CELEX: 62017CJ0217
Pritožba
Model Skupnosti
Prijava za registracijo modelov, ki predstavljata kozarca
Uredba (ES) št. 6/2002
Člen 36(1)(c)
Grafičen prikaz
Člena 45 in 46
Potrditev datuma vložitve
Pogoji
Uredba (ES) št. 2245/2002
Člen 4(1)(e) ter člen 10(1) in (2)

Družba Mast-Jägermeister SE s pritožbo predlaga razveljavitev sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 9. februarja 2017, Mast-Jägermeister/EUIPO (Kozarci) (T‑16/16, v nadaljevanju: izpodbijana sodba,
EU:T:2017:68
), s katero je to sodišče zavrnilo njeno tožbo za razglasitev ničnosti odločbe tretjega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 17. novembra 2015 (zadeva R 1842/2015‑3) v zvezi s prijavama za registracijo kozarcev kot modelov Skupnosti (v nadaljevanju: sporna odločba).
Pravni okvir
Mednarodno pravo
Pariška konvencija za varstvo industrijske lastnine je bila podpisana v Parizu (Francija) 20. marca 1883, nazadnje revidirana v Stockholmu 14. julija 1967 in spremenjena 28. septembra 1979 (
Recueil des traités des Nations unies
, zv. 828, št. 11851, str. 305, v nadaljevanju: Pariška konvencija). Člen 4, oddelek A, te konvencije, ki ureja prednostno pravico na podlagi prijave za registracijo pravice intelektualne lastnine, določa:
„1.
Kdor pravilno vloži prijavo patenta, uporabnega modela, industrijskega vzorca ali modela, tovarniške ali trgovske znamke v posamezni državi unije, ali njegov upravičenec, ima ob vložitvi ustrezne prijave v drugih državah prednostno pravico v spodaj določenih rokih.
2.
Prizna se, da prednostna pravica temelji na sleherni vložitvi prijave, ki se šteje za pravilno po nacionalni zakonodaji posamezne države unije ali po dvostranskih oziroma večstranskih pogodbah, sklenjenih med državami unije.
3.
S pravilno nacionalno prijavo je treba razumeti sleherno prijavo, iz katere je mogoče ugotoviti dan njene vložitve v ustrezni državi, ne glede na njeno poznejšo usodo.“
Pravo Unije
Uredba (ES) št. 6/2002
Člen 36 Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002 z dne 12. decembra 2001 o modelih Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 142), naslovljen „Zahteve, ki jim morajo prijave ustrezati“, določa:
„1.   Prijava registriranega [za registracijo] modela Skupnosti vsebuje:
(a)
zahtevo za registracijo;
(b)
podatke o identiteti prijavitelja;
(c)
prikaz videza izdelka, primeren za reprodukcijo. Če pa je predmet prijave dvodimenzionalni videz izdelka in prijava vsebuje zahtevo za odlog objave v skladu s členom 50, se prikaz videza izdelka lahko zamenja s primerkom.
2.   Prijava poleg tega navede tudi izdelke, v katere naj bi bil videz izdelka vgrajen ali na katerih naj bi se uporabljal.
[…]
5.   Prijava ustreza zahtevam, navedenim v izvedbeni uredbi.
[…]“
Člen 38(1) te uredbe datum vložitve prijave za registracijo modela opredeljuje tako:
„Datum vložitve prijave registriranega [za registracijo] modela Skupnosti je datum, na katerega je prijavitelj vložil dokumente, ki vsebujejo informacije, opredeljene v členu 36(1), […] pri [EUIPO].“
Člen 41 navedene uredbe, naslovljen „Prednostna pravica“, določa:
„1.   Oseba, ki je pravilno vložila prijavo modela ali uporabnega modela v ali za katerokoli državo podpisnico Pariške konvencije za varstvo industrijske lastnine ali Sporazuma o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije [(STO), podpisanega v Marakešu 15. aprila 1994], ali njeni pravni nasledniki za namen vložitve prijave registriranega [za registracijo] modela Skupnosti za isti model ali uporabni model uživa prednostno pravico v šestih mesecih od datuma vložitve prve prijave.
2.   Vsaka vložitev, enakovredna redni nacionalni vložitvi po nacionalni zakonodaji države, v kateri je do nje prišlo, ali po bilateralnih ali multilateralnih sporazumih, vzpostavi prednostno pravico.
3.   ‚Redna nacionalna vložitev‘ pomeni vsako vložitev, ki zadostuje za določitev datuma, na katerega je bila prijava vložena, ne glede na to, kako je bila rešena.
[…]“
Naslov V te uredbe, „Postopek registracije“, vsebuje člene od 45 do 50.
Člen 45 Uredbe št. 6/2002, naslovljen „Preizkus formalnih zahtev za vlogo“, določa:
„1.   [EUIPO] preveri, ali prijava ustreza zahtevam iz člena 36(1) za določitev datuma vložitve.
2.   [EUIPO] preveri:
(a)
ali prijava ustreza drugim zahtevam iz člena 36(2), (3), (4) in (5) oziroma v primeru združene prijave člena 37(1) in (2);
(b)
ali prijava ustreza formalnim zahtevam, določenim v izvedbeni uredbi, za izvajanje členov 36 in 37;
(c)
ali so izpolnjene zahteve člena 77(2);
(d)
ali so izpolnjene zahteve v zvezi z zahtevo po priznanju prednostne pravice, če se ta zahteva.
3.   Pogoji za preučitev formalnih zahtev za vložitev so določeni v izvedbeni uredbi.“
Člen 46 te uredbe, naslovljen „Pomanjkljivosti, ki jih je mogoče odpraviti“, določa:
„1.   Če pri izvajanju preizkusa po členu 45 [EUIPO] ugotovi pomanjkljivosti, ki se jih da odpraviti, [EUIPO] od prijavitelja zahteva, da jih odpravi v predpisanem roku.
2.   Če pomanjkljivosti zadevajo zahteve iz člena 36(1) in prijavitelj izpolni zahtevo [EUIPO] v predpisanem roku, [EUIPO] kot datum vložitve prijave določi datum, na katerega so odpravljene pomanjkljivosti. Če pomanjkljivosti niso odpravljene v predpisanem roku, se prijava ne obravnava kot prijava registriranega [za registracijo] modela Skupnosti.
3.   Če pomanjkljivosti zadevajo zahteve, vključno s plačilom pristojbin, iz člena 45(2)(a), (b) in (c) in prijavitelj izpolni zahtevo [EUIPO] v predpisanem roku, [EUIPO] kot datum vložitve prijave določi datum, na katerega je bila prijava prvotno vložena. Če se nepravilnosti ali zamuda pri plačilu ne odpravijo v predpisanem roku, [EUIPO] prijavo zavrže.
4.   Če pomanjkljivosti zadevajo zahteve iz člena 45(2)(d) in niso odpravljene v predpisanem roku, je posledica izguba prednostne pravice.“
Člen 47 navedene uredbe, naslovljen „Razlogi za neregistracijo“, določa:
„1.   Če [EUIPO] pri preizkusu iz člena 45 ugotovi, da videz izdelka, za katerega se zahteva varstvo:
(a)
ne ustreza opredelitvi v členu 3(a); ali
(b)
je v nasprotju z javnim redom ali sprejetimi moralnimi načeli,
prijavo zavrne.
2.   Prijava se ne zavrne, dokler prijavitelj ni dobil možnosti za umik ali spremembo prijave ali predložitev svojih pripomb.“
Uredba (ES) št. 2245/2002
Člen 4 Uredbe Komisije (ES) št. 2245/2002 z dne 21. oktobra 2002 o izvajanju Uredbe št. 6/2002 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 31, str. 14), naslovljen „Prikaz videza izdelka“, v odstavku 1 določa:
„Videz izdelka se prikaže s črno-belo ali barvno grafično ponazoritvijo ali fotografijo videza izdelka. Ustrezati mora naslednjim zahtevam:
[…]
(e)
videz izdelka se reproducira na nevtralno podlago in se ne sme retuširati s črnilom ali korekturno tekočino. Kvaliteta reprodukcije mora biti taka, da so vse podrobnosti predmeta, katerega varstvo se zahteva, jasno razločne, in da omogoča njeno pomanjšanje ali povečanje na velikost, ki ne presega 8 cm × 16 cm na pogled, za vpis v Register modelov Skupnosti iz člena 72 Uredbe (ES) št. 6/2002 […].“
Člen 10 te uredbe, naslovljen „Preizkus zahtev za datum vložitve in formalnih zahtev“, v odstavkih 1 in 2 določa:
„1.   [EUIPO] obvesti prijavitelja, da datuma vložitve ni mogoče potrditi, če prijava ne vsebuje:
(a)
zahteve za registracijo videza izdelka kot registriranega modela Skupnosti;
(b)
podatkov za identifikacijo prijavitelja;
(c)
prikaza videza izdelka v skladu s členom 4(1)(d) in (e) ali, kjer je ustrezno, primerka.
2.   Če se pomanjkljivosti, navedene v odstavku 1, odpravijo v dveh mesecih po prejemu obvestila, se datum, na katerega so odpravljene vse pomanjkljivosti, določi kot datum vložitve.
Če pomanjkljivosti pred iztekom roka niso odpravljene, se prijava ne obravnava kot prijava modela Skupnosti. Morebitne plačane pristojbine se vrnejo.“
Člen 12 navedene uredbe, naslovljen „Umik ali popravek prijave“, v odstavku 2 določa:
„Popravijo se lahko samo ime in naslov prijavitelja, napake pri ubeseditvi ali kopiranju ali očitne napake na zahtevo prijavitelja in pod pogojem, da se s takimi popravki ne spremeni prikaz videza izdelka.“
Dejansko stanje
Pritožnica, družba Mast-Jägermeister, je 17. aprila 2015 v skladu z Uredbo št. 6/2002 pri EUIPO vložila prijavi za registracijo dveh modelov Skupnosti.
Izdelki, za katere sta bili vloženi prijavi za registracijo, so „kozarci“ iz razreda 07.01 v smislu Locarnskega aranžmaja z dne 8. oktobra 1968 o ustanovitvi mednarodne klasifikacije za industrijske vzorce in modele, kakor je bil spremenjen.
Preizkuševalec je s prvim poročilom o preizkusu, sestavljenim 17. aprila 2015, pritožnico obvestil, da navedba izdelka, namreč „kozarci“, za katere se je zahtevalo varstvo, glede teh dveh modelov ne ustreza predloženim prikazom, saj naj bi bile v teh prikazih tudi steklenice. Pritožnici je zato predlagal, naj modeloma doda navedbo „steklenice“ iz razreda 09.01 v smislu Locarnskega aranžmaja. Preizkuševalec je dodal, da je treba, ker izdelki „kozarci“ in „steklenice“ spadajo v različna razreda, združeno prijavo razdeliti. Pojasnil je, da bo, če pomanjkljivosti v predpisanem roku ne bodo odpravljene, prijava zavržena.
Pritožnica je z dopisom z dne 21. aprila 2015 odgovorila, da se za steklenice v prikazih ni zahtevalo nikakršno varstvo, zaradi česar je predlagala, da se navedba izdelkov pojasni tako: „Kozarci za pitje kot posodice za pripadajočo steklenico“. Dodala je, da naj bi bil razred 07.01 Locarnskega aranžmaja ustrezen tudi za to navedbo.
Preizkuševalec je z drugim poročilom o preizkusu z dne 25. junija 2015 odgovoril, da je na podlagi dopisa z dne 21. aprila 2015 in telefonskega pogovora, ki ga je imel s pritožnico, jasno, da ta ni zahtevala nikakršnega varstva za steklenice. Preizkuševalec pa je menil, da so te steklenice jasno vidne na prikazih in da je nov preizkus pokazal, da prijavi za registracijo ne vsebujeta prikazov v skladu z določbami člena 4(1)(e) Uredbe št. 2245/2002. Menil je torej, da značilnosti, katerih varstvo se je zahtevalo, zaradi prisotnosti steklenic niso bile jasno razvidne. Dodal je, da je to mogoče popraviti z vložitvijo novih prikazov, v katerih bodo zahtevane značilnosti ločene s prekinjeno črto ali z barvnimi robovi. Pojasnil je, da za prijavi ni mogoče potrditi nobenega datuma vložitve, dokler pomanjkljivosti ne bodo odpravljene. Zaključil je z navedbo, da bo, če bodo te pomanjkljivosti odpravljene v predpisanih rokih, kot datum vložitve priznan datum vložitve novih prikazov, v nasprotnem primeru pa se bo štelo, da prijavi za registracijo nista bili vloženi.
Pritožnica je v dopisu z dne 14. julija 2015 odgovorila, da so bili pogoji za potrditev datuma vložitve izpolnjeni, ker je v predloženih prikazih videz izdelka prikazan na nevtralni podlagi. Pojasnila je, da se člen 4(1)(e) Uredbe št. 2245/2002 nanaša na kakovost prikazov, in ne na njihovo vsebino. Zato ni predložila novih prikazov.
Preizkuševalec je v tretjem poročilu o preizkusu z dne 16. julija 2015 navedel, da ohranja svoje poročilo o preizkusu z dne 25. junija 2015, ker naj bi prikazi predstavljali kozarec in steklenico.
Pritožnica je z dopisom z dne 21. avgusta 2015 ob sklicevanju na telefonski pogovor, ki ga je imela s preizkuševalcem, odgovorila, da ne razume, zakaj se lahko datum vložitve ohrani, če se doda navedba izdelka ali razdeli združena prijava, vendar ne za prvotno vložene prikaze. Pritožnica je zaprosila za sprejetje odločbe, zoper katero bi bilo mogoče vložiti pritožbo, če odločba o preizkusu ne bi bila razveljavljena.
Preizkuševalec je s četrtim poročilom o preizkusu z dne 24. avgusta 2015 pritožnico obvestil, da je pomanjkljivosti prijav mogoče odpraviti z vložitvijo novih prikazov ali z dodatkom navedbe „steklenice“ in razdelitvijo združene prijave.
Pritožnica je v dopisu z dne 28. avgusta 2015 zahtevala sprejetje odločbe, zoper katero bi bilo mogoče vložiti pritožbo.
Preizkuševalec je v odločbi z dne 31. avgusta 2015 poudaril, da pritožnica navedenih pomanjkljivosti ni odpravila, ker se ni strinjala s poročilom o preizkusu. V skladu s členom 46(2) Uredbe št. 6/2002 in členom 10(2) Uredbe št. 2245/2002 je ugotovil, da zadevnih prijav modelov ni mogoče obravnavati kot prijav modelov Skupnosti, zaradi česar ni mogoče potrditi nobenega datuma vložitve. Poleg tega je odredil vračilo zneska plačane pristojbine.
Pritožnica je 15. septembra 2015 na podlagi členov od 55 do 60 Uredbe št. 6/2002 zoper odločbo preizkuševalca vložila pritožbo pri EUIPO.
Tretji odbor za pritožbe pri EUIPO je v točki 15 sporne odločbe potrdil, da na podlagi zadevnih prikazov obeh modelov ni mogoče ugotoviti, ali se varstvo zahteva za kozarec, za steklenico ali za kombinacijo obeh. V točki 16 sporne odločbe je pojasnil, da je prikaz, ki se predloži s prijavo v skladu s členom 36(1)(c) Uredbe št. 6/2002, namenjen identifikaciji videza izdelka, katerega varstvo se zahteva, in da je pogoj za potrditev datuma vložitve v skladu s členom 38(1) navedene uredbe. Datum vložitve naj bi opredeljeval starost registriranega modela, novost in individualna narava pa naj bi se ugotovili s pomočjo prejšnjih modelov, razkritih pred datumom vložitve. Odbor za pritožbe je dodal, da mora v skladu s členom 4(1)(e) Uredbe št. 2245/2002 prikaz omogočati, da se jasno identificirajo vse podrobnosti predmeta, katerega varstvo se zahteva.
Odbor za pritožbe je v točkah 17 in 18 sporne odločbe dodal, da je trditev, da naj bi bil predmet varstva vloženih prijav jasno razviden iz prikazov, v protislovju z navedbo same pritožnice in da njen predlog za označitev zadevnih izdelkov ni primeren za odpravo pomanjkljivosti v zvezi s prikazom videza izdelka, ker ga ni mogoče uporabiti za določitev obsega varstva.
Postopek pred Splošnim sodiščem in izpodbijana sodba
Družba Mast-Jägermeister je 19. januarja 2016 v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložila tožbo za razveljavitev sporne odločbe.
V utemeljitev svoje tožbe je navedla dva tožbena razloga. Prvi tožbeni razlog se je nanašal na kršitev členov 45 in 46 Uredbe št. 6/2002 v povezavi s členom 36 te uredbe, drugi tožbeni razlog pa na kršitev pravice do obrambe.
Splošno sodišče je z izpodbijano sodbo ta tožbena razloga in zato tožbo v celoti zavrnilo. Natančneje, Splošno sodišče je sprejelo razlago člena 36(1)(c) Uredbe št. 6/2002, v skladu s katero se uporaba te določbe, kot je trdil EUIPO, razteza na nenatančnosti ali pomanjkanje gotovosti oziroma jasnosti glede predmeta varstva modela, katerega registracija se zahteva.
Predlogi strank
Družba Mast-Jägermeister s pritožbo Sodišču predlaga, naj:
–
izpodbijano sodbo razveljavi in,
–
če bi pritožbo razglasilo za utemeljeno, ugodi prvemu in tretjemu predlogu, navedenemu v tožbi na prvi stopnji.
EUIPO Sodišču predlaga, naj:
–
pritožbo zavrne in
–
pritožnici naloži plačilo stroškov.
Pritožba
Družba Mast-Jägermeister v utemeljitev svoje pritožbe navaja en sam pritožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev členov 45 in 46 Uredbe št. 6/2002 v povezavi s členoma 36 in 38 te uredbe.
Trditve strank
Po mnenju družbe Mast-Jägermeister iz smisla in namena členov 36 in 38 Uredbe št. 6/2002 ter člena 4(1)(e) in člena 10(1)(c) in (2) Uredbe št. 2245/2002 izhaja, da mora biti potrditev datuma vložitve odvisna le od preizkusa prikaza videza izdelka glede na njegovo fizično primernost za reprodukcijo.
Najprej, družba Mast-Jägermeister se opira na besedilo člena 36(1)(c) Uredbe št. 6/2002 ter na predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o modelu Skupnosti (
UL 1994, C 29, str. 20
), da bi utemeljila, da se ta določba nanaša samo na fizično primernost prikaza videza izdelka za njegovo reprodukcijo, da se lahko objavi v registru modelov Skupnosti.
Družba Mast-Jägermeister zatrjuje, da se vprašanje, ali prikazi videzov izdelkov, katerih registracija je bila zahtevana, ne omogočajo ugotoviti, ali se v obravnavanem primeru varstvo zahteva za kozarce, steklenice ali kombinacijo obeh, nanaša na presojo obsega varstva registriranih modelov v okviru morebitnega postopka ugotavljanja kršitev in da zato ni ovira za potrditev datuma vložitve. V zvezi s tem naj iz člena 4(1)(e) Uredbe št. 2245/2002 ne bi izhajalo, da prikaz zadevnega videza izdelka ne sme dopuščati nobenega dvoma glede predmeta, katerega varstvo se zahteva.
Dalje, družba Mast-Jägermeister poudarja pomembnost datuma vložitve prijave modela Skupnosti, ki poleg tega, da ima druge pravne učinke, določa začetek obdobja prednostne pravice, v katerem lahko prijavitelj v tujini vloži poznejše prijave za svoj model in v zvezi s tem uveljavlja prednost prijave modela Skupnosti. Družba Mast-Jägermeister v zvezi s tem napotuje na člen 4 Pariške konvencije, ki se nanaša na prednostno pravico v skladu s to konvencijo. Zaradi pomembnosti prednostne pravice pa naj bi bilo treba datum vložitve prijave za registracijo določiti v najkrajšem možnem času, kar bi oblikovalcu modela omogočalo, da javnosti omogoči dostop do tega modela, ne da bi njegovo lastno razkritje navedenega modela povzročilo neveljavnost poznejših prijav, vloženih v tujini.
Pritožnica zato graja točki 35 in 36 izpodbijane sodbe, v katerih je Splošno sodišče ugotovilo, da iz sistematike Uredbe št. 6/2002 izhaja, da mora EUIPO v postopku preizkusa modela najprej ugotoviti, da se prijava za registracijo nanaša na videz izdelka in da ni v nasprotju niti z javnim redom niti z moralnimi načeli, nato pa preveriti, ali ta prijava za registracijo izpolnjuje nujne pogoje, določene s členom 36(1) Uredbe št. 6/2002. Pritožnica meni, da nič podobnega ne izhaja iz sistematike Uredbe št. 6/2002 in da je ta razlaga v nasprotju z voljo, da se prijavitelju hitro omogoči pravna varnost.
Po mnenju družbe Mast-Jägermeister je preizkus, ali se lahko potrdi datum vložitve prijave, najnujnejši in najpreprostejši preizkus. Nujno naj bi bilo namreč le preveriti, ali so izpolnjeni trije pogoji, določeni s členom 36(1) Uredbe št. 6/2002. V zvezi s tem naj ne bi bilo mogoče, da je zakonodajalec Evropske unije dejansko zahteval, naj se najprej vsekakor preveri, ali se prijava nanaša na videz izdelka in po potrebi ali je ta videz izdelka v nasprotju z javnim redom ali moralnimi načeli, čeprav naj bi šlo za vprašanje, na katero naj bi bilo težko odgovoriti in za katero naj bi bil potreben temeljit preizkus.
Meni, da je treba razlikovati med pogoji za potrditev datuma vložitve, določenimi v členu 36(1) Uredbe št. 6/2002, in zahtevami glede oblike, ki veljajo za reproduciranje, da se lahko dopusti registracija modela. V zvezi s tem naj bi se ugotovitve odbora za pritožbe pri EUIPO in Splošnega sodišča lahko vsekakor upoštevale, da bi se ugotovilo, ali je model mogoče registrirati, vendar ne v fazi potrditve datuma vložitve.
Poleg tega družba Mast-Jägermeister v zvezi s presojo odbora za pritožbe in Splošnega sodišča, v skladu s katero mora prikaz omogočati, da so vse podrobnosti predmeta, katerega varstvo se zahteva, jasno in natančno razločne, meni, da bi bil, če bi bilo treba člen 4(1)(e) Uredbe št. 2245/2002 razlagati tako, da EUIPO priznava pristojnost za vsebinski nadzor v zvezi s prikazom videza izdelka, EUIPO tisti, ki bi določil predmet prijave za registracijo, in ne prijavitelj. Z naravo prikaza pa naj bi prijavitelj določil predmet svoje prijave za registracijo modela Skupnosti. Za značilnosti, ki jih na prikazu ni mogoče identificirati, naj ne bi veljalo varstvo.
Družba Mast-Jägermeister meni, da bi bilo treba, čeprav lahko vsak urad, ki je pristojen za preizkus prijave za registracijo, zavrne registracijo modela in zato zavrne prijavo za registracijo modela, če ugotovi, da bi registracija povzročila pravno negotovost, to zahtevo glede pravne varnosti upoštevati povsem ločeno od pravne varnosti, ki se prizna prijavitelju s tem, da se njegovi prijavi vsaj potrdi datum vložitve.
Družba Mast-Jägermeister trdi, da pomanjkljivost, ki jo je ugotovil odbor za pritožbe pri EUIPO, ni razlog za zavrnitev potrditve datuma vložitve. Po mnenju družbe Mast-Jägermeister se lahko zagotovi varstvo tudi za kombinirane proizvode, sestavljene iz dveh ali več izdelkov, ki jih je mogoče ločeno upravljati ali tržiti, saj je predmet varstva registriranega modela videz izdelka ali dela izdelka, ki je v prijavi vidno prikazan v skladu s členom 3(a) Uredbe št. 6/2002.
Nazadnje, družba Mast-Jägermeister napotuje na preudarke v zvezi s sistematiko uredb št. 6/2002 in št. 2245/2002. Poudarja, da člen 46(2) Uredbe št. 6/2002 izrecno določa, da le pomanjkljivosti prijave v smislu člena 36(1) te uredbe upravičujejo, da se prijava ne obravnava kot prijava modela Skupnosti in da se zanjo zato ne potrdi noben datum vložitve. Pomanjkljivosti iz člena 46(3) Uredbe št. 6/2002 pa naj bi povzročile, da se prijava za registracijo zavrže, za kar naj bi bilo potrebno, da je bil predhodno potrjen datum vložitve. Družba Mast-Jägermeister navaja, da so med zadnjenavedenimi pomanjkljivostmi pomanjkljivosti iz člena 45(2)(a) Uredbe št. 6/2002 in da ta določba napotuje na pogoje, določene v členu 36(5) Uredbe št. 6/2002, ta člen pa zahteva, da so s prijavo za registracijo izpolnjeni pogoji, ki so določeni z Uredbo št. 2245/2002. Morebitna pomanjkljivost prijave glede na člen 4(1)(e) zadnjenavedene uredbe lahko zato pripelje samo do tega, da se prijava za registracijo zavrže po tem, ko je bil potrjen datum vložitve.
Družba Mast-Jägermeister v zvezi s tem priznava, da bi lahko bila razlaga člena 10(1)(c) in (2) Uredbe št. 2245/2002 v povezavi s členom 4(1)(e) te uredbe v nasprotju z določbami člena 46(2) in (3) Uredbe št. 6/2002. Vendar naj bi bilo treba določbe Uredbe št. 2245/2002, ki je izvedbena uredba, razlagati glede na določbe uredbe, ki je v razmerju do nje temeljna, to je Uredbe št. 6/2002.
EUIPO meni, da Splošno sodišče pri razlagi določb uredb št. 6/2002 in št. 2245/2002 ni napačno uporabilo prava. Zato meni, da edini pritožbeni razlog ni utemeljen in da je treba pritožbo zavrniti.
Presoja Sodišča
Družba Mast-Jägermeister z edinim pritožbenim razlogom v bistvu trdi, da je treba člen 36(1)(c) Uredbe št. 6/2002 v povezavi z drugimi upoštevnimi določbami te uredbe in Uredbe št. 2245/2002, razlagati tako, da je potrditev datuma vložitve odvisna le od preizkusa prikaza videza izdelka glede na njegovo fizično primernost za reprodukcijo. Tako meni, da je Splošno sodišče s tem, da je presodilo, da se ta člen 36(1)(c) razteza na nenatančnosti ali pomanjkanje gotovosti oziroma jasnosti glede predmeta varstva modela, katerega registracija se zahteva, napačno uporabilo pravo.
Za presojo utemeljenosti tega pritožbenega razloga je potrebna razlaga člena 36(1)(c) Uredbe št. 6/2002, v skladu s katerim mora prijava za registracijo modela Skupnosti vsebovati „prikaz videza izdelka, primeren za reprodukcijo“.
V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča je treba pri razlagi določb prava Unije upoštevati ne le njihovo besedilo, ampak tudi njihovo sobesedilo in cilje, ki se uresničujejo z ureditvijo, katere del so (sodbi z dne 19. septembra 2000, Nemčija/Komisija,
C‑156/98
,
EU:C:2000:467
, točka
, in z dne 19. oktobra 2017, Raimund,
C‑425/16
,
EU:C:2017:776
, točka
).
Najprej, besedilo člena 36(1)(c) Uredbe št. 6/2002 določa, da mora prijava za registracijo modela vsebovati „prikaz videza izdelka, primeren za reprodukcijo“. Zdi se, da je s tem besedilom poudarjena tehnična kakovost prikaza. Vendar, kot je generalna pravobranilka navedla v točki 32 sklepnih predlogov, že zgolj pojem prikaz zajema misel, da mora biti videz izdelka mogoče jasno identificirati.
Poleg tega je treba ugotoviti, da člen 4(1)(e) Uredbe št. 2245/2002, čeprav k vsebinskim zahtevam iz člena 36(1)(c) Uredbe št. 6/2002 ne dodaja drugih vsebinskih zahtev, med drugim natančneje določa, da mora biti kakovost reprodukcije taka, da so vse podrobnosti predmeta, katerega varstvo se zahteva, jasno razločne.
Analiza besedila tega člena 36(1)(c) torej pripelje do ugotovitve, da mora prikaz videza izdelka, katerega registracija se zahteva, omogočiti, da se ta videz izdelka jasno identificira.
Dobesedno razlago člena 36(1)(c) Uredbe št. 6/2002 potrjuje teleološka razlaga te določbe, ki mora prispevati k pravilnemu delovanju sistema registracije modelov. Namen zahteve grafičnega prikaza je tako zlasti opredelitev samega videza izdelka, da se ugotovi točni predmet varstva, ki se prizna njegovemu nosilcu z registriranim modelom (glej po analogiji sodbo z dne 12. decembra 2002, Sieckmann,
C‑273/00
,
EU:C:2002:748
, točka
).
V zvezi s tem je treba poudariti, da je namen registracije modela v javni register ta, da se omogoči dostop do tega modela pristojnim organom in javnosti, zlasti gospodarskim subjektom. Na eni strani morajo pristojni organi, da lahko izpolnijo svoje obveznosti glede predhodnega preizkusa prijav za registracijo in glede objave in vzdrževanja ustreznega in natančnega registra modelov, jasno in natančno poznati naravo bistvenih elementov videza izdelka (glej po analogiji sodbo z dne 12. decembra 2002, Sieckmann,
C‑273/00
,
EU:C:2002:748
, točki
in
, ter z dne 19. junija 2012, Chartered Institute of Patent Attorneys,
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
, točka
).
Na drugi strani morajo imeti gospodarski subjekti možnost, da se jasno in natančno prepričajo o opravljenih registracijah ali o prijavah za registracijo, ki so jih vložili njihovi sedanji ali potencialni konkurenti, in da imajo tako upoštevne informacije v zvezi s pravicami tretjih (glej po analogiji sodbo z dne 12. decembra 2002, Sieckmann,
C‑273/00
,
EU:C:2002:748
, točka
, in z dne 19. junija 2012, Chartered Institute of Patent Attorneys,
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
, točka
). Kot je v bistvu navedlo Splošno sodišče v točki 47 izpodbijane sodbe, je namen take zahteve, da se zagotovi pravna varnost tretjih oseb.
Iz tega izhaja, da sistem Skupnosti glede modelov, ki izhaja iz Uredbe št. 6/2002, potrjuje razlago, do katere pripelje besedilo člena 36(1)(c) te uredbe s tem, da se z njim zahteva, da mora prikaz videza izdelka, katerega registracija se zahteva, omogočati, da se ta videz izdelka jasno identificira.
Ta ugotovitev je poleg tega potrjena tudi z okoliščino, da pridobitev datuma vložitve prijave, ki je v skladu s členom 38 Uredbe št. 6/2002 datum, na katerega se dokumenti, ki vsebujejo informacije, opredeljene v členu 36(1) te uredbe, vložijo pri EUIPO, imetniku zadevnega modela omogoča, da uveljavlja prednostno pravico v smislu člena 41 Uredbe št. 6/2002. Nasprotno od tega, kar zatrjuje družba Mast-Jägermeister ob sklicevanju na člen 4 Pariške konvencije, katerega besedilo v bistvu ustreza besedilu člena 41 Uredbe št. 6/2002, že zgolj to, da datum vložitve omogoča priznanje te prednostne pravice, utemeljuje, da se zahteva, da prikaz ne sme vsebovati nenatančnosti glede videza izdelka, katerega registracija se zahteva. Kot je v bistvu generalna pravobranilka navedla v točki 55 sklepnih predlogov, bi nenatančna prijava za registracijo ustvarila tveganje, da bi se za model, katerega predmet varstva ni jasno identificiran, zaradi prednostne pravice priznalo prekomerno varstvo.
Nazadnje, razlago, v skladu s katero člen 36(1)(c) Uredbe št. 6/2002 zahteva, da prikaz videza izdelka, ki je vsebovan v prijavi za registracijo, omogoča, da se jasno identificira predmet, za katerega se zahteva varstvo, potrjuje tudi analiza te določbe glede na njeno sobesedilo.
V zvezi s tem je treba, ker člen 36(5) Uredbe št. 6/2002 določa, da mora prijava za registracijo izpolnjevati pogoje, ki so določeni z Uredbo št. 2245/2002, primerjati preostale določbe zadnjenavedene uredbe v zvezi s prijavo za registracijo.
Tako je treba poudariti, kot je pravilno navedel EUIPO, da člen 12(2) Uredbe št. 2245/2002 določa, da se s popravki prijave za registracijo ne sme spremeniti prikaza zadevnega videza izdelka. To pa nujno pomeni, da mora prijava za registracijo, preden se zanjo pridobi datum vložitve, vsebovati tak prikaz, ki omogoča, da se identificira predmet, za katerega se zahteva varstvo. Uredbe št. 6/2002 namreč ni mogoče razlagati tako, da dopušča, da bi bilo mogoče za prijavo za registracijo šteti, da je bila veljavno vložena, čeprav ne omogoča, da bi se jasno identificiral videz izdelka, katerega registracija se zahteva, in čeprav te pomanjkljivosti ni več mogoče odpraviti.
Iz točk od 49 do 59 te sodbe je razvidno, da jezikovna, teleološka in kontekstualna analiza člena 36(1)(c) Uredbe št. 6/2002 pripelje do ugotovitve, da je treba to določbo razlagati tako, da zahteva, da prikaz videza izdelka, katerega registracija se zahteva, omogoča, da se jasno identificira ta videz izdelka, ki je predmet varstva, ki se zahteva s to prijavo.
Iz člena 46(2) Uredbe št. 6/2002 pa izhaja, da se prijava, ki vsebuje pomanjkljivosti v zvezi s pogoji iz člena 36(1) te uredbe, ki v predpisanem roku niso bile odpravljene, ne obravnava kot prijava za registracijo modela Skupnosti in da se zanjo zato ne potrdi datum vložitve.
Trditev družbe Mast-Jägermeister v zvezi z razmerjem med posameznimi določbami členov 45 in 46 Uredbe št. 6/2002, ki so povzete v točki 43 te sodbe, ni mogoče sprejeti. Prijava, ki jo je vložila družba Mast-Jägermeister, namreč vsebuje pomanjkljivost glede na člen 36(1) Uredbe št. 6/2002, saj ta prijava ne omogoča, da bi se jasno identificiral videz izdelka, katerega registracija se zahteva. Kot je razvidno iz prejšnje točke te sodbe, pa taka pomanjkljivost v skladu s členom 46(2) Uredbe št. 6/2002 pomeni, da se zadevna prijava ne obravnava kot prijava za registracijo modela Skupnosti, če ta pomanjkljivost ni bila odpravljena v določenem roku.
Poleg tega je treba trditev, ki se nanaša na točki 35 in 36 izpodbijane sodbe, v katerih Splošno sodišče pojasnjuje potek postopka preizkusa videza izdelka, zavrniti kot brezpredmetno, ker je očitno, da presoja iz teh točk ni potrebna za njegovo razlago člena 36(1)(c) Uredbe št. 6/2002, saj ta izhaja iz presoje iz točk od 40 do 46 navedene sodbe.
Iz zgoraj navedenega izhaja, da edini pritožbeni razlog družbe Mast-Jägermeister ni utemeljen in da ga je treba zato zavrniti, s tem pa zavrniti tudi pritožbo v celoti.
Stroški
Člen 184(2) Poslovnika Sodišča določa, da če pritožba ni utemeljena, o stroških odloči Sodišče.
V skladu s členom 138(1) tega poslovnika, ki se v pritožbenem postopku uporablja na podlagi člena 184(1) navedenega poslovnika, se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki.
Ker je EUIPO predlagal, naj se pritožnici naloži plačilo stroškov, in ker ta s svojim edinim pritožbenim razlogom ni uspela, se ji naloži plačilo stroškov EUIPO.

Iz teh razlogov je Sodišče (deveti senat) razsodilo:

1.
Pritožba se zavrne.

2.
Družbi Mast-Jägermeister SE se naloži plačilo stroškov.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: nemščina.