CELEX: 62013TJ0693
Skupna zunanja in varnostna politika
Omejevalni ukrepi proti Belorusiji
Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov
Omejitve vstopa na ozemlje Unije in prehoda prek njega
Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu zadevnih oseb
Novinar
Pravica do obrambe
Obveznost obrazložitve
Napaka pri presoji

)
Dejansko stanje
Tožeča stranka, Aliaksei Mikhalchanka, je beloruski državljan in novinar na javni televizijski postaji Obshchenatsional’noe Televidenie (ONT).
Iz Skupnega stališča Sveta 2006/276/SZVP z dne 10. aprila 2006 o omejevalnih ukrepih proti nekaterim uradnikom Belorusije in razveljavitvi Skupnega stališča 2004/661/SZVP (
UL 2006, L 101, str. 5
) je razvidno, da je bilo zaradi izginotja znanih oseb v Belorusiji, potvorjenih volitev in referenduma ter hudih kršitev človekovih pravic med zatiranjem mirnih demonstracij po teh volitvah in referendumu odločeno, da se zoper različne beloruske osebe sprejmejo omejevalni ukrepi, kot sta preprečevanje vstopa na ozemlje Evropske unije ali prehoda prek njega ter zamrznitev sredstev in gospodarskih virov.
Izvedbene določbe Unije so bile določene v Uredbi Sveta (ES) št. 765/2006 z dne 18. maja 2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo (
UL 2006, L 134, str. 1
). Te določbe so bile predmet več zaporednih sprememb in člen 8a(1) te uredbe, kakor je bil spremenjen, določa, da če Svet Evropske unije odloči, da za fizično ali pravno osebo, subjekt ali organ veljajo ukrepi iz člena 2(1), ustrezno spremeni prilogo, v kateri je seznam, na katerega je ta oseba vpisana.
Omejevalni ukrepi iz Skupnega stališča 2006/276 so bili s Skupnim stališčem Sveta 2009/314/SZVP z dne 6. aprila 2009 o spremembah Skupnega stališča 2006/276 in razveljavitvi Skupnega stališča 2008/844/SZVP (
UL 2009, L 93, str. 21
) podaljšani do 15. marca 2010. Do 15. decembra 2009 pa je bila kljub temu začasno ukinjena omejitev potovanja za nekatere vodilne beloruske uradnike, z izjemo uradnikov, vpletenih v izginotja v letih 1999 in 2000, in predsednika centralne volilne komisije.
Svet je 15. decembra 2009 sprejel Sklep 2009/969/SZVP o podaljšanju omejevalnih ukrepov proti nekaterim uradnikom Belorusije, določenih v Skupnem stališču 2006/276, in razveljavitvi Skupnega stališča 2009/314 (
UL 2009, L 332, str. 76
). Z njim je do 31. oktobra 2010 podaljšal omejevalne ukrepe iz Skupnega stališča 2006/276 in začasno ukinitev omejitve potovanja za nekatere vodilne beloruske uradnike.
Na podlagi pregleda Skupnega stališča 2006/276 je Svet s Sklepom 2010/639/SZVP z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji (
UL 2010, L 280, str. 18
) do 31. oktobra 2011 podaljšal omejevalne ukrepe iz Skupnega stališča 2006/276 in začasno ukinitev omejitve potovanja za nekatere vodilne beloruske uradnike.
S Sklepom Sveta 2011/69/SZVP z dne 31. januarja 2011 o spremembi Sklepa 2010/639 (
UL 2011, L 28, str. 40
) je bilo glede na nepoštenost predsedniških volitev 19. decembra 2010 ter izvajanje nasilnih represivnih ukrepov nad politično opozicijo, civilno družbo in predstavniki neodvisnih množičnih medijev v Belorusiji odločeno, da se začasna ukinitev omejitve potovanja odpravi in se začnejo izvajati drugi omejevalni ukrepi. Člen 1(1) Sklepa 2010/639 je bil dopolnjen tako:
„(d)
za kršenje mednarodnih volilnih standardov med predsedniškimi volitvami v Belorusiji 19. decembra 2010 in za izvajanje represivnih ukrepov nad civilno družbo in demokratično opozicijo, ter z njimi povezane osebe, navedene v Prilogi IIIA.“
S Sklepom 2011/69 je bil člen 2 Sklepa 2010/639 nadomeščen tako:
„Člen 2
1.   Zamrznejo se vsa sredstva in gospodarski viri [oseb], ki so odgovorne:
[…]
(b)
za kršenje mednarodnih volilnih standardov med predsedniškimi volitvami v Belorusiji 19. decembra 2010 in za izvajanje represivnih ukrepov nad civilno družbo in demokratično opozicijo, ter z njimi povezane fizične ali pravne osebe, subjekti ali organi, navedeni v Prilogi IIIA;
[…]“
Ime tožeče stranke je bilo navedeno v Prilogi V k Sklepu 2011/69, s katero je bila Sklepu 2010/639 dodana Priloga IIIA. Ob imenu tožeče stranke, ki je pod številko 77, je navedeno to pojasnilo: „novinar, ki ima v okviru državne televizijske postaje ONT visok in vpliven položaj“.
Z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 84/2011 z dne 31. januarja 2011 o spremembi Uredbe št. 765/2006 (
UL 2011, L 28, str. 17
) je bil med drugim nadomeščen člen 2 Uredbe št. 765/2006, in sicer s tem besedilom:
„Člen 2
1.   Zamrznejo se vsa sredstva in gospodarski viri, ki pripadajo, so v lasti ali jih posedujejo fizične ali pravne osebe, subjekti in organi iz Priloge I ali Priloge IA.
2.   Nobena sredstva ali gospodarski viri ne smejo biti neposredno ali posredno dani na razpolago ali v korist fizičnim ali pravnim osebam, subjektom ali organom iz Priloge I ali iz Priloge IA.
[…]
5.   V Prilogi IA so navedene fizične ali pravne osebe, subjekti in organi iz člena 2(1)(b) Sklepa Sveta 2010/639[…], kot je bil spremenjen.“
S Prilogo II k Izvedbeni uredbi št. 84/2011 (Priloga IA k Uredbi št. 765/2006, ki vsebuje seznam fizičnih in pravnih oseb, subjektov ali organov iz člena 2(1), (2) in (5)) je bilo vstavljeno ime tožeče stranke skupaj z enakim pojasnilom, kot je navedeno v točki 9 zgoraj.
V
Uradnem listu Evropske unije
je bilo 2. februarja 2011 objavljeno Obvestilo osebam, za katere veljajo ukrepi iz Sklepa 2011/69 in Izvedbene uredbe št. 84/2011 (
UL 2011, C 33, str. 17
).
Z Izvedbenim sklepom Sveta 2011/174/SZVP z dne 21. marca 2011 o izvajanju Sklepa 2010/639 (
UL 2011, L 76, str. 72
) so bile priloge od I do III, IIIA in IV k Sklepu 2010/639 nadomeščene z besedilom iz prilog od I do V k temu izvedbenemu sklepu. Ime tožeče stranke je skupaj s funkcijo, kot je navedena v točki 9 zgoraj, omenjeno v Prilogi IV.
Z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 271/2011 z dne 21. marca 2011 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe št. 765/2006 (
UL 2011, L 76, str. 13
) sta bili prilogi I in IA k Uredbi št. 765/2006 nadomeščeni z besedilom iz prilog I in II k navedeni izvedbeni uredbi. Ime tožeče stranke je skupaj s funkcijo, kot je navedena v točki 9 zgoraj, omenjeno v Prilogi II.
S Sklepom 2012/642/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji (
UL 2012, L 285, str. 1
) je Svet do 31. oktobra 2013 podaljšal veljavne omejevalne ukrepe in združil te ukrepe, uvedene s Sklepom 2010/639, v en sam pravni instrument. Člen 3(1) navedenega sklepa določa:
„Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi preprečijo, da bi na njihovo ozemlje vstopale ali prek njega potovale osebe:
(a)
ki so odgovorne za hude kršitve človekovih pravic ali zatiranje civilne družbe in demokratične opozicije ali katerih dejavnosti na kakršen koli drug način resno ogrožajo demokracijo ali pravno državo v Belorusiji, ali katere koli osebe, ki so z njimi povezane;
(b)
ki izkoriščajo ali podpirajo režim Lukašenka,
in so navedene v Prilogi.“
Člen 4(1) Sklepa 2012/642 določa:
„Vsa sredstva in gospodarski viri, ki pripadajo, so v lasti oziroma jih posedujejo ali nadzirajo:
(a)
osebe, subjekti ali organi, ki so odgovorni za hude kršitve človekovih pravic ali zatiranje civilne družbe in demokratične opozicije ali katerih dejavnosti na kakršen koli način resno ogrožajo demokracijo ali pravno državo v Belorusiji, ali katere koli fizične ali pravne osebe, subjekti ali organi, ki so z njimi povezani, pa tudi pravne osebe, subjekti ali organi, ki so v njihovi lasti ali pod njihovim nadzorom;
(b)
fizične ali pravne osebe, subjekti ali organi, ki izkoriščajo ali podpirajo režim Lukašenka, in pravne osebe, subjekti ali organi, ki so v njihovi lasti ali pod njihovim nadzorom,
in so navedene v Prilogi, se zamrznejo.“
V Prilogi k Sklepu 2012/642 je bilo ime tožeče stranke, ki je pod številko 138, vpisano skupaj s to navedbo:
„Novinar, ki ima na državni televizijski postaji ONT visok in vpliven položaj. Je voditelj televizijskega programa ‚Tako to je‘. Ta program je instrument državne propagande na televiziji, ki podpira in opravičuje represijo nad demokratično opozicijo in civilno družbo. Opozicija in civilna družba sta sistematično označeni kot slabi in škodljivi, v ta namen pa se uporabljajo potvorjene informacije. Temu se je še posebej posvetil po zatrtju mirnih demonstracij 19. decembra 2010 in poznejših protestov.“
Z Uredbo (EU) št. 1014/2012 z dne 6. novembra 2012 (
UL 2012, L 307, str. 1
) je Svet spremenil Uredbo št. 765/2006. Člen 2 zadnjenavedene je nadomestil s tem besedilom:
„1.   Zamrznejo se vsa sredstva in gospodarski viri, ki pripadajo ali so v lasti, s katerimi razpolagajo ali jih nadzorujejo fizične ali pravne osebe, subjekti in organi, navedeni v Prilogi I.
2.   Fizičnim ali pravnim osebam, subjektom in organom iz Priloge I niso neposredno ali posredno na voljo ali v korist nobena sredstva ali gospodarski viri.
3.   Prepovedano je zavestno in namerno sodelovanje v dejavnostih, katerih namen ali posledica je neposredno ali posredno izogibanje ukrepom iz odstavkov 1 in 2.
4.   Priloga I vsebuje seznam fizičnih ali pravnih oseb, subjektov in organov, ki jih je Svet v skladu s točko (a) člena 4(1) Sklepa Sveta 2012/642[…] opredelil kot odgovorne za hude kršitve človekovih pravic ali izvajanje represivnih ukrepov nad civilno družbo in demokratično opozicijo, ali kot osebe, katerih dejavnosti kakor koli drugače resno ogrožajo demokracijo ali pravno državo v Belorusiji, ali kot katere koli fizične ali pravne osebe, subjekte in organe, povezane z njimi, ter kot pravne osebe, subjekte ali organe, ki so v njihovi lasti ali pod njihovim nadzorom.
5.   Priloga I vsebuje tudi seznam fizičnih ali pravnih oseb, subjektov in organov, ki jih je Svet v skladu s točko (b) člena 4(1) Sklepa 2012/642[…] opredelil kot tiste, ki izkoriščajo Lukašenkov režim ali ga podpirajo, ter pravnih oseb, subjektov in organov, ki so v njihovi lasti ali pod njihovim nadzorom.“
Dalje so bila z Uredbo št. 1014/2012 sklicevanja na „priloge I, IA in IB“ ali na „prilogo I ali IA“ v Uredbi št. 765/2006, kakor je bila spremenjena, nadomeščena s sklicevanji na „Prilogo I“.
Z Izvedbeno uredbo (EU) št. 1017/2012 z dne 6. novembra 2012 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe št. 765/2006 (
UL 2012, L 307, str. 7
) je Svet nadomestil besedilo prilog I, IA in IB k Uredbi št. 765/2006 z eno samo prilogo. V tej je omenjeno ime tožeče stranke, ki mu sledi enaka navedba, kot je tista v točki 17 zgoraj.
Svet je z dopisoma z dne 7. novembra 2012 tožečo stranko in njenega svetovalca obvestil o Sklepu 2012/642, Uredbi št. 1014/2012 in Izvedbeni uredbi št. 1017/2012.
Istega dne je bilo v
Uradnem listu
(
UL 2012, C 339, str. 9
) objavljeno Obvestilo za osebe in subjekte, za katere veljajo omejevalni ukrepi, določeni v treh aktih iz točke 21 zgoraj.
S Sklepom 2013/534/SZVP z dne 29. oktobra 2013 o spremembi Sklepa 2012/642 (
UL 2013, L 288, str. 69
) je Svet do 31. oktobra 2014 podaljšal veljavne omejevalne ukrepe in nadomestil Prilogo k Sklepu 2012/642. Ime tožeče stranke, ki je pod številko 132 v Prilogi k Sklepu 2013/534, je vpisano skupaj z enako navedbo, kot je tista v točki 17 zgoraj.
Z Izvedbeno uredbo (EU) št. 1054/2013 z dne 29. oktobra 2013 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe št. 765/2006 (
UL 2013, L 288, str. 1
) je Svet spremenil Prilogo k Uredbi št. 765/2006. Ime tožeče stranke, ki je pod številko 132 v tej prilogi, je prav tako vpisano skupaj z enako navedbo, kot je tista v točki 17 zgoraj.
Splošno sodišče je s sodbo z dne 23. septembra 2014, Mikhalchanka/Svet (
T‑196/11 in T‑542/12
, neobjavljena,
EU:T:2014:801
), razglasilo za nične Sklep 2011/69, Izvedbeni sklep 2011/174, Izvedbeno uredbo št. 271/2011, Sklep 2012/642 in Izvedbeno uredbo št. 1017/2012 v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko.
Postopek in predlogi strank
Tožeča stranka je 31. decembra 2013 v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložila tožbo, s katero Splošnemu sodišču predlaga, naj:
—
Sklep 2013/534 razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;
—
Izvedbeno uredbo št. 1054/2013 razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;
—
Svetu naloži plačilo stroškov.
Tožeča stranka je 31. decembra 2013 v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložila tudi vlogo za pravno pomoč na podlagi členov 94 in 95 Poslovnika Splošnega sodišča z dne 2. maja 1991.
Svet je 18. marca 2014 v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložil odgovor na tožbo, v katerem Splošnemu sodišču predlaga, naj:
—
tožbo zavrne;
—
tožeči stranki naloži plačilo stroškov.
Tožeča stranka je 6. maja 2014 vložila repliko, Svet pa 18. junija 2014 dupliko.
S sklepom z dne 11. decembra 2014, Mikhalchanka/Svet (
T‑693/13
, neobjavljen,
EU:T:2014:1098
), je bila tožeči stranki odobrena pravna pomoč.
Svet in tožeča stranka sta 8. oziroma 16. junija 2015 v sodnem tajništvu Splošnega sodišča predložila odgovora na vprašanje, ki ga je Splošno sodišče postavilo kot ukrep procesnega vodstva, o posledicah, ki jih je v obravnavani zadevi treba izpeljati iz ugotovitev Splošnega sodišča v sodbi z dne 23. septembra 2014, Mikhalchanka/Svet (
T‑196/11 in T‑542/12
, neobjavljena,
EU:T:2014:801
). Svet je v okviru svojega odgovora podal predlog za ustavitev postopka. Podredno je menil, da iz navedene sodbe ne izhaja, da sta v obravnavani zadevi Sklep 2013/534 in Izvedbena uredba št. 1054/2013 nezakonita.
Tožeča stranka je 24. julija 2015 v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložila stališče glede predloga Sveta za ustavitev postopka.
Tožeča stranka in Svet sta 16. oziroma 22. oktobra 2015 v sodnem tajništvu Splošnega sodišča predložila odgovora na vprašanje, ki ga je Splošno sodišče postavilo kot ukrep procesnega vodstva, da bi ugotovilo, ali je bila tožeča stranka seznanjena z razlogi iz Sklepa 2013/534 in Izvedbene uredbe št. 1054/2013, preden sta bila ta akta sprejeta, glede na to, da sta bila s sodbo z dne 23. septembra 2014, Mikhalchanka/Svet (
T‑196/11 in T‑542/12
, neobjavljena,
EU:T:2014:801
), Sklep 2012/642 in Izvedbena uredba št. 1017/2012 razglašena za nična v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko.
Pravo
Tožeča stranka je v utemeljitev tožbe navedla štiri tožbene razloge, ki se nanašajo na, prvič, kršitev pravice do obrambe, drugič, pomanjkljivo obrazložitev, tretjič, napako pri presoji in, četrtič, nesorazmernost ukrepa, ki zadeva tožečo stranko.
Ker je Svet vložil predlog za ustavitev postopka, je treba na začetku preučiti ta predlog.
[…]
Prvi tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe
Tožeča stranka v bistvu trdi, da ni bila predhodno obveščena o podaljšanju omejevalnih ukrepov s Sklepom 2013/534 in Izvedbeno uredbo št. 1054/2013. Navaja, da čeprav je Svet poznal njen naslov, je bila o teh aktih obveščena šele 30. oktobra 2013, to je po datumu njunega sprejetja. Možnosti, ki naj bi ji jo dal Svet, da naknadno zahteva ponovni preizkus, naj ne bi bilo mogoče enačiti s kontradiktornim postopkom, ki naj bi ga bilo treba izvesti pred vsakršno sankcijo. Na obravnavi je tožeča stranka pojasnila, da bi bila kontradiktorna razprava pred sprejetjem navedenih aktov koristna za oceno resničnosti dejstev, ki so se poleg tega od datuma, ko so bili sprejeti prvi omejevalni ukrepi v zvezi z njo, spremenila.
[…]
V zvezi s tem iz sodne prakse izhaja, da se v okviru postopka, ki se nanaša na sprejetje sklepa o vpisu ali ohranitvi vpisa imena osebe na seznamu iz priloge k aktu o omejevalnih ukrepih, na podlagi pravice do obrambe in pravice do učinkovitega sodnega varstva zahteva, da pristojni organ Unije zadevni osebi posreduje informacije in dokaze, s katerimi razpolaga zoper zadevno osebo, za utemeljitev svojega sklepa, zato da se tej osebi omogoči obramba njenih pravic v kar najboljših okoliščinah in da se ta lahko odloči ob popolnem poznavanju razlogov, ali je smiselno, da se obrne na sodišče Unije (glej v tem smislu sodbo z dne 18. julija 2013, Komisija in drugi/Kadi,
C‑584/10 P, C‑593/10 P in C‑595/10 P
,
EU:C:2013:518
, točka
).
Pristojni organ Unije mora ob tej obvestitvi tej osebi omogočiti, da učinkovito predstavi svoje stališče glede razlogov, ki so bili navedeni v zvezi z njo (glej v tem smislu sodbo z dne 18. julija 2013, Komisija in drugi/Kadi,
C‑584/10 P, C‑593/10 P in C‑595/10 P
,
EU:C:2013:518
, točka
).
V zvezi s sklepom, ki se nanaša na ohranitev imena zadevne osebe na seznamu iz priloge k aktu o omejevalnih ukrepih, mora biti ta dvojna postopkovna obveznost, drugače kot pri prvotnem vpisu, izpolnjena pred sprejetjem tega sklepa (glej v tem smislu sodbo z dne 18. julija 2013, Komisija in drugi/Kadi,
C‑584/10 P, C‑593/10 P in C‑595/10 P
,
EU:C:2013:518
, točka
).
Sodišče je menilo, da v primeru poznejšega sklepa o zamrznitvi sredstev, s katerim se ohrani vpis imena osebe ali subjekta na seznamu, učinek presenečenja ni več nujen za zagotovitev učinkovitosti ukrepa, tako da je treba zadevno osebo ali subjekt pred sprejetjem takega sklepa načeloma seznaniti z obremenilnimi dokazi in ji oziroma mu omogočiti, da se o tem izreče (sodba z dne 21. decembra 2011, Francija/People’s Mojahedin Organization of Iran,
C‑27/09 P
,
EU:C:2011:853
, točka
).
To pravico do predhodne izjave je treba spoštovati, če je Svet v zvezi z osebo, na katero se nanaša omejevalni ukrep in katere ime je bilo ohranjeno na zadevnem seznamu, upošteval nova dejstva (sodba z dne 13. septembra 2013, Makhlouf/Svet,
T‑383/11
,
EU:T:2013:431
, točka
; glej v tem smislu tudi sodbo z dne 21. decembra 2011, Francija/People’s Mojahedin Organization of Iran,
C‑27/09 P
,
EU:C:2011:853
, točka
).
V obravnavanem primeru je treba glede razlogov, upoštevanih posebej za tožečo stranko, navesti, da je bilo s Sklepom 2013/534 in Izvedbeno uredbo št. 1054/2013 ime tožeče stranke ohranjeno na seznamu oseb, na katere se nanašajo zadevni omejevalni ukrepi.
Ni sporno, da so navedeni razlogi isti kot razlogi iz Sklepa 2012/642 in Izvedbene uredbe št. 1017/2012, kot je bilo opozorjeno v točkah 23 in 24 zgoraj. Poleg tega je iz točke 21 zgoraj razvidno, da je bila tožeča stranka obveščena o Sklepu 2012/642 in Izvedbeni uredbi št. 1017/2012, tako da je imela priložnost predstaviti svoje stališče glede zadevnih razlogov.
V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da Svet v zvezi s tožečo stranko za sprejetje Sklepa 2013/534 in Izvedbene uredbe št. 1054/2013 ni upošteval novih dejstev ter da mu na podlagi sodne prakse, navedene v točkah od 46 do 50 zgoraj, pred navedenim sprejetjem ni bilo treba seznaniti tožeče stranke z zadevnimi razlogi.
Te ugotovitve ne omaje okoliščina, da je Splošno sodišče v sodbi z dne 23. septembra 2014, Mikhalchanka/Svet (
T‑196/11 in T‑542/12
, neobjavljena,
EU:T:2014:801
, točki
in
), razglasilo Sklep 2012/642 in Izvedbeno uredbo št. 1017/2012 za nična v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko, z obrazložitvijo, da tožeča stranka ni bila obveščena o teh aktih, preden sta bila sprejeta, in da torej ni mogla učinkovito predstaviti svojega stališča pred sprejetjem navedenih aktov.
Prvič, opozoriti je treba, da niti tožeča stranka niti Svet nista trdila, da je razglasitev ničnosti Sklepa 2012/642 in Izvedbene uredbe št. 1017/2012 vplivala na datum, ko je bila tožeča stranka seznanjena z razlogi, ki sta jih vsebovala navedena akta ter so bili ponovljeni v Sklepu 2013/534 in Izvedbeni uredbi št. 1054/2013.
Drugič, predvsem je treba navesti, da čeprav na podlagi člena 264, prvi odstavek, PDEU sodišče Unije, če je ničnostna tožba utemeljena, razglasi zadevni akt za ničen in čeprav v skladu z ustaljeno sodno prakso iz tega izhaja, da odločba sodišča Unije o razglasitvi ničnosti povzroči retroaktivno odpravo spornega akta glede vseh zadevnih oseb (sodbi z dne 1. junija 2006, P&O European Ferries (Vizcaya) in Diputación Foral de Vizcaya/Komisija,
C‑442/03 P in C‑471/03 P
,
EU:C:2006:356
, točka
, ter z dne 12. februarja 2008, CELF in Ministre de la Culture et de la Communication,
C‑199/06
,
EU:C:2008:79
, točka
), to ne spremeni dejstva, da od izdaje sodbe z dne 23. septembra 2014, Mikhalchanka/Svet (
T‑196/11 in T‑542/12
, neobjavljena,
EU:T:2014:801
), retroaktivna odprava Sklepa 2012/642 in Izvedbene uredbe št. 1017/2012 v delu, v katerem se ta akta nanašata na tožečo stranko, ni vplivala na datum, ko je bila ta seznanjena z razlogi iz zadnjenavedenih aktov.
Kot namreč poudarja Svet, razglasitev ničnosti Sklepa 2012/642 in Izvedbene uredbe št. 1017/2012 ni povzročila niti odprave objave teh aktov, niti odprave obvestila o navedenih aktih, niti odprave posamične obvestitve tožeče stranke in njenega zastopnika z dopisom, ki jima je bil poslan. Sodba z dne 23. septembra 2014, Mikhalchanka/Svet (
T‑196/11 in T‑542/12
, neobjavljena,
EU:T:2014:801
), torej ni vplivala na dejanski okvir, v katerem je bila tožeča stranka seznanjena z razlogi, vsebovanimi v navedenih aktih.
Iz tega sledi, da je bila tožeča stranka obveščena o navedenih razlogih pred sprejetjem Sklepa 2013/534 in Izvedbene uredbe št. 1054/2013 ter da je torej imela možnost Svetu predstaviti svoja stališča glede tega.
Zato je treba prvi tožbeni razlog zavrniti kot neutemeljen.
[…]
Tretji tožbeni razlog: napaka pri presoji
[…]
Iz navedenega izhaja, da je treba tretji tožbeni razlog šteti za utemeljen ter razglasiti Sklep 2013/534 in Izvedbeno uredbo št. 1054/2013 za nična v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko, ne da bi bilo treba preučiti četrti tožbeni razlog, ki ga je navedla ta stranka.
[…]

Iz teh razlogov je
SPLOŠNO SODIŠČE (prvi senat)
razsodilo:

1.
Predlog za ustavitev postopka, ki ga je vložil Svet Evropske unije, se zavrne.

2.
V delu, v katerem se nanašata na Aliakseia Mikhalchanko, se za nična razglasita:
—
Sklep Sveta 2013/534/SZVP z dne 29. oktobra 2013 o spremembi Sklepa 2012/642/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji;
—
Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1054/2013 z dne 29. oktobra 2013 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo.

3.
Svet poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasil A. Mikhalchanka.

H. Kanninen
I. Pelikánová
E. Buttigieg
Razglašeno na javni obravnavi v Luxembourgu, 10. maja 2016.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: francoščina.
(
)	Navedene so le točke zadevne sodbe, za katere Splošno sodišče meni, da je njihova objava koristna.