CELEX: 62016TJ0671
Публична служба
Назначаване
Конкурс на общо основание
Обявление за конкурс EPSO/AD/303/15 (AD 7)
Проверка от EPSO на условията за допускане до конкурса
Професионален опит с продължителност, по-малка от минимално изискуемата
Естество на проверката за условието за допускане, свързано с професионален опит
Задължение за мотивиране
Явна грешка в преценката на конкурсната комисия
Равно третиране

Обстоятелствата по спора
Обявлението за конкурса на общо основание по квалификации и с тестове EPSO/AD/303/15 — Сътрудничество за развитие и управление на помощта за държави извън ЕС (AD 7) (
ОВ C 150 A, 2015 г., стр. 1
, наричано по-нататък „обявлението за конкурса“), съдържа четири отделни раздела, озаглавени съответно „Какви задачи ще трябва да изпълнявам?“, „Отговарям ли на условията за кандидатстване?“, „Как ще протече подборът?“ и „Кога и къде мога да кандидатствам?“.
В раздела „Отговарям ли на условията за кандидатстване?“ е посочено, че всички „общи условия“ и „специални условия“, свързани с езиците, квалификациите и професионалния опит, трябва да бъдат изпълнени към момента на валидиране на формуляра за кандидатстване от страна на кандидата.
Съгласно специалните условия относно квалификациите и професионалния опит от кандидатите се изисква:
„Завършено висше образование, удостоверено с диплома, с продължителност най-малко 4 години и професионален опит с продължителност най-малко 6 години след получаването на дипломата в сферата на конкурса
или
Завършено висше образование, удостоверено с диплома, с продължителност най-малко 3 години и професионален опит с продължителност най-малко 7 години след получаването на дипломата в сферата на конкурса“.
В раздела „Как ще протече подборът?“ от обявлението за конкурса точка 1, озаглавена „Тестове с въпроси с избор между няколко отговора, които се провеждат на компютър“, се посочва, че кандидати, които са валидирали кандидатурата си, ще бъдат поканени да се явят на поредица от тестове с въпроси с избор между няколко отговора и че тези тестове ще бъдат елиминаторни. Точка 2 от посочения раздел, озаглавена „Подбор по квалификации“, гласи следното:
„Първо, въз основа на данните, които кандидатите са предоставили в своя електронен формуляр за кандидатстване, ще бъде проверено дали те изпълняват изискванията за допустимост. Възможни са два варианта:
Ако преди това са били организирани тестове на компютър с въпроси с избор между няколко отговора, проверката на досиетата на кандидатите се извършва по низходящ ред на получените точки, докато броят на кандидатите, които отговарят на изискванията за допустимост, достигне прага, посочен в точка 1. Досиетата на останалите кандидати няма да бъдат проверени.
Ако преди това не са били организирани тестове на компютър с въпроси с избор между няколко отговора, досиетата на всички кандидати ще бъдат проверени с оглед на условията за допустимост.
Второ, единствено за кандидатите, отговарящи на условията за допустимост, избрани по описания по-горе начин, подборът по квалификации се извършва въз основа на информацията, предоставена от кандидатите в графа „филтър на квалификациите“ (Talent Screener/évaluateur de talent/Talent Filter) във формуляра за кандидатстване. Конкурсната комисия определя за всеки критерий за подбор коефициент на тежест, отразяващ относителната му важност (от 1 до 3), като за всеки от отговорите на кандидатите ще бъде оценен с между 0 и 4 точки.
След това конкурсната комисия умножава точките по коефициента на тежест за всеки критерий, за да определи кандидатите, чийто профил отговаря в най-голяма степен на естеството на служебните задължения, които трябва да бъдат изпълнявани.
Списъкът на критериите се съдържа в приложение III“.
Приложение I към обявлението за конкурса посочва с информативна цел задачите, които администраторите, наети вследствие на този конкурс, се очаква да изпълняват в областта на сътрудничеството за развитие.
В приложение III към обявлението за конкурса се изброяват критериите, въз основа на които конкурсната комисия трябва да извърши подбора по квалификации, съгласно точка 2 от раздела „Как ще протече подборът?“ от обявлението за конкурса.
На 8 май 2015 г. жалбоподателят, г‑н Vincent Villeneuve, подава кандидатурата си за конкурса EPSO/AD/303/15.
Във формуляра за кандидатстване на жалбоподателя, в графата „Професионален опит“, има три вписвания, като първите две са със следния текст:
„Вписване l

Дати (ГГГГ-MM-ДД)
от 2012‑10‑01 до 2015‑05‑08
Продължителност в месеци и дни
изчислени стойности: Месеци: 31 Дни: 7
Вид опит
Друг
Допълнителна информация, ако е посочено

„Друг“
Връзки с обществеността
Класификация
Самостоятелно заето лице
[…]

Вид или сфера на дейност
Връзки с обществеността и консултантска дейност във връзка с услуги по застъпничество по въпроси относно населението и развитието
[…]

Заемана длъжност
Консултант
Естество на изпълняваните задачи
Сътрудничество с изборни и неизборни представители, парламентарни органи, международни организации, национални и международни неправителствени организации и членове на гражданското общество във връзка с дейностите по парламентарно застъпничество в подкрепа на изготвянето и прилагането на политики.

Изготвяне, съставяне и управление на предложения за проекти, разпространение на материали във връзка с дейността на парламентарен застъпник (двуезични бюлетини, ръководства, становища за предоставяне на информация) и подпомаганена парламентарните инициативи(изслушвания, кръгли маси, изменения, въпроси, речи, писма, статии за изразяване на становища)
Вписване 2

Дати (ГГГГ-MM-ДД)
от 2008‑08‑31 до 2012‑09‑30
Продължителност в месеци и дни
изчислени стойности: Месеци: 49 Дни: 0
Вид опит
Друг
Допълнителна информация, ако е посочено

„Друг“
Услуги по застъпничество (advocacy)
Класификация
Неправителствена организация
Допълнителна информация, ако е посочено

„Друг“
Европейски парламентарен форум по въпросите на населението и развитието (ЕПФ)
Вид или сфера на дейност
ЕПФ представлява мрежа от парламентарни представители от цяла Европа, които са ангажирани в грижата за репродуктивното и сексуалното здраве на най-уязвимите лица в света.
Име и адрес на работодателя
Европейски парламентарен форум по въпросите на населението и развитието — ЕПФ
23, rue Montoyer,1000 BruxellesBelgique
Заемана длъжност
2008—2010 г. Асистент, отговарящ за услугите по застъпничество
2011—2012 г. Отговорник на проект
Естество на изпълняваните задачи
Организиране, управление и координиране на международни парламентарни конференции. Организиране, управление и координиране на парламентарни делегации.

Подпомагане на набирането на средства и дейности по мобилизирането на ресурси.

Анализи и проучвания във връзка с политиките за сътрудничество за развитие и с демографски въпроси.

Публикации“.
На 16 юни 2015 г. Европейската служба за подбор на персонал (EPSO) уведомява жалбоподателя, че по-специално „кандидатите, които са получили най-високите оценки на тестове на компютър с въпроси с избор между няколко отговора (и са достигнали поне изисквания минимум) и които отговарят на общите и специалните условия за допускане, ще бъдат допуснати до етапа на подбор по квалификации“.
На 3 септември 2015 г. жалбоподателят се е явил на тестовете с въпроси с избор между няколко отговора.
На 3 ноември 2015 г. EPSO уведомява жалбоподателя, че на тестовете с въпроси с избор между няколко отговора е получил изискуемия минимален брой точки.
На 5 ноември 2015 г. EPSO уведомява жалбоподателя, че след извършването на проверка дали отговаря на всички условия за допускане, посочени в обявлението за конкурса, конкурсната комисия е решила, че той не може да бъде допуснат до следващия етап от конкурса (наричано по-нататък „решението на конкурсната комисия от 5 ноември 2015 г.“). EPSO е уточнила, че към крайния срок на онлайн регистрирането жалбоподателят не е имал опит от най-малко шест години в сферата на конкурса след получаването на диплома за висше образование с продължителност най-малко четири години.
На същата дата жалбоподателят уведомява EPSO, че във формуляра му за кандидатстване е заявил опит от 85 месеца, изцяло свързан със сътрудничеството за развитие към Международната организация по миграция (МОМ), впоследствие и като изпълнителен сътрудник към Фонда на ООН за населението (ФНООН).
На 15 ноември 2015 г. жалбоподателят подава искане за преразглеждане на решението на конкурсната комисия от 5 ноември 2015 г.
На 25 януари 2016 г. EPSO уведомява жалбоподателя, че конкурсната комисия е потвърдила решението си да не бъде допуснат до следващия етап от конкурса.
На 5 февруари 2016 г. на основание член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностите лица на Европейския съюз (наричан по-нататък „Правилникът“) жалбоподателят подава жалба по административен ред срещу решението на конкурсната комисия от 5 ноември 2015 г.
С решение от 10 юни 2016 г. директорът на EPSO отхвърля жалбата по административен ред (наричано по-нататък „решението за отхвърляне на жалбата по административен ред от 10 юни 2016 г.“).
Производството и исканията на страните
На 20 септември 2016 г. жалбоподателят подава настоящата жалба в секретариата на Общия съд. Европейската комисия представя писмена защита на 6 декември 2016 г. Писмената фаза на производството е приключила след представяне на репликата на жалбоподателя и на дупликата на Комисията, съответно на 24 януари и 13 март 2017 г.
С акт, подаден в секретариата на Общия съд на 4 април 2017 г., жалбоподателят иска на основание член 106, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд да бъде проведено съдебно заседание. Комисията не прави такова искане.
Жалбоподателят иска от Общия съд:
–
да отмени решението на конкурсната комисия от 5 ноември 2015 г.,
–
да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
В отговор на въпрос, който Общия съд задава по време на съдебното заседание, жалбоподателят посочва, че той иска и отмяна на решението на конкурсната комисия от 25 януари 2016 г.
Комисията иска от Общия съд:
–
да отхвърли жалбата,
–
да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски.
От правна страна
В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания: първото — нарушение на задължението за мотивиране, второто — явна грешка в преценката, третото — незаконосъобразността на обявлението за конкурса, и четвъртото — нарушение на принципа за равно третиране на кандидатите в конкурса. Най-напред следва да се разгледа първото основание, след това третото, второто и накрая четвъртото.
Предварителни бележки
Съгласно съдебната практика, когато кандидат по конкурс изисква преразглеждане на взетото от конкурсна комисия решение, именно решението, взето от последната след преразглеждане на положението на кандидата, представлява актът, пораждащ неблагоприятни за него последици по смисъла на член 90, параграф 2 или, когато е приложим, член 91, параграф 1 от Правилника (решение от 13 декември 2006 г., Heus/Комисия,
T‑173/05
,
EU:T:2006:392
, т.
). По този начин взетото след преразглеждането решение замества първоначалното решение на конкурсната комисия (вж. в този смисъл определение от 28 април 2015 г., Garcia Minguez/Комисия,
F‑72/14
,
EU:F:2015:40
, т.
).
В случая следва да се приеме, че настоящата жалба е подадена срещу решението на конкурсната комисия от 25 януари 2016 г., прието вследствие на искането за преразглеждане на решението на конкурсната комисия от 5 ноември 2015 г., което то е заместило (наричано по-нататък „обжалваното решение“).
По първото основание, изведено от нарушение на задължението за мотивиране
Жалбоподателят твърди, че нито решението на конкурсната комисия от 5 ноември 2015 г., нито обжалваното решение позволяват да се разбере защо конкурсната комисия не е приела, че той има опит от шест години в областта на сътрудничеството за развитие.
Жалбоподателят предполага, въз основа на решението за отхвърляне на жалбата по административен ред от 10 юни 2016 г., че проблемът се състои в дейността му на консултант, като самостоятелно заето лице, по въпросите на населението и развитието. Въпреки това не е било обяснено дали проблемът е свързан с тази дейност с оглед на качеството на консултациите или на естеството на изпълняваните задачи, тъй като той я е упражнявал като самостоятелно заето лице. Във връзка с това жалбоподателят твърди, че професионалният му опит като консултант е по същество еднакъв с придобития като служител в същата организация, а именно Европейския парламентарен форум по въпросите на населението и развитието (ЕПФ). Следователно има противоречие при преценката на неговия опит и вследствие на това противоречие в мотивите.
Освен това жалбоподателят твърди, че в специалното условие за допускане, предвидено в обявлението за конкурса, единствено се уточнява, че опитът трябва да се отнася до „сферата на конкурса“ и че на този етап по никакъв начин не се изисква „той да е пряко свързан със сферата на конкурса […] или че този опит трябва да съответства на целите на конкурса“.
Накрая, жалбоподателят твърди, че мотивите към решението за отхвърляне на жалбата по административен ред от 10 юни 2016 г. са изготвени от EPSO, а не от конкурсната комисия, така че те не могат да се вземат предвид при разглеждане на спазването на задължението за мотивиране.
Комисията оспорва доводите на жалбоподателя.
Най-напред, следва да се отбележи, че някои от доводите на жалбоподателя, изтъкнати в рамките на първото основание, в действителност целят да се оспори по същество обжалваното решение, и по-конкретно преценката на конкурсната комисия относно неговия професионален опит. Следва обаче да се припомни, че задължението за мотивиране на решенията представлява съществено процесуално изискване, което трябва да се разграничава от въпроса за обосноваността на мотивите, от която зависи материалната законосъобразност на спорния акт (вж. в този смисъл решения от 7 март 2002 г., Италия/Комисия,
C‑310/99
,
EU:C:2002:143
, т.
и от 17 септември 2015 г., Ricoh Belgium/Съвет,
T‑691/13
, непубликувано,
EU:T:2015:641
, т.
).
Оттук следва, че доводите на жалбоподателя, които се отнасят по същество до обжалваното решение, ще бъдат разгледани в рамките на второто основание, изведено от явна грешка в преценката.
Що се отнася до доводите на жалбоподателя, които са свързани с мотивите на обжалваното решение, следва да се припомни, че съгласно член 25, втора алинея от Правилника „всяко решение, което има неблагоприятни последици […], трябва да бъде надлежно мотивирано“.
На следващо място, следва да се отбележи, че съгласно постоянната съдебна практика задължението за мотивиране, установено в член 25, втора алинея от Правилника, има за цел, от една страна, да даде на заинтересованото лице необходимите указания за това дали решението е основателно или не, и от друга страна, да даде възможност за съдебен контрол върху него (вж. в този смисъл решение от 19 януари 2017 г., Комисия/Frieberger и Vallin,
T‑232/16 P
, непубликувано,
EU:T:2017:15
, т.
и цитираната съдебна практика).
Що се отнася по-специално до решенията, с които се отказва допускане до конкурс, съдът на Европейския съюз уточнява, че е необходимо конкурсната комисия да посочи за тази цел конкретно кои са условията в обявлението за конкурс, за които тя е приела, че не са удовлетворени от кандидата (вж. в този смисъл решения от 13 декември 1990 г., Gonzalez Holguera/Парламент,
T‑115/89
,
EU:T:1990:84
, т.
и от 14 юни 2007 г., De Meerleer/Комисия,
F‑121/05
,
EU:F:2007:102
, т.
и
). В това отношение следва да се припомни, че съгласно постоянната практика комисията в конкурс с многобройни участници може на етапа на допускане до изпитите на такъв конкурс да се ограничи до кратко мотивиране на отказите, като предостави на кандидатите единствено критериите за подбор, както и решението на конкурсната комисия, освен ако тези кандидати изрично не поискат да им бъдат дадени индивидуални обяснения (вж. в този смисъл решения от 19 юли 1999 г., Carrión/Съвет,
T‑168/97
,
EU:T:1999:154
, т.
и от 13 декември 1990 г., Gonzalez Holguera/Парламент,
T‑115/89
,
EU:T:1990:84
, т.
).
В случая с решението на конкурсната комисия от 5 ноември 2015 г. жалбоподателят е бил уведомен, че не може да бъде допуснат до следващия етап от конкурса, с мотива че не е имал опит от най-малко шест години в сферата на конкурса (вж. т. 12 по-горе).
Що се отнася до обжалваното решение, в него се припомня, че съгласно обявлението за конкурса единствено кандидатите, които отговарят на всички критерии за допустимост въз основа на информацията, предоставена във формуляра им за кандидатстване, могат да бъдат допуснати до конкурса. Също така се посочва, че конкурсната комисия внимателно е разгледала формуляра му за кандидатстване, като е обърнала специално внимание на частта, свързана с професионалния опит, и че е достигнала до извода, че жалбоподателят не отговаря на критериите за допустимост, с мотива че трудовият му опит в сферата на конкурса, а именно в областта на сътрудничеството за развитие, е недостатъчен. В него се добавя, че личното убеждение на кандидата относно начина, по който неговия опит е трябвало да бъде взет предвид, е субективен и не може да замести извършената от конкурсната комисия преценка.
Освен това следва да се отбележи, че решението за отхвърляне на жалбата по административен ред от 10 юни 2016 г. потвърждава обжалваното решение, като предоставя подробна информация относно мотивите в негова подкрепа. Следователно при подобна хипотеза трябва да се разгледа законосъобразността на увреждащия акт, в случая обжалваното решение, като се вземат предвид мотивите, съдържащи се в решението за отхвърляне на жалбата по административен ред, тъй като се предполага, че тези мотиви съвпадат с обжалваното решение. Всъщност с решението за отхвърляне на жалбата по административен ред органът по назначаването (наричан по-нататък „ОН“) е допълнил мотивите на обжалваното решение, по-специално като е отговорил на твърденията за нарушения, изтъкнати от жалбоподателя в жалбата му по административен ред. Следователно, тъй като досъдебното производство търпи развитие, мотивите, съдържащи се в решението, с което се отхвърля жалбата по административен ред, не може да не бъдат взети предвид (вж. в този смисъл решение от 13 юни 2012 г., Mocová/Комисия,
F‑41/11
,
EU:F:2012:82
, т.
, определение от 12 април 2016 г., Beiner/Комисия,
F‑135/15
,
EU:F:2016:77
, т.
и решение от 10 юни 2016 г., HI/Комисия,
F‑133/15
,
EU:F:2016:127
, т.
).
От решението за отхвърляне на жалбата по административен ред от 10 юни 2016 г. е видно, че според конкурсната комисия опитът на жалбоподателя, посочен във „[в]писване 1“ от формуляра му за кандидатстване, не се отнася пряко до сферата на конкурса с оглед на естеството на задачите, описани в приложение I към обявлението за конкурса.
При тези условия следва да се приеме, че мотивите на обжалваното решение, допълнени от мотивите на решението за отхвърляне на жалбата по административен ред от 10 юни 2016 г., достатъчно точно посочват условието в обявлението за конкурса, което не е изпълнено от жалбоподателя на етапа за разглеждане на допустимостта, а именно условието относно професионалния опит.
Освен това следва да се добави, че доводът на жалбоподателя, изложен в рамките на второто основание, а именно явна грешка в преценката, показва, че той е могъл в достатъчна степен да разбере мотивите, въз основа на които му е отказан достъп до следващия етап от конкурса.
Поради това първото основание следва да бъде отхвърлено.
По третото основание: незаконосъобразност на обявлението за конкурса
Жалбоподателят твърди, че точка 2, озаглавена „Подбор по квалификации“ от обявлението за конкурса, в частта относно първия етап на проверката на условията за допускане, е незаконосъобразна.
Противно на твърденията на Комисията, жалбоподателят счита, че третото основание е допустимо, доколкото безспорно съществува връзка между законосъобразността на обявлението за конкурса и обжалваното решение. Без точка 2, първа алинея от обявлението за конкурса конкурсната комисия не би могла да отхвърли кандидатурата на жалбоподателя след първия етап, свързан с допустимостта.
Жалбоподателят оспорва и довода на Комисията, че евентуално твърдение за незаконосъобразност на точка 2 от обявлението за конкурса няма да има за пряка последица отмяната на обжалваното решение, доколкото вземането предвид на отговорите, които се намират в графа „Филтър на квалификациите“ във формуляра му за кандидатстване, при всички обстоятелства биха довели до отстраняването на жалбоподателя. Всъщност той иска да установи как Комисията е стигнала до този извод, като се има предвид, че конкурсната комисия не е взела предвид по-конкретно съдържанието на тази графа.
По същество жалбоподателят поддържа, че проверката на квалификациите, и по-специално на професионалния опит „с оглед целите на конкурса“, а следователно на длъжността за заемане, задължително включва използването на информацията, която се съдържа в графа „Филтър на квалификациите“ във формуляра за кандидатстване, така че да може да бъде извършено сравнително, пълно, конкретно, внимателно и обективно разглеждане на кандидатурите. Според жалбоподателя такова разглеждане не може да бъде извършено сериозно без специален и конкретен анализ въз основа на обективни и претеглени критерии на всички дипломи, на всеки професионален опит и на всички езикови познания, заявени от всеки кандидат. Във връзка с това жалбоподателят посочва точка 2.4 от Общите правила, уреждащи конкурсите на общо основание (
ОВ C 70 A, 2015 г., стр. 1
, наричани по-нататък „ОП на конкурсите на общо основание“), която предвижда, че подборът трябва да се извършва „единствено“ въз основа на отговорите на специалните въпроси в графата „Филтър на квалификациите“ на формуляра за кандидатстване (четвърта алинея), и че те са представени под „една и съща форма“, което дава възможност по отношение на кандидатите да се извърши „внимателна обективна оценка на техните качества и да [бъдат] срав[нявани]“ (втора алинея).
Прилагането на непълен подход на сравнение, що се отнася до квалификациите, кандидатите или критериите за подбор, би нарушило член 27 от Правилника и основната цел да се наемат служители, разполагащи със „способности [и] ефикасност, отговарящи на най-високите стандарти“.
Освен това в член 5 от приложение III към Правилника, приет в приложение на член 29, параграф 1 от Правилника, ясно се посочвало, че ако конкурсът е по документи, след като определи критериите, въз основа на които ще оценява квалификациите на кандидатите, конкурсната комисия „преценява квалификацията“ на допуснатите кандидати.
Освен това, макар и в точка 2, втора алинея от обявлението за конкурса да се предвиждал подбор по квалификации, както се „твърди на второ място“, въз основа на данните, посочени в графа „Филтър на квалификациите“ във формуляра за кандидатстване и на сравняване на общия резултат от оценките, дадени на всеки кандидат в зависимост от точките, получени с оглед на претеглените четиринадесет критерия за подбор, за да се определят профилите, които отговарят в най-голяма степен на естеството на служебните задължения, тази разпоредба би изгубила цялото си полезно действие, ако такъв подбор може да бъде извършен частично по време на проверката на условията за допускане, като този етап погрешно е наречен „първо“ при подбора по квалификации, без процедурата по никакъв начин да гарантира сравнително и обективно разглеждане на кандидатите и избора на най-добрите кандидати.
Комисията оспорва доводите на жалбоподателя.
Най-напред следва да се отбележи, че в рамките на третото основание, изведено от незаконосъобразност на обявлението за конкурса, жалбоподателят изтъква доводи, за да установи, че с обявлението за конкурса се нарушават Правилникът и ОП на конкурсите на общо основание, но също така доводи, които целят да се установи неправилното прилагане от страна на конкурсната комисия на обявлението за конкурса.
Всъщност в рамките на третото основание жалбоподателят твърди, че конкурсната комисия погрешно по време на първия етап, свързан с допустимостта, е извършила проверка дали професионалният му опит е подходящ за длъжността за заемане, което според него е част от втория етап на подбора по квалификации. Тези доводи трябва да бъдат разглеждани като изтъкнати в подкрепа на първото твърдение за нарушение на второто основание, а именно явна грешка в преценката. Следователно те трябва да бъдат разгледани по-долу в рамките на разглеждането на това основание.
Преди да се разгледа основателността на третото основание, следва да се прецени допустимостта му, която се оспорва от Комисията.
Най-напред следва да се припомни, че макар и жалбоподателят да има право да обжалва пряко в предвидения срок обявление за конкурс, когато същото представлява решение с неблагоприятни за него последици на ОН по смисъла на членове 90 и 91 от Правилника, правото му да обжалва решението да не бъде допуснат до конкурса не се погасява на единственото основание, че не е обжалвал своевременно обявлението за конкурс (вж. в този смисъл решения от 16 септември 1993 г., Noonan/Комисия,
T‑60/92
,
EU:T:1993:74
, т.
и от 31 януари 2006 г., Giulietti/Комисия,
T‑293/03
,
EU:T:2006:37
, т.
). Всъщност кандидат в конкурс не би могъл да бъде лишен от правото да оспори по всички въпроси, включително определените в обявлението за конкурс, основателността на индивидуалното решение, прието спрямо него в изпълнение на определените в това обявление условия, доколкото единствено това решение за прилагане индивидуализира неговото правно положение и му позволява да узнае със сигурност как и в каква степен неговите частни интереси са били накърнени (вж. в този смисъл решения от 16 септември 1993 г., Noonan/Комисия,
T‑60/92
,
EU:T:1993:74
, т.
и от 31 януари 2006 г., Giulietti/Комисия,
T‑293/03
,
EU:T:2006:37
, т.
). Всъщност преди кандидатурите на жалбоподателите да са били отхвърлени от конкурсната комисия, техният правен интерес по отношение на обявлението за конкурса все още е бил неопределен, така че те не могат да бъдат упрекнати, че не са обжалвали обявлението в сроковете, предвидени в членове 90 и 91 от Правилника. Следователно даден жалбоподател може по повод на жалба, насочена срещу последващи актове, да се позове на нередовност на тясно свързани с тях по-рано приети актове (вж. в този смисъл решение от 15 септември 2017 г., Комисия/FE,
T‑734/15 P
,
EU:T:2017:612
, т.
).
За сметка на това, ако липсва тясна връзка между мотивите на обжалваното решение и основанието, изведено от твърдяната нередовност на необжалваното своевременно обявление за конкурс, това основание трябва да се обяви за недопустимо в приложение на общите правила относно сроковете за обжалване, дерогирането от които в подобна хипотеза би накърнило принципа на правна сигурност (вж. в този смисъл решения от 11 март 1986 г., Adams и др./Комисия,
294/84
,
EU:C:1986:112
, т.
, от 16 септември 1993 г., Noonan/Комисия,
T‑60/92
,
EU:T:1993:74
, т.
и от 31 януари 2006 г., Giulietti/Комисия,
T‑293/03
,
EU:T:2006:37
, т.
).
Именно в светлината на всички тези съображения следва да се определи дали в случая съществува тясна връзка между мотивите на обжалваното решение и третото основание, изведено от незаконосъобразност на точка 2 от обявлението за конкурса.
Във връзка с това от мотивите на обжалваното решение е видно, че това решение е прието, тъй като професионалният опит на жалбоподателя в сферата на конкурса не е бил достатъчно дълъг.
Такива мотиви, които произтичат изключително от преценката на конкурсната комисия на условията за допускане, са приети в изпълнение на точка 2 от обявлението за конкурса, която изрично предвижда, че конкурсната комисия трябва, първо, да провери дали са изпълнени изискванията за допустимост, преди да пристъпи към подбора по квалификации единствено за кандидатите, които отговарят на условията за допустимост.
Жалбоподателят оспорва законосъобразността на точка 2 от обявлението за конкурса, тъй като той е трябвало да бъде отстранен след пълно и сравнително разглеждане на неговата кандидатура с тази на другите кандидати, а не само след проверката на условията за допускане. С други думи, жалбоподателят твърди, че точка 2 от обявлението за конкурса, въз основа на която неговата кандидатура е била отхвърлена, е незаконосъобразна, тъй като първият елиминационен етап е предвиден единствено въз основа на проверка на условията за допускане, докато според него кандидатурата му трябва да бъде отхвърлена едва след пълна и сравнителна оценка на кандидатурата му въз основа на информацията в графа „Филтър на квалификациите“ във формуляра му за кандидатстване.
По този начин жалбоподателят изтъква незаконосъобразността на точка 2 от обявлението за конкурса, в приложение на която с обжалваното решение той не е допуснат да продължи участието си в конкурса. Следователно третото основание следва да се приеме за допустимо и да се отхвърли възражението за недопустимост, повдигнато от Комисията.
Що се отнася до основателността на третото основание, най-напред следва да се припомни, че организирането на конкурс има за цел да се наберат служители за попълване на свободни работни места в рамките на институциите и следователно, както е видно по-специално от член 1, първа алинея и от член 4 от приложение III към Правилника, ОН е компетентен да изготви обявлението за конкурса и на това основание да вземе решение за най-подходящия метод на подбор на кандидатите в зависимост от изискванията, свързани с подлежащите на заемане длъжности, и в по-общ план, в зависимост от интереса на службата (вж. в този смисъл решение от 27 септември 2006 г., Blackler/Парламент,
T‑420/04
,
EU:T:2006:282
, т.
).
Все пак следва да се подчертае, че упражняването на това право на преценка от ОН, независимо от броя на лицата, които може да представят формуляр за кандидатстване в съответния конкурс, задължително се ограничава от спазването на действащите в момента разпоредби, както и на общите принципи на правото. От това следва, че избраният от ОН метод трябва първо да има за цел да се назначат лица със способности и ефикасност, отговарящи на най-високите стандарти, в съответствие с член 27 от Правилника, второ, в съответствие с член 5 от приложение III към Правилника да се възложи на независима конкурсна комисия задачата да прецени във всеки отделен случай дали представените дипломи или професионалният опит на всеки кандидат съответстват на нивото, което се изисква от Правилника и от обявлението за конкурс, и трето, да се постигне последователен и обективен подбор на кандидатите (решение от 16 септември 2013 г., Glantenay и др./Комисия,
F‑23/12 и F‑30/12
,
EU:F:2013:127
, т.
).
Жалбоподателят по същество твърди, че фактът на отстраняване на кандидатите след проверка на условията за допускане, без кандидатурата им да бъде преценена въз основа на информацията, предоставена от тях в графа „Филтър на квалификациите“ във формуляра им за кандидатстване, нарушава членове 27 и 29 от Правилника, член 5 от приложение III към Правилника и ОП на конкурсите на общо основание.
По този начин според жалбоподателя незаконосъобразността на обявлението за конкурса произтича от това, че кандидатите са отстранени на прекалено ранен етап, без да е извършена пълна и конкретна проверка на кандидатурата им спрямо длъжността за заемане.
Най-напред следва да се разгледа противоречието между доводите на жалбоподателя, посочени в рамките на третото основание, и тези, изложени по-нататък по отношение на първото твърдение за нарушение от второто основание, изведено от явна грешка в преценката. Обратно, в рамките на последното жалбоподателят упреква конкурсната комисия, че не се е ограничила до абстрактна проверка на минималните условия за допускане и не е отложила за по-късен етап разглеждането на релевантността на неговия опит спрямо длъжността за заемане.
Ето защо следва да се провери дали категоричното разделяне, въведено в точка 2 от обявлението за конкурса в раздела „Как ще протече подборът?“, между етапа, свързан с допустимостта, и етапа на подбор по квалификации противоречи на Правилника и ОП на конкурсите на общо основание.
Първо, налага се изводът, че ако, както твърди жалбоподателят, от точка 2.4 от ОП на конкурсите на общо основание следва, че вторият етап „се извършва единствено въз основа на отговорите на въпросите в графата „филтър на квалификациите“ (évaluateur de talent/talent screener/Talentfilter) на електронния формуляр за кандидатстване“, от посочената точка също така следва, че „[п]одборът по квалификации се извършва, след като приключи проверката на допустимостта въз основа на електронните формуляри за кандидатстване“ и че „[к]онкурсната комисия прави оценка на квалификациите единствено на кандидатите, за които е установено, че изпълняват всички условия за допустимост“.
Второ, следва да се отбележи, че отстраняването на кандидати след етапа на проверката на условията за допускане е изрично предвидено в конкурсната процедура, произтичаща от член 5, първа алинея от приложение III към Правилника, който предвижда, че „след като разгледа досиетата [на кандидатите] конкурсната комисия съставя списък на кандидатите, които отговарят на изискванията, предвидени в обявлението за конкурса“ и от член 5, четвърта алинея от същото приложение, съгласно което, ако конкурсът е по документи и изпит, какъвто е настоящият случай, „конкурсната комисия съставя списък на подходящи[те] кандидати“.
Освен това следва да се отбележи, че посоченият от жалбоподателя член 5, трета алинея от приложение III към Правилника се отнася до конкурсите по документи и следователно не е приложим към спорния конкурс, които е конкурс по документи и изпит. Във всеки случай тази посочена от жалбоподателя разпоредба предвижда, че конкурсната комисия преценява квалификацията само „на отделните кандидати, включени в списъка по първа алинея“, т.е. списъкът с кандидати, който отговарят на условията за допускане, посочени в обявлението за конкурса.
От разпоредбите на член 5 от приложение III от Правилника, както и точка 2.4 ОП на конкурсите на общо основание следва, че вторият етап се отнася единствено до кандидатите, които отговарят на условията за допускане. Така съгласно приложимите разпоредби обявлението за конкурса не само може, но трябва да предвижда предварителна проверка на условията за допускане, преди конкурсната комисия да пристъпи към проверка на квалификациите.
Жалбоподателят не представя доводи, които имат за цел да докажат, че като е спазил условията, наложени с горепосочените разпоредби на приложение III към Правилника и ОП на конкурсите на общо основание, ОН все пак е нарушил най-общите правила, посочени в членове 27 и 29 от Правилника. Във всеки случай жалбоподателят не повдига въпроса, включително при условията на евентуалност, за незаконосъобразността на точка 2.4 от ОП на конкурсите на общо основание и член 5 от приложение III към Правилника, по-специално с оглед на посочените членове от Правилника.
При тези обстоятелства следва да се отхвърли изцяло третото основание, а именно незаконосъобразност на обявлението за конкурса.
По второто основание: явна грешка в преценката
Второто основание се състои от две твърдения за нарушения.
Съгласно първото твърдение за нарушение в рамките на етапа на проверка на условията за допускане конкурсната комисия не се е ограничила да провери дали жалбоподателят отговаря на условието относно наличието на професионален опит в сферата на конкурса, но също така е преценила дали професионалният му опит е подходящ за длъжността за заемане, което според жалбоподателя е част единствено от по-късния етап на подбор по квалификации.
С второто твърдение за нарушение той упреква конкурсната комисия, че не е приела, че опитът, посочен във „[в]писване 1“ от формуляра на жалбоподателя за кандидатстване, попада „в сферата на конкурса“.
Комисията оспорва доводите на жалбоподателя.
По първото твърдение за нарушение
Жалбоподателят твърди по същество, че конкурсната комисия е допуснала грешка в преценката, като относно предмета на своята проверка не е направила разграничение между първия етап — този за допустимостта — и втория — този на подбора по квалификации. Според жалбоподателя в рамките на първия етап конкурсната комисия трябва да се ограничи до проверка дали неговият професионален опит попада в сферата на конкурса. Единствено в рамките на втория етап конкурсната комисия би трябвало въз основа на информацията, която се съдържа в графа „Филтър на квалификациите“ във формуляра за кандидатстване, да разгледа дали професионалният опит на кандидатите е подходящ за длъжността за заемане. Според жалбоподателя обаче конкурсната комисия е объркала двата етапа, като първо е проверила дали опитът му е подходящ за длъжността за заемане.
Най-напред, важно е да се отбележи, че при прочита на обявлението за конкурса, извършен от жалбоподателя, който освен това е като направения от Комисията, е правилен.
Всъщност в обявлението за конкурса се съдържа раздел „Как ще протече подборът?“, точка 2 от който, озаглавена „Подбор по квалификации“, гласи следното:
„Първо, въз основа на данните, които кандидатите са предоставили в своя електронен формуляр за кандидатстване, ще бъде проверено дали те изпълняват изискванията за допустимост.
[…]
Второ, единствено за кандидатите, отговарящи на условията за допустимост, избрани по описания по-горе начин, подборът по квалификации се извършва въз основа на информацията, предоставена от кандидатите в графа „филтър на квалификациите“ във формуляра за кандидатстване. Конкурсната комисия определя за всеки критерий за подбор коефициент на тежест, отразяващ относителната му важност (от 1 до 3), като за всеки от отговорите на кандидатите ще бъде оценен с между 0 и 4 точки.
След това конкурсната комисия умножава точките по коефициента на тежест за всеки критерий, за да определи кандидатите, чийто профил отговаря в най-голяма степен на естеството на служебните задължения, които трябва да бъдат изпълнявани“.
От точка 2 от обявлението за конкурса ясно следва, че описанието на етапа на проверка на условията за допускане, въведен с думата „първо“, предхожда това на етапа на подбор по квалификации, въведен с думата „второ“. Освен това е недвусмислено, че кандидатите, които не отговарят на условията за допускане и които следователно не могат да се считат за кандидати, отговарящи на условията за допустимост, не се допускат до етапа на подбор по квалификации.
Безспорно, както посочва жалбоподателят и както признава Комисията, заглавието на точка 2, а именно „Подбор по квалификации“, води до объркване, като създава впечатление, че тази точка се отнася само до етапа на подбора по квалификации. Както обаче следва от имплицитното му съдържание, етапът на подбор по квалификации следва етапа, свързан с допустимостта, като всеки един от тези етапи води до определен вид специална проверка от конкурсната комисия. В рамките на етапа, свързан с допустимостта, конкурсната комисия трябва да провери дали условията за допускане, определени в раздела „Отговарям ли на условията за кандидатстване?“, са изпълнени и в настоящия случай дали професионалният опит на кандидатите е в сферата на конкурса. В рамките на етапа на подбор по квалификации, и единствено за кандидатите, които отговарят на условията за допускане, конкурсната комисия подбира кандидатите въз основа на информацията, предоставена от кандидатите в графа „Филтър на квалификациите“ във формуляра им за кандидатстване.
Следователно няма различие в становищата на страните относно тълкуването на обявлението за конкурса, и по-конкретно относно съществуването на разграничение между етапа на проверка на условията за допускане и етапа на подбор по квалификации, като вторият етап се прилага единствено за кандидатите, които успешно са преминали първия.
Жалбоподателят упреква конкурсната комисия в това, че в рамките на първия етап, а именно този по допустимостта, е извършила проверка дали професионалният му опит е подходящ за длъжността за заемане, което според него е част от втория етап, а именно този на подбора по квалификации.
В това отношение следва най-напред да се припомни, че в рамките на първия етап конкурсната комисия трябва по-специално да провери дали кандидатите отговарят на специалните условия, посочени в раздела „Отговарям ли на условията за кандидатстване?“ от обявлението за конкурса, свързани с квалификациите и професионалния опит. Съгласно тези условия кандидатите трябва да имат:
„Завършено висше образование, удостоверено с диплома, с продължителност най-малко 4 години и професионален опит с продължителност най-малко 6 години след получаването на дипломата в сферата на конкурса
или
Завършено висше образование, удостоверено с диплома, с продължителност най-малко 3 години и професионален опит с продължителност най-малко 7 години след получаването на дипломата в сферата на конкурса“.
Следователно конкурсната комисия трябва да провери дали кандидатите по-специално имат професионален опит (според случая от шест или седем години) „в сферата на конкурса“, която е определена в заглавната му част като „Сътрудничество за развитие и управление на помощта за държави извън ЕС“.
Както е видно от решението за отхвърляне на жалбата по административен ред от 10 юни 2016 г. и от формуляра за оценка на квалификациите на жалбоподателя, приложен към писмената защита, конкурсната комисия е счела, че жалбоподателят не отговаря на условието за опит от най-малко шест години в сферата на конкурса, с оглед на естеството на задачите, описани в приложение I към обявлението за конкурса. Поради това, за да провери дали професионалният опит на жалбоподателя е „в сферата на конкурса“, конкурсната комисия се е основала на задачите на длъжността за заемане, така както са описани в приложение I към обявлението за конкурса.
Ако обаче в рамките на първия етап конкурсната комисия трябва само да провери дали кандидатът има опит в сферата на конкурса, тя трябва за тази цел да съпостави извършваните от кандидата дейности, така както са изложени във формуляра му за кандидатстване, със служебните задължения на длъжността за заемане. Този начин на действие впрочем е изрично предвиден в посочената от жалбоподателя точка 1.3 от ОП на конкурсите на общо основание, от която е видно, че:
„Вашият професионален опит ще бъде зачетен само ако той отговаря на естеството на служебните задължения, описани в обявлението за конкурса.
[…]
Имайте предвид, че ако в обявлението за конкурса се изисква професионален опит в областта на конкурса, елементите от Вашия професионален опит […] ще бъдат взети предвид единствено ако са свързани с тази област.
Важно е естеството на изпълняваните задачи да бъде описано възможно най-подробно във формуляра за кандидатстване, за да може конкурсната комисия да прецени доколко Вашият опит съответства на естеството на служебните задължения“.
Този начин на действие на конкурсната комисия е в съответствие и с установената съдебна практика, съгласно която условията за допускане трябва да бъдат тълкувани с оглед на целите на разглеждания конкурс, така както следват от описанието на служебните задължения във връзка с длъжността за заемане, така че частта относно естеството на служебните задължения и частта относно условията за допускане по съответното обявление за конкурс трябва да бъдат разглеждани заедно (вж. в този смисъл решение от 14 юли 2000 г., Teixeira Neves/Съд,
T‑146/99
,
EU:T:2000:194
, т.
и цитираната съдебна практика).
Като сравнява извършваните от кандидата дейности, описани в графа „Професионален опит“ във формуляра му за кандидатстване, със служебните задължения на длъжността за заемане, така както са описани в приложение I към обявлението за конкурса, конкурсната комисия, противно на твърдяното от жалбоподателя, не е преценила дали професионалният му опит е подходящ за длъжността за заемане. Тази преценка е част от етапа на подбор по квалификации, който настъпва след това. Както е видно от точка 2 от обявлението за конкурса, в рамките на този втори етап конкурсната комисия извършва подбор на кандидатите, които успешно са преминали първия етап, като взема предвид информацията, предоставена в графа „Филтър на квалификациите“ във формуляра им за кандидатстване и критериите за подбор, изброени в приложение III към обявлението за конкурса. Както се посочва в точка 2 от обявлението за конкурса, в рамките на този втори етап конкурсната комисия определя „кандидатите, чийто профил отговаря в най-голяма степен на естеството на служебните задължения, които трябва да бъдат изпълнявани“.
Освен това трябва да се отбележи, че жалбоподателят единствено твърди, че в рамките на етапа, свързан с допустимостта, конкурсната комисия е взела предвид информацията в графа „Филтър на квалификациите“ във формуляра за кандидатстване, и следователно критериите за подбор, изброени в приложение III към обявлението за конкурса, без да представя първоначални доказателства в този смисъл.
Следователно първото твърдение за нарушение на жалбоподателя се основава на объркване на предмета на проверката на конкурсната комисия, която, противно на поддържаното от жалбоподателя, не е проверила в рамките на първия етап дали професионалният му опит е подходящ за длъжността за заемане с оглед на критериите за подбор, посочени в приложение III към обявлението за конкурса, а се е ограничила да провери дали неговият опит попада в сферата на конкурса, като е сравнила опита му, посочен във формуляра му за кандидатстване, със служебните задължения, описани в приложение I към обявлението за конкурса.
С оглед на горепосоченото първото твърдение за нарушение следователно трябва да се отхвърли.
По второто твърдение за нарушение
Най-напред следва да се припомни, че съгласно решението за отхвърляне на жалбата по административен ред от 10 юни 2016 г. и формуляра за оценка на квалификациите на жалбоподателя, приложен към писмената защита, конкурсната комисия не е счела, че опитът на жалбоподателя, описан във „[в]писване 1“ от формуляра му за кандидатстване, се отнася „пряко „до сферата на конкурса“, а именно до сътрудничеството за развитие и управление на помощта за държави извън ЕС“.
С второто твърдение за нарушение жалбоподателят оспорва тази преценка на конкурсната комисия. По-специално той критикува разликата в преценката на конкурсната комисия относно опита, описан във „[в]писване 1“, и този, описан във „[в]писване 2“ от формуляра му за кандидатстване.
Следователно следва да се провери дали конкурсната комисия е допуснала явна грешка в преценката, като е приела, че професионалният опит на жалбоподателят, описан във „[в]писване 1“ от формуляра му за кандидатстване, не попада в сферата на конкурса.
В това отношение следва най-напред да се припомни, че конкурсната комисия е обвързана от текста на обявлението за конкурса, така както той е публикуван. Всъщност основната роля на обявлението за конкурс се изразява във възможно най-точно информиране на заинтересованите лица относно естеството на изискванията за заемане на съответната длъжност, за да им се даде възможност да преценят, от една страна, дали следва да подадат документи за кандидатстване, и от друга страна, какви удостоверяващи документи са важни за работата на конкурсната комисия и следователно трябва да се приложат към документите за кандидатстване (вж. в този смисъл определение от 3 април 2001 г., Zaur-Gora и Dubigh/Комисия,
T‑95/00 и T‑96/00
,
EU:T:2001:114
, т.
и решение от 13 септември 2010 г., Испания/Комисия,
T‑156/07 и T‑232/07
, непубликувано,
EU:T:2010:392
, т.
).
Що се отнася по-конкретно до условието за допускане до конкурса във връзка с професионалния опит, в съдебната практика се приема, че ролята на обявлението за конкурса, която се изразява във „възможно най-точно информиране на заинтересованите лица“, допуска да бъде оставена на конкурсната комисия отговорността за преценяване за всеки отделен случай дали заявеният от всеки кандидат професионален опит съответства на нивото, което се изисква от обявлението за конкурса (вж. в този смисъл решения от 12 юли 1989 г., Belardinelli и др./Съд,
225/87
,
EU:C:1989:309
, т.
и от 25 март 2004 г., Petrich/Комисия,
T‑145/02
,
EU:T:2004:91
, т.
).
В това отношение конкурсната комисия разполага с право на свободна преценка в рамките на разпоредбите от Правилника относно конкурсните процедури, що се отнася до оценката както на естеството и продължителността на предходния професионален опит на кандидатите, така и на по-тясната или по-отдалечената му връзка с изискванията на длъжността за заемане. В този смисъл в рамките на контрола за законосъобразност Общия съд трябва да провери само дали упражняването на това право не е било опорочено от явна грешка (вж. в този смисъл решения от 13 декември 1990 г., Gonzalez Holguera/Парламент,
T‑115/89
,
EU:T:1990:84
, т.
и от 30 юни 2005 г., Eppe/Парламент,
T‑439/03
, непубликувано,
EU:T:2005:266
, т.
).
В рамките на този контрол съдът на Съюза трябва да отчита това, че кандидатът в конкурса е длъжен, по принцип и съгласно постоянната съдебна практика, да представи на конкурсната комисия всички сведения и документи, които счита за полезни при разглеждането на неговата кандидатура, с цел да позволи на конкурсната комисия да провери дали той отговаря на условията, поставени в обявлението за конкурс, като е длъжен да направи това на още по-голямо основание, ако е бил изрично и официално приканен да го направи (вж. в този смисъл решения от 12 юли 1989 г., Belardinelli и др./Съд,
225/87
,
EU:C:1989:309
, т.
и от 20 юни 1990 г., Burban/Парламент,
T‑133/89
,
EU:T:1990:36
, т.
и
). Следователно, за да се произнесе по допускането или отстраняването на кандидатите, конкурсната комисия може да разгледа само формулярите за кандидатстване и приложените към тях документи (вж. в този смисъл решения от 13 март 2002 г., Martínez Alarcón/Комисия,
T‑357/00, T‑361/00, T‑363/00 и T‑364/00
,
EU:T:2002:66
, т.
и от 28 ноември 2002 г., Pujals Gomis/Комисия,
T‑332/01
,
EU:T:2002:289
, т.
—
).
В контекста на настоящия спор освен това следва да се уточни, че с оглед на признато на конкурсната комисия широко право на преценка, за да се докаже, че последната е допуснала явна грешка при преценката на фактите, която може да обоснове отмяната на взетото решение, доказателствата, които жалбоподателят трябва да представи, трябва да бъдат достатъчни, за да лишат от правдоподобност направената от администрацията преценка (вж. в този смисъл решение от 24 април 2013 г., Demeneix/Комисия,
F‑96/12
,
EU:F:2013:52
, т.
и определение от 12 април 2016 г., Beiner/Комисия,
F‑135/15
,
EU:F:2016:77
, т.
).
Както следва от точки 87 и 88 по-горе, условията за допускане трябва да бъдат тълкувани с оглед на целите на разглеждания конкурс, така както следват от описанието на служебните задължения на длъжността за заемане, така че частта относно естеството на служебните задължения и тази относно условията за допускане по обявлението за конкурса трябва да бъдат разглеждани заедно.
В случая в приложение I към обявлението за конкурса, в което се описват задачите на длъжността за заемане, се посочва, че от администраторите се очаква да изпълняват следните задачи в областта на сътрудничеството за развитие, по специално „да допринасят за анализирането на теми и политики, свързани с развитието, и за разработването на национални и регионални политики за развитие […] и да участват в диалози относно политиките със съответните партньори и заинтересовани лица“, „да участват в набелязването и изготвянето на проекти и програми в областта на сътрудничеството за развитие“, „да участват в оперативното управление на проекти и програми в областта на сътрудничеството за развитие, включително изготвяне на мандати, подготвяне на тръжни процедури, сключване на договори и упражняване на надзор върху изпълнението им“, „да участват в оперативното управление на програми за бюджетно подпомагане в областта на сътрудничеството за развитие“, „да осъществяват мониторинг и да изготвят оценка на проекти и програми в областта на сътрудничеството за развитие“ и „да установяват контакти с всички заинтересовани страни, например представители на правителствата, международни и регионални организации, държавите членки и гражданското общество, в областта на сътрудничеството за развитие“.
Във „[в]писване 1“ от формуляра за кандидатстване на жалбоподателя, което съответства на професионалния му опит за периода от 1 октомври 2012 г. до 8 май 2015 г., този вид опит е определен като „връзки с обществеността“, а извършваните от жалбоподателя дейности са описани като: „Сътрудничество с изборни и неизборни представители, парламентарни органи, международни организации, национални и международни неправителствени организации и членове на гражданското общество във връзка с дейностите по парламентарно застъпничество в подкрепа на изготвянето и прилагането на политики. Изготвяне, съставяне и управление на предложения за проекти, разпространение на материали във връзка с дейността на парламентарен застъпник (двуезични бюлетини, ръководства, становища за предоставяне на информация) и подпомагане на парламентарните инициативи (изслушвания, кръгли маси, изменения, въпроси, речи, писма, статии за изразяване на становища)“.
В раздел „Вид или сфера на дейност“ от „[в]писване 1“ се уточнява, че той се отнася до „връзки с обществеността и консултантска дейност във връзка с услуги по застъпничество по въпроси относно населението и развитието“.
По този начин сферата на дейността, която е включена във „[в]писване 1“, препраща към въпроси относно населението и развитието, за които не се спори, че се отнасят до сферата на конкурса, която е сътрудничество за развитие и управление на помощта за държави извън Съюза.
Същевременно, както отбелязва Комисията, задачите, описани във „[в]писване 1“, представляват консултантски дейности, които са с предмет „дейности по парламентарно застъпничество“. Освен това раздели „Вид опит“ и „Вид или сфера на дейност“, предвид които текстът на задачите трябва да бъде разгледан, препращат към дейности или относно „връзки с обществеността“, или относно „връзки с обществеността и консултантска дейност във връзка с услуги по застъпничество (advocacy)“.
В съответствие с принципите, припомнени в точки 87 и 88 по-горе, задачите трябва да бъдат разгледани с оглед на служебните задължения на длъжността за заемане, така както са описани в приложение I към обявлението за конкурса, които по-специално се състоят в изготвяне и осигуряване на оперативно управление, както и осъществяване на мониторинг и изготвяне на оценка на програми за сътрудничество в областта на развитието или за бюджетно подпомагане на такива програми за сътрудничество.
Изтъкнатите от жалбоподателя задачи във „[в]писване 1“ обаче биха могли да се възприемат от конкурсната комисия като вероятно невключващи отговорности при оперативното прилагане на дадена програма за сътрудничество или за бюджетно подпомагане. Следователно конкурсната комисия, която разполага с широка свобода на преценка по-специално що се отнася до по-тясната или по-отдалечената връзка, която опитът на кандидата може да има с изискванията на длъжността за заемане, е имала основание да приеме, че така описаните от жалбоподателя задачи се различават от задачите, посочени в приложение I от обявлението за конкурса.
Следователно, без да допусне явна грешка в преценката, конкурсната комисия е стигнала до извода, че опитът, който е включен във „[в]писване 1“, не попада в сферата на конкурса и на неговите цели, така както следват от описанието на служебните задължения на длъжността за заемане.
Нито един от другите доводи, изтъкнати от жалбоподателя, не може да обори този извод. Що се отнася до доводите на жалбоподателя, изведени от твърдяно несъответствие в преценката на „[в]писване 1“ и на „[в]писване 2“ от формуляра му за кандидатстване, най-напред следва да се отбележи, че самият жалбоподател признава, че описаните във „[в]писване 1“ и във „[в]писване 2“ дейности не са формулирани по един и същи начин. На следващо място, той твърди, че описаните във „[в]писване 1“ и във „[в]писване 2“ негови дейности са изпълнявани за едно-единствено образувание, а именно ЕПФ, което не следва по никакъв начин от формуляра за кандидатстване. В репликата жалбоподателят поддържа, че неговите дейности, описани във „[в]писване 1“ и във „[в]писване 2“, се отнасят до всички политики за сътрудничество за развитие и управление на помощи за държави извън Съюза, без обаче да представя доказателства в подкрепа на това твърдение. Освен това той твърди, отново без да го докаже, че всичките му служебни задължения, така както са описани във „[в]писване 1“ и във „[в]писване 2“, са включвали тематични дейности в развиващи се страни, партньори на Съюза, и публикации в областта на сътрудничеството за развитие, които по-конкретно се отнасят до въпроси във връзка с населението.
Що се отнася до довода на жалбоподателя, че конкурсната комисия неправилно е преценила статута му на самостоятелно заето лице при упражняване на дейностите му, описани във „[в]писване 1“ от формуляра за кандидатстване, следва да се отбележи, че от нито едно решение на конкурсната комисия, нито дори от решението за отхвърляне на жалбата по административен ред от 10 юни 2016 г., следва, че описаните във „[в]писване 1“ дейности не попадат в сферата на конкурса, с мотива че жалбоподателят ги е извършвал в качеството си на независим консултант, а не като служител.
Що се отнася до доводите на жалбоподателя, изведени от информацията в графа „Филтър на квалификациите“ във формуляра му за кандидатстване, следва да се припомни, че на етапа на проверка на условията, изисквани за допускане до участие в конкурса, конкурсната комисия не е била длъжна да вземе предвид данните, посочени в тази графа (вж. в този смисъл определение от 12 април 2016 г., Beiner/Комисия,
F‑135/15
,
EU:F:2016:77
, т.
). Всъщност, както вече беше посочено, от раздел „Как ще протече подборът?“, точка 2 от обявлението за конкурса следва, че подборът по квалификации въз основа на информацията, предоставена от кандидатите в графа „Филтър на квалификациите“ от формуляра за кандидатстване, се извършва на следващо място — „второ, единствено за кандидатите, отговарящи на условията за допустимост“. Впрочем по този въпрос е важно да се отбележи, че жалбоподателят си противоречи, тъй като самият той твърди в рамките на първото твърдение за нарушение от третото основание, че при първия етап, свързан с допустимостта, конкурсната комисия не е взела предвид информацията в графа „Филтър на квалификациите“ от формуляра му за кандидатстване.
С оглед на гореизложените съображения второто твърдение за нарушение следва да се отхвърли, а следователно и цялото второ основание, а именно явна грешка в преценката.
По четвъртото основание: нарушение на принципа на равно третиране
Жалбоподателят твърди, че неправилното тълкуване от конкурсната комисия на обявлението за конкурса, както и следващото от това решение на конкурсната комисия от 5 ноември 2015 г. водят до накърняване на равното третиране между кандидатите, и по-конкретно между него, чийто професионален опит не е бил разгледан с оглед на информацията в графа „Филтър на квалификациите“ във формуляра му за кандидатстване, и кандидатите, чийто опит и други квалификации са били предмет на такова сравнително разглеждане.
Жалбоподателят твърди, че не само е била разгледана релевантността на дипломите и квалификациите на другите кандидати, какъвто не е бил неговият случай, но освен това общият брой точки, които биха могли да му бъдат дадени, ако е била разгледана релевантността на всички негови дипломи и квалификации, би бил равен или по-голям от общия брой на точките, дадени на другите кандидати.
Тази разлика в третирането била необоснована. Като бил неправомерно изключен от конкурса дори преди подбора по квалификации въз основа на информацията от графа „Филтър на квалификациите“ във формуляра му за кандидатстване, противно на другите кандидати, отговарящи на условията за допускане, конкурсната комисия създала „неправомерна дискриминация“ спрямо жалбоподателя въз основа на също така неправомерна проверка на условията за допускане, както и на грешката в преценката и нарушаването на приложимите правила и процедури в областта на подбора по квалификации.
Комисията оспорва доводите на жалбоподателя.
Съгласно съдебната практика принципът на равно третиране като общ принцип на правото на Съюза изисква да не се третират по различен начин сходни положения и да не се третират еднакво различни положения, освен ако такова третиране не е обективно обосновано (вж. в този смисъл решения от 11 септември 2007 г., Lindorfer/Съвет,
C‑227/04 P
,
EU:C:2007:490
, т.
и от 17 юли 2008 г., Campoli/Комисия,
C‑71/07 P
,
EU:C:2008:424
, т.
).
В област, която спада към оперативната самостоятелност, този принцип е нарушен, когато съответната институция прокарва разграничения, които са произволни или явно неподходящи предвид целта на правната уредба (вж. в този смисъл решения от 8 януари 2003 г., Hirsch и др./ЕЦБ,
T‑94/01, T‑152/01 и T‑286/01
,
EU:T:2003:3
, т.
, от 8 ноември 2006 г., Chetcuti/Комисия,
T‑357/04
,
EU:T:2006:339
, т.
и от 29 ноември 2006 г., Campoli/Комисия,
T‑135/05
,
EU:T:2006:366
, т.
—
).
Както вече беше посочено, в настоящия случай с обявлението за конкурса се въвежда разграничение между етапа на проверка на условията за допускане и етапа на подбор по квалификации, като последният етап се прилага само за кандидатите, които са били одобрени след приключване на предходния етап.
От съображенията, изложени по-горе в точки 43—72, относно третото основание, изведено от незаконосъобразност на обявлението за конкурс, следва, че така установеното от обявлението за конкурса разграничение не е незаконосъобразно.
Освен това от съображенията, изложени по-горе в точки 73—113, е видно, че в приложение на обявлението за конкурса и без да допуска явна грешка в преценката, конкурсната комисия е изключила кандидатурата на жалбоподателя след приключване на етапа, свързан с допустимостта.
Поради това жалбоподателят не би могъл да сравнява положението си с това на кандидатите, отговарящи на условията за допустимост, чиято кандидатура е била предмет на разглеждане в рамките на втория етап на подбор по квалификации и които следователно не са се намирали в същото положение като него.
Оттук следва, че четвъртото основание, изведено от нарушение на принципа на равно третиране, трябва да бъде отхвърлено.
От всички изложени по-горе съображения следва, че жалбата трябва да бъде отхвърлена.
По съдебните разноски
Съгласно член 134, параграф 1 от Процедурния правилник загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане. Тъй като жалбоподателят е загубил делото, той трябва да бъде осъден да заплати съдебните разноски в съответствие с искането на Комисията.

По изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (четвърти състав),
реши:

1)
Отхвърля жалбата.

2)
Осъжда г‑н Vincent Villeneuve да заплати съдебните разноски.

Kanninen
Schwarcz
Iliopoulos
Обявено в открито съдебно заседание в Люксембург на 5 септември 2018 година.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: френски.
(
)	След първоначалната електронна публикация на този текст е направено изменение в точка 89.