CELEX: 62016CJ0590
Liikmesriigi kohustuste rikkumine
Direktiiv 2008/118/EÜ
Artikkel 7
Aktsiisi üldine kord
Naftasaaduste tankimine, mida ei maksustata aktsiisiga
Kreeka ja kolmandate riikide piiril asuvad tanklad
Aktsiisi sissenõutavus
Aktsiisikauba „tarbimisse lubamise“ mõiste
„Aktsiisi peatamise korra alt väljumise“ mõiste

Euroopa Komisjon palub oma hagiavalduses Euroopa Kohtul tuvastada, et kuna Kreeka Vabariik võttis vastu ja on jätnud kehtima õigusnormid, mis lubavad müüa maksuvabalt naftasaadusi äriühingu Katastimata Aforologiton Eidon AE (edaspidi „KAE“) tanklates piiripunktides Kipoi Evrous (Kreeka), Kakavias (Kreeka) ja Evzonois (Kreeka), mis kõik asuvad aladel, mis piirnevad kolmandate riikidega, täpsemalt Türgi Vabariigiga, Albaania Vabariigiga ja endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigiga, siis on ta rikkunud nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiivi 2008/118/EÜ, mis käsitleb aktsiisi üldist korda ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 92/12/EMÜ (
ELT 2009, L 9, lk 12
), artikli 7 lõikest 1 tulenevaid kohustusi.
Õiguslik raamistik
Direktiiv 2008/118
Direktiivi 2008/118 põhjendus 8 on sõnastatud järgmiselt:
„Kuna siseturu nõuetekohaseks toimimiseks on jätkuvalt vajalik, et aktsiisi sissenõutavuse mõiste ja tingimused oleksid samad kõikides liikmesriikides, tuleb ühenduse tasandil selgitada, millal toimub aktsiisikauba tarbimisse lubamine ja kes on aktsiisi maksukohustuslane.“
Direktiivi artikli 1 lõike 1 kohaselt:
„Käesoleva direktiiviga kehtestatakse üldine kord aktsiisile, millega maksustatakse otseselt või kaudselt järgmise kauba (edaspidi „aktsiisikaup“) tarbimist:
a)
[nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta] direktiivis 2003/96/EÜ [millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik (
ELT 2003, L 283, lk 51
; ELT eriväljaanne 09/01, lk 405)] nimetatud energiatooted ja elekter;
[…]“
Direktiivi artiklis 2 on ette nähtud:
„Aktsiisikaup maksustatakse aktsiisiga:
a)
aktsiisikauba tootmisel, sealhulgas vajaduse korral kaevandamisel, ühenduse territooriumil;
b)
aktsiisikauba impordil ühenduse territooriumile.“
Direktiivi artikkel 4 on sõnastatud järgmiselt:
„Käesolevas direktiivis ja selle rakendussätetes kasutatakse järgmisi mõisteid:
1)
„volitatud laopidaja“ – füüsiline või juriidiline isik, kellel on liikmesriigi pädevate asutuste luba oma ettevõtlustegevuse käigus toota, töödelda, vallata, vastu võtta või lähetada maksulaos aktsiisi peatamise korra all olevaid aktsiisikaupu;
2)
„liikmesriik“ ja „liikmesriigi territoorium“ – ühenduse mis tahes liikmesriigi territoorium, kus kohaldatakse asutamislepingut kooskõlas selle artikliga 299, välja arvatud kolmandad territooriumid;
3)
„ühendus“ ja „ühenduse territoorium“ – punktis 2 määratletud liikmesriikide territooriumid;
[…]
5)
„kolmas riik“ – riik või territoorium, mille suhtes asutamislepingut ei kohaldata;
[…]
7)
„aktsiisi peatamise kord“ – maksukord, mida kohaldatakse sellise aktsiisikauba tootmise, töötlemise, valdamise või liikumise suhtes, millele ei kohaldata tolli peatamismenetlust või -korda ning mille puhul aktsiisi maksukohustus on peatatud;
[…]
11)
„maksuladu“ – koht, kus volitatud laopidaja oma ettevõtlustegevuse käigus aktsiisi peatamise korra alusel toodab, töötleb, valdab, võtab vastu või lähetab aktsiisikaupa vastavalt maksulao asukoha liikmesriigi pädevate asutuste kehtestatud tingimustele.“
Direktiivi 2008/118 artikli 5 lõikes 1 on sätestatud:
„Käesolevat direktiivi ja artiklis 1 nimetatud direktiive kohaldatakse ühenduse territooriumil.“
Direktiivi artikli 7 lõiked 1 ja 2, mis asuvad direktiivi II peatüki 1. jaos „Aktsiisi sissenõutavuse aeg ja koht“, on sõnastatud järgmiselt:
„1.   Aktsiis muutub sissenõutavaks tarbimisse lubamise hetkest tarbimisse lubamise liikmesriigis.
2.   Käesoleva direktiivi tähenduses on „tarbimisse lubamine“:
a)
aktsiisikauba väljumine, sealhulgas eeskirjadevastane väljumine, aktsiisi peatamise korra alt;
[…]“
Direktiivi artikkel 14 on sõnastatud järgmiselt:
„1.   Liikmesriigid võivad aktsiisist vabastada maksuvabade kaupluste aktsiisikauba, mis viiakse reisijate isiklikus pagasis kolmandale territooriumile või kolmandasse riiki lennu- või merereisiga.
[…]
3.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada lõigetes 1 ja 2 ettenähtud maksuvabastuse kohaldamine nii, et ära hoida võimalikku maksudest kõrvalehoidumist, maksustamise vältimist ja muid kuritarvitusi.
4.   Liikmesriigid, kellel on 1. juulil 2008 väljaspool lennujaamu või meresadamaid asuvaid maksuvabasid kauplusi, võivad kuni 1. jaanuarini 2017 jätkuvalt aktsiisist vabastada neis kauplustes pakutava ja kolmandale territooriumile või kolmandasse riiki reisijate isiklikus pagasis veetava aktsiisikauba.
[…]“
Direktiivi artikli 15 lõikes 2 on ette nähtud:
„Aktsiisikaupa, millelt on aktsiis maksmata, toodetakse, töödeldakse ja vallatakse maksulaos.“
Direktiivi 2008/118 artikkel 16 on sõnastatud järgmiselt:
„1.   Maksuladude avamiseks ja tegevuseks peab volitatud laopidajal olema maksulao asukoha liikmesriigi pädevate asutuste luba.
See luba antakse tingimustel, mida asutustel on õigus kehtestada eesmärgiga ära hoida võimalikku maksudest kõrvalehoidumist ja muid kuritarvitusi.
2.   Volitatud laopidaja on kohustatud:
[…]
c)
pidama iga maksulao kohta aktsiisikauba laoseisu ja liikumise arvestust;
[…]
e)
nõustuma järelevalve ja laoseisu kontrolliga.
Punktis a nimetatud tagatise tingimused kehtestavad maksulaole loa väljastanud liikmesriigi pädevad asutused.“
Direktiivi artikli 17 lõikes 1 on ette nähtud:
„Aktsiisikaupa võib vedada ühenduse territooriumil, kaasa arvatud kauba liikumisel kolmanda riigi või kolmanda territooriumi kaudu, aktsiisi peatamise korra alusel järgmistel juhtudel:
a)
maksulaost:
i)
teise maksulattu;
ii)
registreeritud kaubasaajale;
iii)
kohta, kus aktsiisikaup väljub ühenduse territooriumilt vastavalt artikli 25 lõikele 1;
[…]“
Kohtueelne menetlus
Pärast seda, kui komisjonile oli esitatud kaebus, kogus ta informatsiooni naftasaaduste aktsiisivaba müügi kohta, mida KAE teostab tanklates piiripunktides Kipoi Evrous, Kakavias ja Evzonois. Kuna komisjon leidis, et Kreeka kohaldamisele kuuluvad õigusnormid võivad olla vastuolus direktiiviga 2008/118, palus ta Kreeka Vabariigil esitada selgitusi.
Kreeka Vabariik vastas 19. detsembri 2011. aasta kirjas, et vaidlusalused tanklad, milles võivad mootorikütust tankida kolmandate riikide sõidukijuhid, kes on teel nendesse riikidesse, tegutsevad maksuladudena ja teostavad lihtsustatud menetlust kohaldades naftasaaduste eksporti selliselt, et aktsiis ei muutu sissenõutavaks.
Komisjon saatis 29. novembril 2013 sellele liikmesriigile märgukirja, milles ta leidis, et naftasaaduste aktsiisivaba müük on vastuolus direktiivi 2008/118 nõuetega. Ta kinnitas seda arvamust enda 1. septembri 2014. aasta põhjendatud arvamuses.
Kreeka Vabariik kordas 29. detsembri 2014. aasta kirjas enda esialgset seisukohta, mille kohaselt on sellise aktsiisikauba müümine KAE poolt aktsiisivabalt piiripunktides Kipoi Evrous, Kakavias ja Evzonois kooskõlas liidu õigusega, sest kohaldatav lihtsustatud ekspordiprotseduur võimaldab tal tagada, et mootorikütust ei tarvitata mitte Kreeka territooriumil, vaid eksporditakse kolmandatesse riikidesse.
Kuna Kreeka Vabariigi esitatud vastused komisjoni ei rahuldanud, otsustas ta esitada käesoleva hagi.
Hagi
Poolte argumendid
Komisjon on seisukohal, et Kreeka Vabariik on rikkunud direktiivi 2008/118 artikli 7 lõikest 1 tulenevat kohustust maksustada aktsiisikaubad nende tarbimisse lubamise hetkest.
Võttes aluseks Kreeka Vabariigi märkused, mille viimane esitas komisjonile kohtueelses menetluses, võtab komisjon asjaolud kokku järgmiselt:
–
KAE käitab tanklaid, mis tegutsevad piiripunktides Kipoi Evrous, Kakavias ja Evzonois maksuladudena;
–
nendes tanklates on kolmandate riikide kodanikel võimalik enne Euroopa Liidu territooriumilt maismaapiiri ületades lahkumist osta aktsiisivabalt mootorikütust, et tankida enda sõidukeid, mis on registreeritud kolmandas riigis;
–
lihtsustatud ekspordiprotseduuri kohaldades teostab pädev toll järelevalvet ja kinnitab mootorikütuse väljumise liidu territooriumilt; ning
–
kogu menetlust, sealhulgas naftasaaduste maksuvaba müüki reguleerivad normid on ette nähtud ministri käskkirjadega, mis on vastu võetud aastatel 2003–2005.
Komisjon leiab, et kuna asjaomased tanklad kujutavad endast „maksuladusid“ direktiivi 2008/118 artikli 4 punkti 11 tähenduses, siis kohaldatakse seal ladustatud naftasaadustele aktsiisi peatamise korda, mistõttu aktsiisi kogumine on peatatud. Sõidukite kütusepaakide täitmise hetkest muutub aktsiis sissenõutavaks, sest mootorikütus väljub Kreeka territooriumil aktsiisi peatamise korra alt.
Selline tõlgendus tuleneb direktiivi 2008/118 artikli 7 lõike 2 punktist a, milles on ette nähtud, et „aktsiisikauba väljumine, sealhulgas eeskirjadevastane väljumine, aktsiisi peatamise korra alt“ kujutab endast tarbimisse lubamist. Selle artikli lõikest 1 tuleneb, et mõiste „tarbimisse lubamine“ tähistab hetke, mil aktsiis muutub sissenõutavaks.
Kooskõlas nende sätetega on aktsiisi sissenõutavaks muutumisele määrav „tarbimisse lubamise“ hetk, mitte „tarbimine“ ise. Sellest järeldub, et sissenõutavus ei sõltu vahemaast, mis eraldab müügipunkti liikmesriigi välispiirist. Samamoodi ei oma tähtsust see, kui pikaks ajaks jääb tarbimisse lubatud kaup liikmesriigi territooriumile.
Ka nähtub direktiivi 2008/118 põhjendustest 2 ja 8, et mõisteid „väljumine“ ja „tarbimisse lubamine“ tuleb tõlgendada ühtemoodi kõikides liikmesriikides, et tagada siseturu nõuetekohane toimimine.
Lisaks ei ole asjakohane argumentatsioon, mille kohaselt kujutab sõidukite kütusepaakide täitmine endast „eksporditehingut“, sest naftasaadustele kohaldatakse nende väljumisest alates „eksporditolliprotseduuri“, kasutades selleks „lihtsustatud ekspordiprotseduuri“. Selle kauba väljumine aktsiisi peatamise korra alt direktiivi artikli 7 lõike 2 tähenduses kujutab endast igatahes tarbimisse lubamist.
Komisjon leiab, et seda tõlgendust kinnitavad direktiivi 2008/118 artiklid 17–31, mis reguleerivad „aktsiisikauba liikumist aktsiisi peatamise korra alusel“. Ainult juhul, kui nendes artiklites ette nähtud tingimused on täidetud, toimub aktsiisikauba liikumine aktsiisi peatamise korra alusel. Kõikidel ülejäänud juhtudel muutub aktsiis sissenõutavaks sellise kauba väljumisel maksulaost.
Kreeka ametiasutuste kohaldatud lihtsustatud ekspordiprotseduur ei vasta nendele tingimustele, sest see ei kuulu tegelikkuses ühegi selle direktiivi sätte kohaldamisalasse.
Kreeka Vabariik leiab, et põhjendatud arvamus ja hagiavaldus ei ole omavahel kooskõlas. Põhjendatud arvamuses määrati aktsiisi tasumise kohustuse tekkimine kindlaks selle hetkega, mil tegelikult katkes aktsiisi peatamise kord, hagiavalduse kohaselt ei ole aga tegelik tarbimine enam otsustav. Hagiavaldusest endast on seda puuduvat kooskõla näha komisjoni viidetest nii „tarbimisse lubamisele“ kui ka „tegelikule tarbimisse lubamisele“.
Sisu kohta väidab Kreeka Vabariik, et KAE poolt naftasaaduste müümine Kipoi Evrous, Kakavia ja Evzonoi piiripunktide tanklates ei tähenda, et sellega muutuks aktsiis sissenõutavaks, sest niipea kui mootorikütus väljub aktsiisi peatamise korra alt, kohaldatakse sellele „lihtsustatud menetlusena“„eksporditolliprotseduuri“. Seetõttu ei ole rikutud direktiivi 2008/118 norme ega sellega soovitud ühtlustamise taset.
„Eksporditolliprotseduuri“ raames teostab toll järelevalvet maksuladude ja kauba väljumise üle aktsiisi peatamise korra alt. Samuti tagab ta ekspordiformaalsuste kontrolli, mis hõlmab lihtsustatud deklaratsiooni kontrolli tähenduses, mis sellele deklaratsioonile on antud komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (
EÜT 1993, L 253, lk 1
; ELT eriväljaanne 02/06, lk 3), artiklites 282 ja 286, ning teostab järelevalvet mootorikütuse tegeliku ekspordi üle liidu tolliterritooriumilt vastavalt nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (
EÜT 1992, L 302, lk 1
; ELT eriväljaanne 02/04, k 307), artiklile 161. Järelikult moodustavad nii sellise kauba müük, aktsiisi peatamise korra alt väljumine kui ka eksport ühtse protseduuri.
See, et liikmesriik näeb ette niisuguse „lihtsustatud ekspordiprotseduuri“, ei ole direktiiviga 2008/118 vastuolus järgmistel põhjustel.
Esiteks, selle direktiivi artiklites 30 ja 31 ette nähtud lihtsustatud menetlusi on võimalik kohaldada
mutatis mutandis
.
Teiseks, kuna aktsiisi peatamise kord ja „ekspordiprotseduur“ järgnevad üksteisele vahetult, ei kuulu kohaldamisele direktiivi 2008/118 artikli 7 lõike 2 punkt a. See säte peab silmas vaid „tavalist“ aktsiisikauba väljumist aktsiisi peatamise korra alt.
Kolmandaks ei ole direktiivi 2008/118 artikli 7 eesmärk täielik ühtlustamine, mistõttu ei ole tarbimisse lubamine ainus võimalik tagajärg aktsiisikauba väljumisele aktsiisi peatamise korra alt. Nimelt annab selle direktiivi artikli 17 lõike 1 punkti a alapunkt iii liikmesriikidele võimaluse kohaldada aktsiisi peatamise korra alt väljuva kauba suhtes ekspordiprotseduuri, ilma et aktsiis muutuks sissenõutavaks. Seetõttu ei mõjuta vaidlusalune „lihtsustatud ekspordiprotseduur“ selle direktiiviga ette nähtud ühtlustamismeetmeid. Ka jätavad erinevalt määrusest nr 2913/92 selles direktiivis esinevad lüngad liikmesriikidele ulatusliku kaalutlusõiguse.
Neljandaks ja viimaseks, mis puudutab direktiivi 2008/118 artikli 17 lõike 1 punkti a alapunkti iii ja artiklit 25, siis need sätted ei kuulu kohaldamisele, sest käesolevas asjas vaidlusalused naftasaadused väljusid otse liidu tolliterritooriumilt, ilma et oleks toimunud liikumist aktsiisi peatamise korra all. Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. oktoobri 2013. aasta määruse (EL) nr 952/2013, millega kehtestatakse liidu tolliseadustik (
ELT 2013, L 269, lk 1
), artikli 269 lõikega 1 toimub naftasaaduste tarnimine vastavalt selles sättes ette nähtud ekspordiprotseduurile. Sellest sättest nähtub, et „[l]iidu tolliterritooriumilt väljaviidava liidu kauba suhtes kohaldatakse ekspordiprotseduuri“. Seetõttu ei ole aktsiisiga maksustamine põhjendatud.
Lisaks tagab lihtsustatud ekspordiprotseduur, et naftasaadusi ei tarbita mitte Kreeka territooriumil, vaid eksporditakse kolmandasse riiki. Loogiliselt võttes ei mõjuta seda järeldust asjaolu, et sõidukid peavad läbima lühikese vahemaa tanklatest tegeliku riigipiirini.
Nimelt esiteks õnnestub see vahemaa nähtavasti läbida juba enne tankimist sõidukite kütusepaakides olnud kütusega ja järelikult oleks ebaproportsionaalne nõuda aktsiisi tasumist. Teiseks, nagu nähtub 14. novembri 1985. aasta kohtuotsuse Neumann (
299/84
,
EU:C:1985:463
) punktidest 25–33, on direktiivi 2008/118 normid käesoleval juhul ebaproportsionaalsed nende üldsõnalisuse tõttu ning kui liidu seadusandja oleks seda konkreetset juhtumit reguleerinud, oleks ta teinud seda õiglaselt.
Euroopa Kohtu hinnang
Vastuvõetavus
Tuginedes sellele, et põhjendatud arvamus ja hagi ei ole omavahel kooskõlas, soovib Kreeka Vabariik näidata, et käesolev hagi ei ole vastuvõetav.
Nagu ka leidis komisjon, nähtub selgelt nii märgukirjast, põhjendatud arvamusest kui ka hagiavaldusest, et komisjon kvalifitseeris sõidukite tankimise mootorikütusega tanklates, mis tegutsevad maksuladudena, aktsiisikauba „väljumiseks“ aktsiisi peatamise korra alt direktiivi 2008/118 tähenduses. Termini „tegelik“ kasutamine ei tekita sealjuures mingit segadust.
Kreeka Vabariik võis väga hästi aru saada, milliseid liidu õiguse rikkumisi on talle ette heidetud ja tema esitatud vastuvõetamatuse vastuväide tuleb tagasi lükata.
Sisulised küsimused
Kreeka Vabariik leiab, et KAE poolt naftasaaduste müümine Kipoi Evrous, Kakavia ja Evzonoi piiripunktide tanklates ei tähenda, et sellega muutuks aktsiis sissenõutavaks, sest niipea kui mootorikütus väljub aktsiisi peatamise korra alt, kohaldatakse sellele „eksporditolliprotseduuri“.
Tuleb meenutada, et direktiivi 2008/118 artikli 7 lõikest 1 nähtub, et aktsiis muutub sissenõutavaks tarbimisse lubamise hetkest tarbimisse lubamise liikmesriigis. Vastavalt selle artikli lõike 2 punktile a on „tarbimisse lubamine“ aktsiisikauba väljumine, sealhulgas eeskirjadevastane väljumine, aktsiisi peatamise korra alt.
Direktiivi 2008/118 artikli 17 lõike 1 punkti a alapunkti i kohaselt võib aktsiisikaupa vedada liidu territooriumil ühes liikmesriigis asuvast maksulaost teises liikmesriigis asuvasse maksulattu. Aktsiisi peatamise korda iseloomustab asjaolu, et selle korraga hõlmatud kaubalt tasumisele kuuluv aktsiis ei ole veel muutunud sissenõutavaks, kuigi maksukohustuse tekkimise aluseks olev asjaolu on juba aset leidnud. Seega lükkab see kord aktsiisiga maksustatava kauba puhul aktsiisi sissenõutavuse edasi, kuni sissenõutavuse tingimus on täidetud (28. jaanuari 2016. aasta kohtuotsus, BP Europa,
C‑64/15
,
EU:C:2016:62
, punkt
).
Aktsiisi peatamise korra alla kuuluva kauba puhul loetakse „tarbimisse lubamiseks“ direktiivi 2008/118 artikli 7 lõike 2 punkti a kohaselt aktsiisikauba väljumine, sealhulgas eeskirjadevastane väljumine selle korra alt (28. jaanuari 2016. aasta kohtuotsus, BP Europa,
C‑64/15
,
EU:C:2016:62
, punkt
).
Ka on Euroopa Kohus juba otsustanud, et „tarbimisse lubamine“ direktiivi 2008/118 artikli 7 tähenduses toimub hetkel, kui aktsiisikaup füüsiliselt lahkub aktsiisi peatamise korra alt (vt selle kohta 2. juuni 2016. aasta kohtuotsus, Polihim-SS,
C‑355/14
,
EU:C:2016:403
, punktid
ja
).
Nagu komisjon märkis, nähtub direktiivi 2008/118 põhjendusest 8, et siseturu nõuetekohaseks toimimiseks on vajalik, et aktsiisi sissenõutavuse mõiste ja tingimused oleksid samad kõikides liikmesriikides, järelikult määrab see direktiiv liidu tasandil kindlaks, millal toimub aktsiisikauba tarbimisse lubamine.
Eeltoodust nähtub, et mõisteid „väljumine“ ja „tarbimisse lubamine“, mis määravad kindlaks aktsiisi sissenõutavuse hetke, tuleb tõlgendada ühetaoliselt kõikides liikmesriikides.
Käesolevas asjas on tuvastatud, et vaidlusalused naftasaadused on aktsiisikaubad. Sellise aktsiisikauba väljumisega aktsiisi peatamise korra alt sõidukite tankimise hetkel Kreeka Vabariigis kaasneb selle tarbimisse lubamine. Järelikult muutub aktsiis vastavalt artikli 7 lõikele 1 sissenõutavaks sellel konkreetsel hetkel ning Kreeka õigusnormid, mis lubavad selle kauba tarnimist aktsiisivabalt, on selle sättega vastuolus.
Seda järeldust ei muuda ka aktsiisikaubale pärast aktsiisi peatamise korra alt väljumist sellise „eksporditolliprotseduuri“ kohaldamine, nagu seda kirjeldas Kreeka Vabariik.
Esiteks nähtub direktiivi 2008/118 ülesehitusest ning selle sätetest maksuladude ja peatamise korra määratluse ning toimimise kohta, nagu need on ette nähtud direktiivi artikli 4 punktides 7 ja 11, artikli 15 lõikes 2 ning artiklites 16 ja 17, et aktsiisikaup, mis läheb välja peatamise korra alt, on teataval hetkel paratamatult mingil moel tarbimisse lubatud selle direktiivi artikli 7 lõike 1 tähenduses (vt analoogia alusel 5. aprilli 2001. aasta kohtuotsus, Van de Water,
C‑325/99
,
EU:C:2001:201
, punkt
).
Seega, kui selliste sõidukite nagu põhikohtuasjas kütusepaakide täitmine tuleb kvalifitseerida „väljumiseks“ ja järelikult „tarbimisse lubamiseks“ direktiivi 2008/118 artikli 7 tähenduses, ei mõjuta aktsiisi sissenõutavust mingil moel asjaolu, et see kütus suunati hiljem või lausa samal ajal „eksporditolliprotseduurile“ (vt analoogia alusel 29. aprilli 2010. aasta kohtuotsus, Dansk Transport og Logistik,
C‑230/08
,
EU:C:2010:231
, punktid
ja
).
Neid kaalutlusi arvestades puudub vajadus käsitleda Kreeka Vabariigi argumente, millega ta soovib tõendada, et tema „eksporditolliprotseduur“ on kooskõlas määrustega nr 2913/92, nr 2454/93 ja nr 952/2013.
Teiseks on selge, et vaidlusaluste naftasaaduste müüki puudutavad liikmesriigi õigusnormid ei vasta direktiivi 2008/118 nõuetele, mis lubavad kas vabastada aktsiisikauba müügi aktsiisiga maksustamisest või eksportida neid kaupu aktsiisi peatamise korra all.
Mis puudutab selle direktiivi artiklit 14, siis Kreeka Vabariik ei vaidle vastu, et võimatu on kohaldada selles ette nähtud õigust vabastada aktsiisist maksuvabade kaupluste aktsiisikaup, mis viiakse kolmandale territooriumile või kolmandasse riiki reisijate isiklikus pagasis.
Kreeka Vabariik ei vaidle vastu ka sellele, et direktiivi 2008/118 artikleid 17–31, mida reguleerivad „aktsiisikauba liikumist aktsiisi peatamise korra alusel“, ei saa käesolevas asjas kohaldada.
Eelkõige nõustub ta sellega, et direktiivi artikli 17 lõike 1 punkti a alapunkti iii ‐ milles on ette nähtud, et „[a]ktsiisikaupa võib vedada ühenduse territooriumil […] aktsiisi peatamise korra alusel […] maksulaost kohta, kus aktsiisikaup väljub ühenduse territooriumilt vastavalt artikli 25 lõikele 1“ ‐ kohaldamise tingimused ei ole täidetud.
Samuti on selge, et Kreeka Vabariigi kehtestatud „eksporditolliprotseduur“ ei kuulu direktiivi 2008/118 artiklite 30 ja 31 kohaldamisalasse, kuna need reguleerivad ainult lihtsustatud menetlusi aktsiisikauba liikumisel aktsiisi peatamise korra alusel, mis toimub kas ainult ühe liikmesriigi territooriumil või mitme liikmesriigi territooriumil.
Mis puudutab argumenti, et vastavalt proportsionaalsuse põhimõttele tuleb anda direktiivile 2008/118 selline tõlgendus, mis lubab käesoleva asja asjaoludel müüa naftasaadusi maksuvabalt, siis tuleb see põhjendamatuse tõttu tagasi lükata. Nimelt lubaks selline tõlgendus
praeter legem
erandit direktiivi 2008/118 artiklist 7 ja kahjustaks aktsiisi sissenõutavuse tingimuste ühtlustamise eesmärki, mille olulisust siseturu nõuetekohasele toimimisele on meenutatud käesoleva kohtuotsuse punktides 44 ja 45.
Kõiki eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb asuda seisukohale, et komisjoni hagi on põhjendatud.
Järelikult tuleb tuvastada, et kuna Kreeka Vabariik võttis vastu ja on jätnud kehtima õigusnormid, mis lubavad müüa maksuvabalt naftasaadusi KAE tanklates piiripunktides Kipoi Evrous, Kakavias ja Evzonois, mis kõik asuvad aladel, mis piirnevad kolmandate riikidega, täpsemalt Türgi Vabariigiga, Albaania Vabariigiga ja endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigiga, siis on ta rikkunud direktiivi 2008/118 artikli 7 lõikest 1 tulenevaid kohustusi.
Kohtukulud
Vastavalt Euroopa Kohtu kodukorra artikli 138 lõikele 1 on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud Euroopa Kohus, kui vastaspool on seda nõudnud. Kuna komisjon on kohtukulude hüvitamist nõudnud ja Kreeka Vabariik on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb kohtukulud temalt välja mõista.

Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kuues koda) otsustab:

1.
Kuna Kreeka Vabariik võttis vastu ja on jätnud kehtima õigusnormid, mis lubavad müüa maksuvabalt naftasaadusi äriühingu Katastimata Aforologiton Eidon AE tanklates piiripunktides Kipoi Evrous (Kreeka), Kakavias (Kreeka) ja Evzonois (Kreeka), mis kõik asuvad aladel, mis piirnevad kolmandate riikidega, täpsemalt Türgi Vabariigiga, Albaania Vabariigiga ja endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigiga, siis on ta rikkunud nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiivi 2008/118/EÜ (mis käsitleb aktsiisi üldist korda ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 92/12/EMÜ) artikli 7 lõikest 1 tulenevaid kohustusi.

2.
Mõista kohtulukud välja Kreeka Vabariigilt.

Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: kreeka.