CELEX: 62016TJ0671
Henkilöstö
Palvelukseen ottaminen
Avoin kilpailu
Kilpailuilmoitus EPSO/AD/303/15 (AD 7)
EPSOn suorittama kilpailun osallistumisedellytysten tarkistaminen
Vaadittua vähimmäiskestoa lyhyempi työkokemus
Työkokemukseen liittyvän osallistumisedellytyksen tutkinnan luonne
Perusteluvelvollisuus
Kilpailun valintalautakunnan ilmeinen arviointivirhe
Yhdenvertainen kohtelu

Asian tausta
Ilmoitus sekä todistuksiin että kokeisiin perustuvasta avoimesta kilpailusta EPSO/AD/303/15 – Kehitysyhteistyö ja EU:n ulkopuolisille maille suunnatun avun hallinnointi (AD 7) (
EUVL 2015, C 150 A, s. 1
; jäljempänä kilpailuilmoitus) – sisälsi neljä erillistä osaa, jotka oli otsikoitu seuraavasti: ”Työtehtävät”, ”Hakukelpoisuus”, ”Valintamenettely” ja ”Hakeminen”.
Otsikon ”Hakukelpoisuus” alla todettiin, että kaikki ”yleiset edellytykset” ja ”erityiset edellytykset”, jotka koskevat kielitaitoa, tutkintoja, todistuksia ja työkokemusta, oli täytettävä hakijan hakemuksen validointipäivänä.
Tutkintoja, todistuksia ja työkokemusta koskevina erityisinä edellytyksinä hakijalta vaadittiin seuraavaa:
”Vähintään neljä vuotta kestänyt korkeakoulututkintoa vastaava koulutus, josta on osoituksena tutkintotodistus, ja sen jälkeen hankittu vähintään kuuden vuoden työkokemus tämän kilpailun alalta,
tai
Vähintään kolme vuotta kestänyt korkeakoulututkintoa vastaava koulutus, josta on osoituksena tutkintotodistus, ja sen jälkeen hankittu vähintään seitsemän vuoden työkokemus tämän kilpailun alalta.”
Kilpailuilmoituksen otsikon ”Valintamenettely” alla olevassa 1 kohdassa, jonka otsikkona on ”Tietokoneella tehtävät monivalintakokeet”, todettiin, että hakemuksensa määräaikaan mennessä validoineet hakijat kutsutaan monivalintakokeisiin ja että näiden kokeiden tarkoituksena on karsia hakijoita. Kyseisen osan 2 kohdassa, jonka otsikkona on ”Pätevyyteen perustuva karsinta”, todettiin seuraavaa:
”Tässä karsinnassa tarkistetaan ensin hakijoiden osallistumisedellytysten täyttyminen heidän sähköisessä hakulomakkeessa ilmoittamiensa tietojen perusteella. Tässä vaiheessa on kaksi vaihtoehtoista toimintatapaa:
Jos heti valintamenettelyn alussa on järjestetty tietokoneella tehtävät monivalintakokeet, hakijoiden osallistumisedellytykset tarkistetaan monivalintakokeissa saatujen pistemäärien perusteella alenevassa järjestyksessä, kunnes osallistumisedellytykset täyttävien hakijoiden määrä on sama kuin kohdassa 1 mainittu kynnysarvo. Muiden hakijoiden osallistumisedellytyksiä ei tarkisteta.
Jos valintamenettelyn alussa ei ole järjestetty tietokoneella tehtäviä monivalintakokeita, tarkistetaan kaikkien hakijoiden osallistumisedellytykset.
Seuraavaksi pätevyyteen perustuvassa karsinnassa tarkastellaan ainoastaan edellä kuvatulla tavalla karsittujen, osallistumisedellytykset täyttävien hakijoiden osalta tietoja, jotka hakijat ovat ilmoittaneet hakemuksen osiossa ’kykyjen kartoitus’ (talent screener, évaluateur de talent, Talentfilter). Valintalautakunta antaa ensin kullekin valintakriteerille painotuksen (1–3) sen suhteellisen merkityksen perusteella, ja hakijan kustakin vastauksesta annetaan 0–4 pistettä.
Tämän jälkeen hakijan kustakin vastauksesta saamat pisteet kerrotaan asianomaisen kriteerin painotuksella. Saadut pistemäärät lasketaan yhteen, ja näin määritetään hakijat, joiden profiili vastaa parhaiten tehtävänkuvausta.
Valintakriteerit esitetään liitteessä III.”
Kilpailuilmoituksen liitteessä I annettiin esimerkkejä tehtävistä, joita kilpailun perusteella palvelukseen otettavien hallintovirkamiesten on hoidettava kehitysyhteistyön alalla.
Kilpailuilmoituksen liitteessä III lueteltiin kriteerit, joiden perusteella kilpailun valintalautakunnan oli suoritettava pätevyyden arviointi kilpailuilmoituksen osan ”Valintamenettely” 2 kohdan mukaisesti.
Kantaja Vincent Villeneuve jätti 8.5.2015 hakemuksensa kilpailuun EPSO/AD/303/15.
Kantajan hakemuksen osiossa ”työkokemus” oli kolme kohtaa, joista kaksi ensimmäistä oli muotoiltu seuraavasti:
”1 kohta

Päivämäärät (VVVV-KK-PP)
2012-10-01–2015-05-08
Kesto kuukausina ja päivinä
laskennalliset arvot: kuukausia: 31 päiviä: 7
Työkokemuksen luonne
muu
Lisätiedot, jos

’muu’
suhdetoiminta
Luokitus
itsenäinen ammatinharjoittaja
– –

Toiminnan luonne tai toimiala
suhdetoiminta ja konsultointi väestö- ja kehityskysymyksiin liittyvissä vaikuttamispalveluissa
– –

Toimi
konsultti
Työtehtävät
Yhteistyö vaaleilla valittujen ja muiden kuin vaaleilla valittujen edustajien, parlamentaaristen viranomaisten, kansainvälisten järjestöjen, kansallisten ja kansainvälisten kansalaisjärjestöjen ja kansalaisyhteiskunnan jäsenten kanssa parlamentaarisissa vaikuttamistoimissa, joilla tuetaan politiikkojen kehittämistä ja toteuttamista.

Hanke-ehdotusten kehittäminen, suunnittelu ja hallinnointi, parlamentaaristen vaikuttamistoimien aineiston (kaksikielinen tiedote, käsikirjat, muistiot) jakaminen ja parlamentaarisissa aloitteissa avustaminen (kuulemiset, pyöreän pöydän keskustelut, muutokset, kysymykset, keskustelut, kirjeet, mielipidekirjoitukset).
2 kohta

Päivämäärät (VVVV-KK-PP)
2008-08-31–2012-09-30
Kesto kuukausina ja päivinä
laskennalliset arvot: kuukausia: 49 päiviä: 0
Työkokemuksen luonne
muu
Lisätiedot

jos ’muu’
vaikuttamispalvelut (edunvalvonta)
Luokitus
kansalaisjärjestö
Lisätiedot

jos ’muu’
Euroopan parlamentaarinen väestö- ja kehitysfoorumi (EPF)
Toiminnan luonne tai toimiala
EPF on verkosto, johon kuuluu kaikkialta Euroopasta parlamenttien jäseniä, jotka ovat sitoutuneet kaikkein heikoimmassa asemassa olevien ihmisten seksuaali- ja lisääntymisterveyden suojeluun maailmassa.
Työnantajan nimi ja osoite
Forum parlementaire européen sur la population et le développement – EPF
23 rue Montoyer1000 BruxellesBelgique
Toimi
2008–2010 vaikuttamispalveluista vastaava assistentti
2011–2012 projektivastaava
Työtehtävät
Kansainvälisten parlamentaaristen konferenssien organisointi, hallinnointi ja koordinointi. Parlamentaaristen valtuuskuntien organisointi, hallinnointi ja koordinointi.

Varojen keräämisen ja varojen käyttöönoton tukeminen.

Kehitysyhteistyöpolitiikan ja väestönkehitykseen liittyvän politiikan analysointi ja tutkimus.

Julkaisut.”
Euroopan unionin henkilöstövalintatoimisto (EPSO) ilmoitti 16.6.2015 kantajalle, että ”tietokoneella tehtävissä monivalintakokeissa eniten (ja vähintään vaaditun vähimmäismäärän) pisteitä saaneet hakijat, jotka täyttävät yleiset ja erityiset osallistumisedellytykset, siirtyvät pätevyyteen perustuvan karsinnan vaiheeseen”.
Kantaja läpäisi 3.9.2015 monivalintakokeet.
EPSO ilmoitti 3.11.2015 kantajalle, että tämä oli saanut monivalintakokeissa vaaditun vähimmäispistemäärän.
EPSO ilmoitti 5.11.2015 kantajalle, että tarkistettuaan, täyttikö kantaja kaikki kilpailuilmoituksen osallistumisedellytykset, kilpailun valintalautakunta oli päättänyt, ettei häntä hyväksytä kilpailun seuraavaan vaiheeseen (jäljempänä 5.11.2015 tehty valintalautakunnan päätös). EPSO täsmensi, että sähköisen rekisteröitymisen päättymispäivänä kantajalla ei ollut vähintään neljä vuotta kestänyttä korkeakoulututkintoa vastaavan koulutuksen, josta on osoituksena tutkintotodistus, jälkeen hankittua vähintään kuuden vuoden työkokemusta tämän kilpailun alalta.
Kantaja ilmoitti samana päivänä EPSOlle, että hän oli hakemuksessaan ilmoittanut 85 kuukauden työkokemuksen, joka liittyi kokonaan kehitysyhteistyöhaasteisiin Kansainvälisessä siirtolaisuusjärjestössä (IOM) ja sittemmin Yhdistyneiden kansakuntien väestörahaston (UNFPA) täytäntöönpanokumppanina.
Kantaja vaati 15.11.2015 toimittamallaan hakemuksella 5.11.2015 tehdyn valintalautakunnan päätöksen uudelleenkäsittelyä.
EPSO ilmoitti 25.1.2016 kantajalle, että kilpailun valintalautakunta pysyi päätöksessään olla hyväksymättä häntä kilpailun seuraavaan vaiheeseen.
Kantaja teki 5.2.2016 Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 90 artiklan 2 kohdan nojalla valituksen 5.11.2015 tehdystä valintalautakunnan päätöksestä.
EPSOn johtaja hylkäsi valituksen 10.6.2016 tekemällään päätöksellä (jäljempänä 10.6.2016 tehty valituksen hylkäämispäätös).
Oikeudenkäynti ja asianosaisten vaatimukset
Kantaja nosti unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 20.9.2016 toimittamallaan kannekirjelmällä nyt esillä olevan kanteen. Euroopan komissio jätti vastinekirjelmänsä 6.12.2016. Asian käsittelyn kirjallinen vaihe päätettiin kantajan toimitettua vastauksensa 24.1.2017 ja komission toimitettua vastauksensa 13.3.2017.
Kantaja pyysi unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 4.4.2017 toimittamallaan asiakirjalla unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 106 artiklan 2 kohdan nojalla istunnon pitämistä. Komissio ei esittänyt tällaista pyyntöä.
Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin
–
kumoaa 5.11.2015 tehdyn valintalautakunnan päätöksen
–
velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantaja ilmoitti unionin yleisen tuomioistuimen istunnossa esittämän kysymyksen seurauksena, että hän vaatii myös 25.1.2016 tehdyn valintalautakunnan päätöksen kumoamista.
Komissio vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin
–
hylkää kanteen
–
velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudellinen arviointi
Kantaja vetoaa kanteensa tueksi neljään kanneperusteeseen, joista ensimmäinen koskee perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä, toinen ilmeistä arviointivirhettä, kolmas kilpailuilmoituksen lainvastaisuutta ja neljäs kilpailun hakijoiden yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista. Asiassa on ensin tutkittava ensimmäinen kanneperuste, sen jälkeen kolmas, sitten toinen ja lopuksi neljäs kanneperuste.
Alustavat toteamukset
Oikeuskäytännön mukaan silloin, kun kilpailun hakija vaatii valintalautakunnan tekemän päätöksen uudelleenkäsittelyä, henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa tai mahdollisesti 91 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu asianomaiselle vastainen toimi on hakijan tilanteen uudelleenkäsittelyn jälkeen tehty valintalautakunnan päätös (tuomio 13.12.2006, Heus v. komissio,
T-173/05
,
EU:T:2006:392
,
kohta). Uudelleenkäsittelyn jälkeen tehty päätös korvaa siten valintalautakunnan alkuperäisen päätöksen (ks. vastaavasti määräys 28.4.2015, Garcia Minguez v. komissio,
F-72/14
,
EU:F:2015:40
,
kohta).
Esillä olevassa asiassa on katsottava, että kanne kohdistuu 25.1.2016 tehtyyn valintalautakunnan päätökseen, joka on tehty 5.11.2015 tehdyn valintalautakunnan päätöksen uudelleenkäsittelyä koskevan hakemuksen jälkeen ja joka korvaa tämän päätöksen (jäljempänä riidanalainen päätös).
Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä
Kantaja väittää, että 5.11.2015 tehdyn valintalautakunnan päätöksen tai riidanalaisen päätöksen perusteella ei ole mahdollista ymmärtää, miten valintalautakunta ei katsonut hänellä olevan kuuden vuoden työkokemusta kehitysyhteistyön alalta.
Kantaja olettaa 10.6.2016 tehdyn valituksen hylkäämispäätöksen perusteella, että ongelmana on hänen itsenäisenä ammatinharjoittajana harjoittamansa konsulttitoiminta väestö- ja kehityskysymyksissä. Päätöksessä ei kuitenkaan ole selitetty, oliko tämä toiminta ongelmallista sen vuoksi, että hän harjoitti sitä itsenäisenä ammatinharjoittajana, konsultoinnin laadun vai suoritettujen työtehtävien luonteen vuoksi. Kantaja väittää, että hänen työkokemuksensa konsulttina on olennaisesti samanlaista kuin työntekijänä hankittu työkokemus samassa organisaatiossa, eli Euroopan parlamentaarisessa väestö- ja kehitysfoorumissa (EPF). Näiden työkokemusten arviointiin liittyy siten ristiriita ja näin ollen perustelut ovat ristiriitaiset.
Kantaja väittää, että kilpailuilmoituksen erityisessä osallistumisedellytyksessä täsmennetään ainoastaan, että työkokemuksen täytyy olla ”tämän kilpailun alalta”, eikä tässä vaiheessa mitenkään edellytetä, että sen ”pitäisi liittyä suoraan kilpailun alaan – – tai että tämän työkokemuksen pitäisi olla kilpailun tavoitteiden kannalta relevanttia”.
Kantaja vetoaa vielä siihen, että 10.6.2016 tehdyn valituksen hylkäämispäätöksen perustelut ovat EPSOn eivätkä kilpailun valintalautakunnan laatimat, minkä vuoksi niitä ei voida ottaa huomioon perusteluvelvollisuuden noudattamista arvioitaessa.
Komissio kiistää kantajan väitteet.
Kantaja pyrkii useilla ensimmäisen kanneperusteen yhteydessä esittämillään väitteillä todellisuudessa riitauttamaan riidanalaisen päätöksen asiasisällön ja erityisesti kilpailun valintalautakunnan arvioinnin hänen työkokemuksestaan. On huomattava, että päätösten perustelemista koskeva velvollisuus on olennainen muotomääräys, joka on erotettava perustelujen aineellisesta paikkansapitävyydestä, koska viimeksi mainittu koskee riidanalaisen päätöksen aineellista lainmukaisuutta (ks. vastaavasti tuomio 7.3.2002, Italia v. komissio,
C-310/99
,
EU:C:2002:143
,
kohta ja tuomio 17.9.2015, Ricoh Belgium v. neuvosto,
T-691/13
, ei julkaistu,
EU:T:2015:641
,
kohta).
Tästä seuraa, että riidanalaisen päätöksen asiasisältöön liittyvät kantajan väitteet tutkitaan ilmeistä arviointivirhettä koskevan toisen kanneperusteen yhteydessä.
Siltä osin kuin kantajan väitteet koskevat riidanalaisen päätöksen perusteluja on todettava, että henkilöstösääntöjen 25 artiklan toisen kohdan mukaan henkilölle ”vastaiset päätökset on perusteltava”.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan henkilöstösääntöjen 25 artiklan toisessa kohdassa säädetyn perusteluvelvollisuuden tarkoituksena on antaa asianomaiselle henkilölle tarvittavat tiedot sen selvittämiseksi, onko päätös perusteltu, ja mahdollistaa sen tuomioistuinvalvonta (ks. vastaavasti tuomio 19.1.2017, komissio v. Frieberger ja Vallin,
T-232/16 P
, ei julkaistu,
EU:T:2017:15
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Unionin tuomioistuimet ovat täsmentäneet erityisesti kilpailuun osallistumisen epäämistä koskevia päätöksiä tarkastellessaan, että valintalautakunnan on tässä tarkoituksessa ilmoitettava tarkasti, mitä kilpailuilmoituksessa asetetuista edellytyksistä hakijan ei ole katsottu täyttäneen (ks. vastaavasti tuomio13.12.1990, Gonzalez Holguera v. parlamentti,
T-115/89
,
EU:T:1990:84
,
kohta ja tuomio 14.6.2007, De Meerleer v. komissio,
F-121/05
,
EU:F:2007:102
,
ja
kohta). Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan silloin, jos hakijoita on paljon, kilpailun valintalautakunta voi tällaisen kilpailun kokeisiin hyväksymisen vaiheessa rajoittua perustelemaan lyhyesti osallistumista koskevan epäämisen antaen hakijoille tiedoksi pelkät valintakriteerit ja valintalautakunnan päätöksen, paitsi jos hakijat nimenomaisesti pyytävät sitä antamaan tapauskohtaiset perustelut (ks. vastaavasti tuomio 19.7.1999, Carrión v. neuvosto,
T-168/97
,
EU:T:1999:154
,
kohta ja tuomio 13.12.1990, Gonzalez Holguera v. parlamentti,
T-115/89
,
EU:T:1990:84
,
kohta).
Esillä olevassa asiassa 5.11.2015 tehdyssä valintalautakunnan päätöksessä kantajalle ilmoitettiin, että tämä ei voisi jatkaa kilpailun seuraavaan vaiheeseen, koska hänellä ei ollut vähintään kuuden vuoden työkokemusta tämän kilpailun alalta (ks. edellä 12 kohta).
Riidanalaisessa päätöksessä taas muistutetaan, että kilpailuilmoituksen mukaan ainoastaan hakijat, jotka ovat täyttäneet kaikki osallistumiskriteerit hakemuksessaan ilmoittamiensa tietojen perusteella, voidaan hyväksyä kilpailuun. Siinä todetaan myös, että kilpailun valintalautakunta oli tutkinut huolella hänen hakemuksensa ja kiinnittänyt erityistä huomiota työkokemusta koskevaan osaan ja että se oli päätynyt katsomaan, että kantaja ei täyttänyt osallistumiskriteerejä, koska hänellä ei ollut riittävää työkokemusta kilpailun alalta eli kehitysyhteistyön alalta. Lisäksi siinä todetaan, että kantajan henkilökohtainen näkemys siitä, miten hänen työkokemuksensa olisi pitänyt ottaa huomioon, on subjektiivinen, eikä se voi korvata kilpailun valintalautakunnan arviointia.
Lisäksi on todettava, että 10.6.2016 tehdyssä valituksen hylkäämispäätöksessä vahvistetaan riidanalainen päätös esittämällä täsmennyksiä sitä tukeville perusteluille. Tällaisessa tilanteessa henkilölle vastaisen toimen, esillä olevassa asiassa riidanalaisen päätöksen, laillisuutta tarkasteltaessa on otettava huomioon valituksen hylkäämispäätöksessä esitetyt perustelut, joiden oletetaan olevan päällekkäiset riidanalaisen päätöksen perustelujen kanssa. Nimittävä viranomainen on valituksen hylkäämispäätöksellä täydentänyt riidanalaisen päätöksen perusteluja muun muassa vastaamalla kantajan valituksessaan esittämiin väitteisiin. Kun otetaan huomioon, että oikeudenkäyntiä edeltävä menettely on luonteeltaan kehittyvä, valituksen hylkäämispäätöksestä ilmeneviä perusteluja ei voida sivuuttaa (ks. vastaavasti tuomio 13.6.2012, Mocová v. komissio,
F-41/11
,
EU:F:2012:82
,
kohta; määräys 12.4.2016, Beiner v. komissio,
F-135/15
,
EU:F:2016:77
,
kohta ja tuomio 10.6.2016, HI v. komissio,
F-133/15
,
EU:F:2016:127
,
kohta).
Tästä 10.6.2016 tehdystä valituksen hylkäämispäätöksestä ilmenee, että kilpailun valintalautakunnan mukaan kantajan hakemuksen ”1 kohdassa” kuvattu työkokemus ei liittynyt suoraan tämän kilpailun alaan, kun otetaan huomioon kilpailuilmoituksen liitteessä I kuvattujen tehtävien luonne.
Näin ollen on katsottava, että riidanalaisen päätöksen perusteluissa, sellaisina kuin niitä on täydennetty 10.6.2016 tehdyn valituksen hylkäämispäätöksen perusteluilla, ilmoitetaan riittävän täsmällisesti kilpailuilmoituksessa asetettu edellytys, jota kantaja ei ollut täyttänyt kilpailuun hyväksymisen vaiheessa, eli työkokemusta koskeva edellytys.
Lisäksi on todettava, että kantajan toisen kanneperusteen yhteydessä esittämät väitteet, jotka koskevat ilmeistä arviointivirhettä, osoittavat hänen voineen ymmärtää riittävästi, millä perusteella häntä ei hyväksytty kilpailun seuraavaan vaiheeseen.
Ensimmäinen kanneperuste on näin ollen hylättävä.
Kolmas kanneperuste, joka koskee kilpailuilmoituksen lainvastaisuutta
Kantaja väittää, että kilpailuilmoituksen 2 kohta, jonka otsikkona on ”Pätevyyteen perustuva karsinta”, on lainvastainen siltä osin kuin se koskee osallistumisedellytysten tarkistamisen ensimmäistä vaihetta.
Toisin kuin komissio väittää, kantajan mielestä kolmas kanneperuste on otettava tutkittavaksi, sillä kilpailuilmoituksen lainvastaisuuden ja riidanalaisen päätöksen välinen yhteys on kiistaton. Ilman kilpailuilmoituksen 2 kohdan ensimmäistä alakohtaa kilpailun valintalautakunta ei olisi voinut hylätä kantajan hakemusta osallistumisedellytysten tarkistamisen ensimmäisen vaiheen päätteeksi.
Kantaja kiistää myös komission väitteen, jonka mukaan kilpailuilmoituksen 2 kohdan lainvastaisuuden mahdollinen toteaminen ei johtaisi suoraan riidanalaisen päätöksen kumoamiseen, koska hakemuksen osioon ”kykyjen kartoitus” sisältyvien vastausten huomioon ottaminen olisi joka tapauksessa johtanut kantajan karsimiseen. Kantaja ihmettelee, miten komissio voi päätyä tällaisen johtopäätökseen, kun kilpailun valintalautakunta ei nimenomaan ole ottanut tämän osion sisältöä huomioon.
Aineellisesti kantaja vetoaa siihen, että tutkintojen ja todistusten ja erityisesti työkokemuksen tutkiminen ”kilpailun tavoitteiden kannalta” ja siten täytettävän viran tavoitteiden kannalta edellyttää välttämättä hakemuksen osioon ”kykyjen kartoitus” sisältyviin tietoihin tukeutumista, jotta hakemuksia voidaan vertailla ja jotta ne voidaan tutkia täydellisesti, konkreettisesti, tarkasti ja objektiivisesti. Kantajan mukaan tällaista tutkintaa ei voida vakavasti suorittaa ilman kunkin hakijan ilmoittamien kaikkien tutkintotodistusten, kaiken työkokemuksen ja kaiken kielitaidon erityistä ja konkreettista arviointia objektiivisten ja painotettujen kriteerien perusteella. Kantaja viittaa tältä osin avointen kilpailujen yleisten sääntöjen (
EUVL 2015, C 70 A, s. 1
) 2.4 kohtaan, jonka mukaan valinnan täytyy perustua ”pelkästään” vastauksiin, jotka hakijat ovat antaneet hakemuslomakkeen osiossa ”kykyjen kartoitus” (neljäs alakohta), ja tämä merkitsee ”yhdenmukaista tapaa”, jonka avulla voidaan ”vertailla hakijoiden ansioita tarkasti ja objektiivisesti” (toinen alakohta).
Kantajan mukaan pätevyyden, hakijoiden tai valintakriteerien puutteellinen vertailu on vastoin henkilöstösääntöjen 27 artiklaa ja perustavanlaatuista tavoitetta ottaa palvelukseen ”mahdollisimman päteviä [ja] tehokkaita” virkamiehiä.
Lisäksi henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdan perusteella annetussa henkilöstösääntöjen liitteessä III olevassa 5 artiklassa täsmennetään selvästi, että todistuksiin perustuvassa kilpailussa valintalautakunta vahvistaa ensin perusteet, joilla se arvioi hakijoiden todistuksia, ja ”tutkii” sen jälkeen hyväksyttyjen hakijoiden ”todistukset”.
Lisäksi kantaja väittää, että vaikka kilpailuilmoituksen 2 kohdan toisessa alakohdassa määrätään pätevyyteen perustuvasta karsinnasta ”väitetyssä seuraavassa vaiheessa” hakemuksen osiossa ”kykyjen kartoitus” esitettyjen seikkojen perusteella ja kullekin hakijalle painotettuun 14 valintakriteeriin perustuvien pisteiden mukaisesti annetun kokonaispistemäärän vertailusta niiden hakijoiden määrittämiseksi, joiden profiili vastaa parhaiten tehtävänkuvausta, tämä määräys menettäisi kokonaan tehokkaan vaikutuksensa, jos tällainen karsinta voitaisiin tehdä osittain osallistumisedellytyksiä tarkistettaessa, minkä todetaan virheellisesti tapahtuvan ”ensin” pätevyyteen perustuvassa karsinnassa, ilman minkäänlaista menettelyä, jolla olisi tarkoitus varmistaa hakijoiden vertailu ja objektiivinen tutkinta ja parhaiden hakijoiden valinta.
Komissio kiistää kantajan väitteet.
Aluksi on huomattava, että kantaja esittää kilpailuilmoituksen lainvastaisuutta koskevan kolmannen kanneperusteensa yhteydessä väitteitä osoittaakseen, että kilpailuilmoituksessa ei ole noudatettu henkilöstösääntöjen säännöksiä ja avointen kilpailujen yleisiä sääntöjä, mutta myös väitteitä osoittaakseen, että kilpailun valintalautakunta on soveltanut väärin kilpailuilmoitusta.
Kantaja väittää kolmannen kanneperusteen yhteydessä, että kilpailun valintalautakunta tarkisti virheellisesti osallistumisedellytysten tarkistamisen ensimmäisessä vaiheessa, onko hänellä täytettävään virkaan soveltuva työkokemus, mikä kuuluu kantajan mukaan pätevyyteen perustuvan karsinnan toiseen vaiheeseen. Näillä perusteluilla on katsottava tuettavan ilmeistä arviointivirhettä koskevan toisen kanneperusteen ensimmäistä väitettä. Ne tutkitaan siten jäljempänä sitä koskevan tarkastelun yhteydessä.
Ennen kuin tutkitaan, onko kolmas kanneperuste perusteltu, on arvioitava sen tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä, jotka eivät komission mukaan täyty.
Aluksi on huomattava, että vaikka kantajalla on oikeus nostaa asetetussa määräajassa suora kanne kilpailuilmoituksesta silloin, kun se muodostaa henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa tarkoitetun hänelle vastaisen nimittävän viranomaisen päätöksen, hän ei menetä tätä oikeutta kilpailuun hyväksymättä jättämistä koskevasta päätöksestä nostetun kanteen yhteydessä pelkästään sillä perusteella, ettei hän riitauttanut kilpailuilmoitusta ajoissa (ks. vastaavasti tuomio 16.9.1993, Noonan v. komissio,
T-60/92
,
EU:T:1993:74
,
kohta ja tuomio 31.1.2006, Giulietti v. komissio,
T-293/03
,
EU:T:2006:37
,
kohta). Kilpailun hakijalta ei voida nimittäin evätä oikeutta riitauttaa kaikilta osin, kilpailuilmoituksessa määritetyt seikat mukaan lukien, sitä, onko sellainen häntä koskeva yksittäistapausta koskeva päätös perusteltu, joka on tehty tässä ilmoituksessa määriteltyjen edellytysten toteuttamiseksi, siltä osin kuin vain tällä soveltamispäätöksellä yksilöidään hänen oikeudellinen tilanteensa ja annetaan hänelle mahdollisuus tietää varmasti, miten ja miltä osin sillä on vaikutusta hänen erityisiin etuihinsa (ks. vastaavasti tuomio 16.9.1993, Noonan v. komissio,
T-60/92
,
EU:T:1993:74
,
kohta ja tuomio 31.1.2006, Giulietti v. komissio,
T-293/03
,
EU:T:2006:37
,
kohta). Niin kauan kuin valintalautakunta ei ole hylännyt kantajien hakemuksia, on epävarmaa, onko kantajilla oikeussuojan tarvetta kilpailuilmoitukseen nähden, joten heitä ei voida arvostella siitä, etteivät he ole riitauttaneet kilpailuilmoitusta henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa säädetyissä määräajoissa. Kantaja voi siten nostaessaan kanteen myöhemmin tehdyistä päätöksistä vedota myös niihin läheisesti liittyvien aikaisempien päätösten lainvastaisuuteen (ks. vastaavasti tuomio 15.9.2017, komissio v. FE,
T-734/15 P
,
EU:T:2017:612
,
kohta).
Jos sen sijaan riidanalaisen päätöksen perustelut eivät liity läheisesti kanneperusteeseen, joka koskee ajoissa riitauttamatta jääneen kilpailuilmoituksen sääntöjenvastaisuutta, kyseinen kanneperuste on jätettävä tutkimatta niiden kanteen nostamisen määräaikojen ehdottomuutta koskevien sääntöjen nojalla, joista ei ole mahdollista poiketa tämänkaltaisessa tilanteessa ilman, että oikeusvarmuuden periaatetta loukattaisiin (ks. vastaavasti tuomio 11.3.1986, Adams ym. v. komissio,
294/84
,
EU:C:1986:112
,
kohta; tuomio 16.9.1993, Noonan v. komissio,
T-60/92
,
EU:T:1993:74
,
kohta ja tuomio 31.1.2006, Giulietti v. komissio,
T-293/03
,
EU:T:2006:37
,
kohta).
Kaikkien näiden seikkojen valossa on ratkaistava, liittyvätkö esillä olevassa asiassa riidanalaisen päätöksen perustelut läheisesti kolmanteen kanneperusteeseen, joka koskee kilpailuilmoituksen 2 kohdan lainvastaisuutta.
Riidanalaisen päätöksen perusteluista ilmenee, että tämä päätös tehtiin sillä perusteella, että kantajan työkokemus kilpailun alalta ei ollut riittävän pitkä.
Tällaiset perustelut, jotka kuuluvat yksinomaan kilpailun valintalautakunnan arviointiin osallistumisedellytysten täyttymisestä, annettiin soveltamalla kilpailuilmoituksen 2 kohtaa, jossa määrätään nimenomaan, että valintalautakunnan on ensin tarkistettava hakijoiden osallistumisedellytysten täyttyminen ennen pätevyyteen perustuvaa karsintaa, jossa tarkastellaan ainoastaan osallistumisedellytykset täyttäviä hakijoita.
Kantaja ei pidä kilpailuilmoituksen 2 kohtaa lainmukaisena ja väittää, että hänen hakemuksensa olisi pitänyt hylätä vasta sen jälkeen, kun se olisi tutkittu täydellisesti ja sitä olisi verrattu muiden hakijoiden hakemuksiin, eikä pelkästään osallistumisedellytysten tarkistamisen jälkeen. Kantaja vetoaa toisin sanoen siihen, että kilpailuilmoituksen 2 kohta, jonka nojalla hänen hakemuksensa hylättiin, on lainvastainen siltä osin kuin siinä määrätään ensimmäisestä karsivasta vaiheesta pelkästään osallistumisedellytysten tarkistamisen perusteella, vaikka kantajan mukaan hänen hakemuksensa olisi voitu hylätä vasta sen jälkeen, kun se olisi arvioitu täydellisesti ja sitä olisi verrattu muihin hakulomakkeen osioon ”kykyjen kartoitus” sisältyvien tietojen perusteella.
Kantaja pitää siten lainvastaisena kilpailuilmoituksen 2 kohtaa, jonka nojalla hänet jätettiin riidanalaisessa päätöksessä hyväksymättä kilpailun jatkoon. Kolmas kanneperuste on siten otettava tutkittavaksi ja komission esittämä oikeudenkäyntiväite on hylättävä.
Kolmannen kanneperusteen perusteltavuutta arvioitaessa on huomattava, että kilpailun järjestämisen tarkoituksena on toimielinten avointen virkojen täyttäminen ja näin ollen, kuten henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 1 artiklan ensimmäisestä alakohdasta ja 4 artiklasta käy ilmi, nimittävälle viranomaiselle kuuluu kilpailuilmoituksen laatiminen ja soveltuvimmasta hakijoiden valintamenettelystä päättäminen avoimiin virkoihin liittyvien vaatimusten mukaan ja erityisesti yksikön edun mukaan (ks. vastaavasti tuomio 27.9.2006, Blackler v. parlamentti,
T-420/04
,
EU:T:2006:282
,
kohta).
On kuitenkin korostettava, että kyseiseen kilpailuun mahdollisesti osallistuvien henkilöiden lukumäärästä riippumatta sitä, miten nimittävä viranomainen käyttää tätä harkintavaltaa, rajoittaa väistämättä se, että voimassa olevia säännöksiä ja yleisiä oikeusperiaatteita on noudatettava. Tästä seuraa, että nimittävän viranomaisen valitseman menetelmän on ensinnäkin tähdättävä mahdollisimman pätevien ja tehokkaiden henkilöiden palvelukseen ottamiseen henkilöstösääntöjen 27 artiklan mukaisesti, toiseksi siinä on henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 5 artiklan mukaisesti annettava riippumattoman valintalautakunnan tehtäväksi arvioida tapauskohtaisesti, vastaavatko kunkin hakijan esittämät tutkintotodistukset ja työkokemus henkilöstösäännöissä ja kilpailuilmoituksessa edellytettyä tasoa, ja kolmanneksi menetelmän on johdettava hakijoiden johdonmukaiseen ja objektiiviseen valintaan (tuomio 16.9.2013, Glantenay ym. v. komissio,
F-23/12 ja F-30/12
,
EU:F:2013:127
,
kohta).
Kantaja väittää, että hakijoiden karsiminen osallistumisedellytysten tarkistamisen jälkeen ilman, että heidän hakemuksiaan olisi arvioitu heidän hakulomakkeen osiossa ”kykyjen kartoitus” ilmoittamiensa tietojen perusteella, on ristiriidassa henkilöstösääntöjen 27 ja 29 artiklan ja liitteessä III olevan 5 artiklan ja avointen kilpailujen yleisten sääntöjen kanssa.
Kantajan mukaan kilpailuilmoituksen lainvastaisuus perustuu siihen, että hakijat karsitaan liian aikaisessa vaiheessa ilman, että heidän hakemustaan olisi tutkittu täydellisesti ja konkreettisesti täytettävän viran kannalta.
On huomattava, että kantajan kolmannen kanneperusteen yhteydessä esittämät perustelut ovat ristiriidassa jäljempänä esitettävien ilmeistä arviointivirhettä koskevan toisen kanneperusteen ensimmäisen väitteen perustelujen kanssa. Tämän viimeksi mainitun kanneperusteen yhteydessä kantaja arvostelee kilpailun valintalautakuntaa päinvastoin siitä, että se ei ole rajoittunut tutkimaan abstraktisti vähimmäisosallistumisedellytyksiä ja että se ei ole siirtänyt myöhempään vaiheeseen sen tutkimista, onko hänen työkokemuksensa täytettävän viran kannalta relevanttia.
On syytä tarkistaa, onko kilpailuilmoituksen 2 kohdassa otsikon ”Valintamenettely” alla tehty tiukka ero osallistumisedellytysten tarkistamisen vaiheen ja pätevyyteen perustuvan karsinnan vaiheen välillä ristiriidassa henkilöstösääntöjen ja avointen kilpailujen yleisten sääntöjen kanssa.
Ensinnäkin on todettava, että vaikka kantajan toteamalla tavalla avointen kilpailujen yleisten sääntöjen 2.4 kohdasta ilmenee, että toinen vaihe ”perustuu pelkästään vastauksiin, jotka hakijat ovat antaneet sähköisen hakemuslomakkeen osiossa ’talent screener’ [kykyjen kartoitus]”, kyseisestä kohdasta ilmenee niin ikään, että ”hakijoiden pätevyyttä arvioidaan sen jälkeen, kun osallistumisedellytysten täyttyminen on tarkistettu sähköisten hakemusten perusteella”, ja että ”valintalautakunta arvioi vain niiden hakijoiden pätevyyttä, joiden on todettu täyttävän kaikki osallistumisedellytykset”.
Toiseksi on todettava, että hakijoiden karsiminen osallistumisedellytysten tarkistamisen vaiheen päätteeksi on nimenomaisesti kilpailumenettelyn mukaista, sellaisena kuin se perustuu henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 5 artiklan ensimmäiseen kohtaan, jossa säädetään, että ”tutustuttuaan hakemusasiakirjoihin valintalautakunta laatii luettelon hakijoista, jotka täyttävät kilpailuilmoituksessa vahvistetut edellytykset”, ja tämän saman liitteen 5 artiklan neljänteen kohtaan, jonka mukaan silloin, kun kyseessä on sekä todistuksiin että kokeisiin perustuva kilpailu, kuten tässä tapauksessa, ”valintalautakunta nimeää tästä luettelosta ne hakijat, jotka hyväksytään kokeisiin”.
On myös syytä tuoda esille, että kantajan mainitsema henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 5 artiklan kolmas kohta koskee todistuksiin perustuvaa kilpailua, eikä sitä näin ollen sovelleta riidanalaiseen kilpailuun, joka oli sekä todistuksiin että kokeisiin perustuva kilpailu. Joka tapauksessa tässä kantajan mainitsemassa säännöksessä säädetään, että valintalautakunta tutkii ainoastaan ”ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuun luetteloon” – eli kilpailuilmoituksessa vahvistetut osallistumisedellytykset täyttävien hakijoiden luetteloon – ”otettujen hakijoiden todistukset”.
Henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 5 artiklan säännöksistä sekä avointen kilpailujen yleisten sääntöjen 2.4 kohdasta ilmenee siten, että toinen vaihe koskee ainoastaan osallistumisedellytykset täyttäviä hakijoita. Näin ollen sovellettavien säännösten nojalla kilpailuilmoituksessa paitsi voitiin, myös täytyi määrätä osallistumisedellytysten ennakkotarkistuksesta ennen kuin kilpailun valintalautakunta tutkii todistukset.
Kantaja ei ole esittänyt väitteitä osoittaakseen, että nimittävä viranomainen olisi noudattaessaan edellä mainittuja henkilöstösääntöjen liitteen III ja avointen kilpailujen yleisten sääntöjen säännöksiä rikkonut kuitenkin henkilöstösääntöjen 27 ja 29 artiklassa vahvistettuja yleisempiä sääntöjä. Kantaja ei vetoa edes toissijaisesti avointen kilpailujen yleisten sääntöjen 2.4 kohdan ja henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 5 artiklan lainvastaisuuteen erityisesti kyseisten henkilöstösääntöjen artiklojen kannalta.
Näissä olosuhteissa kilpailuilmoituksen lainvastaisuutta koskeva kolmas kanneperuste on hylättävä kokonaisuudessaan.
Toinen kanneperuste, joka koskee ilmeistä arviointivirhettä
Toinen kanneperuste jakautuu kahteen väitteeseen.
Ensimmäinen väite koskee sitä, että kilpailun valintalautakunta ei ole osallistumisedellytysten täyttymisen tarkistamisen vaiheessa tyytynyt tarkistamaan, täyttikö kantaja edellytyksen työkokemuksesta kilpailun alalta, vaan se on myös arvioinut, onko hänellä täytettävään virkaan soveltuva työkokemus, mikä kuuluu kantajan mielestä vasta pätevyyteen perustuvan karsinnan myöhempään vaiheeseen.
Toisella väitteellä kilpailun valintalautakuntaa arvostellaan siitä, että se ei katsonut, että kantajan hakemuksen ”1 kohdassa” kuvattu työkokemus oli ”tämän kilpailun alalta”.
Komissio kiistää kantajan väitteet.
Ensimmäinen väite
Kantaja väittää, että kilpailun valintalautakunta teki arviointivirheen, kun se ei tehnyt eroa tutkintansa kohteen osalta ensimmäisen vaiheen eli kilpailuun hyväksymisen vaiheen ja toisen vaiheen eli pätevyyteen perustuvan karsinnan vaiheen välillä. Kantajan mukaan kilpailun valintalautakunnan oli ensimmäisessä vaiheessa tarkistettava ainoastaan, oliko hänen työkokemuksensa tämän kilpailun alalta. Vasta toisessa vaiheessa valintalautakunnan olisi pitänyt tutkia, oliko hakijoilla täytettävään virkaan soveltuva työkokemus hakemuksen osioon ”kykyjen kartoitus” sisältyvien tietojen perusteella. Kantajan mukaan kilpailun valintalautakunta sekoitti nämä kaksi vaihetta tarkistamalla jo ensimmäisessä vaiheessa hänen työkokemuksensa soveltuvuuden täytettävään virkaan.
On syytä tuoda esille, että kantajan kilpailuilmoituksesta tekemä tulkinta, joka on sitä paitsi myös komission tulkinta siitä, on oikea.
Kilpailuilmoitukseen sisältyy osa ”Valintamenettely”, jonka 2 kohta, jonka otsikkona on ”Pätevyyteen perustuva karsinta”, kuuluu seuraavasti:
”Tässä karsinnassa tarkistetaan ensin hakijoiden osallistumisedellytysten täyttyminen heidän sähköisessä hakulomakkeessa ilmoittamiensa tietojen perusteella.
– –
Seuraavaksi pätevyyteen perustuvassa karsinnassa tarkastellaan ainoastaan edellä kuvatulla tavalla karsittujen, osallistumisedellytykset täyttävien hakijoiden osalta tietoja, jotka hakijat ovat ilmoittaneet hakemuksen osiossa ’kykyjen kartoitus’ (talent screener, évaluateur de talent, Talentfilter). Valintalautakunta antaa ensin kullekin valintakriteerille painotuksen (1–3) sen suhteellisen merkityksen perusteella, ja hakijan kustakin vastauksesta annetaan 0–4 pistettä.
Tämän jälkeen hakijan kustakin vastauksesta saamat pisteet kerrotaan asianomaisen kriteerin painotuksella. Saadut pistemäärät lasketaan yhteen, ja näin määritetään hakijat, joiden profiili vastaa parhaiten tehtävänkuvausta.”
Kilpailuilmoituksen 2 kohdasta ilmenee selvästi, että osallistumisedellytysten tarkistamisen vaiheen kuvaus, jossa käytetään ilmaisua ”ensin”, edeltää pätevyyteen perustuvan karsinnan vaiheen kuvausta, joka alkaa ilmaisulla ”seuraavaksi”. On myös täysin selvää, että hakijoita, jotka eivät täytä osallistumisedellytyksiä ja joita ei siis hyväksytä kilpailuun, ei hyväksytä pätevyyteen perustuvan karsinnan vaiheeseen.
Kuten kantaja tuo esille ja kuten komissio myöntää, 2 kohdan otsikko ”Pätevyyteen perustuva karsinta” voi aiheuttaa sekaannusta, kun siinä annetaan ymmärtää, että tämä kohta koskee vain pätevyyteen perustuvan karsinnan vaihetta. Kuten sen nimenomaisesta sisällöstä kuitenkin ilmenee, pätevyyteen perustuvan karsinnan vaihe seuraa osallistumisedellytysten tarkistamisen vaihetta, ja kummassakin näistä vaiheista kilpailun valintalautakunta noudattaa erityistä tarkistustapaa. Osallistumisedellytysten tarkistamisen vaiheessa valintalautakunnan on tarkistettava, täyttyvätkö otsikon ”Hakukelpoisuus” alla määritellyt osallistumisedellytykset, ja tässä tapauksessa, onko hakijoiden työkokemus tämän kilpailun alalta. Pätevyyteen perustuvan karsinnan vaiheessa kilpailun valintalautakunta tarkastelee ainoastaan osallistumisedellytykset täyttävien hakijoiden osalta tietoja, jotka hakijat ovat ilmoittaneet hakemuksensa osiossa ”kykyjen kartoitus”.
Asianosaisilla ei siis ole eroavia näkemyksiä kilpailuilmoituksen tulkinnasta ja erityisesti osallistumisedellytysten tarkistamisen vaiheen ja pätevyyteen perustuvan karsinnan vaiheen välisestä erottelusta, vaan toista vaihetta sovelletaan vain ensimmäisen vaiheen läpäisseisiin hakijoihin.
Kantaja arvostelee kilpailun valintalautakuntaa siitä, että se on ensimmäisessä vaiheessa eli kilpailuun hyväksymisen vaiheessa tarkistanut, onko hänellä täytettävään virkaan soveltuva työkokemus, mikä kuuluu kantajan mielestä toiseen vaiheeseen eli pätevyyteen perustuvan karsinnan vaiheeseen.
Tältä osin on todettava, että ensimmäisessä vaiheessa kilpailun valintalautakunnan oli tarkistettava erityisesti, täyttivätkö hakijat otsikon ”Hakukelpoisuus” alla mainitut erityiset edellytykset, jotka koskevat tutkintoja, todistuksia ja työkokemusta. Näiden edellytysten mukaan hakijoilla oli oltava
”vähintään neljä vuotta kestänyt korkeakoulututkintoa vastaava koulutus, josta on osoituksena tutkintotodistus, ja sen jälkeen hankittu vähintään kuuden vuoden työkokemus tämän kilpailun alalta,
tai
vähintään kolme vuotta kestänyt korkeakoulututkintoa vastaava koulutus, josta on osoituksena tutkintotodistus, ja sen jälkeen hankittu vähintään seitsemän vuoden työkokemus tämän kilpailun alalta”.
Kilpailun valintalautakunnan oli siten tarkistettava muun muassa, oliko hakijoilla (tapauksen mukaan kuuden tai seitsemän vuoden) työkokemus ”tämän kilpailun alalta”, joksi määritellään kilpailun otsikossa ”kehitysyhteistyö ja EU:n ulkopuolisille maille suunnatun avun hallinnointi”.
Kuten 10.6.2016 tehdystä valituksen hylkäämispäätöksestä ja vastinekirjelmään liitetystä kantajan pätevyyden arviointilomakkeesta ilmenee, kilpailun valintalautakunta katsoi, että kantaja ei täyttänyt edellytystä vähintään kuuden vuoden työkokemuksesta tämän kilpailun alalta, kun otetaan huomioon kilpailuilmoituksen liitteessä I kuvattujen tehtävien luonne. Tarkistaakseen, oliko kantajan työkokemus ”tämän kilpailun alalta”, kilpailun valintalautakunta perusti siten kantansa täytettävän viran tehtäviin, sellaisina kuin ne on kuvattu kilpailuilmoituksen liitteessä I.
Vaikka kilpailun valintalautakunnan on ensimmäisessä vaiheessa tarkistettava ainoastaan, onko hakijan työkokemus kilpailun alalta, sen on tässä tarkoituksessa verrattava hakijan harjoittamaa toimintaa, sellaisena kuin se on esitetty tämän hakemuksessa, täytettävän viran tehtäviin. Tämä menettelytapa perustuu sitä paitsi nimenomaisesti kantajan mainitsemien avointen kilpailujen yleisten sääntöjen 1.3 kohtaan, josta ilmenee seuraavaa:
”Vain sellainen työkokemus otetaan huomioon, joka liittyy kilpailuilmoituksessa kuvailtuihin tehtäviin.
– –
Huom. Jos kilpailuilmoituksessa edellytetään työkokemusta nimenomaan kilpailun kattamalta alalta, – – työkokemus otetaan huomioon vain siinä tapauksessa, että sillä on merkitystä kyseisen alan kannalta.
Hoidettujen työtehtävien luonteesta olisi annettava hakemuksessa mahdollisimman tarkat tiedot, jotta valintalautakunta voi arvioida työkokemuksen soveltuvuutta.”
Tämä kilpailun valintalautakunnan menettelytapa vastaa myös vakiintunutta oikeuskäytäntöä, jonka mukaan osallistumisedellytyksiä on tulkittava kyseessä olevan kilpailun tavoitteiden valossa, sellaisina kuin ne ilmenevät täytettävää virkaa koskevasta tehtävänkuvauksesta, joten kyseiseen kilpailuilmoitukseen sisältyviä, tehtävien luonnetta ja osallistumisedellytyksiä koskevia osia on arvioitava yhdessä (ks. vastaavasti tuomio 14.7.2000, Teixeira Neves v. yhteisöjen tuomioistuin,
T-146/99
,
EU:T:2000:194
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Verratessaan hakijan harjoittamaa toimintaa, joka on kuvattu tämän hakemuksen osiossa ”Työkokemus”, täytettävän viran tehtäviin, sellaisina kuin ne on kuvattu kilpailuilmoituksen liitteessä I, valintalautakunta ei arvioinut, toisin kuin kantaja väittää, onko hänellä täytettävään virkaan soveltuva työkokemus. Tämä arviointi kuuluu pätevyyteen perustuvan karsinnan vaiheeseen, joka tapahtuu seuraavaksi. Kuten kilpailuilmoituksen 2 kohdasta ilmenee, tässä toisessa vaiheessa valintalautakunta valitsee hakijat, jotka ovat läpäisseet ensimmäisen vaiheen, ja ottaa huomioon heidän hakemuksensa osiossa ”kykyjen kartoitus” ilmoitetut tiedot ja kilpailuilmoituksen liitteessä III luetellut valintakriteerit. Kuten kilpailuilmoituksen 2 kohdassa ilmoitetaan, tässä toisessa vaiheessa valintalautakunta määrittää ”hakijat, joiden profiili vastaa parhaiten tehtävänkuvausta”.
Lisäksi on todettava, että kantaja tyytyy väittämään, että kilpailun valintalautakunta otti osallistumisedellytysten tarkistamisen vaiheessa huomioon hakemuksen osioon ”kykyjen kartoitus” sisältyvät tiedot ja siis kilpailuilmoituksen liitteessä III luetellut valintakriteerit, esittämättä tästä minkäänlaista näyttöä.
Tästä seuraa, että kantajan ensimmäinen väite perustuu sekaannukseen kilpailun valintalautakunnan tutkinnan kohteesta, sillä toisin kuin kantaja väittää, se ei ole tarkistanut ensimmäisessä vaiheessa tämän työkokemuksen soveltuvuutta täytettävään virkaan kilpailuilmoituksen liitteessä III vahvistettujen kriteerien perusteella, vaan se ainoastaan tarkisti, oliko hänen työkokemuksensa tämän kilpailun alalta, vertaamalla hänen hakemuksessaan ilmoitettua työkokemusta kilpailuilmoituksen liitteessä I kuvattuihin tehtäviin.
Edellä esitetyn perusteella ensimmäinen väite on siten hylättävä.
Toinen väite
Aluksi on huomattava, että 10.6.2016 tehdyn valituksen hylkäämispäätöksen ja vastinekirjelmään liitetyn kantajan pätevyyden arviointilomakkeen mukaan kilpailun valintalautakunta ei katsonut, että kantajan työkokemus, joka on kuvattu tämän hakemuksen ”1 kohdassa”, liittyisi ”suoraan ’tämän kilpailun alaan’, eli kehitysyhteistyöhön ja EU:n ulkopuolisille maille suunnatun avun hallinnointiin”.
Toisella väitteellään kantaja riitauttaa tämän kilpailun valintalautakunnan arvioinnin. Hän arvostelee erityisesti sitä, että kilpailun valintalautakunta arvioi eri tavoin hänen hakemuksensa ”1 kohdassa” kuvattua työkokemusta kuin sen ”2 kohdassa” kuvattua työkokemusta.
Näin ollen on tutkittava, tekikö kilpailun valintalautakunta ilmeisen arviointivirheen katsoessaan, että kantajan hakemuksen ”1 kohdassa” kuvattu työkokemus ei ollut tämän kilpailun alalta.
Tältä osin on aluksi todettava, että valintalautakunnan on noudatettava kilpailuilmoituksen, sellaisena kuin se on julkaistu, tekstiä. Kilpailuilmoituksen ensisijaisena tehtävänä on nimittäin antaa asianomaisille mahdollisimman tarkat tiedot kyseessä olevassa virassa työskentelemistä koskevista edellytyksistä, jotta asianomaiset voisivat arvioida sitä, onko heidän aiheellista toimittaa hakemus, ja sitä, mitkä asiakirjat ovat merkityksellisiä valintalautakunnalle niin, että ne on liitettävä hakemukseen (ks. vastaavasti määräys 3.4.2001, Zaur-Gora ja Dubigh v. komissio,
T-95/00 ja T-96/00
,
EU:T:2001:114
,
kohta ja tuomio 13.9.2010, Espanja v. komissio,
T-156/07 ja T-232/07
, ei julkaistu,
EU:T:2010:392
,
kohta).
Erityisesti kilpailuun osallistumisen edellytyksestä, joka koskee työkokemusta, on todettu, että kilpailuilmoituksen tehtävä ”antaa asianomaisille mahdollisimman tarkat tiedot” ei ole esteenä sille, että valintalautakunnan tehtäväksi jää arvioida tapauskohtaisesti, vastaako kunkin hakijan ilmoittama työkokemus kilpailuilmoituksessa vaadittua tasoa (ks. vastaavasti tuomio 12.7.1989, Belardinelli ym. v. yhteisöjen tuomioistuin,
225/87
,
EU:C:1989:309
,
kohta ja tuomio 25.3.2004, Petrich v. komissio,
T-145/02
,
EU:T:2004:91
,
kohta).
Tässä yhteydessä valintalautakunnalla on henkilöstösääntöjen kilpailumenettelyä koskevien säännösten mukainen laaja harkintavalta sen arvioidessa hakijoiden aikaisemman työkokemuksen luonnetta ja kestoa sekä sitä, kuinka tarkoin tämä työkokemus vastaa täytettävän viran edellyttämiä vaatimuksia. Unionin yleisen tuomioistuimen on laillisuusvalvontansa puitteissa tutkittava ainoastaan, ettei tätä harkintavaltaa käytettäessä ole tehty ilmeistä virhettä (ks. vastaavasti tuomio 13.12.1990, Gonzalez Holguera v. parlamentti,
T-115/89
,
EU:T:1990:84
,
kohta ja tuomio 30.6.2005, Eppe v. parlamentti,
T-439/03
, ei julkaistu,
EU:T:2005:266
,
kohta).
Unionin tuomioistuinten on tätä valvontaa harjoittaessaan otettava huomioon, että lähtökohtaisesti vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kilpailun hakijan on toimitettava valintalautakunnalle kaikki hakemuksensa tutkinnan kannalta tarpeelliseksi katsomansa tiedot ja asiakirjat, jotta valintalautakunta voi tarkistaa, täyttääkö hän kilpailuilmoituksessa asetetut edellytykset, varsinkin jos sitä on nimenomaisesti ja virallisesti pyydetty (ks. vastaavasti tuomio 12.7.1989, Belardinelli ym. v. yhteisöjen tuomioistuin,
225/87
,
EU:C:1989:309
,
kohta ja tuomio 20.6.1990, Burban v. parlamentti,
T-133/89
,
EU:T:1990:36
,
ja
kohta). Kun valintalautakunta päättää hyväksyä tai olla hyväksymättä hakijoita kilpailuun, sillä on näin ollen oikeus rajoittaa tutkimuksensa pelkkiin hakemuksiin ja niihin liitettyihin asiakirjoihin (ks. vastaavasti tuomio 13.3.2002, Martínez Alarcón v. komissio,
T-357/00, T-361/00, T-363/00 ja T-364/00
,
EU:T:2002:66
,
kohta ja tuomio 28.11.2002, Pujals Gomis v. komissio,
T-332/01
,
EU:T:2002:289
,
–
kohta).
Esillä olevan asian yhteydessä on lisäksi täsmennettävä, että kun otetaan huomioon kilpailun valintalautakunnalle myönnetty laaja harkintavalta, sen osoittaminen, että se on tehnyt tosiseikkojen arvioinnissa ilmeisen virheen, jonka perusteella tehty päätös on kumottava, edellyttää, että näyttö, jonka esittäminen kuuluu kantajalle, riittää viemään uskottavuuden hallinnon tekemiltä arvioinneilta (ks. vastaavasti tuomio 24.4.2013, Demeneix v. komissio,
F-96/12
,
EU:F:2013:52
,
kohta ja määräys 12.4.2016, Beiner v. komissio,
F-135/15
,
EU:F:2016:77
,
kohta).
Kuten edellä 87 ja 88 kohdasta seuraa, osallistumisedellytyksiä on tulkittava kyseessä olevan kilpailun tavoitteiden valossa, sellaisina kuin ne ilmenevät täytettävää virkaa koskevasta tehtävänkuvauksesta, joten kilpailuilmoitukseen sisältyviä, tehtävien luonnetta ja osallistumisedellytyksiä koskevia osia on arvioitava yhdessä.
Esillä olevassa asiassa kilpailuilmoituksen liitteessä I, jossa kuvataan täytettävän viran tehtävät, mainitaan, että hallintovirkamiehet hoitavat kehitysyhteistyön alalla muun muassa seuraavia tehtäviä: ”osallistuminen kehitykseen liittyvien kysymysten ja politiikkojen analysointiin, kansallisten ja alueellisten kehitysyhteistyöpolitiikkojen – – kehittämiseen sekä keskeisten kumppanien ja sidosryhmien kanssa käytävään politiikkaa koskevaan vuoropuheluun”, ”osallistuminen kehitysyhteistyöhankkeiden ja -ohjelmien määrittelyyn ja laadintaan”, ”osallistuminen kehitysyhteistyöhankkeiden ja -ohjelmien käytännön hallinnointiin, esim. tarjouseritelmien laatimiseen, tarjouskilpailujen järjestämiseen, sopimusten tekemiseen ja niiden täytäntöönpanon valvontaan”, ”osallistuminen kehitysyhteistyön alalla toteutettavien budjettitukiohjelmien käytännön hallinnointiin”, ”kehitysyhteistyöhankkeiden ja -ohjelmien seuranta ja arviointi” ja ”suhteiden ylläpitäminen kehitysyhteistyön alan keskeisiin toimijoihin, kuten hallinnossa työskenteleviin yhteistyökumppaneihin, kansainvälisiin ja alueellisiin organisaatioihin, jäsenvaltioihin ja kansalaisyhteiskuntaan”.
Kantajan työkokemusta ajalta 1.10.2012–8.5.2015 vastaavassa hakemuksen ”1 kohdassa” työkokemuksen luonteeksi määritellään ”suhdetoiminta”, ja kantajan harjoittamaa toimintaa kuvataan seuraavasti: ”Yhteistyö vaaleilla valittujen ja muiden kuin vaaleilla valittujen edustajien, parlamentaaristen viranomaisten, kansainvälisten organisaatioiden, kansallisten ja kansainvälisten kansalaisjärjestöjen ja kansalaisyhteiskunnan jäsenten kanssa parlamentaarisissa vaikuttamistoimissa, joilla tuetaan politiikkojen kehittämistä ja toteuttamista. Hanke-ehdotusten kehittäminen, suunnittelu ja hallinnointi, parlamentaaristen vaikuttamistoimien aineiston (kaksikielinen tiedote, käsikirjat, muistiot) jakaminen ja parlamentaarisissa aloitteissa avustaminen (kuulemiset, pyöreän pöydän kokoukset, muutokset, kysymykset, puheet, kirjeet, mielipidekirjoitukset)”.
Hakemuksen ”1 kohdan” otsikon ”Toiminnan luonne tai toimiala” alla täsmennetään, että kyseessä on ”suhdetoiminta ja konsultointi väestö- ja kehityskysymyksiin liittyvissä vaikuttamispalveluissa”.
Näin ollen ”1 kohdassa” ilmoitettu toimiala viittaa väestö- ja kehityskysymyksiin, joiden ei ole kiistetty liittyvän kilpailun alaan, joka koskee kehitysyhteistyötä ja unionin ulkopuolisille maille suunnatun avun hallinnointia.
Kuten komissio tuo esille, samaan aikaan ”1 kohdassa” kuvatut tehtävät olivat konsultointitoimintaa, jonka tarkoituksena oli tukea ”parlamentaarisia vaikuttamistoimia”. Lisäksi otsikot ”Työkokemuksen luonne” ja ”Toiminnan luonne tai toimiala”, joiden valossa työtehtävien sanamuotoa on tarkasteltava, viittaavat joko ”suhdetoimintaan” tai ”suhdetoimintaan ja konsultointiin vaikuttamispalveluissa (edunvalvonta)”.
Edellä 87 ja 88 kohdassa esille tuotujen periaatteiden mukaisesti näitä työtehtäviä on tarkasteltava suhteessa täytettävän viran tehtäviin, sellaisina kuin ne on kuvattu kilpailuilmoituksen liitteessä I, jotka muodostuvat erityisesti käytännön hallinnoinnin toteuttamisesta ja varmistamisesta sekä kehitysyhteistyöohjelmien seurannasta ja arvioinnista tai tällaisten kehitysyhteistyöohjelmien budjettituesta.
Valintalautakunta saattoi ymmärtää kantajan ”1 kohdassa” esille tuomat työtehtävät siten, että ne eivät käsitä kehitysyhteistyöohjelman tai budjettituen käytännön toteuttamista. Näin ollen valintalautakunta, jolla on laaja harkintavalta erityisesti siinä, kuinka tarkoin hakijan työkokemuksen katsotaan vastaavan täytettävän viran vaatimuksia, saattoi perustellusti katsoa, että kantajan näin kuvaamat työtehtävät poikkesivat kilpailuilmoituksen liitteessä I ilmoitetuista tehtävistä.
Näin ollen valintalautakunta katsoi ilmeistä arviointivirhettä tekemättä, että ”1 kohdassa” ilmoitettu työkokemus ei liittynyt kilpailun alaan ja sen tavoitteisiin, sellaisina kuin ne ilmenevät täytettävää virkaa koskevasta tehtävänkuvauksesta.
Yksikään kantajan esittämistä väitteistä ei voi kyseenalaistaa tätä päätelmää. Kantajan väitteistä, jotka koskevat hänen hakemuksensa ”1 kohdan” ja ”2 kohdan” arvioinnin epäjohdonmukaisuutta, on ensinnäkin todettava kantajan itse myöntävän, että ”1 kohdassa” ja ”2 kohdassa” kuvattua toimintaa ei ole muotoiltu samalla tavoin. Tämän jälkeen hän väittää, että hän on harjoittanut ”1 kohdassa” ja ”2 kohdassa” kuvattua toimintaansa samassa organisaatiossa eli EPF:ssä, mikä ei ilmene mitenkään hakemuksesta. Vastauskirjelmässään kantaja väittää, että hänen ”1 kohdassa” ja ”2 kohdassa” kuvattu toimintansa koski kaikkea kehitysyhteistyöpolitiikkaa ja unionin ulkopuolisille maille suunnatun avun hallinnointia, esittämättä kuitenkaan näyttöä tämän väitteen tueksi. Lisäksi hän väittää, edelleen näyttöä esittämättä, että kaikki hänen ”1 kohdassa” ja ”2 kohdassa” kuvatut tehtävänsä käsittivät aihekohtaisia toimia unionin kehitysmaakumppaneissa ja kehitysyhteistyön alan julkaisuja erityisesti väestökysymysten osalta.
Kantajan väitteestä, jonka mukaan kilpailun valintalautakunta otti virheellisesti huomioon hänen itsenäisen ammatinharjoittajan asemansa hänen harjoittaessaan hakemuksen ”1 kohdassa” ja ”2 kohdassa” kuvattua toimintaansa, on todettava, ettei yhdestäkään valintalautakunnan päätöksestä, ei edes 10.6.2016 tehdystä valituksen hylkäämispäätöksestä, ilmene, että ”1 kohdassa” kuvattu toiminta ei kuulunut kilpailun alaan sillä perusteella, että kantaja olisi harjoittanut sitä itsenäisenä konsulttina eikä työntekijänä.
Kantajan väitteistä, jotka koskevat hänen hakemuksensa osioon ”kykyjen kartoitus” sisältyviä tietoja, on todettava, että tarkistaessaan kilpailuun osallistumista varten vaadittuja edellytyksiä valintalautakunnan ei täytynyt ottaa huomioon tästä osiosta ilmeneviä tietoja (ks. vastaavasti määräys 12.4.2016, Beiner v. komissio,
F-135/15
,
EU:F:2016:77
,
kohta). Kuten edellä on jo todettu, kilpailuilmoituksen osan ”Valintamenettely” 2 kohdasta ilmenee, että pätevyyteen perustuva karsinta, jossa tarkastellaan ”ainoastaan osallistumisedellytykset täyttävien hakijoiden osalta” tietoja, jotka hakijat ovat ilmoittaneet hakemuksen osiossa ”kykyjen kartoitus”, tapahtuu ”seuraavaksi”. On myös huomattava, että tässä kohtaa kantaja esittää ristiriitaisia väitteitä, sillä hän itse vetoaa kolmannen kanneperusteen ensimmäisen väitteen yhteydessä siihen, että osallistumisedellytysten tarkistamisen ensimmäisessä vaiheessa valintalautakunta ei voi ottaa huomioon hänen hakemuksensa osioon ”kykyjen kartoitus” sisältyviä tietoja.
Edellä esitetyn perusteella toinen väite ja siten ilmeistä arviointivirhettä koskeva toinen kanneperuste on kokonaisuudessaan hylättävä.
Neljäs kanneperuste, joka koskee yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista
Kantaja väittää, että se, että kilpailun valintalautakunta on tulkinnut väärin kilpailuilmoitusta, ja siitä seurannut 5.11.2015 tehty valintalautakunnan päätös merkitsevät hakijoiden yhdenvertaisuuden loukkaamista, erityisesti hänen itsensä, jonka työkokemusta ei ole tutkittu ottamalla huomioon hänen hakemuksensa osioon ”kykyjen kartoitus” sisältyviä tietoja, ja hakijoiden, joiden työkokemusta ja muuta pätevyyttä on vertailtu tällä tavoin, välillä.
Kantaja vetoaa paitsi siihen, että muiden hakijoiden osalta on tutkittu tutkintojen, todistusten ja pätevyyden merkityksellisyys, mitä ei ole tehty hänen tapauksessaan, myös siihen, että kokonaispistemäärä, joka olisi voitu antaa hänelle, jos hänen kaikkien todistustensa ja pätevyyksiensä merkityksellisyys olisi tutkittu, olisi ollut yhtä suuri tai suurempi kuin muille hakijoille annettu kokonaispistemäärä.
Kantajan mukaan tämä erilainen kohtelu ei ole oikeutettavissa. Kun valintalautakunta lainvastaisesti sulki hänet kilpailusta jo ennen pätevyyteen perustuvaa karsintaa hänen hakemuksensa osioon ”kykyjen kartoitus” sisältyvien tietojen perusteella, toisin kuin muut osallistumisedellytykset täyttävät hakijat, se ”syrji lainvastaisesti” kantajaa osallistumisedellytysten yhtä lainvastaisen tarkistuksen perusteella, sen lisäksi, että se teki arviointivirheen ja jättänyt noudattamatta pätevyyteen perustuvaan karsintaan sovellettavia sääntöjä ja menettelyjä.
Komissio kiistää kantajan väitteet.
Oikeuskäytännön mukaan yhdenvertaisen kohtelun periaate edellyttää unionin yleisenä oikeusperiaatteena, että toisiinsa rinnastettavia tapauksia ei kohdella eri tavalla ja että erilaisia tapauksia ei kohdella samalla tavalla, ellei tällaista kohtelua voida objektiivisesti perustella (ks. vastaavasti tuomio 11.9.2007, Lindorfer v. neuvosto,
C-227/04 P
,
EU:C:2007:490
,
kohta ja tuomio 17.7.2008, Campoli v. komissio,
C-71/07 P
,
EU:C:2008:424
,
kohta).
Asiassa, jossa käytetään harkintavaltaa, tätä periaatetta ei ole noudatettu, jos toimielin, jota asia koskee, tekee tällaisen eron mielivaltaisesti tai lainsäädännöllä tavoiteltuun päämäärään nähden ilmeisen puutteellisella tavalla (ks. vastaavasti tuomio 8.1.2003, Hirsch ym. v. EKP,
T-94/01, T-152/01 ja T-286/01
,
EU:T:2003:3
,
kohta; tuomio 8.11.2006, Chetcuti v. komissio,
T-357/04
,
EU:T:2006:339
,
kohta ja tuomio 29.11.2006, Campoli v. komissio,
T-135/05
,
EU:T:2006:366
,
–
kohta).
Kuten edellä on jo todettu, esillä olevassa asiassa kilpailuilmoituksessa tehdään ero osallistumisedellytysten tarkistamisen vaiheen ja pätevyyteen perustuvan karsinnan vaiheen välillä, ja tämä jälkimmäinen vaihe koskee vain sitä edeltävässä vaiheessa hyväksyttyjä hakijoita.
Edellä 43–72 kohdassa kilpailuilmoituksen lainvastaisuutta koskevan kolmannen kanneperusteen osalta esitetystä seuraa, että tämä kilpailuilmoituksessa tehty ero ei ole lainvastainen.
Edellä 73–113 kohdassa esitetystä ilmenee myös, että kilpailun valintalautakunta on kilpailuilmoituksen mukaisesti ja ilmeistä arviointivirhettä tekemättä hylännyt kantajan hakemuksen osallistumisedellytysten tarkistamisen vaiheen päätteeksi.
Kantaja ei voi näin ollen verrata tilannettaan sellaisten osallistumisedellytykset täyttävien hakijoiden tilanteeseen, joiden hakemus on tutkittu pätevyyteen perustuvan karsinnan toisessa vaiheessa ja jotka eivät siis olleet hänen kanssaan samassa tilanteessa.
Tästä seuraa, että yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista koskeva neljäs kanneperuste on hylättävä.
Kaikkien edellä esitettyjen seikkojen perusteella kanne on hylättävä.
Oikeudenkäyntikulut
Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan 1 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska kantaja on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut tämän vaatimuksen mukaisesti.

Näillä perusteilla
UNIONIN YLEINEN TUOMIOISTUIN (neljäs jaosto)
on ratkaissut asian seuraavasti:

1)
Kanne hylätään.

2)
Vincent Villeneuve velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanninen
Schwarcz
Iliopoulos
Julistettiin Luxemburgissa 5 päivänä syyskuuta 2018.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: ranska.