CELEX: 62016CJ0363
Traktatbrud
statsstøtte
støtte erklæret ulovlig og uforenelig med det indre marked
tilbagesøgningsforpligtelse
artikel 108, stk. 2, andet afsnit, TEUF
forordning (EF) nr. 659/1999
artikel 14, stk. 3
en virksomhed, der modtager støtten, erklæres konkurs
insolvensbehandling
anmeldelse af fordringer i konkursboet
ophør med aktiviteter
udsættelse af konkursbehandlingen med henblik på at undersøge muligheden for at genoptage aktiviteterne
informationspligt
undladelse af gennemførelse

Med søgsmålet har Europa-Kommissionen nedlagt påstand om, at det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2-4 i Kommissionens afgørelse 2012/541/EU af 22. februar 2012 om Grækenlands statsstøtte til Enómeni Klostoÿfantourgía (United Textiles) AE (statsstøttesag nr. SA.26534 (C 27/10, ex NN 6/09) (
EUT 2012, L 279, s. 30
) samt i henhold til EUF-traktaten, idet den ikke inden for den fastsatte frist har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre afgørelsen, og fordi den under alle omstændigheder ikke på passende vis i henhold til afgørelsens artikel 4 har oplyst Kommissionen om de vedtagne foranstaltninger.
Retsforskrifter
Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af [artikel 108 TEUF] (
EFT 1999, L 83, s. 1
) blev ophævet ved Rådets forordning (EU) 2015/1589 af 13. juli 2015 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (
EUT 2015, L 248, s. 9
). Henset til tidspunktet for de faktiske omstændigheder finder forordning nr. 659/1999 imidlertid anvendelse i den foreliggende sag.
I 13. betragtning til forordning nr. 659/1999 anførtes:
»[I] tilfælde af ulovlig støtte, som er uforenelig med fællesmarkedet, skal den effektive konkurrence genetableres; til det formål er det nødvendigt, at støtten, inklusive renter, omgående tilbagebetales; tilbagebetalingen bør ske i overensstemmelse med procedurerne i national ret; anvendelsen af disse procedurer må ikke – ved at forhindre en omgående og effektiv gennemførelse af Kommissionens beslutning – være til hinder for en genskabelse af normale konkurrencevilkår; med henblik herpå bør medlemsstaterne træffe alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at Kommissionens beslutning fungerer efter hensigten.«
Artikel 14, stk. 3, i forordning nr. 659/1999 bestemte:
»Med forbehold af eventuel kendelse fra [Den Europæiske Unions Domstol] efter [artikel 278 TEUF] skal tilbagebetalingen ske omgående og i overensstemmelse med gældende procedurer i den pågældende medlemsstats nationale ret, forudsat at disse giver mulighed for omgående og effektiv gennemførelse af Kommissionens beslutning. Til det formål og i tilfælde af søgsmål ved de nationale domstole træffer de pågældende medlemsstater alle nødvendige foranstaltninger, som er til rådighed i deres respektive retssystemer, herunder også foreløbige foranstaltninger, dog med forbehold af [EU-retten].«
Sagens baggrund og den administrative procedure
United Textiles SA er en græsk tekstilvirksomhed, der fremstiller tøj, fiber og stof. Denne virksomheds situation er forværret siden i hvert fald 2004 med gradvist faldende salg. Virksomhedens fabrikker har ikke været i drift siden 2008 på grund af mangel på driftskapital. Siden dette tidspunkt er næsten samtlige af virksomhedens banklån misligholdt. Produktionen indstilledes næsten fuldstændigt i marts 2009.
I 2007 ydede Den Hellenske Republik United Textiles en garanti i forbindelse med omlægningen af et eksisterende banklån og udstedelsen af et nyt banklån (herefter »2007-statsstøtten«). I 2009 foretog Den Hellenske Republik en omlægning af United Textiles’ forfaldne gæld i forhold til den sociale sikring for perioden 2004-2009 (herefter »2009-statsstøtten«).
Den 22. februar 2012 vedtog Kommissionen afgørelse 2012/541, som blev meddelt Den Hellenske Republik den 23. februar 2012, og hvis artikel 1-4 er affattet således:
»Artikel 1
1.   Den statsstøtte, som blev ydet af Grækenland til Enómeni Klostoÿfantourgía AE i strid med artikel 108, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde i 2007 i form af en statsgaranti og i 2009 i form af en omlægning af forfaldne socialsikringsforpligtelser, er uforenelig med det indre marked.
[…]
Artikel 2
1.   Grækenland tilbagesøger den i artikel 1, stk. 1, omhandlede statsstøtte fra støttemodtageren.
[…]
Artikel 3
1.   Tilbagesøgningen af den artikel 1, stk. 1, omhandlede støtte iværksættes omgående og effektivt.
2.   Grækenland sikrer, at denne afgørelse efterkommes senest fire måneder efter dens meddelelse.
Artikel 4
1.   Senest to måneder efter meddelelsen af denne afgørelse sender Grækenland følgende oplysninger til Kommissionen:
a)
det samlede beløb (hovedstol og tilbagesøgningsrenter), som skal tilbagesøges fra støttemodtageren
b)
en detaljeret beskrivelse af de foranstaltninger, der allerede er truffet eller planlagt for at efterkomme afgørelsen
c)
dokumentation for, at støttemodtageren har fået påbud om at tilbagebetale støtten.
2.   Grækenland holder Kommissionen orienteret om udviklingen i de foranstaltninger, der på nationalt plan træffes for at efterkomme denne afgørelse, indtil den i artikel 1, stk. 1, omhandlede støtte er fuldt tilbagebetalt. Grækenland indsender på Kommissionens anmodning straks oplysninger om de foranstaltninger, der allerede er truffet eller planlagt for at efterkomme afgørelsen. Grækenland giver tillige detaljerede oplysninger om de støttebeløb og tilbagesøgningsrenter, som støttemodtagerne allerede har tilbagebetalt.«
Den 21. juni 2012 bekræftede de kompetente græske myndigheder en fordring på 19181729,10 EUR, inklusive 2007-statsstøtten. Den 29. august 2012 bekræftede disse myndigheder en tillægsfordring på 15827427,78 EUR, inklusive 2009-statsstøtten.
I denne sammenhæng og efter begæringer om oplysninger meddelte de græske myndigheder ved skrivelse af 3. august 2012 Kommissionen, at United Textiles blev erklæret officielt konkurs den 19. juli 2012.
Inden for rammerne af konkursbehandlingen begyndte fristen for anmeldelse af fordringer at løbe den 30. juli 2012.
Den Hellenske Republik anmeldte fordringer vedrørende og inklusive de beløb, der skulle tilbagesøges i medfør af den i artikel 1, stk. 1, i afgørelse 2012/541 omhandlede statsstøtte.
Fordringerne blev anmeldt i konkursboet den 3. august 2012 for 2007-statsstøtten og den 14. september 2012 for 2009-statsstøtten. Den sidste anmeldelse blev foretaget den 7. februar 2013.
I 2013 iværksattes proceduren for salg af United Textiles’ aktiver på tvangsauktion.
Ved mails af 7. og 17. december 2015 oplyste kuratoren i forbindelse med United Textiles’ insolvensbehandling Kommissionen om den græske regerings forsøg på at genoptage denne virksomhed.
Ved skrivelse af 18. december 2015 anmodede denne institution de græske myndigheder om at præcisere, om der rent faktisk forelå projekter for genoptagelse af United Textiles.
Ved skrivelse af 19. januar 2016 meddelte disse myndigheder Kommissionen, at de ved en lovgivningsmæssig retsakt af 30. december 2015 (herefter »den lovgivningsmæssige retsakt«) havde besluttet at udsætte tvangsauktionerne over aktiverne tilhørende United Textiles i en periode på seks måneder fra datoen for denne retsakts offentliggørelse i
Den Hellenske Republiks statstidende
med henblik på at foretage en nøjere undersøgelse af muligheden for at genoptage United Textiles’ aktiviteter inden for de bredere rammer af politikken om genoptagelse af den græske industri og sikring af arbejdspladser. De nævnte myndigheder anførte ligeledes, at de under alle omstændigheder påtænkte at tage hensyn til Kommissionens meddelelse med titlen »Mod en effektiv gennemførelse af Kommissionens beslutninger, som pålægger en medlemsstat at tilbagesøge ulovlig og uforenelig statsstøtte« (
EUT 2007, C 272, s. 4
).
Ved et møde i Athen (Grækenland) den 11. februar 2016 og ved skrivelse af 22. februar 2016 anmodede Kommissionens tjenestegrene de græske myndigheder om omgående at foretage en fuldstændig tilbagesøgning af støtten eller at fortsætte konkursbehandlingen af United Textiles.
Ved skrivelse af 11. april 2016 meddelte de græske myndigheder Kommissionen, at den genoptagelsesplan, som Den Hellenske Republik havde undersøgt, indebar en fuldstændig og omgående tilbagesøgning af den ydede statsstøtte med renter, inden United Textiles’ aktiviteter eventuelt blev genoptaget. Ved denne skrivelse anmodede de om en frist på 30 arbejdsdage til at afslutte proceduren for vurdering af denne plan.
Kommissionen har under disse omstændigheder besluttet at anlægge den foreliggende sag.
Søgsmålet
Til støtte for søgsmålet har Kommissionen fremsat to klagepunkter om tilsidesættelse af henholdsvis artikel 2 og 3 i afgørelse 2012/541 og af denne afgørelses artikel 4.
Kommissionen har for det første gjort gældende, at Den Hellenske Republik ikke inden for den fastsatte frist har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at tilbagesøge den uforenelige støtte, og for det andet, at denne stat ikke på passende vis har oplyst den om de i henhold til den nævnte afgørelse vedtagne foranstaltninger.
Det første klagepunkt om en manglende tilbagesøgning af den uforenelige støtte
Parternes argumenter
Kommissionen er af den opfattelse, at Den Hellenske Republik, da den frist, der var fastsat i artikel 3, stk. 2, i afgørelse 2012/541, udløb, dvs. den 25. juni 2012, ikke havde sikret gennemførelsen af denne afgørelse. Denne institution har bemærket, at den ikke forlængede fristen for gennemførelse af den nævnte afgørelse.
Kommissionen har gjort gældende, at en medlemsstat for at opfylde sin forpligtelse til at tilbagesøge en uforenelig støtte enten kan tilbagesøge hele støtten med renter hos den begunstigede virksomhed eller i mangel heraf kan foranstalte, at denne virksomhed erklæres konkurs, uden hensyn til virksomhedens eventuelle økonomiske vanskeligheder og som led i en konkursbehandling anmelde fordringerne vedrørende den nævnte støtte i konkursboet. I sidstnævnte tilfælde skal likvidationen af den pågældende virksomhed ledsages af det endelige ophør af dennes aktiviteter.
Det står ifølge Kommissionen klart, at Den Hellenske Republik, da fristen for gennemførelse udløb, ikke havde opfyldt disse forpligtelser.
Hvad angår det endelige ophør af aktiviteterne for den virksomhed, som har modtaget støtten, har Kommissionen gjort gældende, at denne virksomhed for at sikre ophævelsen af en konkurrencemæssig fordel skal opløses fra det øjeblik, fra hvilket det er den absolut umuligt at tilbagebetale den modtagne støtte. I dette tilfælde indleder den nævnte virksomhed en irreversibel procedure for opløsning, som ikke – end ikke midlertidigt – kan standses med den begrundelse, at medlemsstaten ønsker at undersøge muligheden for fuldstændig tilbagesøgning og genoptagelse af den begunstigede virksomheds aktiviteter.
I det foreliggende tilfælde har de græske myndigheder – eftersom de med henblik på at undersøge muligheden for at genoptage United Textiles’ aktiviteter, i henhold til artikel 17 i den lovgivningsmæssige retsakt har udsat konkursbehandlingen, da denne virksomheds aktiver skulle sælges på tvangsauktion – ikke opfyldt betingelsen om virksomhedens aktiviteters endelige ophør. Myndighederne foretog således en effektiv udsættelse af konkursbehandlingen for at foretage en hypotetisk undersøgelse af muligheden for at genoptage United Textiles’ aktiviteter. Myndighederne standsede herved proceduren for opløsning af dette selskab.
Den Hellenske Republik har anført, at den omstændighed, at virksomheder, der modtager statsstøtte, er kriseramte eller under konkurs, ikke påvirker forpligtelsen til at tilbagesøge denne støtte.
Den Hellenske Republik har endvidere anført, at en genoprettelse af den tidligere situation og en eliminering af konkurrencefordrejningen som følge af den ulovlige støtte principielt kan opnås ved, at fordringen vedrørende tilbagebetaling af den pågældende støtte anmeldes som en fordring i konkursboet.
Denne medlemsstat har dels bemærket, at United Textiles i henhold til afgørelse 2012/541 den 19. juli 2012 blev erklæret konkurs, og at virksomheden som følge heraf ikke udøver aktiviteter på markedet, hvorfor der ikke længere foreligger konkurrencefordrejning på dette marked. Dels har de græske myndigheder haft permanent kontakt med Kommissionens tjenestegrene, således at de kunne fremlægge alle relevante oplysninger om konkursbehandlingen og navnlig om anmeldelsen af fordringen vedrørende tilbagebetaling af den ulovlige støtte i konkursboet, om klassificeringen af fordringerne i konkursboet og om United Textiles’ ophør med aktiviteter. Den Hellenske Republik har således gjort gældende, at den under konkursbehandlingen af United Textiles traf alle de foranstaltninger, der var nødvendige, for at tilbagesøge den støtte, som virksomheden ulovligt var blevet tildelt.
Hvad angår Kommissionens argument om, at denne konkursbehandling skal være irreversibel og føre til, at aktiviteterne for den virksomhed, der har modtaget den ulovlige støtte, ophører endeligt, har Den Hellenske Republik gjort gældende, at det hverken i henhold til retspraksis eller Kommissionens praksis kræves, at en virksomheds konkurs fører til en irreversibel procedure for opløsning. Formålet med og logikken i retsforskrifterne om statsstøtte består i at fjerne de konkurrencemæssige fordele, som en virksomhed har opnået som følge af støtten, og ikke i, at denne virksomhed forsvinder endeligt.
Ifølge Den Hellenske Republik følger det heraf, at når den virksomhed, der har modtaget støtten, under konkursbehandlingen påviseligt er ophørt med sine aktiviteter, er konkurrencefordrejningen blevet bragt til ophør, idet den konkurrencemæssige fordel knyttet til tildelingen af statsstøtten hermed er fjernet. På denne baggrund er der intet til hinder for, at en plan om varig genoptagelse af denne virksomheds aktiviteter, som foreskriver fuldstændig tilbagebetaling af den pågældende støtte inden genoptagelsen af aktiviteterne, kan forelægges skifteforsamlingen.
Den Hellenske Republik har endvidere af den i nærværende doms præmis 16 nævnte meddelelse fra Kommissionen, hvis punkt 67 udtrykkeligt omtaler muligheden for at fremsætte en plan for videreførelse af aktiviteterne, udledt, at indledningen og fortsættelsen af konkursbehandlingen i visse tilfælde ikke er til hinder for en genoptagelse af virksomhedens aktiviteter, forudsat at den ydede støtte rent faktisk tilbagebetales.
Udsættelsen på seks måneder i henhold til artikel 17 i den lovgivningsmæssige retsakt af proceduren for at sælge denne virksomheds aktiver på tvangsauktion kan således anses for en rimelig og tidsbegrænset foranstaltning.
Domstolens bemærkninger
Det fremgår af Domstolens praksis, at den medlemsstat, som en afgørelse om tilbagesøgning af ulovlig støtte, der er erklæret uforenelig med det indre marked, er rettet til, i medfør af artikel 288 TEUF er forpligtet til at træffe alle fornødne foranstaltninger til sikring af denne afgørelses gennemførelse. Dette skal føre til en effektiv opkrævning af de skyldige beløb med henblik på at eliminere den konkurrencefordrejning, der er forårsaget af den konkurrencemæssige fordel på grund af denne støtte (dom af 24.1.2013, Kommissionen mod Spanien,
C-529/09
,
EU:C:2013:31
, præmis
).
Det følger af artikel 14, stk. 3, første punktum, i forordning nr. 659/1999, sammenholdt med 13. betragtning til denne forordning, at tilbagesøgningen af en ulovlig støtte, der er erklæret uforenelig med det indre marked, skal ske omgående og i overensstemmelse med gældende procedurer i den pågældende medlemsstats nationale ret, forudsat at disse giver mulighed for omgående og effektiv gennemførelse af Kommissionens afgørelse. Til det formål træffer de pågældende medlemsstater alle nødvendige foranstaltninger, som er til rådighed i deres respektive retssystemer, herunder også foreløbige foranstaltninger, dog med forbehold af EU-retten (dom af 11.9.2014, Kommissionen mod Tyskland,
C-527/12
,
EU:C:2014:2193
, præmis
).
Hvad angår tilfælde, hvor en ulovligt ydet støtte skal tilbagesøges fra en virksomhed, der er kriseramt eller under konkurs, skal det bemærkes, at sådanne vanskeligheder ikke berører forpligtelsen til tilbagesøgning af støtten (jf. i denne retning dom af 11.12.2012, Kommissionen mod Spanien,
C-610/10
,
EU:C:2012:781
, præmis
). Medlemsstaten er følgelig eventuelt forpligtet til at fremkalde afvikling af dette selskab, at anmelde sin fordring i selskabets passiver eller at træffe andre foranstaltninger, som giver mulighed for tilbagebetaling af støtten (jf. i denne retning dom af 6.12.2007, Kommissionen mod Italien,
C-280/05
, ikke trykt i Sml.,
EU:C:2007:753
, præmis
).
Det følger nemlig af fast retspraksis, at en genoprettelse af den tidligere situation og en eliminering af konkurrencefordrejningen som følge af den ulovligt ydede støtte principielt kan opnås ved, at fordringen vedrørende tilbagebetaling af den pågældende støtte anmeldes som en fordring i konkursboet (dom af 11.12.2012, Kommissionen mod Spanien,
C-610/10
,
EU:C:2012:781
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Det skal imidlertid bemærkes, at en sådan anmeldelse kun opfylder tilbagesøgningspligten, hvis konkursbehandlingen i det tilfælde, hvor de statslige myndigheder ikke har kunnet tilbagesøge hele støttebeløbet, fører til virksomhedens afvikling, dvs. aktivitetens endelige ophør, som de statslige myndigheder kan fremkalde på grund af deres status som aktionærer eller kreditorer (dom af 13.10.2011, Kommissionen mod Italien,
C-454/09
, ikke trykt i Sml.,
EU:C:2011:650
, præmis
).
Det følger heraf, at det endelige ophør af aktiviteterne for en virksomhed, der har modtaget statsstøtte, kun gælder, såfremt det under konkursbehandlingen fortsat er umuligt at tilbagesøge hele støtten.
Hvad angår de tidsmæssige forhold ved tilbagesøgningen af den støtte, der er erklæret ulovlig og uforenelig med det indre marked, skal det dels bemærkes, at en forsinket tilbagesøgning, dvs. efter den fastsatte frist, ikke opfylder kravene i traktaten (dom af 12.12.2013, Kommissionen mod Italien,
C-411/12
, ikke trykt i Sml.,
EU:C:2013:832
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Dels skal det, som generaladvokaten har gjort i punkt 59 i sit forslag til afgørelse, bemærkes, at det synes usandsynligt, at de forskellige skridt i en konkursbehandling fra den indledende konkursbegæring til, at selskabet erklæres konkurs, og anmeldelsen af fordringerne i konkursboet, til likvidationen af støttemodtageren og den fuldstændige tilbagebetaling af den pågældende støtte eller et eventuelt endeligt ophør af denne begunstigedes aktivitet normalt vil kunne finde sted inden for den frist på fire måneder, der sædvanligvis fastsættes af Kommissionen for tilbagesøgningen af den ulovlige støtte.
På denne baggrund skal anmeldelsen i konkursboet af fordringen vedrørende tilbagebetaling af den pågældende støtte anses for principielt at være en passende foranstaltning, der kan sikre elemineringen af konkurrencefordrejningen, som det er anført i nærværende doms præmis 37, forudsat at en sådan foranstaltning følges op af enten tilbagesøgning af hele den nævnte støtte eller af en likvidation af virksomheden eller det endelige ophør af dens aktiviteter, hvis en sådan tilbagesøgning er umulig under konkursbehandlingen.
For at en sådan foranstaltning er effektiv bl.a. i forhold til kravet om en omgående gennemførelse af den afgørelse, som pålægger tilbagesøgning af en ulovlig støtte, der er erklæret uforenelig med det indre marked, skal den, som generaladvokaten har bemærket i punkt 60 i sit forslag til afgørelse, gennemføres inden for den af Kommissionen fastsatte frist (jf. i denne retning dom af 14.4.2011, Kommissionen mod Polen,
C-331/09
,
EU:C:2011:250
præmis
-
, af 13.10.2011, Kommissionen mod Italien,
C-454/09
, ikke trykt i Sml.,
EU:C:2011:650
, præmis
-
, og af 11.12.2012, Kommissionen mod Spanien,
C-610/10
,
EU:C:2012:781
, præmis
-
).
For i nærværende sag at kunne vurdere, om der foreligger en overtrædelse af artikel 108, stk. 2, TEUF, skal det afgøres, hvornår Den Hellenske Republik skulle anmelde fordringerne vedrørende tilbagebetaling af den pågældende støtte i konkursboet.
Det skal i denne forbindelse bemærkes, at det fremgår af fast retspraksis, at den relevante dato for anvendelsen af artikel 108, stk. 2, andet afsnit, TEUF er den, der er fastsat i den afgørelse, hvis gennemførelse er omtvistet, eller i givet fald den dato, som Kommissionen efterfølgende har fastsat (dom af 12.2.2015, Kommissionens mod Frankrig,
C-37/14
, ikke trykt i Sml.,
EU:C:2015:90
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Når omstændigheder eller grunde knyttet til nationale procedurer i et bestemt tilfælde hindrer medlemsstaten i at anmelde fordringen vedrørende den pågældende støtte i konkursboet inden for den fastsatte frist, skal denne stat i henhold til Domstolens praksis forelægge Kommissionen disse vanskeligheder til vurdering med forslag om passende ændringer af den pågældende afgørelse. Denne stat og Kommissionen skal i henhold til den regel, der pålægger medlemsstaterne og Unionens institutioner en gensidig pligt til loyalt samarbejde, jf. bl.a. artikel 4, stk. 3, TEUF, samarbejde efter bedste evne med henblik på at overvinde vanskelighederne, idet traktatens bestemmelser, særlig bestemmelserne om støtte, fuldt ud skal overholdes (jf. i denne retning dom af 12.2.2015, Kommissionens mod Frankrig,
C-37/14
, ikke trykt i Sml.,
EU:C:2015:90
, præmis
).
Når medlemsstaten ikke har anmodet om forlængelse af den frist, der blev fastsat i den afgørelse, som pålagde tilbagesøgning af den ulovligt udbetalte støtte, forbliver den relevante dato for anvendelsen af artikel 108, stk. 2, andet afsnit, TEUF, og navnlig for anmeldelsen af fordringen vedrørende tilbagebetaling af den pågældende støtte i konkursboet, imidlertid den ved denne afgørelse fastsatte frist.
Såfremt den pågældende medlemsstat på den dato, som er fastsat i den afgørelse, der pålægger den nævnte tilbagesøgning, eller i givet fald på den dato, som Kommissionen efterfølgende har fastsat, ikke har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at opfylde forpligtelsen til at tilbagesøge den pågældende støtte, og navnlig for at genoprette den tidligere situation og eliminere konkurrencefordrejningen som følge af den pågældende støtte, skal det som led i det i artikel 108, stk. 2, andet afsnit, TEUF fastsatte traktatbrudssøgsmål fastslås, at denne medlemsstat har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Kommissionens afgørelse, og dermed at alle andre foranstaltninger truffet efter udløbet af den fastsatte frist ikke er relevante for vurderingen af spørgsmålet om, hvorvidt medlemsstaten havde truffet de fornødne foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse, da den af Kommissionen fastsatte frist for gennemførelse udløb (jf. i denne retning dom af 3.7.2001, Kommissionen mod Belgien,
C-378/98
,
EU:C:2001:370
, præmis
).
I det foreliggende tilfælde var Den Hellenske Republik i henhold til artikel 3, stk. 1, i afgørelse 2012/541 forpligtet til at sikre en omgående og effektiv tilbagesøgning af den pågældende støtte. Denne medlemsstat havde med henblik herpå i medfør af afgørelsens artikel 3, stk. 2, en frist på fire måneder efter dens meddelelse.
Eftersom Kommissionen ikke havde indrømmet en forlængelse af denne frist, er den relevante dato for anvendelsen af artikel 108, stk. 2, andet afsnit, TEUF den i afgørelse 2012/541 fastsatte.
Da den nævnte afgørelse blev meddelt Den Hellenske Republik den 23. februar 2012, skal det fastslås, at den for denne medlemsstat fastsatte frist for at tilbagesøge den ulovligt udbetalte statsstøtte udløb den 25. juni 2012, eftersom den 23. juni 2012 var en lørdag.
Det står imidlertid fast, at United Textiles først officielt blev erklæret konkurs den 19. juli 2012.
Det fremgår endvidere af sagsakterne, at fristen for anmeldelse af fordringerne begyndte at løbe den 30. juli 2012, og at de græske myndigheder anmeldte fordringerne i konkursboet den 3. august 2012 for 2007-statsstøtten og den 14. september 2012 for 2009-statsstøtten.
Som det fremgår af Den Hellenske Republiks forklaringer i retsmødet for Domstolen, blev den sidste anmeldelse endeligt foretaget den 7. februar 2013.
Eftersom Den Hellenske Republik ikke inden for den fastsatte frist har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre afgørelse 2012/541, skal Kommissionens første klagepunkt om en tilsidesættelse af denne afgørelses artikel 2 og 3 tiltrædes.
Det andet klagepunkt om manglende underretning af Kommissionen
Parternes argumenter
Med det andet klagepunkt har Kommissionen gjort gældende, at Den Hellenske Republik under alle omstændigheder ikke på passende vis oplyste Kommissionen om de foranstaltninger, der blev truffet til gennemførelse af afgørelse 2012/541. Først har Kommissionen fastslået, at den ved de græske myndigheders skrivelse af 19. januar 2016 blev oplyst om udsættelse af proceduren for salg af United Textiles’ aktiver på tvangsauktion. Kommissionen har herefter anført, at denne medlemsstat ikke har fremlagt konkrete oplysninger om, at United Textiles ikke driver virksomhed på markedet, og at dette selskab ikke længere drev virksomhed i perioden efter december 2015. Det er endelig Kommissionens opfattelse, at de græske myndigheder efter deres skrivelse af 11. april 2016 ikke har fremlagt nogen oplysninger om United Textiles.
Den Hellenske Republik har gjort gældende, at den på passende vis har oplyst Kommissionen om de foranstaltninger, som den har truffet med henblik på at gennemføre afgørelse 2012/541.
Domstolens bemærkninger
Artikel 4, stk. 1, i afgørelse 2012/541 pålægger Den Hellenske Republik at fremlægge visse oplysninger om tilbagesøgningen af støtten senest to måneder efter meddelelsen af denne afgørelse. Da den nævnte afgørelse blev meddelt Den Hellenske Republik den 23. februar 2012, må det fastslås, at den for denne medlemsstat fastsatte frist for at fremlægge disse oplysninger udløb den 23. april 2012.
Denne afgørelses artikel 4, stk. 2, fastsætter en forpligtelse for denne medlemsstat til dels jævnligt at holde Kommissionen orienteret om udviklingen i de foranstaltninger, der træffes for at tilbagesøge støtten, indtil denne støtte er tilbagebetalt, dels at give detaljerede oplysninger om de støttebeløb og tilbagesøgningsrenter, som støttemodtageren allerede har tilbagebetalt.
For så vidt angår den i artikel 4, stk. 1, fastsatte forpligtelse skal det fastslås, at denne medlemsstat ikke har opfyldt denne, eftersom Den Hellenske Republik, som det fremgår af sagsakterne, først henvendte sig til Kommissionen i maj 2012. Endvidere fremgår det af de oplysninger, som Den Hellenske Republik har fremlagt i retsmødet, at de oplysninger om tilbagesøgningen af støtten, som skulle være meddelt Kommissionen, ikke blev fremlagt inden for den i artikel 4, stk. 1, fastsatte frist.
Hvad angår den i artikel 4, stk. 2, i afgørelse 2012/541 fastsatte forpligtelse bemærkes, at selv om det fremgår af sagsakterne, at der var hyppig korrespondance mellem Kommissionen og Den Hellenske Republik fra maj 2012 om udviklingen af United Textiles’ insolvensbehandling, forholder det sig ikke desto mindre således, at denne medlemsstat ikke underrettede Kommissionen forud for vedtagelsen af ACL, hvorved det blev besluttet at udsætte salget af United Textiles’ aktiver på tvangsauktion. Først efter Kommissionens skrivelse af 18. december 2015, hvorved denne anmodede Den Hellenske Republik om at give nærmere oplysninger om situationen, underrettede denne medlemsstat ved skrivelse af 19. januar 2016 Kommissionen om, at den havde udsat det nævnte salg på tvangsauktion i seks måneder med henblik på at vurdere en plan om genoptagelse af United Textiles. De græske myndigheder har efter deres skrivelse af 11. april 2016 endvidere ikke fremlagt nogen oplysninger om United Textiles.
Det skal følgelig fastslås, at det er godtgjort, at forpligtelsen til at underrette Kommissionen om de i henhold til afgørelse 2012/541 foranstaltninger er tilsidesat.
Henset til ovenstående betragtninger skal det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2-4 i afgørelse 2012/541 samt i henhold til EUF-traktaten, idet den ikke inden for den fastsatte frist har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre afgørelsen, og fordi den ikke på passende vis i henhold til afgørelsen har oplyst Kommissionen om de vedtagne foranstaltninger.
Sagsomkostninger
I henhold til artikel 138, stk. 1, i Domstolens procesreglement pålægges det den tabende part at betale sagsomkostningerne, hvis der er nedlagt påstand herom. Den Hellenske Republik har tabt sagen og bør derfor i overensstemmelse med Kommissionens påstand herom pålægges at betale sagsomkostningerne.

På grundlag af disse præmisser udtaler og bestemmer Domstolen (Første Afdeling):

1)
Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2-4 i Kommissionens afgørelse 2012/541/EU af 22. februar 2012 om Grækenlands statsstøtte til Enómeni Klostoÿfantourgía (United Textiles) AE (statsstøttesag nr. SA.26534 (C 27/10, ex NN 6/09) samt i henhold til EUF-traktaten, idet den ikke inden for den fastsatte frist har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre afgørelsen, og fordi den ikke på passende vis i henhold til afgørelsen har oplyst Europa-Kommissionen om de vedtagne foranstaltninger.

2)
Den Hellenske Republik betaler sagsomkostningerne.

Underskrifter
(
*1
) – Processprog: græsk.