CELEX: 62015CJ0441
Begäran om förhandsavgörande
Gemensamma tulltaxan
Tullklassificering
Kombinerade nomenklaturen
Numren 3824 90 97 och 2106 90 92
Produkt i pulverform bestående av kalciumkarbonat (95 procent) och modifierad stärkelse (5 procent)

Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av undernumren 3824 90 97 och 2106 90 92 i den kombinerade nomenklatur som återfinns i bilaga 1 till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (
EGT L 256, 1987, s. 1
; svensk specialutgåva, område 1, volym 13, s. 22), i dess lydelse enligt kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 927/2012 av den 9 oktober 2012 (
EUT L 304, 2012, s. 1
) (nedan kallad KN).
Begäran har framställts i ett mål mellan Madaus GmbH och Hauptzollamt Bremen (huvudtullkontoret i Bremen, Tyskland) (nedan kallat HB). Målet rör tullklassificeringen i denna nomenklatur av ett utgångsmaterial med beteckningen ”DESTAB Calcium Carbonate 90SE Ultra 250” för tillverkning av kalciumtabletter i form av vanliga tabletter, brustabletter och tuggtabletter.
Tillämpliga bestämmelser
KN
Tullklassificering av varor som importeras till Europeiska unionen regleras i tulltaxe- och statistiknomenklaturen.
I artikel 12 i förordning nr 2658/87, i dess lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 254/2000 av den 31 januari 2000 (
EGT L 28, 2000, s. 16
), föreskrivs att Europeiska kommissionen varje år genom en förordning ska anta en fullständig version av tulltaxe- och statistiknomenklaturen och av motsvarande autonoma och konventionella tullsatser i Gemensamma tulltaxan, i dess lydelse efter de åtgärder som har vidtagits av Europeiska unionens råd eller kommissionen. Denna förordning ska offentliggöras i
Europeiska unionens officiella tidning
senast den 31 oktober och tillämpas från och med den 1 januari påföljande år.
Den hänskjutande domstolen anser att förordning nr 927/2012 är tillämplig. Det framgår emellertid av handlingarna i målet att den aktuella deklarationen för övergång till fri omsättning är daterad den 11 april 2014. Under dessa omständigheter är det tulltaxe- och statistiknomenklaturen av den 1 januari 2014, i dess lydelse enligt kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1001/2013 av den 4 oktober 2013 (
EUT L 290, 2013, s. 1
) (nedan kallad KN), som är tillämplig i det nationella målet. Innehållet i dessa båda förordningar är emellertid identiskt.
Del 1 i KN, med inledande bestämmelser, innehåller en avdelning 1 med ”Allmänna bestämmelser”. Under punkt A däri, med rubriken ”Allmänna bestämmelser för tolkning av Kombinerade nomenklaturen”, föreskrivs bland annat följande:
”Vid klassificering av varor enligt [KN] ska följande gälla:
1.
Benämningarna på avdelningar, kapitel och underavdelningar av kapitel är endast vägledande. Klassificeringen ska bestämmas med ledning av lydelsen av HS-numren (med fyrställig sifferkod), av anmärkningarna till avdelningarna eller kapitlen och, om inte annat föreskrivs i HS-numren eller i anmärkningarna, med ledning av följande bestämmelser.
…”
Del 2 i KN, som består av tulltaxan, är uppdelad i avdelningar. Avdelning IV i del 2 innefattar kapitel 21 i KN, med rubriken ”Diverse ätbara beredningar”.
Nummer 2106 i KN, som ingår i kapitel 21, är uppbyggd på följande sätt:
”2106 Livsmedelsberedningar, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans:
2106 10 – Proteinkoncentrat och texturerade proteiner:
…
2106 90 – andra:
…
2106 90 92 – – – Inte innehållande mjölkfett, sackaros, isoglukos, druvsocker eller stärkelse eller innehållande mindre än 1,5 viktprocent mjölkfett, 5 viktprocent sackaros eller isoglukos, 5 viktprocent druvsocker eller stärkelse
…”
Del 2 i KN innehåller också en avdelning VI som avser produkter av kemiska och närstående industrier. Denna avdelning innefattar kapitel 38 i KN, med rubriken ”Diverse kemiska produkter” som innehåller följande anmärkning:
”1.
Detta kapitel omfattar inte
…
b)
blandningar av kemikalier och födoämnen eller andra ämnen med näringsvärde, av sådana slag som används vid beredning av livsmedel (i allmänhet nr 2106),
…”
Nummer 3824 i KN, som ingår i kapitel 38, är uppbyggt på följande sätt:
”3824 Beredda bindemedel för gjutformar eller gjutkärnor; kemiska produkter samt preparat från kemiska eller närstående industrier (inbegripet sådana som består av blandningar av naturprodukter), inte nämnda eller inbegripna någon annanstans
…
3824 90 – Andra
…
3824 90 97 – – – – Andra”
Förordning (EU) nr 328/2013
Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 328/2013 av den 8 april 2013 om klassificering av vissa varor i Kombinerade nomenklaturen (
EUT L 102, 2013, s. 10
), innehåller, i sin bilaga, en tabell med tre kolumner där den första avser varje berörd produkt, den andra produktens KN-nummer, och den tredje skälen till denna klassificering.
Av denna bilaga framgår att en produkt i pulverform bestående av 97 procent kalciumkarbonat och 3 procent stärkelse ska klassificeras enligt nummer 2106 90 92 i KN. I kolumnen som avser själva produkten beskrivs denna på följande sätt:
”Produkt i pulverform bestående av (i viktprocent)
—
Kalciumkarbonat 97
—
Stärkelse 3”
Produkten är lämplig för användning inom flera olika områden, t.ex. livsmedel, läkemedel och fyllmedel i färg.
Produkten är lämplig för användning vid tillverkning av kalciumtabletter.”
I kolumnen över skälen till klassificeringen anges att ”[k]lassificeringsförordningen föreskriver … att klassificeringen bestäms av de allmänna klassificeringsbestämmelserna 1 och 6 i [KN, anmärkning 1 b till] kapitel 38 samt lydelsen av KN-koderna 2106, 2106 90 och 2106 90 92”.
Följande konstateranden återfinns också i denna kolumn:
”På grund av förekomsten av ett ämne som inte omfattas av anmärkning 1 a, 1 d eller 1 e till kapitel 28 är klassificering enligt det kapitlet utesluten.
…
På grund av produktens sammansättning är klassificering enligt kapitel 38 utesluten enligt anmärkning 1 b till det kapitlet (se även de förklarande anmärkningarna till HS, kapitel 38, allmänna delen).
Produkten ska därför klassificeras enligt nummer 2106 som en livsmedelsberedning, inte nämnd eller inbegripen någon annanstans.”
SH och KN
Tullsamarbetsrådet, sedermera Världstullorganisationen (nedan kallad WCO), inrättades genom en konvention om upprättande av nämnda råd, undertecknad i Bryssel den 15 december 1950. Systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering (nedan kallat HS) utarbetades av WCO och inrättades genom den internationella konventionen om systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering, som ingicks i Bryssel den 14 juni 1983. Konventionen godkändes, tillsammans med ändringsprotokoll av den 24 juni 1986, på Europeiska ekonomiska gemenskapens vägnar genom rådets beslut 87/369/EEG av den 7 april 1987 (
EGT L 198, 1987, s. 1
; svensk specialutgåva, område 1, volym 12, s. 3).
Numren 2106 och 3824 i KN återger ordagrant innehållet i numren 2106 och 3824 i HS.
De förklarande anmärkningarna till HS utarbetas av WCO i enlighet med bestämmelserna i nämnda konvention.
I de förklarande anmärkningarna till HS avseende nummer 38 i HS anges bland annat följande:
”Allmänna anvisningar
…
Med uttrycket
födoämnen eller andra ämnen med näringsvärde
enligt anmärkning 1 b till detta kapitel förstås huvudsakligen ätbara produkter enligt första–fjärde [avdelningen].
Uttrycket födoämnen eller andra ämnen med näringsvärde omfattar också vissa andra produkter, t.ex. produkter enligt 28 kap. som används som mineraltillskott i livsmedelsberedningar, sockeralkoholer enligt nr 2905, essentiella aminosyror enligt nr 2922, lecitin enligt nr 2923, provitaminer och vitaminer enligt nr 2936, sockerarter enligt nr 2940, djurblodsfraktioner enligt nr 3002 avsedda för livsmedelsberedningar, kasein och kaseinater enligt nr 3501, albuminer enligt nr 3502, ätbart gelatin enligt nr 3503, ätbara proteinämnen enligt nr 3504, dextrin och annan ätbar modifierad stärkelse enligt nr 3505, sorbitol enligt nr 3824, ätbara produkter enligt 39 kap. (såsom amylopektin och amylos enligt nr 3913). Det bör observeras att denna produktlista endast upptar exempel och inte bör uppfattas som uttömmande.
Förekomsten av födoämnen eller andra ämnen med näringsvärde i en blandning är inte tillräcklig för att utesluta blandningen från [kapitel 38] genom tillämpning av [anmärkning] 1 b. Ämnen med ett näringsvärde som är av underordnad betydelse i jämförelse med ämnets funktion som kemisk produkt, exempelvis som livsmedelstillsats eller processhjälpmedel, anses inte vara
födoämnen eller andra ämnen med näringsvärde
enligt denna anmärkning. De blandningar som är uteslutna från kapitel 38 genom anmärkning 1 b är blandningar av det slag som används vid beredning av livsmedel och vars värde grundar sig på dess näringskvaliteter.”
Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågan
Det framgår av beslutet om hänskjutande att Madaus den 11 april 2014 lämnade in en deklaration för övergång till fri omsättning av kalciumkarbonat från Förenta staterna. I denna deklaration klassificerade Madaus den berörda produkten enligt undernummer 2836 50 00 i KN.
Denna produkt är ett utgångsmaterial för tillverkning av kalciumtabletter i form av vanliga tabletter, brustabletter och tuggtabletter. Utgångsmaterialet har beteckningen ”DESTAB Calcium Carbonate 90SE Ultra 250” och består av kemiskt definierat kalciumkarbonat i pulverform och modifierad stärkelse.
De importerade produkterna övergick, i enlighet med klagandens begäran, till fri omsättning efter det att importtullen fastställts med tillämpning av tullsatsen 5 procent, vilken är tillämplig på nämnda undernummer i KN.
HB lät emellertid undersöka produkterna. Av det i samband med undersökningen upprättade klassificeringsintyget framgår att produkterna ska klassificeras enligt undernummer 2106 90 92 i KN. Av undersökningen framgår att den tillsatta stärkelsen, mot bakgrund av att halten modifierad stärkelse var lägre än 5 viktprocent, inte utgjorde en väsentlig beståndsdel av produkten.
Eftersom tullsatsen för detta undernummer var 12,8 procent skickade HB, den 24 juni 2014, ett beslut om påförande av tull avseende resterande belopp.
Efter det att Madaus begäran om omprövning av detta beslut avslagits överklagade bolaget beslutet till den hänskjutande domstolen. Till stöd för överklagandet har Madaus gjort gällande att den i det nationella målet aktuella produkten ska klassificeras enligt undernummer 3824 90 97 i KN och inte enligt undernummer 2836 50 00 i KN. Bolaget har påpekat dels att produktens stärkelsehalt överstiger 5 procent av produktens totala vikt, dels att stärkelse inte tillsätts på grund av dess näringsegenskaper utan enbart tjänar som en agens i tillverkningsprocessen, för att underlätta tillverkningen av kalciumtabletter. Att tillsatt stärkelse har ett lågt näringsvärde är av underordnad betydelse.
Mot denna bakgrund anser Madaus att den berörda produkten omfattas av kapitel 38 i KN. Uteslutandet av vissa produkter ur tillämpningsområdet för detta kapitel, såsom föreskrivs i anmärkning 1 b i kapitlet, avseende ”blandningar av kemikalier och födoämnen eller andra ämnen med näringsvärde”, gäller inte den i det nationella målet aktuella produkten, eftersom denna inte är en blandning som bland annat består av födoämne eller andra ämnen med näringsvärde. I enlighet med de förklarande anmärkningarna till HS avseende kapitel 38 är förekomsten av födoämnen eller andra ämnen med näringsvärde i en blandning inte i sig tillräcklig för att utesluta blandningen från 38 i KN, eftersom, i enlighet med dessa förklarande anmärkningar, ämnen med ett näringsvärde som är av underordnad betydelse i jämförelse med ämnets funktion som kemisk produkt inte anses vara ämnen med näringsvärde. Madaus har slutligen gjort gällande att genomförandeförordning nr 328/2013 är ogiltig, eftersom den bygger på en felaktig tolkning av anmärkning 1 b i kapitel 38 i KN.
HB har gjort gällande att de båda beståndsdelarna i den i det nationella målet aktuella produkten, närmare bestämt kalciumkarbonat och modifierad stärkelse, är ämnen med näringsvärde, i den mening som avses i den berörda anmärkningen, och att det följaktligen är fråga om en livsmedelsberedning enligt nummer 2106 i KN.
Den hänskjutande domstolen konstaterar att den i det nationella målet aktuella produkten består av dels kalciumkarbonat, som onekligen är ett kemiskt ämne i den mening som avses i nummer 3824 i KN, dels modifierad stärkelse.
I likhet med vad som redovisats ovan följer det nämligen av anmärkning 1 b till kapitel 38 i KN att ”blandningar av kemiska ämnen och födoämnen eller andra ämnen med näringsvärde av sådana slag som används vid beredning av livsmedel” inte ingår i detta kapitel.
Den hänskjutande domstolen anser att utgången av det mål som den har att avgöra beror på huruvida denna andra beståndsdel utgör ett födoämne eller ett annat ämne med näringsvärde, i enlighet med nämnda anmärkning.
Enligt denna domstol omfattas den i det nationella målet aktuella produkten av kapitel 38 i KN, eftersom den huvudsakliga beståndsdelen, kalciumkarbonat, är en kemisk produkt, medan modifierad stärkelse enbart har tillsatts för att underlätta tillverkningen av kalciumtabletter. Den hänskjutande domstolen anser följaktligen att den modifierade stärkelsen enbart tillsatts som en agens i tillverkningsprocessen och inte för att ge produkten ett näringsvärde.
I detta avseende hänvisar den hänskjutande domstolen till de förklarande anmärkningarna till kapitel 38 i HS, såsom de följer av punkt 18 i denna dom, enligt vilka, i enlighet med den hänskjutande domstolen, ”förekomsten av födoämnen eller andra ämnen med näringsvärde i en blandning inte är tillräcklig för att utesluta blandningen från kapitel 38 genom tillämpning av anmärkning 1 b när ämnen med ett näringsvärde är av underordnad betydelse i jämförelse med ämnets funktion som kemisk produkt”.
Den hänskjutande domstolen hyser emellertid tvivel om huruvida den i det nationella målet aktuella produkten kan ingå i kapitel 38 i KN mot bakgrund av förordning nr 328/2013. Denna domstol påpekar nämligen att denna förordning hänvisar till nämnda anmärkning 1 b i detta kapitel 38, enligt vilken vissa blandningar av kemiska ämnen och födoämnen eller andra ämnen med näringsvärde av sådana slag som används vid beredning av livsmedel inte ingår i detta kapitel. En produkt som är likvärdig med den i det nationella målet aktuella produkten omfattas således av kapitel 21 i KN och ska följaktligen klassificeras enligt nummer 2106 i denna nomenklatur och inte i kapitel 38 däri. Den hänskjutande domstolen anser att denna förordning skulle kunna vara ogiltig av samma skäl som berättigar klassificeringen av den i det nationella målet aktuella produkten i kapitel 38 i KN och, följaktligen på grund av en felaktig tolkning av räckvidden av anmärkning 1 b i detta kapitel.
Mot denna bakgrund har Finanzgericht Bremen (Skattedomstolen i Bremen) beslutat att vilandeförklara målet och att ställa följande tolkningsfråga till domstolen:
”Ska [KN] tolkas så, att ett utgångsmaterial med beteckningen ’DESTAB Calcium Carbonate 90SE Ultra 250’ som används för framställning av kalciumtabletter i form av vanliga tabletter, brustabletter och tuggtabletter, och som består av kemiskt definierat kalciumkarbonat i pulverform med tillsatt modifierad stärkelse för att underlätta tillverkningen av tabletter och med en – i enlighet med kommissionens förordning (EU) nr 118/2010 av den 9 februari 2010 om ändring av förordning (EG) nr 900/2008 om fastställande av analysmetoder och andra bestämmelser av teknisk karaktär som krävs för tillämpningen av systemet för import av vissa varor som framställs genom förädling av jordbruksprodukter (
EUT L 37, 2010, s. 21
) – fastställd halt av stärkelse som understiger 5 viktprocent, klassificeras enligt undernummer 3824 90 97[i KN]?”
Prövning av tolkningsfrågan
Den hänskjutande domstolen har ställt sin fråga för att få klarhet i huruvida KN ska tolkas så, att en sådan produkt som den i det nationella målet, som används vid framställning av kalciumtabletter i form av vanliga tabletter, brustabletter och tuggtabletter, och som består av kemiskt definierat kalciumkarbonat i pulverform med tillsatt modifierad stärkelse för att underlätta tillverkningen av tabletter och med en halt av stärkelse som understiger 5 viktprocent, ska klassificeras enligt nummer 2106, såsom livsmedel, eller enligt 3824, såsom kemisk produkt i KN.
Domstolen påpekar inledningsvis att dess uppgift inom ramen för en begäran om förhandsavgörande i fråga om tullklassificering snarare består i att ge den nationella domstolen vägledning i fråga om kriterierna för att den domstolen ska kunna göra en riktig klassificering i KN av de aktuella varorna än att själv utföra klassificeringen, i synnerhet som EU-domstolen inte nödvändigtvis förfogar över alla uppgifter som krävs för klassificeringen. Den nationella domstolen förefaller således under alla omständigheter ha bättre förutsättningar att göra klassificeringen (se dom av den 17 september 2015, Kyowa Hakko Europe,
C‑344/14
,
EU:C:2015:615
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Av domstolens fasta praxis följer vidare att det avgörande kriteriet för tullklassificering av varor, av rättssäkerhetsskäl och i syfte att underlätta kontroll, i allmänhet ska vara varornas objektiva kännetecken och egenskaper, såsom de definieras i texten till numret i KN och i anmärkningar till avdelningar eller kapitel i KN (dom av den 17 februari 2016, Salutas Pharma,
C‑124/15
,
EU:C:2016:87
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Kapitelanmärkningarna till KN utgör således viktiga hjälpmedel för att säkerställa en enhetlig tillämpning av tulltaxan och utgör därför som sådana giltiga tolkningsdata för densamma. Anmärkningarnas innebörd ska därför överensstämma med bestämmelserna i KN och kan inte ändra deras räckvidd (se dom av den 17 februari 2016, Salutas Pharma,
C‑124/15
,
EU:C:2016:87
, punkt
).
De förklarande anmärkningar som har utarbetats av kommissionen (vad beträffar KN) och WTO (vad beträffar HS), utgör viktiga tolkningsdata vid bedömningen av vad som omfattas av olika tulltaxenummer, dock utan att vara rättsligt bindande (se dom av den 17 februari 2016, Salutas Pharma,
C‑124/15
,
EU:C:2016:87
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Det ska också erinras om att en varas avsedda användning kan utgöra ett objektivt kriterium för klassificering, under förutsättning att den följer naturligt av varan och detta kan konstateras på grundval av varans objektiva kännetecken och egenskaper (dom av den 20 juni 2013, Agroferm,
C‑568/11
,
EU:C:2013:407
, punkt
, och dom av den 4 mars 2015, Oliver Medical,
C‑547/13
,
EU:C:2015:139
, punkt
). Varans avsedda användning utgör emellertid bara ett relevant kriterium om klassificeringen inte kan företas enbart på grundval av varans objektiva kännetecken och egenskaper (dom av den 16 december 2010, Skoma-Lux,
C‑339/09
,
EU:C:2010:781
, punkt
, och dom av den 28 april 2016, Oniors Bio,
C‑233/15
,
EU:C:2016:305
, punkt
).
I förevarande fall framgår det av beslutet om hänskjutande att den i det nationella målet aktuella produkten består av kalciumkarbonat, en kemisk produkt, och modifierad stärkelse, ett ämne med näringsvärde, i proportionerna cirka 95 respektive 5 procent. Den aktuella produkten används vid tillverkning av kalciumtabletter, avsedda att användas som livsmedel. Mot bakgrund av den aktuella produktens objektiva kännetecken och egenskaper ska den följaktligen, i princip, omfattas av kapitel 38 i KN, avseende ”Diverse kemiska produkter”.
Det framgår emellertid av lydelsen i anmärkning 1 b till kapitel 38 att detta kapitel inte omfattar ”blandningar av kemikalier och födoämnen eller andra ämnen med näringsvärde, av sådana slag som används vid beredning av livsmedel (i allmänhet nr 2106)”.
För att kunna bedöma kriteriet för blandningens sammansättning finns det anledning att tolka anmärkning 1 b avseende kapitel 38 i KN mot bakgrund av de förklarande anmärkningarna avseende detta kapitel.
För det första beror frågan huruvida blandningar av kemikalier och födoämnen eller andra ämnen med näringsvärde ska klassificeras i kapitel 38 eller i kapitel 21 i KN på den berörda blandningens sammansättning med hänsyn till dess objektiva kännetecken och egenskaper.
För det andra preciseras i den sista meningen i andra stycket i de förklarande anmärkningarna till HS avseende kapitel 38 att de blandningar som är uteslutna från kapitel 38 genom anmärkning 1 b är ”blandningar av det slag som används vid beredning av livsmedel och vars värde grundar sig på dess näringskvaliteter”.
Begreppet ”blandning”, i den mening som avses i detta sista stycke, avser alltså själva blandningen av kemiska produkter och födoämnen eller andra ämnen med näringsvärde, utan att göra åtskillnad utifrån de olika ämnena i en sådan blandning.
Som kriterium för tullklassificering av den i det nationella målet aktuella produkten ska man följaktligen inte enbart använda produktens kännetecken och egenskaper, som till exempel själva blandningens näringsvärde, utan även produktens användningsområde, närmare bestämt den omständigheten att blandningen används vid tillverkningen av livsmedel.
I förevarande fall konstaterar domstolen att den i det nationella målet aktuella produkten är en blandning som består av en kemisk produkt, närmare bestämt kalciumkarbonat, och ett ämne med näringsvärde, närmare bestämt modifierad stärkelse. I detta avseende har domstolen redan slagit fast att begreppet ämne med näringsvärde kan omfatta kemiska produkter (dom av den 30 januari 1992, SuCrest,
C‑14/91
,
EU:C:1992:48
, punkt
). Den omständigheten att ett sådant ämne som kalciumkarbonat är en kemisk produkt utgör alltså inte hinder mot att ämnet betraktas som ett ämne med näringsvärde.
Av beslutet om hänskjutande framgår också att klaganden inledningsvis deklarerat den i det nationella målet aktuella produkten under beteckningen ”kalciumkarbonat – näringstillskott”. Domstolen har redan slagit fast att livsmedelsberedningar som inte finns nämnda eller inbegripna någon annanstans omnämns i ordalydelsen i nummer 2106 i KN och att det i de förklarande anmärkningarna till HS avseende detta nummer preciseras att de bland annat omfattar beredningar som ofta betecknas som ”näringstillskott” och som föreligger i förpackningar med uppgift om att de är avsedda att vidmakthålla hälsa eller välbefinnande (dom av den 17 december 2009, Swiss Caps,
C‑410/08–C‑412/08
,
EU:C:2009:794
, punkt
).
Det har inte bestritts att den i det nationella målet aktuella produkten används för tillverkning av kalciumtabletter i form av vanliga tabletter, brustabletter och tuggtabletter, avsedda att användas som livsmedel. I likhet med vad kommissionen har gjort gällande i sina yttranden bidrar dessa kalciumtabletter till att reglera utsöndringen av magsaft i syfte att stimulera eller underlätta matsmältning eller mer allmänt, till att vidmakthålla hälsa eller välbefinnande.
En sådan blandning som den som är aktuell i det nationella målet är således, mot bakgrund av dessa objektiva kännetecken och egenskaper, avsedd att användas vid beredning av livsmedel.
Mot bakgrund av det ovanstående omfattas en sådan produkt som den som är aktuell i det nationella målet av undantaget i anmärkning 1 b i kapitel 38 i KN, och ska därför i vilket fall som helst inte ingå i kapitlet avseende ”Diverse kemiska produkter”.
En sådan blandning som den som är aktuell i det nationella målet omfattas därmed av kapitel 21 i KN, med rubriken ”diverse ätbara beredningar”, och ska följaktligen klassificeras enligt nummer 2106 i KN, avseende ”Livsmedelsberedningar, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans”, till vilket det uttryckligen hänvisas i anmärkning 1 b i kapitel 38 i KN.
Av det ovan sagda följer att KN ska tolkas så, att en sådan produkt som den i det nationella målet, som används vid framställning av kalciumtabletter i form av vanliga tabletter, brustabletter och tuggtabletter, och som består av kemiskt definierat kalciumkarbonat i pulverform med tillsatt modifierad stärkelse för att underlätta tillverkningen av tabletter och med en halt av stärkelse som understiger 5 viktprocent, ska klassificeras enligt nummer 2106 i denna nomenklatur.
Rättegångskostnader
Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i det nationella målet utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den hänskjutande domstolen att besluta om rättegångskostnaderna De kostnader för att avge yttrande till domstolen som andra än nämnda parter har haft är inte ersättningsgilla.

Mot denna bakgrund beslutar domstolen (åttonde avdelningen) följande:

Kombinerade nomenklaturen i bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EU) nr 1001/2013 av den 4 oktober 2013, ska tolkas så, att en sådan produkt som den i det nationella målet, som används vid framställning av kalciumtabletter i form av vanliga tabletter, brustabletter och tuggtabletter, och som består av kemiskt definierat kalciumkarbonat i pulverform med tillsatt modifierad stärkelse för att underlätta tillverkningen av tabletter och med en halt av stärkelse som understiger 5 viktprocent, ska klassificeras enligt nummer 2106 i denna nomenklatur.

Underskrifter.
(
*1
)	Rättegångsspråk: tyska.