neapsiriboja alternatyvos egzistavimu
in abstracto
, laboratorijos sąlygomis arba tokiomis sąlygomis, kurios susiklosto tik išimtiniais atvejais. Iš tiesų žodis „tinkamas“ reiškia alternatyvių cheminių medžiagų ir technologijų „prieinamumą“, t. y. tai, kad jos gali būti techniniu ir ekonominiu aspektu įgyvendinamos Sąjungoje, o tai visų pirma reiškia, kad alternatyvų analizė turi būti atlikta atsižvelgiant į šių medžiagų gamybos pajėgumą ir šių technologijų įgyvendinamumą, taip pat į teisines ir faktines jų išleidimo į apyvartą sąlygas.
Galiausiai per socialinę ir ekonominę procedūrą pagal Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 5 dalies b punktą taip pat reikia nustatyti, ar tinkamos alternatyvios medžiagos arba technologijos, kurių buvimas įrodytas per autorizacijos procedūrą, yra techniniu ir ekonominiu aspektu įgyvendinamos „pareiškėjui“.
Jeigu atlikus Reglamento Nr. 1907/2006 62 straipsnio 4 dalies e punkte numatytą analizę arba atsižvelgus į ECHA Socialinės ir ekonominės analizės komiteto ar Komisijos surinktą informaciją, pavyzdžiui, iš trečiųjų asmenų per to paties reglamento 64 straipsnio 2 dalyje nurodytas viešas konsultacijas gautą informaciją, arba paties Socialinės ir ekonominės analizės komiteto arba pačios Komisijos atliktą analizę galima daryti išvadą, kad apskritai yra tinkamų alternatyvų, tačiau šios alternatyvos techniniu ar ekonominiu aspektu yra neįgyvendinamos pareiškėjui, tai nebūtinai reiškia, kad negalima suteikti autorizacijos pagal reglamento 60 straipsnio 4 dalį.
Iš tiesų, jei taip yra ir jei įrodoma, kad socialinė ir ekonominė nauda nusveria riziką žmonių sveikatai ar aplinkai, kylančią dėl cheminės medžiagos naudojimo, t. y. jei atlikta Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalyje nurodyta analizė, autorizacija gali būti suteikta, jei, kaip nurodyta to paties reglamento 62 straipsnio 4 dalies f punkte, pareiškėjas pateikia pakeitimo planą, kaip jis suprantamas pagal šio reglamento 60 straipsnio 4 dalies c punktą. Be to, Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 5 dalies b punkte numatytas subjektyvus kriterijus, t. y. kriterijus, susijęs su tuo, kad sprendimo dėl autorizacijos priėmimo dieną nėra techniniu ir ekonominiu aspektu įgyvendinamų autorizacijos paraišką pateikusiam asmeniui alternatyvų, yra vienas iš elementų, į kurį reikia atsižvelgti sudarant pakeitimo planą. Šis planas visų pirma apima pareiškėjo siūlomų veiksmų tvarkaraštį, kaip nurodyta reglamento 62 straipsnio 4 dalies f punkte; šiame tvarkaraštyje, be kita ko, pateikiama informacija apie bet kokius tyrimus ar taikomąją veiklą, kurių imasi ar ketina imtis pareiškėjas, siekdamas labai didelį susirūpinimą keliančias chemines medžiagas galiausiai pakeisti tinkamomis alternatyviomis cheminėmis medžiagomis ar technologijomis (Reglamento Nr. 1907/2006 72 konstatuojamoji dalis).
Ketvirta, kiek tai susiję su įrodinėjimo pareiga, kuria remiasi Švedijos Karalystė grįsdama ieškinio pirmojo pagrindo antrą dalį, pažymėtina, kad, kaip matyti iš Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalies, siejamos su jo 69 konstatuojamąja dalimi, per autorizacijos procedūrą būtent paraišką gauti autorizaciją pateikęs asmuo turi įrodyti, kad nėra alternatyvų.
Vis dėlto primintina, kad nagrinėdama Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 ir 5 dalyse numatytas sąlygas Komisija turi nustatyti, ar, atsižvelgiant į visas reikšmingas faktines aplinkybes ir atlikus atitinkamą techninį ir ekonominį vertinimą, galima daryti išvadą, kad šioje nuostatoje numatytos sąlygos iš tiesų įvykdytos (žr. šio sprendimo 64 punktą).
Atsižvelgiant į šią Komisijos pareigą išnagrinėti, Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalyje, siejamoje su jo 69 konstatuojamąja dalimi, nurodyta įrodinėjimo pareiga reiškia, kad paraišką gauti autorizaciją pateikęs asmuo prisiima riziką dėl to, kad gali būti neįmanoma nustatyti, ar darytina išvada dėl alternatyvų nebuvimo. Todėl tais atvejais, kai, nepaisant to, jog įvairūs autorizacijos procedūros dalyviai pateikia informacijos, ir nepaisant informacijos, kurią Komisija surinko pati, vis dėlto dar lieka neaiškumų dėl su alternatyvų prieinamumu susijusios sąlygos, darytina išvada, kad pareiškėjas neįvykdė įrodinėjimo pareigos ir kad dėl šios priežasties jam negali būti suteikta autorizacija. Tokiomis aplinkybėmis taip pat tikslinga pabrėžti, kad nė vienas iš autorizacijos procedūros dalyvių, taip pat nei ECHA, nei Komisija neprivalo įrodyti aplinkybių, priešingų su alternatyvų nebuvimu susijusiai sąlygai, t. y. kad iš tiesų alternatyvų yra.
Penkta, reikia išnagrinėti klausimą, kaip Komisija suderino paraišką gauti autorizaciją pateikusiam asmeniui tenkančios įrodinėjimo pareigos taikymą ir tai, kad ji pati turi išnagrinėti, ar įvykdyta su alternatyvų nebuvimu susijusi sąlyga.
Pažymėtina, kad Komisija negali priimti sprendimo dėl autorizacijos remdamasi vien prielaidomis, kurių nepatvirtina ir nepaneigia jos turima informacija (šiuo klausimu pagal analogiją žr. 2009 m. rugsėjo 17 d. Sprendimo Komisija / MTU Friedrichshafen,
C‑520/07 P
,
EU:C:2009:557
,
ir
punktus). Jeigu, pasibaigus tyrimui dėl alternatyvų nebuvimo, yra tik prielaidų, darytina išvada, kad neįvykdytos specifinės sąlygos, numatytos Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalyje, ir kad dėl šios priežasties Komisija neturi teisės suteikti net sąlyginės autorizacijos.
Šiuo klausimu, rizikuojant atsakyti į argumentą, kuriuo konkrečiai nebuvo remtasi ieškinio pirmojo pagrindo antroje dalyje ir kuris paminėtas tik šio pagrindo trečioje dalyje (žr. šio sprendimo 47 punktą), bet vis dėlto atsižvelgiant į tai, kad šios dvi dalys glaudžiai susijusios, pažymėtina, kad iš principo, kad ir koks būtų Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 8 dalyje ir 9 dalies d ir e punktuose įtvirtintų sąlygų turinys, šios sąlygos negali būti skirtos galimiems paraiškos gauti autorizaciją ar šią paraišką pateikusio asmens pateiktos alternatyvų analizės trūkumams ištaisyti arba Komisijos atlikto nagrinėjimo, ar įvykdytos Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalyje numatytos sąlygos, spragoms užpildyti.
Kitaip tariant, Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 8 dalyje ir 9 dalies d ir e punktuose numatyta galimybė susieti autorizaciją su tam tikromis sąlygomis negali būti aiškinama taip, kad Komisija gali palikti atvirą klausimą, ar įvykdytos Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnyje nustatytos sąlygos, ir išspręsti šią situaciją susiedama autorizaciją su sąlygomis, skirtomis galimiems tyrimo, kurį ji privalo atlikti pagal šią nuostatą, trūkumams ištaisyti ar spragoms užpildyti.
Taip pat pasakytina, kad, kaip teisingai teigia Švedijos Karalystė, jei paraišką gauti autorizaciją pateikusio asmens alternatyvų analizėje pateikta informacija prieštarauja trečiųjų asmenų ar valstybių narių pateiktai informacijai, Komisija, laikydamasi savo rūpestingumo pareigos, turi išsamiau išnagrinėti, ar įvykdyta alternatyvų nebuvimo sąlyga.
Jei išnagrinėjus, ar įvykdyta Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalyje numatyta sąlyga dėl alternatyvų nebuvimo, dar lieka neaiškumų dėl mokslinio vertinimo, kurių negali išsklaidyti nei informaciją, kurią pareiškėjas pateikė Komisijos arba vieno iš ECHA komitetų prašymu, nei Komisijos ar minėtų komitetų arba trečiųjų asmenų ar valstybių narių surinkta informacija, darytina išvada, kad, kaip jau pažymėta šio sprendimo 81 punkte, iš principo ši sąlyga neįvykdyta ir dėl šios priežasties Komisija neturi teisės suteikti net ir sąlyginės autorizacijos.
Šešta, galiausiai siekiant atsakyti į šalių argumentus, pateiktus dėl ieškinio pirmojo pagrindo antros dalies, reikia konstatuoti, kad ginčijamo sprendimo priėmimo dieną nebuvo informacijos, įrodančios tinkamų alternatyvių cheminių medžiagų ar technologijų, kurias būtų galima naudoti vietoj šioje byloje nagrinėjamų švino chromatų ginčijamame sprendime nurodytais būdais, nebuvimą. Tuo metu, kai priėmė šį sprendimą, Komisija turėjo informacijos, tiek paneigiančios, kad nėra techniniu požiūriu racionalių alternatyvų dėl visų paraiškoje nurodytų naudojimo būdų, tiek tai patvirtinančios, ir šiuo klausimu dar nebuvo įmanoma padaryti aiškių išvadų. Todėl tą dieną Komisijos tyrimas, ar apskritai įvykdyta Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalyje numatyta alternatyvų nebuvimo sąlyga, dar nebuvo tinkamai užbaigtas. Iš tiesų Komisija suteikė autorizaciją prieš tai nepatikrinusi pakankamo kiekio esminės ir patikimos informacijos, leidžiančios padaryti išvadą, kad tikrai nėra alternatyvų dėl visų paraiškoje nurodytų naudojimo būdų arba kad ginčijamo sprendimo priėmimo dieną vis dar likę neaiškumai šiuo klausimu gali būti laikomi nereikšmingais. Kadangi minėta Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalyje numatyta sąlyga nebuvo išsamiau išnagrinėta, šioje byloje nagrinėjama autorizacija negalėjo būti suteikta.
Tokia išvada darytina pirmiausia remiantis daugybe dokumentų, kuriuos šios bylos šalys pridėjo prie bylos medžiagos.
Tiesa, savo alternatyvų analizėje pareiškėja palygino daugiau kaip trisdešimties cheminių medžiagų savybes su šioje byloje nagrinėjamų švino chromatų charakteristikomis. Kitos cheminės medžiagos, ne šie chromatai, buvo nurodytos pateikiant jų cheminius pavadinimus ir grafinį apipavidalinimą.
DCC Maastricht
iš esmės nurodė, kad nė viena iš šių cheminių medžiagų neatitinka šioje byloje nagrinėjamų pigmentų techninių savybių. Konkrečiai kalbant, anot pareiškėjos, šiems pigmentams iš esmės būdingas didelis technologinis efektyvumas ir „išskirtinis funkcionalumas“, kurių negalima pasiekti naudojant alternatyvas. Taigi mokslo, techniniai ir ekonominiai įrodymai, kuriuos pareiškėja pateikė grįsdama savo paraišką gauti autorizaciją, buvo esminiai ir savaime labai reikšmingi.
Vis dėlto kai kurie per autorizacijos procedūrą išklausytų trečiųjų asmenų ir valstybių narių teiginiai sukėlė rimtų abejonių dėl pareiškėjos pateiktos analizės. Iš tiesų ginčijamo sprendimo priėmimo dieną šie teiginiai vis dar kėlė rimtų abejonių dėl Socialinės ir ekonominės analizės komiteto vertinimo, pateikto 2014 m. gruodžio 11 d. dvylikoje konsoliduotų nuomonių.
Priešingai, nei
British Coatings
ir A. per viešas konsultacijas pateikti dokumentai, kurie, kiek galima spręsti iš prie bylos medžiagos pridėtų dokumentų (žr. ieškinio A.11 ir A.12 priedus), nėra išsamūs ar esminiai, B. pateiktame dokumente (žr. ieškinio A.13 priedą) pateikta analizė yra panaši į atliktąją
DCC Maastricht
. Iš tiesų dėl alternatyvų įgyvendinamumo gaminiams iš plastiko B. išskyrė keturis technologinio efektyvumo lygius. Ši įmonė taip pat nurodė pigmentus, kurie, jos nuomone, galėtų pakeisti šioje byloje nagrinėjamas chemines medžiagas. Šios alternatyvios cheminės medžiagos yra tiek organinės, tiek neorganinės. Kiek tai susiję su šių alternatyvų ekonominiu įgyvendinamumu, B. nuomone, jei tolesni naudotojai sutiktų su tam tikrais kompromisais dėl spalvos padengimo ar nepermatomumo, būtų galima gerokai sumažinti su šių alternatyvų naudojimu susijusias išlaidas. B. teigimu, esant tam tikroms sąlygoms, pavyzdžiui, kai tolesnis naudotojas sąmoningai atsisako tam tikro technologinio efektyvumo lygio ir spalvos funkcionalumo, būtų galima daryti išvadą, kad Sąjungos rinkoje yra alternatyvų visiems
DCC Msastricht
autorizacijos paraiškoje nurodytiems naudojimo būdams.
Be to, nagrinėjamu atveju pareiškėjos hipotezė, kad nėra alternatyvų, sunkiai suderinama su aplinkybe, kad Norvegijos Karalystė ir kelios valstybės narės, tarp kurių ir Švedijos Karalystė, aiškiai atsisakė naudoti šioje byloje nagrinėjamus pigmentus tam tikrose srityse, pavyzdžiui, ženklinant kelius.
Būtent atsižvelgdamas į šiuos pareiškėjos ir trečiųjų asmenų teiginius Socialinės ir ekonominės analizės komitetas padarė išvadas dėl alternatyvų techninio įgyvendinamumo, kiek tai susiję su šioje byloje nagrinėjamais ir šio sprendimo 12–15 punktuose nurodytais naudojimo būdais. Vis dėlto šis Socialinės ir ekonominės analizės komiteto vertinimas neįtikina.
Visų pirma dėl alternatyvų įgyvendinamumo, kiek tai susiję su antruoju ir penktuoju naudojimo būdais, pasakytina, kad Socialinės ir ekonominės analizės komiteto pastabos šiuo klausimu apsiriboja tik pareiškėjos ir kitų per viešas konsultacijas išklausytų dalyvių pateiktų teiginių išvardijimu. Nepaisant to, kad šie teiginiai iš esmės prieštaringi, komitetas dėl jų nepadarė konkrečios išvados. Komiteto vertinimas, pateiktas konsoliduotų nuomonių įvadinėje dalyje, pagal kurį „atrodo“, kad nėra techniniu ir ekonominiu aspektu pareiškėjui tinkamų alternatyvų, nekeičia šio fakto. Šis vertinimas ne tik rodo, jog komitetas dar turėjo rimtų abejonių, kurias verta paminėti, bet jame taip pat minimas alternatyvų įgyvendinamumas „pareiškėjui“, kaip nurodyta Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 5 dalyje, o ne jų įgyvendinamumas apskritai (žr. šio sprendimo 86 punktą).
Dėl alternatyvų įgyvendinamumo apskritai, kiek tai susiję su trečiuoju ir šeštuoju paraiškoje nurodytais naudojimo būdais, komitetas aiškiai nurodė, kad dar reikia papildomai išnagrinėti klausimą, ar tikrai nėra alternatyvų kelių ženklinimo srityje. Vis dėlto iš tiesų, atsižvelgiant į trečiųjų asmenų, kaip antai B., pateiktą informaciją, tokią išvadą galima padaryti ir dėl kitų sričių, ne vien dėl kelių ženklinimo, ypač todėl, kad paraiškoje nurodytus naudojimo būdus pareiškėja apibūdino be apribojimų.
Galiausiai dėl pirmojo ir ketvirtojo paraiškoje nurodytų naudojimo būdų pasakytina, kad Socialinės ir ekonominės analizės komiteto atlikta alternatyvų analizė taip pat neįtikinama. Tiesa, su teiginiu, kad dėl pirmojo ir ketvirtojo naudojimo būdų nebuvo įmanoma arba nereikėjo atlikti alternatyvų analizės (žr. šio sprendimo 12 punktą), iš pradžių būtų galima sutikti, nes jis atrodo kaip logiška pasekmė to, kad šioje byloje nagrinėjami pigmentai neturėjo jokios paskirties ruošiant šiais būdais naudojamus dažus ir kad jų paskirtis atsiskleidžia tik konkrečiai naudojant šiuos dažus, pavyzdžiui, gaminant metalinius paviršius ir plastikinius ar plastiku padengtus gaminius, kuriems skirti kiti paraiškoje nurodyti naudojimo būdai. Vis dėlto vėliau reikia atsižvelgti į tai, kad nagrinėjamu atveju pirmasis ir ketvirtasis naudojimo būdai yra glaudžiai susiję su kitais paraiškoje nurodytais naudojimo būdais. Iš tiesų šioje byloje nagrinėjamų pigmentų specifinė funkcija sukurti kontrastą dar nėra svarbi platinant pigmentų miltelius pramoninėje aplinkoje ir juos įmaišant į tirpiklinius dažus arba skystuosius ar kietuosius premiksus (žr. pirmąjį ir ketvirtąjį naudojimo būdus), ši funkcija pasireiškia vėliau, gaminant metalinius paviršius ir plastikinius ar plastiku padengtus gaminius (žr. kitus naudojimo būdus). Atsižvelgiant į šią tarpusavio priklausomybę ir į platų pirmojo ir ketvirtojo naudojimo būdų aprašymą, taip pat į tai, kad nepateikta papildomų paaiškinimų, šiuo atveju pasakytina, kad bet kokia klaida, padaryta analizuojant alternatyvas dėl kitų nei pirmasis ar ketvirtasis naudojimo būdų, taip pat susijusi ir su alternatyvų analize dėl šių naudojimo būdų.
Antra, šio sprendimo 84 punkte pateiktas vertinimas išplaukia iš ginčijamo sprendimo 8, 9 ir 12 konstatuojamųjų dalių. Iš esmės iš šių konstatuojamųjų dalių matyti, kad ginčijamo sprendimo priėmimo dieną Komisija dar pati abejojo, ar nėra techniškai įgyvendinamų alternatyvų dėl visų paraiškoje nurodytų naudojimo būdų.
Trečia, šio sprendimo 86 punkte pateiktą teiginį patvirtina ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 1 ir 2 dalyse Komisijos suformuluota sąlyga, kurią ji vadina „ribojimu“ (žr. šio sprendimo 56 punktą). Iš tiesų teiginys, kad šioje byloje nagrinėjami švino chromatai naudojami tik tais atvejais, kai tikrai būtinas šiuose chromatuose esančių cheminių medžiagų sudedamųjų dalių technologinis efektyvumas, reiškia, kad pripažįstama, jog kiekvieną kartą, kai tolesnis naudotojas nustato, kad yra alternatyva, jis turėtų nenaudoti šioje byloje nagrinėjamų švino chromatų. Taigi toks pareiškimas yra aiški nuoroda, kad ginčijamo sprendimo priėmimo dieną Komisija pati nemanė, jog alternatyvų nebuvimo sąlyga jau visiškai išnagrinėta.
Ketvirta, galiausiai pasakytina, kad šio sprendimo 86punkte pateiktą teiginį patvirtina ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 3 dalies d ir e punktai (žr. šio sprendimo 28 ir 29 punktus). Sąlygos, pagal kurias autorizacijos turėtojo tolesni naudotojai turėjo pateikti informacijos apie tinkamas ir prieinamas alternatyvas, išsamiai pagrindžiančios būtinybę naudoti šioje byloje nagrinėjamus švino chromatus, o autorizacijos turėtojas turėjo pateikti ataskaitą, kurioje turėjo detaliai apibūdinti autorizacijoje nurodytus naudojimo būdus, remdamasis tolesnių naudotojų pateiktomis alternatyvomis, taip pat rodo, kad Komisijos vertinimas, ar yra alternatyvų, dar nebuvo baigtas.
Septinta, kiti Komisijos argumentai negali paneigti šio sprendimo 86 punkte padarytos išvados.
Viena vertus, neįtikina Komisijos argumentas, kad ji atliko papildomą analizę, kad išnagrinėtų, ar yra alternatyvų (žr. šio sprendimo 53 punktą).
Tiesa, iš principo papildoma analizė, siekiant įvertinti, ar yra alternatyvų, yra geras sprendimas. Vis dėlto, kiek matyti iš prie bylos medžiagos pridėtų dokumentų, Komisijos atlikta papildoma analizė iš esmės buvo informacijos prašymas iš pareiškėjos. Be to, iš pareiškėjos pateiktos papildomos informacijos nepaaiškėjo, dėl kokių naudojimo būdų nėra šioje byloje nagrinėjamiems švino chromatams alternatyvių cheminių medžiagų. Tiesa, sąraše, kurį Komisija pateikė atsiliepimo į ieškinį B.3 priede, pateikiami paraiškoje gauti autorizaciją nurodytų specifinių naudojimo būdų pavyzdžiai. Tačiau šis sąrašas nėra atsakymas į klausimą, kodėl alternatyvos, kurios, Švedijos Karalystės teigimu, egzistuoja Sąjungos rinkoje, negali būti naudojamos sąraše nurodytais būdais vietoj minėtų švino chromatų.
Kita vertus, priimdama sprendimus dėl autorizacijos Komisija taip pat turi laikytis proporcingumo principo. Vis dėlto, jei neįvykdytos vienoje iš Reglamento Nr. 1907/2006 nuostatų numatytos sąlygos, proporcingumo klausimas netenka reikšmės.
Galiausiai, aštunta, atsižvelgiant į pirma pateiktus vertinimus, nebereikia atsakyti į Švedijos Karalystės argumentą, kad Komisija pažeidė rūpestingumo pareigą (žr. šio sprendimo 46 punktą).
Iš tiesų šis argumentas nėra savarankiškas, jis šiame ieškinyje tik papildo argumentus dėl Reglamento Nr. 1907/2006 60 straipsnio 4 dalies pažeidimo, padaryto nepakankamai išnagrinėjus, ar įvykdytos šioje nuostatoje numatytos sąlygos (žr. šio sprendimo 86–102 punktus).
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, reikia patenkinti ieškinio pirmojo pagrindo antrą dalį.
Darytina išvada, kad, nesant reikalo nagrinėti ieškinio pirmojo pagrindo pirmos ir trečios dalių, taip pat kitų ieškinio pagrindų, ginčijamas sprendimas turi būti panaikintas.
Dėl ginčijamo sprendimo padarinių palikimo galioti, kol jis bus pakeistas nauju sprendimu
Komisija paprašė tuo atveju, jei ginčijamas sprendimas būtų panaikintas, palikti galioti jo padarinius, kol ji, padedama ECHA, galės iš naujo išnagrinėti paraišką gauti autorizaciją.
Vis dėlto šį prašymą reikia atmesti.
Pagal SESV 264 straipsnio antrą pastraipą, jei Teisingumo Teismas mano, kad tai reikalinga, jis nurodo, kurie paskelbto negaliojančiu akto padariniai lieka galutiniai. Šioje nuostatoje suteikta galimybe galima pasinaudoti siekiant palikti galioti ginčijamu aktu suteiktas teises, kol kompetentingos institucijos imsis tinkamų priemonių (šiuo klausimu pagal analogiją žr. 1985 m. kovo 20 d. Sprendimo Timex / Taryba ir Komisija,
264/82
,
EU:C:1985:119
,
punktą).
Pagal suformuotą jurisprudenciją Sąjungos teismas turi pasinaudoti jam pagal SESV 264 straipsnio antrą pastraipą suteiktais įgaliojimais ir palikti galioti prašomo panaikinti akto padarinius, kai tai atitinka teisinio saugumo principą (2013 m. spalio 22 d. Sprendimo Komisija / Taryba,
C‑137/12
,
EU:C:2013:675
,
punktas), aiškinamą atsižvelgiant į kitus Sąjungos interesus (šiuo klausimu žr. 2013 m. spalio 22 d. Sprendimo Komisija / Taryba,
C‑137/12
,
EU:C:2013:675
,
punktą; 2014 m. birželio 24 d. Sprendimo Parlamentas / Taryba,
C‑658/11
,
EU:C:2014:2025
,
ir
punktus ir 2012 m. rugsėjo 6 d. Sprendimo Parlamentas / Taryba,
C‑490/10
,
EU:C:2012:525
,
punktą) arba valstybės narės interesus (šiuo klausimu žr. 2007 m. spalio 18 d. Sprendimo Komisija / Parlamentas ir Taryba,
C‑299/05
,
EU:C:2007:608
,
punktą).
SESV 264 straipsnio antroje pastraipoje numatyta galimybe taip pat galima pasinaudoti tais atvejais, kai tai reikalinga dėl privataus asmens interesų (šiuo klausimu žr. 2016 m. rugsėjo 7 d. Sprendimo Vokietija / Parlamentas ir Taryba,
C‑113/14
,
EU:C:2016:635
,
punktą). Atsižvelgiant į su teisiniu saugumu susijusius motyvus, tokio akto padariniai gali likti galioti, be kita ko, jei jo panaikinimo įsigaliojimas nedelsiant lemtų sunkius neigiamus padarinius atitinkamiems asmenims ir jei ginčijamo akto teisėtumas ginčijamas ne dėl jo tikslo ar turinio, bet dėl jo rengėjo kompetencijos trūkumo ar dėl esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimo (žr. 2016 m. rugsėjo 7 d. Sprendimo Vokietija / Parlamentas ir Taryba,
C‑113/14
,
EU:C:2016:635
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Nagrinėjamu atveju ginčijamo sprendimo nedelsiamas panaikinimas iš tiesų gali sukelti sunkių neigiamų padarinių
DCC Maastricht
. Ši bendrovė nebegalės prekiauti šioje byloje nagrinėjamais pigmentais. Vis dėlto ginčijamas sprendimas panaikinamas dėl su jo materialiniu teisėtumu susijusių priežasčių. Be to, primintina, kad pagal Reglamento Nr. 1907/2006 1 straipsnio 1 dalį šio reglamento tikslas – užtikrinti aukštą žmonių sveikatos apsaugos lygį. Atsižvelgiant į išdėstytas pastabas, ginčijamo sprendimo padarinių palikimas galioti negali būti suderinamas su šiuo tikslu.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi Komisija pralaimėjo bylą, be savo bylinėjimosi išlaidų, ji turi padengti Švedijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.
Remiantis Procedūros reglamento 138 straipsnio 1 dalimi, įstojusios į bylą valstybės narės ir institucijos padengia savo bylinėjimosi išlaidas. Taigi Danijos Karalystė, Suomijos Respublika ir Parlamentas padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (penktoji kolegija)
nusprendžia:

1.
Panaikinti 2016 m. rugsėjo 7 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą C(2016) 5644
final
dėl leidimo naudoti geltonąjį švino sulfochromatą ir raudonąjį švino chromato molibdato sulfatą pagal Reglamentą (EB) Nr. 1907/2006.

2.
Atmesti Komisijos prašymą, kad, jei 2016 m. rugsėjo 7 d. Įgyvendinimo sprendimas C(2016) 5644
final
būtų panaikintas, jo padariniai būtų palikti galioti, kol ji galės iš naujo išnagrinėti autorizacijos paraišką.

3.
Komisija padengia savo ir Švedijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

4.
Danijos Karalystė, Suomijos Respublika ir Europos Parlamentas padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

Gratsias
Labucka
Dittrich
Paskelbta 2019 m. kovo 7 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: švedų.