CELEX: 62020CJ0668
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu
Kopējais muitas tarifs
Kombinētā nomenklatūra
Preču klasifikācija
Pozīcijas 1302, 3301 un 3302
Ekstrahēti vaniļas oleosveķi
Akcīzes nodoklis
Direktīva 92/83/EEK
Atbrīvojumi no nodokļa
27. panta 1. punkta e) apakšpunkts
Jēdziens “garšvielas”
Direktīva 92/12/EEK
Eiropas Komisijas Akcīzes nodokļa komiteja
Pilnvaras

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijas 13021905, 33019030 un 33021090, kuras ir iekļautas I pielikumā Padomes Regulā (EEK) Nr. 2658/87 (1987. gada 23. jūlijs) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (
OV 1987, L 256, 1. lpp.
), kurā grozījumi ir izdarīti ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2015/1754 (2015. gada 6. oktobris) (
OV 2015, L 285, 1. lpp.
; turpmāk tekstā – “KN”), kā arī Padomes Direktīvas 92/83/EEK (1992. gada 19. oktobris) par to, kā saskaņojams akcīzes nodoklis spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem (
OV 1992, L 316, 21. lpp.
), 27. panta 1. punkta e) apakšpunktu.
Šis lūgums ir iesniegts strīdā starp
Υ GmbH
, no viens puses, un
Hauptzollamt
(Galvenā muitas pārvalde, Vācija) par prasītājas pamatlietā pienākumu maksāt muitas nodokli un akcīzes nodokli par vaniļas oleosveķu importu Eiropas Savienības teritorijā.
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
Preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizēto sistēmu (turpmāk tekstā – “HS”) ir izstrādājusi Muitas sadarbības padome, kas vēlāk kļuva par Pasaules Muitas organizāciju (PMO), un tā tika izveidota ar 1983. gada 14. jūnijā Briselē noslēgto starptautisko konvenciju. Šī starptautiskā konvencija un tās 1986. gada 24. jūnija grozījumu protokols Eiropas Ekonomikas kopienas vārdā ir apstiprināti ar Padomes Lēmumu 87/369/EEK (1987. gada 7. aprīlis) (
OV 1987, L 198, 1. lpp.
). KN ir balstīta uz HS. KN ir pārņemtas HS sešu ciparu pozīcijas un apakšpozīcijas. Vienīgi septītais un astotais cipars veido tās specifiskās apakšgrupas.
KN pirmās daļas, kurā ir ietverti ievada noteikumi, I sadaļas “Vispārīgi noteikumi” A punktā “Vispārīgi kombinētās nomenklatūras interpretācijas noteikumi” ir noteikts:
“[KN] preces klasificē pēc šādiem principiem.
1.
Sadaļu, nodaļu un apakšnodaļu virsraksti doti tikai ērtības labad; juridiski klasifikāciju nosaka pozīciju ieraksti un sadaļu un nodaļu piezīmes, kā arī tālāk izklāstītie noteikumi, ja vien pozīcijās un piezīmēs nav noteikts citādi.
[..]”
KN otrajā daļā “Muitas nodokļu saraksts” ir ietverta II sadaļa “Augu valsts produkti”, kurā tostarp ir ietverta KN 13. nodaļa “Šellaka; sveķi un citas augu sulas un ekstrakti”, IV sadaļa “Pārtikas rūpniecības ražojumi; dzērieni, alkoholiski šķidrumi un etiķis; tabaka un tabakas rūpnieciski aizstājēji”, kurā tostarp ir ietverta KN 22. nodaļa “Dzērieni, alkoholiski šķidrumi un etiķis” un VI sadaļa “Ķīmiskās rūpniecības un tās saskarnozaru ražojumi”, kurā tostarp ir ietverta KN 33. nodaļa “Ēteriskās eļļas un rezinoīdi; parfimērijas, kosmētikas un ķermeņa kopšanas līdzekļi”.
KN 13. nodaļā ietilpst šādas pozīcijas un apakšpozīcijas:
“[..]
Šellaka; dabiskie sveķi, sveķainas vielas, gumijas sveķi un oleosveķi (piemēram, balzami):
1301 20 00
– gumiarābiks
1301 90 00
– citādi
Augu sulas un ekstrakti; pektīni, pektināti un pektāti; agars un citi no augu produktiem iegūti recinātāji un biezinātāji, arī modificēti:

– augu sulas un ekstrakti:
[..]
[..]
1302 19
– – citādi
1302 19 05
– – – vaniļas oleosveķi
[..].”
KN 13. nodaļas 1. piezīmes ij) punktā ir norādīts:
“Pozīcijā 1302 ietilpst arī lakricas, piretru, apiņu, alvejas ekstrakti un opijs.
Šajā pozīcijā neietilpst:
[..]
ij)
ēteriskās eļļas un esences, rezinoīdi, ekstrahēti oleosveķi, ūdens destilāti vai ēterisko eļļu ūdens šķīdumi vai citādi preparāti uz smaržvielu bāzes, ko izmanto dzērienu ražošanā (33. nodaļa).”
KN 22. nodaļā ir ietilpst pozīcija 2207, kura ir formulēta šādi:
“2207
nedenaturēts etilspirts ar spirta tilpumkoncentrāciju 80 tilp. % vai vairāk; etilspirts un citi jebkāda stipruma spirti, denaturēti:
2207 10 00
– nedenaturēts etilspirts ar spirta tilpumkoncentrāciju 80 tilp. % vai vairāk
2207 20 00
– etilspirts un citi jebkāda stipruma spirti, denaturēti
[..].”
KN 33. nodaļā ietilpst šādas pozīcijas un apakšpozīcijas:
“[..]
Ēteriskās eļļas (atbrīvotas vai neatbrīvotas no terpēniem), ieskaitot konkrēteļļas un absolūteļļas; rezinoīdi; ekstrahēti oleosveķi; ēterisko eļļu koncentrāti taukos, negaistošās eļļās, vaskos un tamlīdzīgās vielās, kas iegūti ar tvaiku absorbēšanu vai macerāciju; terpēnu blakusprodukti, kas radušies, atbrīvojot ēteriskās eļļas no terpēniem; ēterisko eļļu ūdens destilāti un ūdens šķīdumi:
[..]
[..]
3301 30 00
– rezinoīdi
3301 90
– citādi:
3301 90 10
– – terpēnu blakusprodukti pēc ēterisko eļļu atbrīvošanas no terpēniem

– – ekstrahēti oleosveķi:
3301 90 21
– – – no lakricas un apiņiem
3301 90 30
– – – citādi
[..]
[..]
Smaržvielu maisījumi un maisījumi (ieskaitot spirta šķīdumus) uz vienas vai vairāku šādu vielu bāzes, kurus izmanto kā rūpniecības izejvielas; citādi izstrādājumi uz smaržvielu bāzes, kurus izmanto dzērienu ražošanā:
3302 10
– izmantošanai pārtikas vai dzērienu rūpniecībā:

– – izmantošanai dzērienu rūpniecībā:

– – – izstrādājumi, kas satur visus aromatizētājus, kuri raksturīgi kādam dzērienam:
3302 10 10
– – – – ar faktisko spirta tilpumkoncentrāciju lielāku par 0,5 %
[..]
[..]
3302 10 90
– – izmantošanai pārtikas rūpniecībā
[..].”
Saskaņā ar 33. nodaļas 1. un 2. piezīmi:
“1.
Šajā nodaļā neietilpst:
a)
dabiskie oleosveķi un augu ekstrakti, kas minēti pozīcijā 1301 vai 1302;
[..]
2.
Pozīcijā 3302 “smaržvielas” attiecas tikai uz pozīcijā 3301 minētajām vielām, no šīm vielām izdalītajām smaržīgajām sastāvdaļām vai sintētiskām aromātiskajām vielām.
[..]”
KN skaidrojumi un HS skaidrojumi
Eiropas Savienības Kombinētās nomenklatūras skaidrojumos (
OV 2019, C 119, 1. lpp.
; turpmāk tekstā – “KN skaidrojumi”) attiecībā uz pozīciju 1302 ir noteikts:
“Pozīcijas 1302 augu ekstrakti ir neapstrādātas augu izcelsmes izejvielas, ko iegūst, piemēram, ekstrahējot ar šķīdinātāju, kuri nav tālāk ķīmiski pārveidoti vai apstrādāti. Tomēr ir atļautas inertās piedevas (piemēram, pretsalipes vielas) un apstrāde saistībā ar standartizāciju vai fizikāla apstrāde, tāda kā žāvēšana vai filtrēšana.”
PMO publicētajos pozīcijas 1302 skaidrojumos (turpmāk tekstā – “HS skaidrojumi”) ir paredzēts:
“A) Augu sulas un ekstrakti.
Šajā pozīcijā ietilpst augu sulas (augu izcelsmes produkti, kurus parasti iegūst ar dabisku eksudāciju vai ar iegriezumu) un ekstrakti (augu izcelsmes produkti, kuri ekstrahēti no sākotnējām augu izcelsmes izejvielām, izmantojot šķīdinātāju), ja tie nav minēti vai neietilpst specifiskākās nomenklatūras pozīcijās (skat. izslēgšanas sarakstu šī skaidrojuma A) daļas beigās).
Šīs augu sulas un ekstrakti atšķiras no pozīcijas 3301 ēteriskajām eļļām, rezinoīdiem un ekstrahētiem oleosveķiem ar to, ka tiem, neskatoties uz gaistošām aromātiskām vielām, ir daudz lielāks citu no augiem iegūtu sastāvdaļu saturs (piemēram, hlorofils, tanīni, rūgtvielas, ogļhidrāti un citas ekstrahējamas vielas).
Starp šeit ietilpstošajām sulām un ekstraktiem var minēt:
[..]
21) vaniļas oleosveķus, ko dažreiz kļūdaini dēvē par vaniļas rezinoīdu vai vaniļas ekstraktu.
Sulas parasti ir iebiezinātas vai biezas. Ekstrakti var būt šķidrā, pastas vai cietā veidā. Spirta šķīduma ekstrakti, kas tiek saukti par tinktūrām, satur spirtu, kas izmantots to ieguvei. Tā saucamie šķidrie ekstrakti ir, piemēram, ekstraktu šķīdumi spirtā, glicerīnā vai minerāleļļā. Tinktūras un šķidrie ekstrakti parasti ir titrēti (piemēram, piretru ekstrakts, kas ir atšķaidīts, pievienojot minerāleļļu, lai tā pārdošanas nolūkā varētu norādīt vienveidīgu piretru saturu, piemēram, 2 %, 20 % vai 25 %). Cietie ekstrakti tiek iegūti, iztvaicējot šķīdinātāju. Reizēm atsevišķiem cietajiem ekstraktiem pievieno inertas vielas, lai vieglāk tos pārvērstu par pulveri (piemēram, beladonnas ekstraktam pievieno pulverī saberztu gumiarābiku), vai arī, lai tos atšķaidītu, proti, titrētu (piemēram, opijam pievieno noteiktu daudzumu cietes, lai iegūtu opijus, kas satur skaidri zināmu morfīna daudzumu). Šādu vielu pievienošana līdzīgiem mērķiem nemaina šo cieto ekstraktu klasifikāciju. Tomēr ekstraktus nevar pakļaut citiem ekstrakcijas cikliem vai attīrīšanas metodēm, piemēram, hromatogrāfiskajai attīrīšanai, kas izraisa noteiktu savienojumu vai sastāvdaļu kategoriju pieaugumu vai samazināšanos tādā apmērā, ko nevar sasniegt, tikai veicot sākotnējo ekstrakciju ar šķīdinātājiem.
[..]
Šīs pozīcijas augu sulas un ekstrakti parasti ir izejvielas, kas paredzētas dažādām ražošanas nozarēm. Tie vairs šeit neietilpst no brīža, kad, pievienojot citus produktus un pārveidojot tos, tie ir ieguvuši pārtikas izstrādājumu, medikamentu u.tml. īpašības. Tie ir izslēgti no šīs pozīcijas arī tad, ja tie ir ļoti rafinēti vai attīrīti, tostarp, ar hromatogrāfisko attīrīšanu vai ultrafiltrāciju, vai arī ja tie ir pakļauti vēl citiem ekstrakcijas (piemēram, šķidruma–šķidruma ekstrakcijai) cikliem pēc sākotnējā ekstrakcijas posma.
[..]
Šajā pozīcijā neietilpst ēteriskās eļļas, rezinoīdi un ekstrahēti oleosveķi (pozīcija 3301) [..] Ekstrahēti oleosveķi no šajā pozīcijā ietvertajiem ekstraktiem atšķiras ar to, ka tos 1) no dabiskām celulārām neapstrādātām augu izcelsmes vielām (pārsvarā garšvielām vai aromātiskiem augiem) iegūst, vai nu ekstrahējot ar organisko šķīdinātāju vai superkritiskiem šķidrumiem, un tie 2) satur gaistošas aromātiskas vielas kopā ar negaistošām aromatizējošām vielām, kas nosaka garšvielas vai aromātiskā auga raksturīgo smaržu vai garšu.
Šajā pozīcijā neietilpst arī tālāk minētie augu izcelsmes produkti, kas ir iekļauti specifiskākās nomenklatūras grupās:
a) dabiskie sveķi, sveķainas vielas, gumijas sveķi un oleosveķi (pozīcija 1301)
[..].”
Attiecībā uz 33. nodaļu HS skaidrojumos ir noteikts:
“1. Šajā nodaļā neietilpst:
a)
dabiskie oleosveķi vai augu ekstrakti, kas minēti pozīcijā 1301 vai 1302;
[..]
2. Pozīcijā 3302 “smaržvielas” attiecas tikai uz pozīcijā 3301 minētajām vielām, no šīm vielām izdalītajām smaržīgajām sastāvdaļām vai sintētiskām aromātiskajām vielām. [..]
Visas pozīcijā 3301 iekļautās ēteriskās eļļas un ekstrahētie oleosveķi tiek iegūti, tos ekstrahējot no augu izcelsmes izejvielām. [..]”
Attiecībā uz pozīciju 3301 HS skaidrojumos ir norādīts:
“[..]
Ekstrahētus oleosveķus, tirdzniecībā zināmus arī kā “pagatavotus oleosveķus” vai “garšvielu oleosveķus”, iegūst no dabiskām celulārām augu izcelsmes izejvielām (pārsvarā garšvielām vai aromātiskiem augiem), ekstrahējot tos ar organiskiem šķīdinātājiem vai superkritiskiem šķidrumiem. Šie ekstrakti satur gaistošas aromātiskas vielas (piemēram, ēteriskās eļļas) un negaistošas aromatizējošas vielas (piemēram, sveķus, taukvielas, kodīgas vielas), kas nosaka garšvielas vai aromātiskā auga raksturīgo smaržu vai garšu. Atbilstoši attiecīgajām garšvielām vai aromātiskajiem augiem ēterisko eļļu saturs šajos ekstrahētajos oleosveķos ir ļoti atšķirīgs. Šos produktus galvenokārt izmanto pārtikas rūpniecībā kā aromatizētājus.
Šajā pozīcijā neietilpst:
a) dabiskie oleosveķi (pozīcija 1301)
b) Augu ekstrakti, kas nav minēti un neietilpst citur (piemēram, ūdens posmā ekstrahēti oleosveķi), kuros ir gaistošas sastāvdaļas un kuros parasti (neatkarīgi no smaržvielām) ir daudz lielāks citu no augiem iegūtu sastāvdaļu saturs (pozīcija 1302).
[..]
Ēteriskās eļļas, rezinoīdi vai ekstrahēti oleosveķi reizēm no ekstrakcijas satur vēl arī nelielu daudzumu organisko šķīdinātāju (piemēram, etilspirtu); tomēr tas neietekmē to klasifikāciju.
Ēteriskās eļļas, rezinoīdus un ekstrahētus oleosveķus, kuri ir tikai atšķaidīti, atdalot vai pievienojot pamata sastāvdaļas, klasificē šajā pozīcijā, ja šādi atšķaidīta produkta sastāvs iekļaujas normālā diapazonā, kas šāda veida produktam piemīt dabiskā stāvoklī. Ēteriskās eļļas, rezinoīdus un ekstrahētos oleosveķus, kuri ir frakcionēti vai citādi modificēti tādā apmērā (izņemot, ēterisko eļļu atbrīvošanu no terpēniem), ka iegūtā produkta sastāvs būtiski atšķiras no sākotnējo produktu sastāva, tomēr izslēdz no šīs pozīcijas (vispārīgi pozīcija 3302). Turklāt no šīs pozīcijas izslēdz produktus, kuri ir izgatavoti, pievienojot atšķaidītājus vai nesējvielas, piemēram, augu eļļu, dekstrozi vai cieti (vispārīgi pozīcija 3302).
Šīs nodaļas skaidrojumu pielikumā ir saraksts ar galvenajiem rezinoīdiem, ēteriskajām eļļām un ekstrahētajiem oleosveķiem.
[..]
Līdztekus iepriekš minētajiem izņēmumiem no šīs pozīcijas izslēdz:
a) vaniļas oleosveķus, ko dažreiz kļūdaini dēvē par vaniļas rezinoīdu vai vaniļas ekstraktu (pozīcija 1302).
[..]”
Attiecībā uz pozīciju 3302 HS skaidrojumos ir noteikts:
“Šajā pozīcijā ietilpst, ar nosacījumu, ka tās ir izejvielas parfimērijas rūpniecībai, pārtikas rūpniecībai (piemēram, konditorejai, saldumiem vai dzērienu aromatizēšanai), vai citām rūpniecības nozarēm, tostarp, ziepju ražošanai:
[..]
3) ekstrahētu oleosveķu savstarpējie maisījumi.
[..]
6) vienas vai vairāku smaržvielu (ēteriskās eļļas, rezinoīdi, ekstrahēti oleosveķi vai sintētiskās aromātiskās vielas) maisījumi, kam papildus pievienoti atšķaidītāji vai nesējvielas, tādas kā augu eļļa, dekstroze vai ciete.
7) Maisījumi, kas ir kombinēti pat no atšķaidītāja vai nesējvielas vai satur spirtu vai citu nodaļu produktus (piemēram, garšvielas) ar vienu vai vairākām smaržvielām (ēteriskās eļļas, rezinoīdi, ekstrahēti oleosveķi vai mākslīgas aromātiskas vielas), ar nosacījumu, ka šīs vielas ir šo maisījumu pamatsastāvdaļa vai pamatsastāvdaļas.
Produkti, kas ir iegūti, ekstrahējot vienu vai vairākas ēterisko eļļu, rezinoīdu vai ekstrahēto oleosveķu sastāvdaļas tādējādi, ka produkta sastāvs, kas no tā rodas, būtiski atšķiras no sākotnējā produkta sastāva, ir arī šajā pozīcijā ietilpstošie maisījumi. [..]”
Direktīva 92/83
Direktīvas 92/83 20. pantā ir noteikts:
“Šajā direktīvā ar terminu “etilspirts” apzīmē:
–
visus produktus, kuru faktiskā spirta tilpumkoncentrācija pārsniedz 1,2 % tilpuma, kuri atbilst AN [KN] kodiem 2207 un 2208, pat ja šie produkti ir tāda produkta sastāvdaļas, kas atbilst citai AN pozīcijai,
–
produktus, kuru AN [KN] kods ir 2204, 2205 un 2206, kuru faktiskā spirta tilpumkoncentrācija pārsniedz 22 % tilp.,
–
produktus, kas satur dzeramo spirtu, kas ir vai nav šķīdināts.”
Direktīvas 92/83 27. pants, kas ir ietverts tās VII iedaļā “Atbrīvojumi”, ir formulēts šādi:
“1.   Dalībvalstis atbrīvo no saskaņotā akcīzes nodokļa šajā direktīvā minētos produktus saskaņā ar nosacījumiem, kurus tās nosaka, lai panāktu pareizu un tūlītēju šādu atbrīvojumu piemērošanu un novērstu jebkādu nodokļu nemaksāšanu, apiešanu vai ļaunprātīgu izmantošanu:
[..]
e)
ja tos izmanto, lai ražotu garšvielas tādu pārtikas produktu un bezalkoholisko dzērienu izgatavošanai, kuru faktiskā spirta tilpumkoncentrācija nepārsniedz 1,2 % tilp.;
[..].”
Direktīva 92/12
Padomes Direktīvas 92/12/EEK (1992. gada 25. februāris) par vispārēju režīmu akcīzes precēm un par šādu preču glabāšanu, apriti un uzraudzību (
OV 1992, L 76, 1. lpp.
), kurā grozījumi ir izdarīti ar Padomes 2003. gada 14. aprīļa Regulu (EK) Nr. 807/2003, (turpmāk tekstā – “Direktīva 92/12”) 24. pantā bija noteikts:
“1.   [Eiropas] Komisijai palīdz komiteja, kas minēta kā “Akcīzes nodokļa komiteja”.
2.   Pasākumus, kas vajadzīgi 5., 7., 15.b, 18., 19. un 23. panta piemērošanai, pieņem saskaņā ar 3. punktā noteikto procedūru.
[..]
4.   Papildus 2. punktā minētajiem pasākumiem komiteja izskata jautājumus, par kuriem tās priekšsēdētājs ziņo pēc savas ierosmes vai pēc dalībvalsts pārstāvja lūguma un kuri attiecas uz to, kā piemēro Kopienas noteikumus par akcīzes nodokļiem.
5.   Komiteja pieņem savu reglamentu.”
Direktīva 2008/118/EK
Padomes Direktīvas 2008/118/EK (2008. gada 16. decembris) par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārēju režīmu, ar ko atceļ Direktīvu 92/12, 43. panta 1. punktā ir paredzēts:
“Komisijai palīdz komiteja, kuras nosaukums ir “Akcīzes nodokļa komiteja””.
Direktīvas 2008/118 44. pantā ir paredzēts:
“Akcīzes nodokļa komiteja papildus uzdevumiem, kas tai jāveic saskaņā ar 43. pantu, izskata jautājumus, kuri attiecas uz Kopienas noteikumiem par akcīzes nodokli un kurus tās priekšsēdētājs ierosinājis pēc savas iniciatīvas vai pēc dalībvalsts pārstāvja pieprasījuma.”
Komisijas Akcīzes nodokļa komitejas 2003. gada 19. novembra vadlīnijas Nr. 458
No Komisijas Akcīzes nodokļa komitejas 2003. gada 19. novembra vadlīnijām Nr. 458 tostarp izriet, ka “delegācijas gandrīz vienprātīgi uzskata, ka [Direktīvas 92/83] 27. panta 1. punkta e) [apakšpunktā] paredzēto atbrīvojumu no nodokļa garšvielām, uz kurām attiecas KN kodi 1302 1930, 2106 9020 un 3302 redakcijā, kas bija spēkā [šo vadlīniju] pieņemšanas laikā, piemēro no to ražošanas vai importa brīža”.
Vācijas tiesības
1922. gada 8. aprīļa
Gesetz über das Branntweinmonopol
(
Branntweinmonopolgesetz
–
BranntwMonG
) (Likums par degvīna monopolu) (
RGBl
. 1922 I, 335. lpp.), redakcijā, kas piemērojama pamatlietā (turpmāk tekstā – “
BranntwMonG
”), 130. pantā ir noteikts:
“(1)   Degvīnam, kā arī degvīnu saturošām precēm (izstrādājumiem) attiecīgajā nodokļu jurisdikcijā uzliek spirta akcīzes nodokli [..].
(4)   Degvīnu saturošas preces 1. punkta nozīmē ir citas alkoholiskas preces nekā tās, kas ir ietvertas [KN] 22. nodaļā, kuras ir ražotas, izmantojot degvīnu, vai satur degvīnu un kuru faktiskā spirta tilpumkoncentrācija šķidrām precēm ir vairāk par 1,2 tilpumprocentiem, nešķidrām precēm – vairāk par 1 % no masas.
[..]”
Saskaņā ar
BranntwMonG
152. panta 1. punkta 5) apakšpunktu, kas bija spēkā līdz 2017. gada 31. decembrim un ar ko Vācijas tiesībās tika transponēts Direktīvas 92/83 27. panta 1. punkta e) apakšpunkts:
“Produktiem neuzliek nodokli, ja tos izmanto komerciālā nolūkā [..]
5. nedenaturētus aromatizētāju ražošanai, lai aromatizētu:
a) dzērienus, kuru faktiskā spirta tilpumkoncentrācija nepārsniedz 1,2 tilpumprocentus,
b) citus pārtikas produktus, izņemot degvīnu un citus alkoholiskos dzērienus [..].”
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
Prasītāja pamatlietā Vācijā importēja zeltaini brūnu šķidras konsistences preci ar spēcīgu vaniļas smaržu, kas sastāvēja no aptuveni 85 % etanola, 10 % ūdens, 4,8 % sausā atlikuma ar vidējo vanilīna saturu 0,5 % apmērā (turpmāk tekstā – “pamatlietā aplūkotā prece”). Lai iegūtu šādu preci, starpprodukts vispirms tiek ekstrahēts no vaniļas pāksts, izmantojot etanolu (turpmāk tekstā – “starpprodukts”). Šis starpprodukts, kas ir tumši brūnā krāsā, spēcīgi smaržo un ir biezas konsistences, vēlāk tiek atšķaidīts ar spirtu un ūdeni, lai iegūtu pamatlietā aplūkoto preci.
2016. gada 10. februārī prasītāja pamatlietā deklarēja šo preci KN apakšpozīcijā 33021090, lai to laistu brīvā apgrozībā.
2016. gada 25. aprīlī kompetentā
Hauptzollamt
(Galvenā muitas pārvalde) uzskatīja, ka minētā prece bija jāklasificē KN apakšpozīcijā 13021905 un ka tādējādi arī tai saskaņā ar Vācijas tiesībām ir uzliekams akcīzes nodoklis par degvīnu. Līdz ar to tā piedzina muitas nodokli un akcīzes nodokli.
Kompetentā
Finanzgericht
(Finanšu tiesa, Vācija) apstiprināja, ka pamatlietā aplūkotā prece ietilpst KN apakšpozīcijā 13021905 un ka līdz ar to muitas nodokļa un akcīzes nodokļa uzlikšana bija likumīga. Prasītāja pamatlietā par
Finanzgericht
(Finanšu tiesa) spriedumu iesniedza revīzijas sūdzību iesniedzējtiesā –
Bundesfinanzhof
(Federālā finanšu tiesa, Vācija), uzskatot, ka šī prece bija jāklasificē KN apakšpozīcijā 33021090.
Iesniedzējtiesa pauž šaubas par to, kā ir jāinterpretē KN apakšpozīcijas 13021905, 33019030 un 33021090, kā arī Direktīvas 92/83 27. panta 1. punkta e) apakšpunkts.
Pirmām kārtām, šī tiesa konstatē, ka, pirmkārt, KN pozīcijā 1302 ietilpst augu sulas un ekstrakti ar nosacījumu, ka saskaņā ar HS skaidrojumiem tie nav nedz minēti, nedz ietilpst specifiskākās pozīcijās. Tāpat saskaņā ar šiem skaidrojumiem augu sulas un ekstrakti atšķiras it īpaši no oleosveķiem, jo tie satur ne vien gaistošas aromātiskas vielas, bet tiem ir daudz lielāks citu no augiem iegūtu sastāvdaļu saturs.
Šajā ziņā minētā tiesa norāda, ka starpproduktu, kas no vaniļas pāksts ekstrahēts, izmantojot šķīdinātāju, var uzskatīt par augu ekstraktu. Tādējādi, tā kā šis starpprodukts pēc tam tiek atšķaidīts lielā ūdens un spirta daudzumā, šī pati tiesa šaubās, vai pamatlietā aplūkoto preci vēl var uzskatīt par augu ekstraktu KN pozīcijas 1302 izpratnē.
Iesniedzējtiesa it īpaši uzsver, ka saskaņā ar HS skaidrojumiem augu ekstrakti vairs neietilpst KN pozīcijā 1302, ja tie ir pievienoti citiem produktiem un pārveidoti tādējādi par pārtikas izstrādājumiem, un ka pat tad, ja saskaņā ar HS skaidrojumiem attiecībā uz pozīciju 1302 pārveide, kas saistīta ar standartizāciju, neliedz šo produktu klasificēt šajā pozīcijā, nav skaidrs, vai šādu būtisku atšķaidīšanu kā pamatlietā aplūkoto var uzskatīt par standartizāciju, pat ja šīs atšķaidīšanas mērķis ir fiksēt, kā to apstiprina prasītāja pamatlietā, vanilīna saturu 0,5 % apmērā.
Otrkārt, šī tiesa norāda, ka ekstrahēti oleosveķi ir skaidri norādīti KN pozīcijā 3301 un ka pamatlietā aplūkotā prece ietver HS skaidrojumos minētās objektīvās sastāvdaļas tādā veidā, lai varētu klasificēt šo preci šādā pozīcijā. Turklāt ar KN 13. nodaļas 1. piezīmes ij) apakšpunktu no šīs nodaļas un līdz ar to arī no KN pozīcijas 1302 ir izslēgti visi ekstrahētie oleosveķi.
Tomēr minētā tiesa arī norāda, ka KN 33. nodaļas 1. piezīmes a) apakšpunktā savukārt ir precizēts, ka pozīcijā 1302 ietilpstošie augu ekstrakti ir izslēgti no šīs nodaļas un tādējādi no KN pozīcijas 3301.
Treškārt, tā pati tiesa apšauba atšķirību starp KN pozīciju 3301 un 3302. Ņemot vērā HS skaidrojumus, tā uzskata, ka pozīcijā 3302 ir ietverti ne tikai vairāku ekstrahētu oleosveķu maisījumi, bet arī vienas vai vairāku smaržvielu maisījumi ar atšķaidītājiem tādā veidā, ka šī pozīcija būtu iespējama arī pamatlietā aplūkojamās preces tarifu klasifikācijas mērķiem, jo šajā gadījumā vaniļas oleosveķi, kas ir balstīti uz smaržvielu, bija atšķaidīti, pievienojot spirtu un ūdeni.
Otrām kārtām, iesniedzējtiesa norāda – tā kā pamatlietā aplūkotā prece satur degvīnu, tai principā ir uzliekams
BranntwMonG
130. panta 1. punkta pirmajā teikumā un 4. punktā paredzētais akcīzes nodoklis. Tomēr vēl ir jānosaka, vai uz šo preci var attiekties
BranntwMonG
agrākā 152. panta 1. punkta 5. apakšpunktā paredzētais atbrīvojums no nodokļa, jo, lai atbildētu uz šo jautājumu, ir jāinterpretē Direktīvas 92/83 27. panta 1. punkta e) apakšpunkts, kas ir transponēts ar šo valsts tiesību normu, un, precīzāk, ir jānosaka, kas ir jāsaprot ar jēdzienu “garšvielas” šī 27. panta 1. punkta e) apakšpunkta izpratnē.
Šajā ziņā iesniedzējtiesa norāda, ka Komisijas Akcīzes nodokļa komiteja 2003. gada 19. novembra vadlīnijās Nr. 458 ir norādījusi, ka šādu atbrīvojumu no nodokļa piemēro garšvielām, kuras ietilpst KN apakšpozīcijās 13021930, 21069020 un 3302, redakcijā, kas bija spēkā šo vadlīniju pieņemšanas laikā, no to ražošanas vai importa brīža.
Šīs tiesas ieskatā, šīs pamatnostādnes neļautu pamatlietā aplūkoto preci atbrīvot no akcīzes nodokļa degvīnam, ja tā būtu jāklasificē KN apakšpozīcijā 13021905 vai pozīcijā 3301. No otras puses, šis atbrīvojums no nodokļa attiektos uz šo preci, ja tā tiktu klasificēta KN pozīcijā 3302, lai gan šajā pozīcijā ietilpstošie produkti var saturēt vairāk spirta nekā tās pozīcijā 3301 ietilpstošie.
Tomēr iesniedzējtiesa apšauba, vai Komisijas Akcīzes nodokļa komiteja var šādā veidā ierobežot Direktīvas 92/83 27. panta 1. punkta e) apakšpunkta piemērošanas jomu. Tā uzskata, ka šai komitejai piešķirtās pilnvaras neļauj tai ierobežot šī noteikuma piemērošanas jomu.
Šādos apstākļos
Bundesfinanzhof
(Federālā Finanšu tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai [KN] apakšpozīcija 13021905 ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ir jāklasificē arī ar etanolu un ūdeni atšķaidīti ekstrahēti vaniļas oleosveķi, kas sastāv no tieši 90 % (V/V) vai attiecīgi 85 % (m/m) etanola, līdz 10 % (m/m) ūdens, 4,8 % (m/m) sausā atlikuma un 0,5 % (m/m) vanilīna, lai gan saskaņā ar KN 13. nodaļas 1. piezīmes ij) punktu ekstrahētie oleosveķi neietilpst KN pozīcijā 1302?
2)
Vai pie ekstrahētiem oleosveķiem KN apakšpozīcijas 33019030 nozīmē pieder tādi izstrādājumi, kādi ir raksturoti pirmajā prejudiciālajā jautājumā?
3)
Vai KN apakšpozīcija 33021090 ir jāinterpretē tādējādi, ka tādi izstrādājumi, kādi ir raksturoti pirmajā prejudiciālajā jautājumā, ir jāklasificē kā smaržvielu maisījums vai maisījums (ieskaitot spirta šķīdumus) uz vienas vai vairāku šādu vielu bāzes, kuru izmanto pārtikas rūpniecībā?
4)
Vai pie garšvielām Direktīvas 92/83 27. panta 1. punkta e) apakšpunkta nozīmē pieder arī KN apakšpozīcijā 13021905 ietilpstošie izstrādājumi vai KN apakšpozīcijā 33019030 ietilpstošie ekstrahētie oleosveķi?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Par pirmo un trešo jautājumu
Ar pirmo līdz trešo jautājumu, kas ir jāizskata kopā, iesniedzējtiesa būtībā jautā, vai KN ir jāinterpretē tādējādi, ka prece, kas sastāv no aptuveni 85 % etanola, 10 % ūdens, 4,8 % sausā atlikuma, kuras vidējais vanilīna saturs ir 0,5 %, kura ir iegūta, atšķaidot starpproduktu ar ūdeni un etanolu un pati ekstrahēta no vaniļas pāksts, izmantojot etanolu, ietilpst šīs nomenklatūras apakšpozīcijā 1302 1905, apakšpozīcijā 3301 9030 vai apakšpozīcijā 3302 1090.
Vispirms ir jākonstatē, ka, pirmkārt, šīs nomenklatūras 13. nodaļā ietilpstošā KN pozīcija 1302 attiecas tostarp uz augu ekstraktiem, jo KN apakšpozīcijā 1302 1905, konkrētāk, ir minēti vaniļas oleosveķi.
Otrkārt, šīs nomenklatūras 33. nodaļā ietilpstošā KN pozīcija 3301 it īpaši attiecas uz ekstrahētiem oleosveķiem, KN apakšpozīcija 3301 9030 it īpaši attiecas uz citiem ekstrahētiem oleosveķiem, kas nav lakricas un apiņu oleosveķi.
Treškārt, KN pozīcijā 3302, kas arī ir iekļauta šajā 33. nodaļā, tostarp ietilpst smaržvielu maisījumi un maisījumi, tai skaitā spirta šķīdumi, kuru pamatā ir viena vai vairākas šādas vielas, ko izmanto kā rūpniecības izejvielas. KN apakšpozīcijā 3302 1090 tostarp ietilpst šādi maisījumi, ja tos var izmantot pārtikas rūpniecībā.
Ceturtkārt, ir jāatgādina, ka atbilstoši KN 1. vispārīgajam noteikumam tarifu klasifikāciju principā nosaka saskaņā ar pozīciju ierakstiem un sadaļu vai nodaļu piezīmēm.
Ņemot vērā šos ievada konstatējumus, pirmām kārtām, ir jānorāda, ka, pirmkārt, atbilstoši KN 13. nodaļas 1. piezīmes otrās daļas ij) apakšpunktam KN pozīcijā 3301 minētie “ekstrahēti oleosveķi” neietilpst šīs nomenklatūras pozīcijā 1302 un, otrkārt, saskaņā ar KN 33. nodaļas 1. piezīmes a) apakšpunktu “augu ekstrakti”, kas ietilpst KN pozīcijā 1302, ir izslēgti no 33. nodaļas.
Līdz ar to, lai saskaņā ar KN 13. nodaļas 1. piezīmes otrās daļas ij) punktā paredzēto izslēgšanu pamatlietā aplūkoto preci nevarētu klasificēt KN apakšpozīcijā 1302 1905, kurā, kā norādīts šī sprieduma 41. punktā, ietilpst vaniļas oleosveķi, bet gan ir jāuzskata par ekstrahētiem oleosveķiem KN pozīcijas 3301 izpratnē vai smaržvielu maisījumu, vai par šādas vielas pamatu KN pozīcijas 3302 izpratnē; šī prece katrā ziņā nedrīkst būt augu ekstrakts KN pozīcijas 1302 izpratnē.
Taču šajā gadījumā tā nav. Proti, minētā prece ir uzskatāma par augu ekstraktu KN pozīcijas 1302 izpratnē, konkrētāk, par vaniļas oleosveķiem tās apakšpozīcijas 1302 1905 izpratnē.
Šajā ziņā ir jāuzsver, ka apstāklis, ka HS skaidrojumos ir precizēts, ka tās pozīcijā 1302 ietilpst tikai uz augu ekstrakti, kas nav minēti un neietilpst citur, pats par sevi neļauj izslēgt, ka tāda prece kā pamatlietā aplūkotā būtu jāuzskata par augu ekstraktu KN pozīcijas 1302 izpratnē, pamatojoties uz to, ka šī prece varētu ietilpt specifiskākās pozīcijās, konkrētāk, KN pozīcijās 3301 un 3302.
Nedz no KN pozīcijas 1302, nedz no tai pievienotajiem skaidrojumiem nekādi neizriet, ka šī pozīcija būtu jāuzskata par pakārtotu pozīciju atšķirībā no atsevišķām KN pozīcijām, kurās ir skaidri norādīta šāda īpašība. Taču HS skaidrojumi nav saistoši un līdz ar to tie nevar būt nedz pārāki par KN tiesību normām, nedz arī grozīt to saturu (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2016. gada 3. marts, Customs Support Holland,
C‑144/15
,
EU:C:2016:133
,
28.
un
punkts).
Katrā ziņā no HS skaidrojumiem izriet, ka attiecībā uz tās pozīciju 1302 specifiskākas pozīcijas, uz kurām ir izdarīta atsauce, ir tās, kas paredzētas attiecīgās piezīmes A punkta beigās. Taču tajā ietvertajā produktu sarakstā nav minēti produkti, kas ietverti HS pozīcijā 3301 vai 3302.
Otrām kārtām, ir jānorāda, ka, pirmkārt, šī sprieduma 24. punktā minēto starpproduktu, lai gan tas iegūts no vaniļas pāksts, izmantojot etanolu, var kvalificēt par vaniļas oleosveķiem KN pozīcijas 1302 1905 izpratnē.
Proti, KN 13. nodaļas 1. piezīmes pirmajā daļā ir skaidri paredzēts, ka KN pozīcijā 1302 ietilpst “piretru ekstrakts”. Taču saskaņā ar HS skaidrojumiem šo ekstraktu iegūst, “ekstrahējot ar organisko šķīdinātāju”, tāpat kā šī sprieduma 24. punktā minēto starpproduktu.
Turklāt KN pozīcijā 1301 ietilpst arī dabiskie oleosveķi. Turpretim vaniļas oleosveķi KN apakšpozīcijas 13021905 izpratnē līdz ar to ir jāuzskata par augu ekstraktu, kas iegūts nevis “dabiskā” veidā, bet ar tehnoloģiskās ekstrakcijas procesu, tostarp izmantojot šķīdinātāju.
Šādu interpretāciju apstiprina arī KN skaidrojumi attiecībā uz pozīciju 1302, kuros ir precizēts, ka “pozīcijā 1302 ietilpstošie augu ekstrakti ir neapstrādātas augu izejvielas, kas iegūtas, piemēram, ekstrahējot ar šķīdinātāju”.
Otrkārt, protams, ir taisnība, kā to uzsver iesniedzējtiesa, ka, lai iegūtu pamatlietā aplūkoto preci, šis starpprodukts ir ļoti atšķaidīts ar etanolu un ūdeni. Tomēr vispirms ir jāatzīmē, kā ir norādīts KN skaidrojumos attiecībā uz pozīciju 1302, ka augu ekstrakts turpina ietilpt šajā pozīcijā, pat ja tas tiek pārveidots saistībā ar tā standartizāciju.
Tāpat HS skaidrojumos attiecībā uz pozīciju 1302 ir precizēts, ka šajā pozīcijā ietilpst arī “šķidrie ekstrakti”, proti, “[augu] ekstraktu šķīdumi [..] spirtā [..], kas ir vispārīgi titrēti”, lai to tirdzniecībā norādītu vienveidīgu augu ekstrakta saturu produktā.
Turklāt ne KN vai HS tiesību normās, ne to skaidrojumos nav noteikta maksimālā robeža attiecībā uz citu produktu daudzumiem, kurus var izmantot, lai standartizētu attiecīgo augu ekstraktu.
No tā izriet, ka tad, ja augu ekstrakta šķīdums ir paredzēts tā standartizācijas nodrošināšanai, tas nav šķērslis tam, lai šādi atšķaidītais augu ekstrakts joprojām ietilptu KN pozīcijā 1302.
Taču šajā gadījumā no lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu izriet, ka pamatlietā aplūkotās preces importētājs uzskata, ka starpprodukta atšķaidīšana ar spirtu un ūdeni tieši kalpo tam, lai šajā precē fiksētu vanilīna saturu 0,5 % apmērā un līdz ar to standartizētu to.
Treškārt, ir jānorāda, ka HS skaidrojumos attiecībā uz HS pozīciju 1302 un 3301 ir norādīts, ka augu ekstrakti, kas ietilpst tās pozīcijā 1302, atšķiras ar ekstrahētajiem oleosveķiem tās pozīcijas 3301 izpratnē, jo tie parasti satur ne tikai gaistošas smaržvielas, bet tajos ir daudz lielāks citu no augiem iegūtu sastāvdaļu saturs nekā HS pozīcijā 3301 minētajos ekstrahētie oleosveķos.
Šķiet, ka tā tas ir pamatlietā aplūkotās preces gadījumā, jo saskaņā ar iesniedzējtiesas sniegto informāciju vaniļas pāksts sausā atlikuma īpatsvars ir deviņas reizes lielāks nekā vanilīna īpatsvars.
Ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus, uz pirmo līdz trešo jautājumu ir jāatbild, ka KN ir jāinterpretē tādējādi, ka prece, kas sastāv no aptuveni 85 % etanola, 10 % ūdens, 4,8 % sausā atlikuma, kurā vidējais vanilīna saturs ir 0,5 % apmērā un kura tiek iegūta, standartizācijas nolūkā atšķaidot ar ūdeni un etanolu starpproduktu, kas pats ir ekstrahēts no vaniļas pāksts, izmantojot etanolu, ietilpst šīs nomenklatūras apakšpozīcijā 1302 1905.
Par ceturto jautājumu
Ar ceturto jautājumu iesniedzējtiesa būtībā jautā, vai Direktīvas 92/83 27. panta 1. punkta e) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka vaniļas oleosveķi, kas ietilpst KN apakšpozīcijā 1302 1905, ir jāuzskata par “garšvielām” šīs tiesību normas izpratnē.
Direktīvas 92/83 27. pantā ir paredzēts, ka dalībvalstis atbrīvo no akcīzes nodokļa, kas ieviests ar šo direktīvu, produktus, uz kuriem attiecas šī direktīva, tostarp, ja tos izmanto, lai ražotu garšvielas tādu pārtikas produktu un bezalkoholisko dzērienu izgatavošanai, kuru faktiskā spirta tilpumkoncentrācija nepārsniedz 1,2 % tilp.
Vispirms jānorāda, ka no paša šī 27. panta formulējuma izriet, ka tikai produktiem, kuri ietilpst Direktīvas 92/83 piemērošanas jomā, var piemērot atbrīvojumu no nodokļa saskaņā ar minēto 27. pantu. Savukārt tam, ka šie produkti ir daļa no preces, kura neietilpst šīs direktīvas piemērošanas jomā, tādējādi nav nozīmes (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2008. gada 12. jūnijs, Gourmet Classic,
C‑458/06
,
EU:C:2008:338
,
35.
–
37.
punkts, un 2010. gada 9. decembris, Repertoire Culinaire,
C‑163/09
,
EU:C:2010:752
,
26.
punkts).
Taču no pamatlietā aplūkotās preces sastāvdaļām tikai etanols ietilpst Direktīvas 92/83 piemērošanas jomā saskaņā ar šīs direktīvas 20. panta pirmo ievilkumu, lasot to kopsakarā ar KN pozīciju 2207. No tā izriet, ka tikai šai sastāvdaļai var piemērot atbrīvojumu no nodokļa atbilstoši minētās direktīvas 27. pantam ar nosacījumu, ka to izmanto, lai ražotu garšvielas tādu pārtikas produktu un bezalkoholisko dzērienu izgatavošanai, kuru faktiskā spirta tilpumkoncentrācija nepārsniedz 1,2 % tilp.
Kad tas ir precizēts, ir jāuzsver – tā kā jēdziens “garšvielas” nav definēts nedz Direktīvā 92/83, nedz KN, tā nozīme un tvērums ir jānosaka saskaņā ar šī jēdziena ierasto nozīmi ikdienas valodā, ņemot vērā kontekstu, kādā tas tiek lietots, un tiesiskā regulējuma, kurā tas ietilpst, sasniedzamos mērķus (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2014. gada 3. septembris, Deckmyn un Vrijheidsfonds,
C‑201/13
,
EU:C:2014:2132
,
19.
punkts, kā arī tajā minētā judikatūra).
Taču tā parastajā nozīmē jēdziens “garšvielas” norāda uz sastāvdaļu, kas konkrētam produktam piešķir īpašu garšu vai smaržu. Turklāt šāda interpretācija nav pretrunā Direktīvas 92/83 vispārējai sistēmai vai mērķiem.
No tā izriet, ka, ciktāl vaniļas oleosveķi atbilst šādai definīcijai – kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai –, tie ir jāuzskata par “garšvielām” šīs direktīvas 27. panta izpratnē, un nevar iekasēt nekādu akcīzes nodokli par tajās ietilpstošo etanolu, ja šādas garšvielas ir paredzētas pārtikas produktu un bezalkoholisko dzērienu izgatavošanai, kuru faktiskā spirta tilpumkoncentrācija nepārsniedz 1,2 % tilp.
Šo interpretāciju nevar atspēkot ar iesniedzējtiesas minētajām Komisijas Akcīzes nodokļa komitejas pieņemtajām vadlīnijām.
Proti, pat pieņemot, ka šajās vadlīnijās bija paredzētas vaniļas oleosveķus izslēgt no jēdziena “garšvielas” Direktīvas 92/83 27. panta izpratnē, tomēr šīs komitejas pilnvaras, kādas tās bija noteiktas, kad tika pieņemtas šīs vadlīnijas, Direktīvas 92/12 24. panta 2. un 4. punktā, aprobežojas ar pasākumu veikšanu saistībā ar Savienības tiesību normu par akcīzes nodokli piemērošanu, neļaujot minētajai komitejai nedz grozīt šīs tiesību normas, nedz līdz ar to atļaut sašaurināt jēdziena “garšvielas” tvērumu šī 27. panta izpratnē.
Turklāt Komisijas Akcīzes nodokļa komitejas pilnvaras, kādas tās no tā laika ir noteiktas Direktīvas 2008/118, ar kuru tika atcelta Direktīva 92/83, 43. un 44. pantā, tai arī neļauj ierobežot šāda jēdziena tvērumu.
No visiem iepriekš minētajiem apsvērumiem izriet, ka Direktīvas 92/83 27. panta 1. punkta e) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka vaniļas oleosveķi, kas ietilpst KN apakšpozīcijā 1302 1905, ir jāuzskata par “garšvielām” šīs tiesību normas izpratnē ar nosacījumu, ka tie ir sastāvdaļa, kas konkrētam produktam piešķir īpašu garšu vai smaržu.
Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (devītā palāta) nospriež:

1)
Padomes Regulas (EEK) Nr. 2658/87 (1987. gada 23. jūlijs) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kurā grozījumi ir izdarīti ar Komisijas 2015. gada 6. oktobra Īstenošanas regulu (ES) 2015/1754, I pielikumā ietvertā kombinētā nomenklatūra ir jāinterpretē tādējādi, ka prece, kas sastāv no aptuveni 85 % etanola, 10 % ūdens, 4,8 % sausā atlikuma, kurā vidējais vanilīna saturs ir 0,5 % apmērā un kura standartizācijas nolūkā tiek iegūta, atšķaidot ar ūdeni un etanolu starpproduktu, kas pats ir ekstrahēts no vaniļas pāksts, izmantojot etanolu, ietilpst šīs nomenklatūras apakšpozīcijā 1302 1905.

2)
Padomes Direktīvas 92/83/EEK (1992. gada 19. oktobris) par to, kā saskaņojams akcīzes nodoklis spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem, 27. panta 1. punkta e) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka vaniļas oleosveķi, kuri ietilpst Regulas Nr. 2658/87, kurā grozījumi ir izdarīti ar Īstenošanas regulu 2015/1754, I pielikumā iekļautās kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 1302 1905, ir jāuzskata par “garšvielām” šīs tiesību normas izpratnē ar nosacījumu, ka tie ir sastāvdaļa, kas konkrētam produktam piešķir īpašu garšu vai smaržu.

[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – vācu.