CELEX: 62019TJ0823
Ühenduse disainilahendus
Kehtetuks tunnistamise menetlus
Registreeritud ühenduse disainilahendus, mis kujutab spiraalset juuksekummi
Varasema disainilahenduse avalikustamine
Avalikustamine internetis
Määruse (EÜ) nr 6/2002 artikli 7 lõige 1
Poolte võrdsuse põhimõte
Esimest korda Üldkohtu menetluses esitatud tõendid

Vaidluse taust
Hagejale JMS Sports sp. z o.o. kuulub ühenduse disainilahendus, mille registreerimistaotlus esitati nõukogu 12. detsembri 2001. aasta määruse (EÜ) nr 6/2002 ühenduse disainilahenduse kohta (
EÜT 2002, L 3, lk 1
; ELT eriväljaanne 13/27, lk 142) alusel 24. juunil 2010 Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ametile (EUIPO) ja mis on registreeritud numbri all 1723677‑0001, tähistamaks tooteid, mis on määratletud kui „juukseklambrid“, mis kuuluvad 8. oktoobri 1968. aasta tööstusdisainilahenduste rahvusvahelise klassifikatsiooni Locarno kokkuleppe klassi 28.03.
Vaidlusalune disainilahendus on kujutatud järgmiselt:
Menetlusse astuja Inter‑Vion S.A. esitas 3. jaanuaril 2017 vaidlusaluse disainilahenduse kehtetuks tunnistamise taotluse vastavalt määruse nr 6/2002 artikli 25 lõike 1 punktile b koostoimes sama määruse artiklitega 5 ja 6. Menetlusse astuja väitis, et vaidlusalune disainilahendus ei ole uudne ega eristatav eelkõige võrreldes kahe järgmise disainilahendusega:
–
disainilahendus Fancy Fane, mis avalikustati 29. novembril 2009 veebisaidil http://faneaccessories.blogspot.fr/2009/11 (edaspidi „veebisait“ või „blogi faneaccessories.blogspot“) ja mis on kujutatud järgmiselt:
–
disainilahendus SwirliDo, mis avalikustati 1. novembril 2009 veebisaidil http://nouveaucheap.blogspot.com/2009/11 (edaspidi „veebisait“ või „blogi nouveaucheap.blogspot“) ja mida mainiti ka 10. juuli 2009 kuvatõmmises veebisaidist facialwork.com, mis on leitud veebisaitide arhiveerimisteenuse https://archive.org kaudu, mida tuntakse ka Wayback Machine’i nime all. Disainilahendus SwirliDo on kujutatud järgmiselt:
Tühistamisosakond tunnistas vaidlusaluse disainilahenduse 26. juuni 2018. aasta otsusega kehtetuks, leides, et disainilahendusega SwirliDo võrreldes ei ole see uudne määruse nr 6/2002 artikli 5 tähenduses.
Hageja esitas 13. augustil 2018 kehtetuks tunnistamise osakonna otsuse peale kaebuse määruse nr 6/2002 artiklite 55–60 alusel.
Kolmas apellatsioonikoda jättis 13. septembri 2019. aasta otsusega (edaspidi „vaidlustatud otsus“) eespool punktis 5 kirjeldatud kaebuse rahuldamata. Ta leidis, et varasemate disainilahenduste avalikustamine oli nõuetekohaselt tõendatud ja et vaidlusalust disainilahendust ei saa nende disainilahenduste tõttu uudseks pidada. Sellega seoses järeldas apellatsioonikoda muu hulgas esiteks, et hagejal ei õnnestunud seada kahtluse alla varasemate disainilahenduste Fancy Fane ja SwirliDo vähemalt kahel eespool punktis 3 nimetatud veebisaidil avalikustamist puudutavate tõendite usaldusväärsust, ja teiseks, et vaidlusalune disainilahendus oli kahe eespool mainitud varasema disainilahendusega identne ega olnud seega uudne määruse nr 6/2002 artikli 5 tähenduses. Sellega seoses märkis apellatsioonikoda, et hageja ei ole haldusmenetluses kordagi esitanud argumente, mis osutaksid erinevustele vaidlusaluse disainilahenduse ja eespool nimetatud kahe varasema disainilahenduse vahel.
Poolte nõuded
Hageja palub Üldkohtul:
–
tühistada vaidlustatud otsus;
–
mõista EUIPO-lt välja kohtukulud ja hageja kulud EUIPO apellatsioonikoja menetluses;
–
jätta menetlusse astuja kohtukulud tema enda kanda.
EUIPO ja menetlusse astuja paluvad Üldkohtul:
–
jätta hagi rahuldamata;
–
mõista kohtukulud välja hagejalt.
Õiguslik käsitlus
Hagiavalduse lisade A.5–A.16 vastuvõetavus
EUIPO, keda toetab menetlusse astuja, väidab, et hagiavalduse lisade A.5–A.16 näol on tegemist tõenditega, mida haldusmenetluses ei esitatud ja mis esitati seega esimest korda Üldkohtus. EUIPO täpsustab, et hagejal oli võimalik need tõendid haldusmenetluses esitada, kuid ta ei teinud seda. Ta järeldab sellest, et eespool viidatud lisad tuleb vastuvõetamatuse tõttu jätta arvesse võtmata.
Hageja väidab vastu, et hagiavalduse lisad A.5–A.16 ei ole vastuvõetamatud tõendid ega muuda vaidluse eset. Hageja sõnul ei kujuta need lisad endast tõendeid, vaid nende eesmärk on üksnes aidata mõista tema argumente, mis puudutavad eelkõige veebisaitidel, näiteks blogides, esitatud teabega manipuleerimise võimalusi. Hageja täpsustab, et eespool nimetatud lisades sisalduvaid dokumente võib luua igal ajal, kasutades üldiselt kättesaadavaid infotehnoloogilisi vahendeid.
Tuleb märkida, et Üldkohtule esitatud hagiavalduse eesmärk on EUIPO apellatsioonikodade otsuste õiguspärasuse kontroll määruse nr 6/2002 artikli 61 tähenduses ja seda õiguspärasust tuleb hinnata otsuste tegemise hetkel nende käsutuses olnud andmetest lähtuvalt (vt selle kohta 13. septembri 2011. aasta kohtuotsus Wilfer vs. Siseturu Ühtlustamise Amet,
C‑546/10 P
, ei avaldata,
EU:C:2011:574
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika). Sellest järeldub, et Üldkohtu ülesanne ei ole hinnata uuesti faktilisi asjaolusid, võttes arvesse esimest korda alles talle esitatud tõendeid (vt 27. veebruari 2018. aasta kohtuotsus Gramberg vs. EUIPO – Mahdavi Sabet (mobiiltelefoni kest),
T‑166/15
,
EU:T:2018:100
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Toimikust nähtub, et eespool nimetatud lisades A.5–A.16 sisalduvaid dokumente apellatsioonikojale ei esitatud, kuigi hagejal oli selleks võimalus, vaid need esitati esimest korda Üldkohtus. Sellest järeldub, et eespool punktis 11 viidatud kohtupraktika kohaselt tuleb need dokumendid vastuvõetamatuse tõttu jätta arvesse võtmata, sest need ei kuulu apellatsioonikojas toimunud menetluse faktiliste asjaolude hulka ning neid ei saa vaidlustatud otsuse õiguspärasuse kontrollimisel seega arvesse võtta.
Seda järeldust ei sea kahtluse alla hageja väide, et eespool nimetatud dokumendid saadi selliste vahenditega nagu Google’i otsingumootor ja Wayback Machine, mis on vabalt kasutatavad, ja et neid dokumente saab igal ajal uuesti esitada. Nimelt ei mõjuta see asjaolu, millele hageja tugineb, järeldust, et kui Üldkohus võtaks eespool nimetatud tõendeid hindamisel arvesse, vaataks ta faktilised asjaolud uuesti läbi, lähtudes dokumentidest, mida ei ole apellatsioonikojale esitatud, ületades niimoodi vaidlustatud otsuse suhtes määruse nr 6/2002 artikli 61 alusel läbi viidava õiguspärasuse kontrolli piire.
Eeltoodud kaalutluste alusel tuleb hagiavalduse lisad A.5–A.16 vastuvõetamatuse tõttu jätta läbi vaatamata.
Sisulised küsimused
Hageja põhjendab hagi kolme väitega, mille kohaselt on rikutud vastavalt määruse nr 6/2002 artikli 5 lõiget 1 ja artikli 7 lõiget 1 koos, tõendamiskoormise jaotumise reeglit ning poolte võrdsuse põhimõtet.
Esimene väide, mille kohaselt on rikutud määruse nr 6/2002 artikli 5 lõiget 1 koostoimes artikli 7 lõikega 1
Käesoleva väite raames seab hageja kahtluse alla vaidlusaluse disainilahendusega identse disainilahenduse varasema avalikustamise määruse nr 6/2002 artikli 7 lõike 1 tähenduses. Täpsemalt vaidlustab ta nende tõendite tõendusjõu, mille menetlusse astuja esitas tõendamaks, et see avalikustamine oli varasem. Seevastu ei vaidlusta hageja seda, et kõnealused disainilahendused, mis seisnevad spiraalsetes juuksekummides, on identsed määruse nr 6/2002 artikli 5 tähenduses.
EUIPO ja menetlusse astuja vaidlevad hageja argumentidele vastu.
Määruse nr 6/2002 artikli 25 lõike 1 punkt b näeb muu hulgas ette, et ühenduse disainilahendus tunnistatakse kehtetuks, kui see ei vasta sama määruse artiklis 5 sätestatud uudsuse tingimusele.
Määruse nr 6/2002 artikli 5 lõike 1 punkti b kohaselt loetakse registreeritud disainilahendus uudseks, kui identset disainilahendust ei ole tehtud avalikkusele kättesaadavaks enne kuupäeva, mil esitati selle disainilahenduse registreerimise taotlus, millele kaitset taotletakse, või kui nõutakse prioriteeti, enne prioriteedikuupäeva.
Määruse nr 6/2002 artikli 5 lõikes 2 on lisaks täpsustatud, et disainilahendused loetakse identseks, kui nende omadused erinevad vaid ebaoluliste üksikasjade poolest.
Määruse nr 6/2002 artikli 7 lõikes 1 on sätestatud, et eelkõige sama määruse artikli 5 lõike 1 punkti b kohaldamisel loetakse disainilahendus avalikkusele kättesaadavaks tehtuks, kui see on pärast registreerimist või muul ajal avaldatud trükis, seda on esitatud näitusel, kasutatud kaubavahetuses või see on muul viisil avalikustatud enne kuupäeva, mil esitati selle disainilahenduse registreerimise taotlus, millele kaitset taotletakse, välja arvatud juhul, kui Euroopa Liidus tegutsevad asjaomase sektori ringkonnad ei oleks mõistliku ootuse kohaselt pidanud sellest tavapärase majandustegevuse käigus teada saama. Disainilahendust ei loeta siiski avalikkusele kättesaadavaks tehtuks, kui see on üksnes avalikustatud kolmandale isikule, kelle puhul kehtib otsene või kaudne konfidentsiaalsusnõue.
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt loetakse disainilahendus avalikustatuks, kui avalikustamisele tuginev pool on tõendanud avalikustamise asjaolusid (vt 27. veebruari 2018. aasta kohtuotsus Mahdavi Sabet (mobiiltelefoni kest),
T‑166/15
,
EU:T:2018:100
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Varasema disainilahenduse avalikustamist ei saa tõendada tõenäosuse ega oletustega, vaid see peab nähtuma konkreetsetest ja objektiivsetest asjaoludest, mis tõendavad varasema disainilahenduse turul tegelikult avalikustamist (vt 27. veebruari 2018. aasta kohtuotsus Mahdavi Sabet (mobiiltelefoni kest),
T‑166/15
,
EU:T:2018:100
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Kohtupraktikast tuleneb ka see, et kehtetuks tunnistamise taotleja esitatud tõendeid tuleb hinnata neid üksteisega kõrvutades. Ehkki osa neist tõenditest võivad eraldivõetuna olla varasema disainilahenduse avalikustamise tõendamiseks ebapiisavad, võivad need siiski muude dokumentide või muu teabega seostatult või koos vaadelduna aidata kaasa avalikustamise tõendamisele (vt 27. veebruari 2018. aasta kohtuotsus Mahdavi Sabet (mobiiltelefoni kest),
T‑166/15
,
EU:T:2018:100
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Kohtupraktika kohaselt tuleb teatava dokumendi tõendusjõu hindamiseks pealegi teha kindlaks selles sisalduva teabe tõenäosus ja tõelevastavus. Arvesse tuleb võtta eeskätt dokumendi päritolu, selle koostamise asjaolusid, adressaati ja seda, kas dokumendi sisu arvestades näib see mõistlik ja usaldusväärne (vt 27. veebruari 2018. aasta kohtuotsus Mahdavi Sabet (mobiiltelefoni kest),
T‑166/15
,
EU:T:2018:100
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Ei määruses nr 6/2002 ega komisjoni 21. oktoobri 2002. aasta määruses (EÜ) nr 2245/2002, millega rakendatakse määrus nr 6/2002 (
EÜT 2002, L 341, lk 28
; ELT eriväljaanne 13/31, lk 14), ei ole täpsustatud, milline on nende tõendite kohustuslik vorm, mille kehtetuks tunnistamise taotleja peab esitama, et tõendada varasema disainilahenduse avalikustamist enne vaidlustatud disainilahenduse registreerimise taotluse esitamise kuupäeva. Sellest järeldub, et esiteks on kehtetuks tunnistamise taotlejal võimalik vabalt valida, milliseid tõendeid ta peab vajalikuks kehtetuks tunnistamise taotluse põhjendamiseks EUIPO-le esitada, ja teiseks on EUIPO kohustatud analüüsima kõiki esitatud andmeid, et järeldada, kas need tõepoolest tõendavad varasema disainilahenduse avalikustamist (vt 13. juuni 2019. aasta kohtuotsus Visi/one vs. EUIPO – EasyFix (sõidukitele mõeldud sildihoidja),
T‑74/18
,
EU:T:2019:417
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Käesoleval juhul nähtub vaidlustatud otsuse punktidest 4 ja 24, et apellatsioonikoda tugines peamiselt järgmistele menetlusse astuja esitatud tõenditele, et järeldada, kas varasemad disainilahendused olid avalikustatud:
–
veebisaidi faneaccessories.blogspot 29. novembri 2009. aasta kuupäevaga kuvatõmmis, millel on näha disainilahendus Fancy Fane (vt eespool punkti 3 esimene taane);
–
veebisaidi nouveaucheap.blogspot 1. novembri 2009. aasta kuupäevaga kuvatõmmis, millel on näha disainilahendus SwirliDo (vt eespool punkti 3 teine taane);
–
veebisaidi facialwork.com 10. juuli 2009. aasta kuupäevaga kuvatõmmis, mis on saadud Wayback Machine’i kasutades ja kus on mainitud disainilahendust SwirliDo (vt eespool punkti 3 teine taane).
Lisaks, nagu nähtub vaidlustatud otsuse punktist 33, võttis apellatsioonikoda arvesse ka menetlusse astuja esitatud täiendavaid tõendeid, millega sooviti tõendada disainilahenduse SwirliDo kohta käivate veebisaidi nouveaucheap.blogspot kuvatõmmiste ehtsust. Need täiendavad tõendid olid järgmised:
–
veebisaidil nouveaucheap.blogspot 2009. aastal avaldatud postitused muude moeaksessuaaride kui juuksekummide kohta;
–
kuvatõmmis Google’i otsingutulemusest, mille kohaselt avaldati postitus pealkirjaga „SWIRLIDO OR SWIRLIDON’T?“ blogis nouveaucheap.blogspot 1. novembril 2009;
–
Wayback Machine’i dokument, mis kinnitab, et veebisait nouveaucheap.blogspot oli 2009. aastal aktiivne.
Apellatsioonikoda leidis vaidlustatud otsuse punktis 25, et disainilahenduse pildi ilmumine internetis kujutab endast sündmust, mida võib pidada „avaldamiseks“ määruse nr 6/2002 artikli 7 tähenduses, ja tähendab seega avalikustamist, välja arvatud juhul, kui asjaomase sektori ringkonnad ei oleks mõistliku ootuse kohaselt pidanud sellest teada saama. Ta märkis vaidlustatud otsuse punktis 26, et hageja ei vaidlusta seda, et veebis avaldamine võib kujutada endast avalikustamist, vaid vaidlustab veebisaitide faneaccessories.blogspot ja nouveaucheap.blogspot kuvatõmmiste „usaldusväärsuse“ või „usutavuse“.
Apellatsioonikoda järeldas vaidlustatud otsuse punktis 39, et vähemalt varasema disainilahenduse veebisaitidel faneccessories.blogspot ja nouveaucheap.blogspot avalikustamise kohta esitatud tõendite usaldusväärsust ei ole hageja suutnud kahtluse alla seada.
Apellatsioonikoda ei ole seda järeldust tehes eksinud.
Sellega seoses tuleb esimesena märkida, et määruse nr 6/2002 artikli 7 lõikes 1 on nimetatud üksnes näited võimalike avalikustamisviiside kohta (kasutades sõnastust „pärast registreerimist või muul ajal avaldatud trükis“, „esitatud näitusel“, „kasutatud kaubavahetuses“), mitte ammendav loetelu („muul viisil avalikustatud“). Lisaks on juba täpsustatud, et kohale, kus avalikustamine peab aset leidma, et disainilahendus loetaks avalikustatuks, ei ole kehtestatud ühtki piirangut (vt selle kohta 13. veebruari 2014. aasta kohtuotsus H. Gautzsch Großhandel,
C‑479/12
,
EU:C:2014:75
, punkt
). Nendest asjaoludest lähtudes tuleb nõustuda apellatsioonikoja seisukohaga vaidlustatud otsuse punktis 25, mille kohaselt kujutab disainilahenduse pildi ilmumine internetis endast sündmust, mida saab pidada „avaldamiseks“ ja mis on seega „avalikustamine“ määruse nr 6/2002 artikli 7 lõike 1 tähenduses.
Teisena tuleb märkida, et veebisaitide faneaccessories.blogspot ja nouveaucheap.blogspot kuvatõmmistel olid selgelt näha vaidlusaluse disainilahendusega identsed disainilahendused Fancy Fane ja SwirliDo. Lisaks olid eespool nimetatud kuvatõmmistel selgelt näha ka nende kahe veebisaidi täielikud URL-aadressid (
Uniform Resource Locator
) ja avalikustamise kuupäevad, nimelt vastavalt 29. november ja 1. november 2009. Need kuupäevad on aga varasemad kui vaidlusaluse disainilahenduse registreerimise taotluse esitamise kuupäev, nimelt 24. juuni 2010.
Kolmandana tuleb tõdeda, et veebisaidi nouveaucheap.blogspot kuvatõmmis sisaldas muudki ajatempliga teavet selle kohta, et disainilahendus SwirliDo oli 1. novembril 2009 avalikustatud. See muu ajatempliga teave seisnes internetikasutajate 1. ja 2. novembri kuupäevade ja avaldamise kellaaegadega kommentaarides postitusele pealkirjaga „SWIRLIDO OR SWIRLIDON’T?“, mis kujutas endast ülevaadet SwirliDo kaubanimega juuksekummidest.
Neljandana ei ole küsimuse alla seatud vaidlustatud otsuse punktis 22 esitatud seisukohta, et veebisaidid faneaccessories.blogspot ja nouveaucheap.blogspot olid blogid, mis spetsialiseerusid moeaksessuaaridele, pakkudes tootetutvustusi ja ‑arvustusi, et huvitatud avalikkus saaks neid tooteid näha ja nende üle mõtteid vahetada. Ka vaidlustatud otsuse punktis 31 esitatud järeldust, et eespool nimetatud kaks blogi olid eraldiseisvad, ei ole vaidlustatud. Asjaolu, et eespool nimetatud kaks eraldiseisvat blogi on spetsialiseerunud moeaksessuaaride valdkonnale, kinnitab – arvestades asjaomaste toodete olemust – nende menetlusse astuja poolt tõenditena esitatud kuvatõmmiste tõendusjõudu.
Viiendana tuleb tõdeda, et disainilahenduse SwirliDo avalikustamist 2009. aastal kinnitavad kolm järgmist apellatsioonikojale esitatud tõendit. Esiteks kinnitab seda veebisaidi www.facialwork.com Wayback Machine’ist saadud 10. juuli 2009. aasta kuupäevaga kuvatõmmis, milles viidatakse SwirliDo juuksekummidele. Teiseks kinnitab seda Google’i otsingumootori otsingutulemus, mis seostab disainilahenduse SwirliDo 2009. aastaga. Kolmandaks kinnitab seda Wayback Machine’is tehtud otsingu tulemus, mis näitab, et veebisait nouveaucheap.blogspot oli 2009. aastal aktiivne.
Eespool punktides 33–36 esitatud tõendid kogumis hinnatult tõendavad õiguslikult piisavalt seda, et vaidlusaluse disainilahendusega identsed disainilahendused Fancy Fane ja SwirliDo avalikustati kõige hiljem 2009. aasta novembris, kui neid levitati moeaksessuaaridele spetsialiseerunud veebisaitidel.
Hageja argumendid ei sea seda järeldust kahtluse alla.
Esiteks väidab hageja, et veebisaidi kuvatõmmistel on piiratud tõendusjõud disainilahenduse avalikustamise tõendamisel ning selleks, et need seda tõendaksid, tuleb neid kinnitada usaldusväärsemate tõenditega. Selle väite toetuseks viitab hageja EUIPO 1. oktoobri 2017. aasta dokumendi „Suunised ühenduse registreeritud disainilahenduste kontrolli kohta“ (edaspidi „EUIPO suunised disainilahenduste kohta“) punktile 5.5.1.5.
Nende hageja argumentidega ei saa nõustuda.
Nimelt tuleb meenutada, et kehtetuks tunnistamise taotlejal on võimalik vabalt valida, milliseid tõendeid ta peab vajalikuks kehtetuks tunnistamise taotluse põhjendamiseks EUIPO-le esitada, ning EUIPO on kohustatud kõiki esitatud andmeid analüüsima, et järeldada, kas need tõepoolest tõendavad varasema disainilahenduse avalikustamist (vt eespool punkt 26). Seega tuleb tõdeda, et hageja väidet kuvatõmmiste piiratud tõendusjõu osas ei kinnita ei kohaldatavad õigusnormid ega kohtupraktika.
Erinevalt sellest, mida väidab hageja, ei toeta tema väidet, et kuvatõmmistel on piiratud tõendusjõud, ka EUIPO suunised disainilahenduste kohta 1. oktoobri 2018. aasta redaktsioonis, mis kehtis vaidlustatud otsuse vastuvõtmise ajal. Nende suuniste punktis 5.5.1.5 oli täpsustatud et internetis või elektroonilistes andmebaasides avaldatud teavet käsitletakse selle avaldamise kuupäeval avalikult kättesaadavana. Suunistes oli küll viidatud sellele, et interneti olemus võib muuta teabe avaldamise tegeliku kuupäeva väljaselgitamise keeruliseks. Siiski oli neis märgitud, et internetis avaldamise kuupäeva peetakse usaldusväärseks, kui tegemist on mõnega neljast järgmisest olukorrast:
–
asjaomasel veebisaidil on olemas ajatempliga teave failis või veebilehel tehtud muudatuste ajaloost (näiteks Vikipeedia jaoks kättesaadavana või sisule automaatselt lisatuna, nagu sõnumid foorumis või blogis);
–
otsingumootorid näitavad ära veebilehe indekseerimise kuupäevad;
–
veebilehe kuvatõmmisel on konkreetne kuupäev või
–
teave veebilehe ajakohastamise kohta on kättesaadav veebiarhiveerimisteenuses, nagu Wayback Machine.
Seega ilmneb, et EUIPO suunised disainilahenduste kohta 1. oktoobri 2018. aasta redaktsioonis ei seadnud kuidagi kahtluse alla kõnealuste veebisaidi kuvatõmmiste tõendusjõudu, vaid neis oli esitatud mõningaid täpsustusi internetis avalikustamise kuupäeva kindlakstegemise kohta. Vaidlustatud otsus on eespool viidatud suunistega kooskõlas osas, milles see tugineb eelkõige veebisaitide faneaccessories.blogspot ja nouveaucheap.blogspot kuvatõmmistele, millel – nagu on märgitud eespool punktis 33 – on konkreetsed kuupäevad, nimelt vastavalt 29. november 2009 ja 1. november 2009, mis vastavalt eespool viidatud suunistele tõendavad (vt eespool punkti 42 kolmas taane) varasemate disainilahenduste Fancy Fane ja SwirliDo avalikustamise kuupäeva.
Eespool punktides 41–43 esitatud kaalutlustest nähtub, et hageja väide veebisaidi kuvatõmmiste piiratud tõendusjõu kohta tuleb tagasi lükata.
Teiseks väidab hageja, et platvormi Blogger.com alamdomeenil blogspot.com avaldatud blogide – nagu blogid faneaccessories.blogspot ja nouveaucheap.blogspot seda käesoleval juhul on – sisu muutmiseks on palju võimalusi. Hageja sõnul võimaldab platvorm Blogger.com täiesti uute blogipostituste tekitamist ja neile varasema kuupäeva määramist, aga ka juba olemasoleva postituse avaldamise kuupäeva muutmist, asendades selle varasema kuupäevaga. Hageja sõnul võib selle kuupäeva seejärel Google’i otsingumootoris indekseerida ja see võib ilmuda otsingutulemuste hulgas, nii et jääb mulje, et postitus avaldati enne selle avaldamise tegelikku kuupäeva. Hageja täpsustab, et sisule varasema avaldamisaja määramise võimalus on olemas ka platvormil Blogger.com avaldatud postituste kommentaaride puhul. Hageja järeldab, et pelka kuvatõmmist platvormil Blogger.com olevast postitusest, millele ei ole kinnitust andnud näiteks Wayback Machine, tuleb pidada vähem usaldusväärseks tõendiks kui samasugust kuvatõmmist mõnest muust veebisaidist, mille põhielementide muutmiseks ei ole nii palju võimalusi.
Hageja väidab ka seda, et asjaolu, et liidu kohtute praktika kohaselt ei saa veebisaiti Vikipeedia pidada täiesti usaldusväärseks allikaks, sest koodi muutmiseks on palju võimalusi, kinnitab tema seisukohta, et pelki kuvatõmmiseid platvormil Blogger.com avaldatud postitustest tuleb nende tõendusjõu osas käsitleda suure ettevaatusega.
Lisaks väidab hageja, et käesolevas asjas esineb tõsiseid ja konkreetseid asjaolusid, mis tekitavad kahtlusi veebisaitide faneaccessories.blogspot ja nouveaucheap.blogspot kuvatõmmiste usaldusväärsuse suhtes.
Sellega seoses selgitab hageja sisuliselt, et Google’i otsingumootoriga tehtud otsing „TC0100201 – Thick telephone coil rubber band“, mis on veebisaidi faneaccessories.blogspot kuvatõmmisel ja veebisaidi nouveaucheap.blogspot postituse „SWIRLIDO OR SWIRLIDON’T?“ kuvatõmmisel näha, ei anna ühtki tulemust, kui piirata see otsing nende kahe postituse väidetava avaldamise kuupäevadele lähedaste kuupäevadega. Hageja sõnul ajendab Google’i otsingumootori otsingutulemuste puudumine kahtlema eespool nimetatud postituste avaldamise ja seega disainilahenduste Fancy Fane ja SwirliDo avalikustamise tegelikus kuupäevas, sest kui need kaks eespool nimetatud postitust oleks tõepoolest avaldatud 29. novembril 2009 ja 1. novembril 2009, oleks Google’i otsingumootor need väidetava avaldamise kuupäevade lähedastel kuupäevadel tõenäoliselt indekseerinud ja nad oleksid Google’i otsingutulemustes seetõttu nähtavad. Selle argumendi toetuseks esitas hageja hagiavalduse lisad A.9–A.13.
Mis puudutab eespool punktis 45 esitatud hageja argumente, siis tuleb tõdeda, et nende argumentidega soovitakse abstraktselt ja teoreetiliselt tõendada, et blogide sisuga on võimalik manipuleerida. Nagu apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktis 29 õigesti märkis, ei ole pelk abstraktne võimalus, et veebisaidi sisu või kuupäevaga manipuleeritakse, piisav põhjus, et seada kahtluse alla selle veebisaidi kuvatõmmise kui tõendi usaldusväärsus. Seda usaldusväärsust saab kummutada üksnes esitades asjaolud, mis osutavad konkreetselt manipuleerimisele (vt selle kohta 27. veebruari 2018. aasta kohtuotsus Mahdavi Sabet (mobiiltelefoni kest),
T‑166/15
,
EU:T:2018:100
, punkt
, ja 27. veebruari 2020. aasta kohtuotsus Bog‑Fran vs. EUIPO – Fabryki Mebli Forte (mööbliese),
T‑159/19
, ei avaldata,
EU:T:2020:77
, punktid
ja
). Vastavalt apellatsioonikoja järeldustele vaidlustatud otsuse punktis 29 võivad selliste asjaolude hulka kuuluda ilmsed võltsimistunnused, vaieldamatud vastuolud esitatud teabes või ilmsed ebakõlad, mis võimaldavad mõistlikult põhjendada kahtlusi asjaomaste veebisaidi kuvatõmmiste ehtsuses.
Tuleb ent tõdeda, et hageja ei viita niisugustele konkreetsetele asjaoludele, mis ajendaks kahtlema blogide faneaccessories.blogspot ja nouveaucheap.blogspot kuvatõmmiste usaldusväärsuses, ja piirdub üksnes sellega, et kirjeldab teoreetilisi võimalusi muuta platvormil Blogger.com avaldatud blogide postituste ja kommentaaride sisu ja kuupäevi. Nende argumentidega ei saa seega nõustuda.
Sellega seoses tuleb samuti täpsustada, et hageja eespool punktides 47 ja 48 esitatud argumendid, mille kohaselt on väidetavalt olemas „tõsised ja konkreetsed“ asjaolud, mis ajendavad kahtlema veebisaitide faneaccessories.blogspot ja nouveaucheap.blogspot kuvatõmmiste usaldusväärsuses, tuleb tagasi lükata, ilma et oleks vaja otsustada nende vastuvõetavuse üle, mille EUIPO kahtluse alla seadis. Nimelt ei ole vaidlustatud seda, et need argumendid tuginevad lisadele, mis on vastuvõetamatud (vt eespool punktid 9–14), ja seega ei saa nende põhjendatust igal juhul tõendatuks pidada. Eelkõige põhinevad eespool esitatud argumendid eeldusel, et Google’i otsingumootor indekseerib veebisaidid (antud juhul blogid faneaccessories.blogspot ja nouveaucheap.blogspot) nende väidetava internetis ilmumise kuupäevadele lähedasel kuupäeval. Hageja ei ole seda eeldust aga tõendanud.
Hageja argumendi osas, mis tugineb liidu kohtu praktikale seoses veebisaidiga Vikipeedia (vt eespool punkt 46), tuleb märkida, et sellest kohtupraktikast tuleneb, et Vikipeedia väljavõte kujutab endast ebakindlat teavet, sest see põhineb kollektiivsel internetientsüklopeedial, mille sisu saab muuta igal ajal ja teatavatel juhtudel iga kasutaja, isegi anonüüme kasutaja (16. juuni 2016. aasta kohtuotsus Fútbol Club Barcelona vs. EUIPO – Kule (KULE),
T‑614/14
, ei avaldata,
EU:T:2016:357
, punkt
). Nii EUIPO kui ka menetlusse astuja väitsid, ilma et hageja oleks sellele vastu vaielnud, et erinevalt veebisaidi Vikipeedia sisust, mida selle saidi kasutajad saavad igal ajal toimetada, saavad blogide sisu toimetada üksnes nende autorid, mitte kolmandad isikud. Arvestades seda, et erinevalt veebisaidi Vikipeedia sisust on blogide sisu muutmise võimalused palju piiratumad, ei toeta hageja argument, mis tugineb seda veebisaiti käsitlevale kohtupraktikale, tema väidet blogipostituste kuvatõmmiste piiratud tõendusjõu kohta. Igal juhul ei ole hageja viidanud ühelegi tõsisele ja konkreetsele asjaolule, mis võiks ajendada kahtlema blogide faneaccessories.blogspot ja nouveaucheap.blogspot kuvatõmmiste usaldusväärsuses.
Kolmandaks ei ole hageja nõus sellega, et Wayback Machine’ist saadud tulemused on usutavad. Sellega seoses viitab ta eelkõige 2017. aasta ettekandele, milles üks EUIPO apellatsioonikoja liige märkis, et Wayback Machine’i kasutamine disainilahenduse varasema avalikustamise tõendamise vahendina tekitab mõningaid kahtlusi, mis on eelkõige seotud Wayback Machine’is arhiveeritud veebisaitidel avaldatud piltidega. Need kahtlused tulenevad asjaolust, et veebisaitide Wayback Machine’is arhiveeritud versioonides märgitud kuupäev on seotud üksnes nende saitide HTML-faili sisuga, mitte piltidega, mis kuuluvad nende saitide juurde välise sisuna. Seega võib juhtuda, et veebisaidi kuvatõmmisel nähtavad pildid ei ole arhiveeritud HTML‑failiga samal kuupäeval. Et teada saada, millal on pilt arhiveeritud, tuleb järelikult kontrollida selle URL‑aadressi. Lisaks võib pildil kuupäev ka puududa, kui see pilt näiteks ei ole arhiveeritud.
Selles kontekstis ei ole hageja nõus, et tõendusjõud on Wayback Machine’ist saadud veebisaidi www.facialwork.com 10. juuli 2009. aasta kuvatõmmisel, millel on mainitud disainilahendust SwirliDo (vt eespool punkti 3 teine taane ja punkti 27 kolmas taane). Hageja märgib, et sel kuvatõmmisel ei ole ühtki fotot ega pilti, mille alusel saaks aru, millisele disainilahendusele on viidatud, mistõttu ei võimalda see vaidlustatud disainilahendusega identse varasema disainilahenduse avalikustamist tõendada.
Hageja argumentidega, mis on esitatud eespool punktides 53 ja 54, ei saa nõustuda.
Selles osas piisab, kui märkida, et – olenemata Wayback Machine’ist saadud tulemuste tõendusjõust – ei tuginenud apellatsioonikoda mitte ainult sellele tõendile, vaid võttis Wayback Machine’ist saadud kuvatõmmist arvesse (vt vaidlustatud otsuse punkti 4 teine taane) kui tõendit, mis kinnitab veebisaidi nouveaucheap.blogspot kuvatõmmiselt pärinevat teavet, mille kohaselt avalikustati disainilahendus SwirliDo sellel veebisaidil 2009. aasta novembris. Seega ei hinnanud apellatsioonikoda Wayback Machine’ist saadud kuvatõmmist eraldivõetuna, vaid koos teiste tõenditega.
Seda arvestades tuleb hageja eespool punktis 54 esitatud argument tagasi lükata. Nimelt viitab Wayback Machine’ist saadud kuvatõmmis, mida see argument käsitleb, sõnaselgelt tootele SwirliDo, mida on mainitud veebisaidi nouveaucheap.blogspot kuvatõmmisel, ja kirjeldab seda kui juuksekummi. Mõlemal kuvatõmmisel on esitatud ka sama hind. Lisaks sisaldab Wayback Machine’ist saadud kuvatõmmis selliseid väljendeid nagu „
neutral colors
“, „
jelly colors
“ ja „
no pony lines
“, mida saab lugeda ka veebisaidi nouveaucheap.blogspot ekraanitõmmiselt.
Kuigi Wayback Machine’ist saadud kuvatõmmisel ei ole toote SwirliDo pilti, saab eespool punktis 57 esitatud asjaoludest nende kogumis seega siiski järeldada, et see kuvatõmmis viitab samale tootele SwirliDo, mis on veebisaidi nouveaucheap.blogspot kuvatõmmisel. Sellest järeldub, et Wayback Machine’ist saadud kuvatõmmis on asjakohane teabeallikas, mis kinnitab veebisaidi nouveaucheap.blogspot kuvatõmmise usaldatavust, ja apellatsioonikoda võttis seda vaidlustatud disainilahendusega identse varasema disainilahenduse avalikustamise hindamisel õigesti arvesse.
Neljandaks ei ole hageja nõus, et disainilahenduse SwirliDo aastaga 2009 seostavate Google’i otsingumootori otsingutulemuste kuvatõmmisel (vt eespool punkti 28 teine taane) on tõendusjõud. Oma väite põhjendamiseks seab hageja kahtluse alla Google’i otsingumootori otsingutulemuste kujul esitatud tõendi usaldusväärsuse üldiselt. Hageja selgitab sisuliselt, et nendest otsingutulemustest ei nähtu veebilehe tegelik avaldamiskuupäev, vaid see kuupäev, mil Google’i otsingumootor selle lehe indekseeris. Hageja sõnul ei võimalda Google’i otsingumootori otsingutulemused kontrollida, kas veebilehe tegeliku avaldamiskuupäevaga on manipuleeritud, ja järelikult ei ole Google’i otsingumootori otsingutulemustes nähtav kuupäev usaldusväärne tõend selle kohta, et veebileht loodi sel kuupäeval.
Ka nende argumentidega ei saa nõustuda. Nimelt tuleb märkida, et oma argumentidega juhib hageja tähelepanu abstraktsele ja teoreetilisele võimalusele, et Google’i otsingumootori otsingutulemus, mis on esitatud eespool punkti 28 teises taandes, ei näita postituse „SWIRLIDO OR SWIRLIDON’T?“ tegelikku avaldamiskuupäeva, ilma et ta tooks välja konkreetseid asjaolusid, mis eespool nimetatud otsingutulemuste tõendusjõu kahtluse alla seaks. Lisaks tuleb tõdeda, et eespool viidatud otsingutulemusi toetavad muud tõendid, mis kinnitavad disainilahenduse SwirliDo avalikustamist blogis nouveaucheap.blogspot 1. novembril 2009, eelkõige eespool nimetatud blogi kuvatõmmis (vt eespool punkti 27 teine taane).
Viiendaks väidab hageja selleks, et blogi faneaccessories.blogspot kuvatõmmise usaldusväärsus kahtluse alla seada (vt eespool punkti 3 esimene taane ja punkti 27 esimene taane), et see blogi ise ei ole usaldusväärne. Selle väite toetuseks viitab hageja esiteks asjaolule, et selle blogi kõik postitused pärinevad 2009. aasta novembrist või detsembrist ja et see blogi ei olnud aktiivne ei enne ega pärast neid kuupäevi. Seega oli tegemist lühiajalise blogiga. Teiseks märgib hageja, et Google’i otsingumootoriga tehtud otsing märksõnaga www.faneaccessories.blogspot.com, mis on piiratud ajavahemikuga 1. novembrist 2009 kuni 27. juunini 2010, ei anna mingit tulemust, nagu nähtub hagiavalduse lisast A.16. Kolmandaks väidab hageja, et selle blogi postitused on napid ning piirduvad ainult ühe või mitme tootefoto ja mõnesõnalise kirjeldusega. Samuti ei ole blogis kommentaare. Neljandaks väidab hageja blogi ja postituse „TC0100201 – Thick telephone coil rubber band“ kohta, et blogi ei olnud enne 2013. aastat ja postitus enne 2017. aastat Wayback Machine’is indekseeritud. Viimase argumendi toetuseks esitas hageja hagiavalduse lisad A.14 ja A.15.
Hageja argumentidega, mis on esitatud eespool punktis 61, ei saa nõustuda, ilma et oleks vaja teha otsust nende vastuvõetavuse kohta, mille EUIPO kahtluse alla seadis. Nimelt põhinevad need argumendid peamiselt oletustel, mida ei toeta ükski tõend, ning pealegi on lisad A.14, A.15 ja A.16 vastuvõetamatud (vt eespool punktid 9–14). Täpsemalt kujutab argument, et blogi faneaccessories.blogspot ei ole usaldusväärne, sest see on lühiajaline, seal avaldatud postitused on napid ja internetikasutajate kommentaare ei ole, endast oletust. Argumendid, mis käsitlevad Google’i otsingumootoriga tehtud otsingut ja Wayback Machine’is tehtud otsingut, põhinevad samuti oletusel, et Google’i otsingumootor ja Wayback Machine indekseerivad veebisaite ja nende sisu nende väidetava internetis ilmumise lähedasel kuupäeval. Seda oletust Google’i otsingumootori ja Wayback Machine’i toimimisviisi kohta ei toeta aga ükski tõend (vt ka eespool punkt 51). Seega tuleb järeldada, et hageja argumendid ei sea kahtluse alla blogi faneaccessories.blogspot sellise kuvatõmmise tõendusjõudu, millel, nagu juba märgitud (vt eespool punkt 33), on selgelt näha blogi URL-aadress ja disainilahendus Fancy Fane ning millel olulise asjaoluna on märgitud postituse „TC0100201 – Thick telephone coil rubber band“ avaldamise ja seega eespool viidatud disainilahenduse avalikustamise kuupäev.
Kuuendaks tuleb märkida, et hageja ei väida, et disainilahenduste Fancy Fane ja SwirliDo avalikustamise asjaoludest, millele menetlusse astuja viitab, ei oleks liidus tegutsevad asjaomase sektori ringkonnad pidanud mõistliku ootuse kohaselt tavapärase majandustegevuse käigus teada saama määruse nr 6/2002 artikli 7 lõike 1 tähenduses.
Eeltoodud kaalutlusi arvestades ei ole ekslik apellatsioonikoja järeldus, mille kohaselt menetlusse astuja on tõendanud need asjaolud, mis koos moodustavad varasemate disainilahenduste Fancy Fane ja SwirliDo avalikustamise. Järelikult tuleb esimene väide tagasi lükata.
Teine väide, et rikutud on tõendamiskoormise jaotumise reeglit
Lähtudes eeldusest, et asjaomase disainilahenduse kehtetuks tunnistamise taotleja peab tõendama, et sellega identne disainilahendus on varem avalikustatud, väidab hageja, et apellatsioonikoda rikkus käesoleval juhul tõendamiskoormise jaotumise reeglit, sest ta tunnustas pelkade veebisaidi kuvatõmmiste tõendusjõudu ja nõudis hagejalt selle tõendusjõu kummutamist. Niimoodi kandis EUIPO talle õigusvastaselt üle tõendamiskoormise, mis lasus menetlusse astujal.
Sellega seoses väidab hageja, et apellatsioonikoda rikkus määruse nr 6/2002 artikli 63 lõiget 1 koostoimes määruse nr 2245/2002 artikli 28 lõike 1 punkti b alapunktidega v ja vi, millest tuleneb, et asjaomase ühenduse disainilahenduse kehtetuks tunnistamist taotlev isik peab esitama tõendid kehtetuks tunnistamise aluseks olevate asjaolude kohta.
Selle väite raames vaidleb hageja vastu ka apellatsioonikoja vaidlustatud otsuse punktis 29 esitatud järeldusele, mille kohaselt ei saa veebisaidi trükitud väljavõtte tõendusjõu kahtluse alla seadmine tugineda üksnes abstraktsele võimalusele, et selle veebisaidi kuupäeva või sisuga on manipuleeritud. Hageja sõnul mõjutab apellatsioonikoja seisukoht asjaomase disainilahenduse omaniku õiguskindlust ja õigusi, sest tal on väga keeruline tõendada veebisaidiga hästi varjatud manipuleerimist. Hageja selgitab, et asjaomase disainilahenduse omanikul ei ole võimalik saada veebisaidile juurdepääsu näiteks administraatori või blogi omanikuna. Selleks on nimelt tarvis kasutajanime ja salasõna, mis on teada ainult kõnealuse veebisaidi sisu eest vastutavatele isikutele, ehk teavet, mida disainilahenduse omanikul praktiliselt kunagi ei ole või mida ta kuskilt ei saa.
Hageja järeldab, et kuna apellatsioonikoda tugines menetlusse astuja esitatud ebausaldusväärsetele tõenditele ja esitas talle nende tõendite kummutamiseks nõuded, mida on võimatu täita, pani ta talle suurema tõendamiskoormise kui menetlusse astujale. Juba see asjaolu üksi õigustab vaidlustatud otsuse tühistamist.
EUIPO ja menetlusse astuja vaidlevad hageja argumentidele vastu.
Tuleb märkida, et varasema avalikustamise asjaolusid peab tõendama kehtetuks tunnistamise taotleja, käesoleval juhul menetlusse astuja, ning avalikustamist ei saa tõendada tõenäosuse ega oletustega, vaid see peab nähtuma konkreetsetest ja objektiivsest asjaoludest (vt eespool punktid 22 ja 23). Samuti peab meelde tuletama, et kehtetuks tunnistamise taotlejal on võimalik vabalt valida, milliseid tõendeid ta peab vajalikuks EUIPO-le esitada (vt eespool punkt 26).
Veebisaidi kuvatõmmiste (ja üldiselt internetist pärinevate tõendite) tõendusjõu kohta tuleb märkida, et selle tõendusjõu saab kummutada üksnes esitades sellised asjaolud, mis osutavad konkreetselt manipuleerimisele (vt eespool punkt 49).
Käesoleval juhul, nagu on nenditud ka esimese väite raames, esitas menetlusse astuja usutavaid tõendeid, et põhjendada oma väidet varasemate disainilahenduste Fancy Fane ja SwirliDo avalikustamise kohta. Nende tõendite – mille sisu ja kuupäeva kinnitas mitu allikat – usutavuses ja usaldusväärsuses ei tekkinud tõsiseid kahtlusi, samuti ei esitanud hageja ühtki konkreetset tõendit, mis viitaks selliste kahtluste olemasolule. EUIPO haldusmenetluses piirdus hageja sellega, et tõi abstraktselt välja võimaluse, et veebisaitide ja eelkõige blogidega võidakse manipuleerida.
Neil asjaoludel tuleb järeldada, et käesoleval juhul ei ole tõendamiskoormise jaotumise reeglit rikutud. Nimelt, kuna menetlusse astuja on esitanud internetist pärinevaid tõendeid varasemate disainilahenduste Fancy Fane ja SwirliDo avalikustamise kohta, mille usutavuses ja usaldusväärsuses ei ole tekkinud tõsiseid kahtlusi, siis peab hageja (kes tugines nende tõendite ebausaldusväärsusele) selle usaldusväärsuse puudumist konkreetselt tõendama, mida ta aga ei ole teinud.
Lisaks ei tõenda hageja argumendid ühegi eespool punktis 66 mainitud sätte rikkumist. Määruse nr 6/2002 artikli 63 lõikes 1 on nimelt täpsustatud, et kehtetuks tunnistamise menetluses piirdub EUIPO kontrollimisel osaliste esitatud faktide, tõendite ja argumentidega ning esitatud nõudmistega. Määruse nr 2245/2002 artikli 28 lõike 1 punkt b on menetlusnorm, mis reguleerib kehtetuks tunnistamise taotluse vorminõudeid. Selle sätte alapunktis v on ette nähtud, et taotlus peab sisaldama viidet varasematele disainilahendustele, millel taotlus põhineb, ja dokumentidele, mis tõendavad selliste varasemate disainilahenduste olemasolu. Selle sätte alapunktis vi on ette nähtud, et taotlus peab sisaldama taotluste toetuseks esitatud fakte, tõendeid ja argumente.
Mis lisaks puudutab hageja eespool punktis 67 esitatud argumente, siis tuleb sarnaselt EUIPOga märkida, et hageja ei pidanud tõendama mitte kõnealuste veebisaitidega manipuleerimist, vaid tooma välja konkreetsed asjaolud, mis usaldusväärselt osutavad manipuleerimisele. Apellatsioonikoda viitas vaidlustatud otsuse punktis 29 „ilmsetele võltsimistunnustele“, „vaieldamatutele vastuoludele esitatud teabes“ ja „ilmsetele ebakõladele“, mis võimaldaksid mõistlikult põhjendada kahtlusi trükitud väljavõtete ehtsuses. Seega ilmneb, et apellatsioonikoda ei nõudnud hagejalt, et ta tõendaks veebisaidiga, eelkõige blogiga, manipuleerimist. Sellest tuleneb, et eespool punktis 67 esitatud hageja argumendid tuleb tagasi lükata, sest need põhinevad vaidlustatud otsuse vääral tõlgendusel.
Lisaks, kui nõustuda hageja argumentidega, siis oleks disainilahenduse omanikul võimalik eitada igasugust nõuetekohaselt dokumenteeritud avalikustamist internetis, tuginedes üksnes üldistele ja abstraktsetele väidetele, et veebisaitidega võib teoreetiliselt manipuleerida.
Eelnevaid kaalutlusi silmas pidades tuleb teine väide tagasi lükata.
Kolmas väide, et rikutud on poolte võrdsuse põhimõtet
Hageja väidab, et apellatsioonikoda rikkus poolte võrdsuse põhimõtet, pidades menetlusse astuja esitatud tõendeid usaldusväärseteks ning pannes talle seeläbi kohustuse esitada blogide kuvatõmmiste sisuga manipuleerimise kohta konkreetsed tõendid, mida on praktikas võimatu täita. Hageja täpsustab, et apellatsioonikoda põhjustas poolte vahel tasakaalutuse, pannes talle suurema tõendamiskoormise kui menetlusse astujale.
EUIPO ja menetlusse astuja vaidlevad hageja argumentidele vastu.
Tuleb märkida, et vastavalt Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktikale tähendab poolte võrdsuse põhimõte, mis tuleneb õiglase kohtumenetluse mõistest endast ja mille eesmärk on tagada pooltevaheline tasakaal kohtumenetluses, kohustust anda kummalegi poolele mõistlik võimalus oma seisukoha ja tõendite esitamiseks tingimustes, mis ei asetaks ühte neist oma vastasega võrreldes oluliselt ebasoodsamasse olukorda (vt 28. juuli 2016. aasta kohtuotsus Ordre des barreaux francophones et germanophone jt,
C‑543/14
,
EU:C:2016:605
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Selle põhimõtte eesmärk on tagada kohtumenetluse poolte menetluslik võrdsus, tagades nende poolte õiguste ja kohustuste võrdsuse muu hulgas tõendite esitamist reguleerivate normide ja kohtuvaidluse seisukohast (vt 28. juuli 2016. aasta kohtuotsus Ordre des barreaux francophones et germanophone jt,
C‑543/14
,
EU:C:2016:605
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Poolte võrdsuse põhimõte on analoogia alusel kohaldatav ka EUIPO talitustes toimuva
inter partes
menetluse suhtes, millega on tegemist käesolevas asjas (vt selle kohta analoogia alusel 10. mai 2012. aasta kohtuotsus Rubinstein ja L’Oréal vs. Siseturu Ühtlustamise Amet,
C‑100/11 P
,
EU:C:2012:285
, punkt
; 8. mai 2017. aasta kohtuotsus Les Éclaires vs. EUIPO – L’éclaireur International (L’ECLAIREUR),
T‑680/15
, ei avaldata,
EU:T:2017:320
, punkt
, ja 10. juuni 2020. aasta kohtuotsus Louis Vuitton Malletier vs. EUIPO – Wisniewski (malelaua mustri kujutis),
T‑105/19
, ei avaldata,
EU:T:2020:258
, punkt
).
Käesolevas asjas tuleb tõdeda, et sisuliselt kujutavad hageja eespool punktis 78 esitatud etteheited endast teises väites, mis lükati tagasi, esitatud etteheidete kordust. Nimelt on tuvastatud, et apellatsioonikoda leidis õigesti, et tõendid, millele menetlusse astuja vaidlustatud disainilahendusest varasemate disainilahenduste avalikustamise tõendamisel tugines, olid usaldusväärsed, et apellatsioonikoda järgis tõendamiskoormise jaotumise reeglit ning et hagejale ei pandud tõendamise osas ühtki kohustust, mida ei ole võimalik täita.
Kuna hageja ei ole kolmanda väite põhjenduseks esitanud ühtki argumenti ja kuna EUIPO haldusmenetluses ei esitatud asjaolusid, mis tõendaks poolte võrdsuse põhimõtte rikkumist, siis tuleb see väide tagasi lükata ja jätta hagi seega tervikuna rahuldamata.
Kohtukulud
Üldkohtu kodukorra artikli 134 lõike 1 kohaselt on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Kuna hageja on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb tema kohtukulud jätta tema enda kanda ja mõista ka EUIPO ja menetlusse astuja kohtukulud vastavalt nende nõudele välja hagejalt.

Esitatud põhjendustest lähtudes
ÜLDKOHUS (kümnes koda)
otsustab:

1.
Jätta hagi rahuldamata.

2.
Jätta JMS Sports sp. z o.o. kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) ja Inter‑Vion S.A. kohtukulud.

Kornezov
Buttigieg
Kowalik-Bańczyk
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 20. oktoobril 2021 Luxembourgis.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: poola.