CELEX: 62016CJ0156
Predhodno odločanje
Izvedbena uredba (EU) št. 412/2013
Člen 1(3)
Carinski zakonik Skupnosti
Člen 78
Pravilo, ki uporabo individualnih stopenj protidampinške dajatve pogojuje s predložitvijo veljavnega računa
Dopustnost predložitve veljavnega trgovinskega računa po carinski deklaraciji
Zavrnitev vračila

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 1(3) Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 412/2013 z dne 13. maja 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz keramične namizne in kuhinjske posode s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (
UL 2013, L 131, str. 1
) in člena 78 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 2700/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2000 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 10 str. 239) (v nadaljevanju: Carinski zakonik).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med nemško družbo Tigers GmbH in Hauptzollamt Landshut (glavni carinski urad v Landshutu, Nemčija) (v nadaljevanju: carinski urad), ker je zadnjenavedeni zavrnil zahtevo družbe Tigers za delno vračilo protidampinške dajatve.
Pravni okvir
Protidampinška ureditev
Uredba (EU) št. 1072/2012
Člen 1 Uredbe Komisije (EU) št. 1072/2012 z dne 14. novembra 2012 o uvedbi začasne protidampinške dajatve za uvoz keramične namizne in kuhinjske posode s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (
UL 2012, L 318, str. 28
) določa:
„1.   Uvede se začasna protidampinška dajatev na uvoz keramične namizne in kuhinjske posode, razen keramičnih nožev, ki se trenutno uvršča pod oznake KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 in ex 6912 00 90 (oznake TARIC 6911 10 00 90, 6912 00 10 11, 6912 00 10 91, 6912 00 30 10, 6912 00 50 10 in 6912 00 90 10), s poreklom iz Ljudske republike Kitajske.
2.   Stopnja začasne protidampinške dajatve, ki se uporablja za neto ceno franko meja Unije pred plačilom dajatev za izdelek iz odstavka 1, ki ga proizvajajo spodaj navedene družbe, je:
3.   Uporaba začasnih protidampinških stopenj dajatev, ki so določene za družbe iz odstavka 2, je pogojena s predložitvijo veljavnega trgovinskega računa carinskim organom držav članic, ki je skladen z zahtevami iz Priloge II. Če tak račun ni predložen, se uporablja dajatev, ki velja za vse druge družbe.
4.   Sprostitev izdelka iz odstavka 1 v prosti promet v Uniji je pogojena z varščino, ki je enaka znesku začasne dajatve.
5.   Če ni določeno drugače, se uporabljajo veljavni carinski predpisi.“
Izvedbena uredba št. 412/2013
V uvodni izjavi 229 Izvedbene uredbe št. 412/2013 je navedeno:
„Da se zmanjša tveganje izogibanja zaradi velike razlike v stopnjah dajatve, se šteje, da so v tem primeru potrebni posebni ukrepi za zagotovitev pravilne uporabe protidampinških dajatev. Ti posebni ukrepi vključujejo predložitev veljavnega trgovinskega računa carinskim organom držav članic, ki je skladen z zahtevami iz Priloge II k tej uredbi. Za uvoz, ki ga ne spremlja tak račun, se obračuna preostala protidampinška dajatev, ki se uporablja za vse druge izvoznike.“
Člen 1 navedene izvedbene uredbe določa:
„1.   Uvede se dokončna protidampinška dajatev na uvoz keramične namizne in kuhinjske posode razen keramičnih nožev, keramičnih mlinčkov za začimbe in njihovih keramičnih drobilnih delov, keramičnih lupilcev, keramičnih brusilcev nožev ter kamnov za peko pice, ki so izdelani iz kordieritne keramike in se uporabljajo za peko pice ali kruha, trenutno uvrščene pod oznake KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 in ex 6912 00 90 (oznake TARIC 6911 10 00 90, 6912 00 10 11, 6912 00 10 91, 6912 00 30 10, 6912 00 50 10 in 6912 00 90 10) in s poreklom iz LRK.
2.   Stopnje dokončne protidampinške dajatve, ki se uporabljajo za neto ceno franko meja Unije pred plačilom dajatve za izdelek iz odstavka 1, ki ga proizvajajo spodaj navedene družbe, so:
3.   Individualne stopnje protidampinške dajatve, ki so določene za družbe iz odstavka 2, se lahko uporabljajo, če se carinskim organom držav članic predloži veljaven trgovinski račun, skladen z zahtevami iz Priloge II. Če družbe takega računa ne predložijo, se uporablja dajatev, ki velja za ‚vse druge družbe‘.
4.   Če ni drugače določeno, se uporabljajo veljavni carinski predpisi.“
Priloga II k Izvedbeni uredbi št. 412/2013 določa:
„Izjava, ki jo podpiše uradnik subjekta, ki je izdal trgovinski račun, mora biti na veljavnem trgovinskem računu iz člena 1(3) v naslednji obliki:
(1)
Ime in položaj uradnika subjekta, ki je izdal trgovinski račun.
(2)
Naslednja izjava: ‚Podpisani potrjujem, da je (količina) keramične namizne in kuhinjske posode, prodane za izvoz v Evropsko unijo, ki jo zajema ta račun, proizvedla družba (ime in naslov družbe) (dodatna oznaka TARIC) v/na (zadevna država). Izjavljam, da so informacije, ki jih vsebuje ta račun, popolne in resnične.‘
(3)
Datum in podpis.“
Carinski zakonik
Člen 62 carinskega zakonika določa:
„1.   Pisne deklaracije je treba izdelati na obrazcu, ki ustreza uradnemu vzorcu, predvidenemu v ta namen. Deklaracije morajo biti podpisane in vsebovati vse navedbe, ki so potrebne za uporabo določb o carinskem postopku, za katerega je blago deklarirano.
2.   Deklaraciji je treba priložiti vse dokumente, ki so potrebni zaradi uporabe določb o carinskem postopku, za katerega je blago deklarirano.“
Člen 78 tega zakonika določa:
„1.   Carinski organi lahko po uradni dolžnosti ali na zahtevo deklaranta, po odobritvi prepustitve blaga, deklaracije ponovno pregledajo.
2.   Carinski organi lahko po prepustitvi blaga preverijo poslovne dokumente in podatke, ki se nanašajo na uvozne ali izvozne operacije v zvezi z zadevnim blagom ali na kasnejše trgovske posle z istim blagom, da se prepričajo o točnosti navedb v deklaraciji. Ta preverjanja se lahko izvajajo pri deklarantu, vseh osebah, ki so s poslovnega vidika neposredno ali posredno udeležene v navedenih operacijah, in vseh drugih osebah, ki iz poslovnih razlogov razpolagajo s temi dokumenti in podatki. Ti organi lahko tudi pregledajo blago, če je to še mogoče predložiti.
3.   Če se pri ponovnem pregledu deklaracije ali naknadnih preverjanjih izkaže, da so bile določbe o zadevnem carinskem postopku uporabljene na podlagi netočnih ali nepopolnih podatkov, carinski organi ob upoštevanju vseh sprejetih predpisov, sprejmejo potrebne ukrepe za ureditev položaja, pri čemer upoštevajo nove informacije, s katerimi razpolagajo.“
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
Družba Tigers je 17. decembra 2012 v Nemčijo uvozila posodo in druge keramične namizne in kuhinjske izdelke s poreklom iz Ljudske republike Kitajske. Ob uvozu je bila za te izdelke torej zaračunana začasna protidampinška dajatev, določena z Uredbo št. 1072/2012.
Istega dne je družba Tigers na carinskem uradu oddala carinsko deklaracijo za uvoženo blago in predložila trgovinski račun. V navedeni deklaraciji so bili v opisu blaga navedeni keramični izdelki, pri čemer je bila kot dodatna oznaka TARIC navedena oznaka B999, in sicer oznaka za uvoz izdelkov „vseh drugih družb“, ki niso navedene v Uredbi št. 1072/2012.
Istega dne, 17. decembra 2012, je carinski urad blago v svojih prostorih pregledal in navedeno dodatno oznako TARIC B999 vsakokrat spremenil v dodatno oznako TARIC B354, torej v oznako za uvoz blaga proizvajalcev/izvoznikov, ki so navedeni v Prilogi I k Uredbi št. 1072/2012.
Ker pa računu, ki ga je predložila družba Tigers, ob uvozu ni bila priložena podpisana izjava proizvajalca in torej ni bil skladen z zahtevami iz Priloge II k Uredbi št. 1072/2012, je carinski urad od družbe Tigers na podlagi te uredbe zahteval varščino v obliki gotovinskega pologa za začasno protidampinško dajatev, izračunano na podlagi 58,8‑odstotne stopnje carinske dajatve.
Carinski urad je 28. junija 2013 po sprejetju Izvedbene uredbe št. 412/2013 na njeni podlagi dokončno določil protidampinško dajatev za uvoz družbe Tigers, izračunano po 36,1‑odstotni stopnji protidampinške dajatve, ki velja za „vse druge družbe“, ki niso navedene v Izvedbeni uredbi št. 412/2013, ne da bi od družbe Tigers zahteval predložitev veljavnega trgovinskega računa, ki je skladen z zahtevami iz Priloge II k Izvedbeni uredbi št. 412/2013.
Družba Tigers je z dopisom z dne 4. julija 2013 predložila izvirnik računa s podpisano izjavo proizvajalca ter vložila zahtevo za vračilo protidampinške dajatve, ki naj bi jo neupravičeno plačala, ker se je zanjo uporabila 36,1‑odstotna stopnja dokončne protidampinške dajatve za „vse druge družbe“, ki niso navedene v Izvedbeni uredbi št. 412/2013, in ne 17,9‑odstotna stopnja, ki se uporablja za uvoz izdelkov družb, navedenih v Prilogi I k navedeni izvedbeni uredbi.
Carinski urad je z odločbo z dne 2. oktobra 2013 zavrnil zahtevo družbe Tigers za vračilo, saj naj naknadno izdanega ali predloženega veljavnega trgovinskega računa ne bi bilo mogoče upoštevati.
Tožeča stranka v postopku v glavni stvari je z dopisom z dne 4. novembra 2013 zoper to odločbo vložila ugovor in 5. maja 2014 predložila spremenjen račun, ki ga je izdal proizvajalec.
Carinski urad je z odločbo z dne 24. februarja 2015 zavrnil ugovor družbe Tigers. Ta urad je menil, da bi bilo treba račun z ustrezno izjavo proizvajalca, ki je bil naknadno predložen z zahtevo za vračilo in v postopku ugovora ponovno spremenjen, za odobritev individualne stopnje protidampinške dajatve predložiti že ob sprejetju carinske deklaracije.
Družba Tigers je pred Finanzgericht München (finančno sodišče v Münchnu) vložila tožbo zoper odločbo carinskega urada o zavrnitvi njene zahteve za vračilo.
V teh okoliščinah je Finanzgericht München (finančno sodišče v Münchnu) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:
„1.
Ali člen 1(3) [Izvedbene uredbe št. 412/2013] dopušča, da se za prvo določitev dokončne protidampinške dajatve naknadno predloži veljaven trgovinski račun, če so izpolnjeni vsi ostali pogoji za uporabo individualne stopnje protidampinške dajatve, določene za posamezno družbo?
2.
Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:
Ali člen 78 [carinskega zakonika] nasprotuje temu, da carinski organ v okviru postopka pregleda zavrne vračilo protidampinške dajatve z utemeljitvijo, da je deklarant veljaven trgovinski račun predložil šele po sprejetju carinske deklaracije?“
Vprašanji za predhodno odločanje
Prvo vprašanje
Predložitveno sodišče s prvim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 1(3) Izvedbene uredbe št. 412/2013 razlagati tako, da dopušča, da se za določitev dokončne protidampinške dajatve predloži veljaven trgovinski račun po carinski deklaraciji, ko so izpolnjeni vsi drugi potrebni pogoji za uporabo stopnje protidampinške dajatve, določene za posamezno podjetje.
V skladu z ustaljeno sodno prakso je treba pri razlagi določbe prava Unije upoštevati ne le njeno besedilo, ampak tudi sobesedilo in cilje, ki jih uresničuje ureditev, katere del je (sodba z dne 16. novembra 2016, Hemming in drugi,
C‑316/15
,
EU:C:2016:879
, točka
in navedena sodna praksa).
Glede besedila člena 1(3) Izvedbene uredbe št. 412/2013 – ta določa, da se individualna stopnja protidampinške dajatve uporablja, če se carinskim organom držav članic predloži veljaven trgovinski račun, skladen z zahtevami iz Priloge II k tej uredbi. Če takšen račun ni predložen, se uporablja stopnja dajatve, ki velja za vse druge družbe, ki niso navedene v tej uredbi.
Iz tega besedila je jasno razvidno, zlasti iz veznika „če“, da je predložitev veljavnega trgovinskega računa, ki je skladen z zahtevami iz Priloge II k tej uredbi, carinskim organom nujen pogoj za uporabo individualne stopnje protidampinške dajatve.
Navedeno besedilo pa nikakor ne določa trenutka, ko je treba predložiti tak račun. Zato to besedilo ne prepoveduje, da bi bil račun, ki izpolnjuje vse zahteve, ki so navedene v členu 1(3) Izvedbene uredbe št. 412/2013, predložen carinskim organom po carinski deklaraciji.
Glede sobesedila navedenega člena 1(3) je najprej treba ugotoviti, da kot je navedel generalni pravobranilec v točki 60 sklepnih predlogov, drugače od drugih protidampinških uredb nobena druga določba Izvedbene uredbe št. 412/2013 ne določa trenutka, ko je treba carini predložiti veljaven trgovinski račun.
V teh okoliščinah je treba člen 1(3) Izvedbene uredbe št. 412/2013 razlagati tako, da zadevnim uvoznikom ne prepoveduje, da predložijo takšen račun po carinski deklaraciji.
Ker pa ta uredba ne vsebuje nobene določbe, ki bi na podlagi člena 1(4) te uredbe izključila uporabo veljavnih carinskih predpisov, se za način vložitve in nadzora nad carinskimi deklaracijami proizvodov, za katere veljajo protidampinške dajatve, uporablja carinski zakonik.
V zvezi s tem je treba ugotoviti, da ta zakonik izrecno ne določa trenutka, ko mora biti predložen veljaven trgovinski račun. Poleg tega, čeprav njegov člen 62(2) navaja, da morajo biti carinski deklaraciji priloženi vsi dokumenti, ki so potrebni zaradi uporabe določb o carinskem postopku, za katerega je bilo blago deklarirano, med katerimi je jasno tudi trgovinski račun, navedena določba ne opredeljuje, kakšne so posledice, povezane z neskladnostjo priloženih dokumentov k tej izjavi, kot je trgovinski račun v postopku v glavni stvari.
Dalje, v zvezi s tem člen 78 tega zakonika vzpostavlja postopek, ki carinskim organom omogoča, da po uradni dolžnosti ali na zahtevo deklaranta carinsko deklaracijo ponovno pregledajo po prepustitvi blaga, na katero se nanaša ta deklaracija, torej pozneje.
V ta namen lahko ti organi na podlagi tega člena 78(1) in (2) na eni strani ponovno pregledajo carinsko deklaracijo, torej jo ponovno preučijo, in na drugi strani preverijo upoštevne poslovne dokumente in podatke, da se prepričajo o točnosti navedb v deklaraciji. Če se pri tem ponovnem pregledu ali preverjanjih izkaže, da so bile določbe o zadevnem carinskem postopku uporabljene na podlagi netočnih ali nepopolnih podatkov, carinski organi v skladu z navedenim členom 78(3) sprejmejo potrebne ukrepe za ureditev položaja, pri čemer upoštevajo nove podatke, ki jih imajo na voljo.
Tako iz celotnega člena 78 Carinskega zakonika izhaja, da je dovoljeno predložiti nove elemente, ki bi jih carinski organi lahko upoštevali, in to po carinski deklaraciji. Sistematika navedenega člena je namreč v uskladitvi carinskega postopka z dejanskim položajem (glej v tem smislu sodbo z dne 10. decembra 2015, Veloserviss,
C‑427/14
,
EU:C:2015:803
, točka
in navedena sodna praksa).
Nič pa ne kaže na to, da bi bil veljaven trgovinski račun, skladen z zahtevami, navedenimi v Prilogi II k Izvedbeni uredbi št. 412/2013, iz tega izključen.
To razlago potrjujejo cilji, ki jih zasleduje Izvedbena uredba št. 412/2013.
Kot je navedeno v uvodni izjavi 229 te izvedbene uredbe, se za zmanjšanje tveganja izogibanja zaradi velike razlike v stopnjah dajatve šteje, da so potrebni posebni ukrepi za zagotovitev pravilne uporabe protidampinških dajatev.
Takšna uporaba je zagotovljena, kadar so protidampinške dajatve določene glede na elemente, katerih natančnost je bilo mogoče preveriti, po potrebi z uporabo postopka iz člena 78 Carinskega zakonika.
Zato je ob upoštevanju dejstva, da je cilj Izvedbene uredbe št. 412/2013 zmanjševati tveganje izogibanja s pravilno uporabo protidampinških dajatev, treba šteti, da ta uredba zadevnim uvoznikom dovoljuje, da predložijo veljaven trgovinski račun tudi po carinski deklaraciji.
V postopku v glavni stvari izhaja iz spisa, predloženega Sodišču, da so carinski organi med preverjanjem carinske deklaracije ugotovili, da so uvoženi proizvodi izvirali iz enega od podjetij iz Priloge I k Izvedbeni uredbi št. 412/2013 in da bi bilo za njihov uvoz torej treba uporabiti individualno stopnjo protidampinške dajatve, ki se uporablja za uvoz izdelkov teh družb.
Zato ni očitno, da obstaja tveganje izogibanja zaradi velike razlike v stopnjah dajatve, kar mora preveriti predložitveno sodišče.
Ob upoštevanju zgoraj navedenega je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da je treba člen 1(3) Izvedbene uredbe št. 412/2013 razlagati tako, da dopušča, da se za določitev dokončne protidampinške dajatve predloži veljaven trgovinski račun po carinski deklaraciji, ko so izpolnjeni vsi drugi potrebni pogoji za uporabo stopnje protidampinške dajatve, določene za posamezno podjetje, in kadar je zagotovljeno spoštovanje pravilne uporabe protidampinških dajatev, kar mora preveriti predložitveno sodišče.
Drugo vprašanje
Glede na odgovor na prvo vprašanje na drugo vprašanje ni treba odgovoriti.
Stroški
Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (osmi senat) razsodilo:

Člen 1(3) Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 412/2013 z dne 13. maja 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz keramične namizne in kuhinjske posode s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, je treba razlagati tako, da dopušča, da se za določitev dokončne protidampinške dajatve predloži veljaven trgovinski račun po carinski deklaraciji, ko so izpolnjeni vsi drugi potrebni pogoji za uporabo stopnje protidampinške dajatve, določene za posamezno podjetje, in kadar je zagotovljeno spoštovanje pravilne uporabe protidampinških dajatev, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: nemščina.