CELEX: 62019CJ0830
Ennakkoratkaisupyyntö
Maatalous
Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto (maaseuturahasto)
Asetus (EU) N:o 1305/2013
Delegoitu asetus (EU) N:o 807/2014
Nuorten viljelijöiden toiminnan aloittaminen
Maatilojen kehittäminen
Nuorille viljelijöille suunnattu yrityksen perustamistuki
Saamisen edellytykset
Vastaavuus
Toiminnan aloittaminen muuten kuin ainoana tilanpidosta vastaavana yrittäjänä
Enimmäismäärät
Vahvistaminen
Määrittämisperusteet
Maatilan standardituotos

Ennakkoratkaisupyyntö koskee Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) tuesta maaseudun kehittämiseen ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 (
EUVL 2013, L 347, s. 487
ja oikaisu
EUVL 2016, L 130, s. 1
) 2, 5 ja 19 artiklan, luettuina yhdessä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 täydentämisestä ja siirtymäsäännöksistä 11.3.2014 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 807/2014 (
EUVL 2014, L 227, s. 1
) 2 artiklan kanssa, tulkintaa.
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat C. J. ja Région wallonne (Vallonian hallintoalue, Belgia) ja jossa on kyse siitä, että viimeksi mainittu kieltäytyi maksamasta C. J:lle asetuksen N:o 1305/2013 19 artiklassa tarkoitettua nuorille viljelijöille suunnattua aloitustukea.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Unionin oikeus
Asetus N:o 1305/2013
Kyseisen asetuksen johdanto-osan 17 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”– – Tila- ja yritystoiminnan kehittämistoimenpiteellä olisi helpotettava nuorten viljelijöiden toiminnan aloittamista ja maatilojen rakenteellista mukauttamista toiminnan aloittamisen jälkeen. – – Olisi myös kannustettava taloudellisesti elinkelpoisiksi arvioitujen pientilojen kehittämistä. – – Yrityksen perustamistuen olisi katettava vain yritystoiminnan alkuvaiheet, eikä se saisi muuttua toimintatueksi. – –”
Kyseisen asetuksen 2 artiklan 1 kohdan n alakohdassa säädetään seuraavaa:
”Tässä asetuksessa – –
– –
n)
'nuorella viljelijällä' tarkoitetaan henkilöä, joka on enintään 40-vuotias hakemuksen jättämisajankohtana, jolla on riittävä ammattitaito ja pätevyys ja joka ryhtyy ensimmäistä kertaa tilanpidosta vastaavaksi maatalousyrittäjäksi.”
Kyseisen asetuksen 5 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Maaseudun kehittämisen tavoitteet, jotka edistävät älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan Eurooppa 2020 ‑strategian toteuttamista, pyritään saavuttamaan toteuttamalla seuraavat kuusi maaseudun kehittämistä koskevaa unionin prioriteettia, jotka vastaavat yhteisen strategiakehyksen asianmukaisia temaattisia tavoitteita:
– –
2)
maatilojen elinkelpoisuuden ja kilpailukyvyn parantaminen kaikenlaisessa maataloudessa kaikilla alueilla sekä innovatiivisen maatilateknologian ja metsien kestävän hoidon ja käytön edistäminen erityisesti seuraavilla aloilla:
– –
b)
riittävän ammattitaitoisten viljelijöiden maatalousalalle pääsyn ja erityisesti sukupolvenvaihdosten helpottaminen.
– –”
Asetuksen N:o 1305/2013 19 artiklassa, sellaisena kuin se oli alun perin, säädettiin seuraavaa:
”1.   Tämän toimenpiteen mukainen tuki kattaa
a)
yrityksen perustamistuen, joka on suunnattu
i)
nuorille viljelijöille;
– –
2.   Edellä olevan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan mukainen tuki myönnetään nuorille viljelijöille.
– –
4.   – –
Jäsenvaltioiden on vahvistettava 1 kohdan a alakohdan i ja iii alakohdan mukaiseen tukeen maatilojen osalta sovellettavat ylä- ja alarajat. – – Tukea voidaan myöntää vain tiloille, jotka vastaavat mikro- ja pienyritysten määritelmää.
– –
8.   Jotta varmistettaisiin maaseuturahaston varojen tehokas ja tuloksellinen käyttö, siirretään komissiolle valta antaa 83 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan liiketoimintasuunnitelman vähimmäissisältö ja ne perusteet, joita jäsenvaltioiden on sovellettava tämän artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja rajoja vahvistaessaan.”
Delegoitu asetus N:o 807/2014
Delegoidun asetuksen N:o 807/2014 johdanto-osan 2 ja 5 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”(2)
Jäsenvaltioiden olisi vahvistettava ja sovellettava erityisedellytyksiä tuensaamiseen silloin kun nuori viljelijä ei ryhdy pitämään tilaa ainoana tilanpidosta vastaavana yrittäjänä. Sen varmistamiseksi, että tuensaajia kohdellaan yhdenvertaisesti riippumatta siitä, missä oikeudellisessa muodossa he päättävät ryhtyä maatalousyrittäjiksi, olisi säädettävä, että edellytysten, joiden mukaisesti oikeushenkilöä tai muuta kumppanuusmuotoa voidaan pitää nuorena viljelijänä, olisi oltava vastaavat kuin luonnolliseen henkilöön sovellettavat edellytykset. Olisi säädettävä riittävän pitkästä lisäajasta, jossa nuoret viljelijät voivat hankkia tarvittavan ammattitaidon.
– –
(5)
– – Tuensaajien yhdenvertaisen kohtelun varmistamiseksi koko unionissa sekä seurannan helpottamiseksi [asetuksen N:o 1305/2013] 19 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen kynnysten vahvistamisessa käytettäväksi perusteeksi olisi otettava tilan tuotantomahdollisuudet.”
Kyseisen delegoidun asetuksen 2 artiklan, sellaisena kuin se oli alun perin, 1 kohdassa säädettiin seuraavaa:
”Jos asetuksen (EU) N:o 1305/2013 2 artiklan 1 kohdan n alakohdassa määritelty nuori viljelijä ei ryhdy pitämään tilaa ainoana tilanpidosta vastaavana yrittäjänä, jäsenvaltion on vahvistettava tuensaamisen erityisedellytykset ja sovellettava niitä. Kyseisten edellytysten on oltava vastaavia kuin ne, joita sovelletaan nuoreen viljelijään, joka ryhtyy pitämään tilaa ainoana tilanpidosta vastaavana yrittäjänä. Kaikissa tällaisissa tapauksissa vastuun tilanpidosta on oltava nuorilla viljelijöillä.”
Kyseisen delegoidun asetuksen 5 artiklan 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltion on määritettävä asetuksen (EU) N:o 1305/2013 19 artiklan 4 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetut kynnykset [yhteisön maatilatypologiasta 8.12.2008 annetun] komission asetuksen (EY) N:o 1242/2008 [(
EUVL 2008, L 335, s. 3
)] 5 artiklassa määriteltynä standardituotoksena tai vastaavana mitattavien tilan tuotantomahdollisuuksien osalta.”
Asetus N:o 1242/2008
Asetuksen N:o 1242/2008 5 artiklan 1 kohdassa säädettiin seuraavaa:
”Tässä asetuksessa ’standardituotoksella’ tarkoitetaan bruttotuotannon standardiarvoa.
– –”
Belgian oikeus
Vallonian hallituksen päätös
Maatalousalan kehittämis- ja investointituista 10.9.2015 annetun Vallonian hallituksen päätöksen (arrêté du gouvernement wallon du 10 septembre 2015 relatif aux aides au développement et à l’investissement dans le secteur agricole; jäljempänä Vallonian hallituksen päätös) 25 §:ssä todetaan tukien myöntämisestä seuraavaa:
”Siirretyn tai perustetun tilan osalta noudatetaan seuraavia edellytyksiä:
– –
6.
tilan asetuksen N:o 1242/2008 5 artiklassa tarkoitetun bruttostandardituotoksen osalta – – noudatetaan ministerin määrittelemiä ylä- ja alarajoja.
– –”
Ministeriön päätös
Vallonian hallituksen päätöksen täytäntöönpanosta 10.9.2015 annetun ministeriön päätöksen 7 §:n 2 momentin toisessa kohdassa, sellaisena kuin sitä sovelletaan käsiteltävässä asiassa, todetaan seuraavaa:
”Yläraja, jota tarkoitetaan [Vallonian hallituksen päätöksen] 25 §:n 1 momentin 6 kohdassa, on 1000000 euroa, kun yksi nuori viljelijä aloittaa toimintansa, ja 1500000 euroa, kun kaksi nuorta viljelijää tai sitä useampi nuori viljelijä aloittaa toiminnan samanaikaisesti.”
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymys
Pääasian kantaja on Belgiaan sijoittautunut nuori viljelijä. Maatilan haltuunottosopimuksella hän sai haltuunsa kolmasosan vanhempiensa tilasta jatkaakseen maatilatalouden harjoittamista perheyrityksessä. Hän harjoittaa toimintaansa tosiasiallisena yhtymänä isänsä kanssa, joka omistaa edelleen kolmasosan maatilasta, ja viimeinen kolmasosa kuuluu pääasian kantajan äidille.
Pääasian kantaja jätti 27.1.2016 Région wallonnelle aloitustukea koskevan hakemuksen.
Région wallonne hylkäsi tämän hakemuksen 28.10.2016, sillä siirretyn tilan bruttostandardituotoksen arvo ylitti alueellisessa lainsäädännössä asetetun ylärajan, joka on miljoona euroa.
Pääasian kantaja teki tästä hylkäyspäätöksestä oikaisuvaatimuksen maksajavirastolle ja vaati, että bruttostandardituotoksen määrittämisessä otetaan huomioon se seikka, ettei kantaja ole ryhtynyt pitämään tilaa ainoana tilanpidosta vastaavana yrittäjänä.
Maksajavirasto hylkäsi tämän oikaisuvaatimuksen 17.2.2016 tekemällään päätöksellä ja pysytti ensimmäisen päätöksensä katsoen, että huomioon otettava bruttostandardituotoksen arvo oli koko tilan bruttostandardituotoksen arvo ja että 1976980,45 euron suuruisena se ylitti kansallisessa lainsäädännössä säädetyn ylärajan.
Pääasian kantaja riitautti kyseisen päätöksen 12.10.2017 ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa.
Kyseinen tuomioistuin on epävarma tulkinnasta, joka koskee sellaiselle nuorelle viljelijälle, joka ei ryhdy pitämään tilaa ainoana tilanpidosta vastaavana yrittäjänä, maksettavan aloitustuen saamisedellytyksiä, joista säädetään delegoidun asetuksen N:o 807/2014 2 artiklassa.
Tribunal de première instance de Namur (Namurin alioikeus, Belgia) on näin ollen päättänyt lykätä asian ratkaisua ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Ovatko [asetuksen N:o 1305/2013] 2, 5 ja 19 artikla, luettuna yhdessä [delegoidun asetuksen N:o 807/2014] 2 artiklan kanssa, esteenä sille, että näiden säännösten täytäntöönpanon yhteydessä jäsenvaltiot ottavat huomioon koko tilan eivätkä ainoastaan nuoren viljelijän osaa tästä tilasta ja/tai työyksiköitä alarajan ja ylärajan määrittämisessä, kun maatilaa pidetään tosiasiallisena yhtymänä, josta nuori viljelijä hankkii murto-osan mutta ei ryhdy tilanpidosta vastaavaksi ainoaksi yrittäjäksi?”
Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelu
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee kysymyksellään lähinnä, onko asetuksen N:o 1305/2013 2, 5 ja 19 artiklaa, luettuina yhdessä delegoidun asetuksen N:o 807/2014 2 ja 5 artiklan kanssa, tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka nojalla sen ylärajan määrittämisperuste, jonka alittuessa nuori viljelijä, joka aloittaa toiminnan muuten kuin ainoana tilanpidosta vastaavana yrittäjänä, voi saada yrityksen perustamistukea, on koko maatilan bruttostandardituotos eikä yksinomaan kyseisen nuoren viljelijän kyseisestä tilasta omistaman osan bruttostandardituotos.
Aluksi on muistutettava, että asetuksen 1305/2013 2 artiklan 1 kohdan n alakohdan mukaan ”nuorella viljelijällä” tarkoitetaan henkilöä, joka on enintään 40-vuotias hakemuksen jättämisajankohtana, jolla on riittävä ammattitaito ja pätevyys ja joka ryhtyy ensimmäistä kertaa tilanpidosta vastaavaksi maatalousyrittäjäksi.
Vaikka – kuten ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee – pääasiassa kyseessä oleva tila on muodoltaan yhtymä, jolla ei ole oikeuskelpoisuutta ja joka käsittää pääasian kantajan lisäksi sellaisia luonnollisia henkilöitä, jotka eivät ole nuoria viljelijöitä, on todettava, ettei tämän säännöksen sanamuodossa oteta kantaa tällaisen tilan mahdolliseen oikeudelliseen muotoon (ks. vastaavasti tuomio 25.10.2012, Ketelä,
C‑592/11
,
EU:C:2012:673
,
kohta) eikä mahdollisuuteen aloittaa toiminta tilanpidosta vastaavana yrittäjänä muiden viljelijöiden kanssa.
Asetuksen N:o 1305/2013 19 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaan tila- ja yritystoiminnan kehittämistuki käsittää muun muassa yrityksen perustamistuen nuorille viljelijöille.
Kyseisen asetuksen 19 artiklan 4 kohdan kolmannessa alakohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on vahvistettava kyseisen artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaiseen nuorille viljelijöille suunnattuun tukeen maatilojen osalta sovellettavat ylä- ja alarajat, ja että kyseistä tukea voidaan myöntää vain tiloille, jotka vastaavat mikro- ja pienyritysten määritelmää.
Vaikka näissä säännöksissä ei käsitellä nimenomaisesti kysymystä siitä, voivatko jäsenvaltiot vahvistaa niissä tarkoitetut raja-arvot tilakohtaisesti eikä nuorta viljelijää kohti, asetuksen N:o 1305/2013 19 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa on luettava yhdessä delegoidun asetuksen N:o 807/2014, jolla täydennetään asetusta N:o 1305/2013, 5 artiklan 2 kohdan kanssa, ja viimeksi mainitussa säännöksessä asetetaan peruste, jota jäsenvaltioiden on käytettävä kyseisessä 19 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen raja-arvojen vahvistamiseksi.
Kuten asetuksen N:o 1305/2013 19 artiklan 8 kohdasta ilmenee, on nimittäin niin, että jotta varmistettaisiin maaseuturahaston varojen tehokas ja tuloksellinen käyttö, komissiolla on valta antaa delegoituja säädöksiä muun muassa määrittääkseen kyseisen artiklan 4 kohdassa tarkoitetut raja-arvot.
Tältä osin delegoidun asetuksen N:o 807/2014 5 artiklan 2 kohdasta ilmenee, että jäsenvaltioiden on määritettävä kyseiset raja-arvot standardituotoksena tai vastaavana mitattavien tilan tuotantomahdollisuuksien osalta. Asetuksen N:o 1242/2008 5 artiklan 1 kohdassa täsmennettiin tältä osin, että standardituotoksella tarkoitetaan bruttotuotannon standardiarvoa.
Yrityksen perustamistuen saamiselle asetetun ylärajan määrittämisperusteen merkityksen määrittämiseksi asetuksen N:o 1305/2013 19 artiklan 4 kohdan kolmannen alakohdan, luettuna yhdessä delegoidun asetuksen N:o 807/2014 5 artiklan 2 kohdan kanssa, nojalla on ensisijaisesti kiinnitettävä huomiota tulkittavien säännösten sanamuotoon, tarvittaessa tulkittuna osana asiayhteyttä, johon säännökset kuuluvat, ja asetuksen N:o 1305/2013 tavoitteiden valossa (tuomio 25.10.2012, Ketelä,
C‑592/11
,
EU:C:2012:673
,
kohta).
Asetuksen N:o 1305/2013 19 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan ja 4 kohdan kolmannen alakohdan, luettuina yhdessä delegoidun asetuksen N:o 807/2014 5 artiklan 2 kohdan kanssa, sanamuodosta on todettava, ettei näissä säännöksissä suljeta pois sitä, että jäsenvaltiot ottavat huomioon koko tilan bruttostandardituotoksen. Tätä tulkintaa tukee se, että delegoidun asetuksen N:o 807/2014 5 artiklan 2 kohdassa käytetään ilmaisua ”tilan tuotantomahdollisuudet”, jossa viitataan tilaa koskevaan objektiiviseen perusteeseen.
Asiayhteydestä, johon nämä säännökset kuuluvat, on todettava, että kuten delegoidun asetuksen N:o 807/2014 johdanto-osan 5 perustelukappaleessa todetaan, unionin lainsäätäjä on asettanut asetuksen N:o 1305/2013 19 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen raja-arvojen vahvistamisessa käytettäväksi perusteeksi tilan tuotantomahdollisuudet muun muassa seurannan helpottamiseksi.
Viimeksi mainitun säännöksen tulkinta, jonka mukaan maatilojen tukikelpoisuutta koskevat raja-arvot voidaan vahvistaa tilakohtaisesti, on niiden eri oikeudellisten muotojen osalta, joilla maanviljelijät voivat päättää aloittaa toiminnan, samoin kuin kuhunkin näistä muodoista sovellettavien sääntöjen osalta, siltä osin kuin kyse on erityisesti tilan osuuksien jakamisesta, omiaan helpottamaan tarkastuksia.
Tuomion edellisessä kohdassa esitetty tulkinta saa lisäksi tukea asetuksen N:o 1305/2013 tavoitteesta.
Tältä osin on todettava, että asetuksessa N:o 1305/2013 määritetään tavoitteet, joihin maaseudun kehittämispolitiikalla on pyrittävä, ja niihin liittyvät unionin prioriteetit ja säädetään toimenpiteistä, joilla ne voidaan panna täytäntöön. Tässä yhteydessä kyseisen asetuksen 5 artiklassa mainitaan maaseudun kehittämisen kuusi painopistettä, joihin kuuluu maatilojen elinkelpoisuuden ja kilpailukyvyn parantaminen kaikenlaisessa maataloudessa muun muassa helpottamalla riittävän ammattitaitoisten viljelijöiden maatalousalalle pääsyä ja sukupolvenvaihdosten toteuttamista.
Lisäksi on muistutettava, että – kuten kyseisen asetuksen 19 artiklan 1 kohdan a alakohdasta ja 4 kohdasta ilmenee – kyseessä olevalla tuella pyritään helpottamaan nuorten viljelijöiden yrityksen perustamista. Tältä osin saman asetuksen johdanto-osan 17 perustelukappaleessa todetaan, että yrityksen perustamistuen olisi katettava vain yritystoiminnan alkuvaiheet, eikä se saisi muuttua toimintatueksi.
Kuten julkisasiamies totesi ratkaisuehdotuksensa 73 ja 74 kohdassa, tätä tukea ei näin ollen myönnetä helpottamaan erotuksetta toiminnan aloittamista kaikilla maatiloilla, vaan ainoastaan sellaisilla maatiloilla, jotka täyttävät näiden tilojen tilanpidosta vastaavia yrittäjiä, toimintaa tai kokoa koskevat edellytykset, mikä mahdollistaa sen, että jäsenvaltiot rajaavat tuen myöntämisen sen tilan ominaisuuksien perusteella, jota nuori viljelijä ryhtyy pitämään.
Pääasiassa kyseessä olevalla tukikelpoisuutta koskevalla edellytyksellä pyritään nimenomaan näihin tavoitteisiin, koska maatilojen elinkelpoisuuden parantamiseen pyrittäessä sillä varataan maataloustuki ainoastaan sellaisille nuorille viljelijöille, jotka aloittavat toimintansa tiloilla, joiden kokonaistuotanto ei ylitä tiettyä raja-arvoa, ja helpotetaan siten maatalousyrittäjien tuloa maatalousalalle. Kuten komissio ja Région wallonne totesivat tältä osin unionin tuomioistuimessa pidetyssä istunnossa, kansallisessa lainsäädännössä säädetyn kaltaisen tukikelpoisuusedellytyksen soveltamisella pyritään nimittäin välttämään se, että kyseistä tukea myönnettäisiin sellaisille nuorille viljelijöille, joiden tila tuottaa niin suuren bruttostandardituotoksen, etteivät kyseiset maanviljelijät todellisuudessa tarvitse tukea.
Delegoidun asetuksen N:o 807/2014 2 artiklalla, jonka suhteen ennakkoratkaisua pyytäneellä tuomioistuimella on epäilyksiä tältä osin, ei voida kyseenalaistaa jäsenvaltioiden mahdollisuutta vahvistaa kyseisen tuen saamisen yläraja tilakohtaisesti sen sijaan, että se vahvistettaisiin tuensaajakohtaisesti.
Tältä osin on muistutettava, että kyseisen delegoidun asetuksen 2 artiklan 1 kohdan nojalla, luettuna yhdessä sen johdanto-osan 2 perustelukappaleen kanssa, jäsenvaltion on vahvistettava tuensaamisen erityisedellytykset ja sovellettava niitä silloin, kun asetuksen N:o 1305/2013 2 artiklan 1 kohdan n alakohdassa määritelty nuori viljelijä ei ryhdy pitämään tilaa ainoana tilanpidosta vastaavana yrittäjänä. Kyseisen 2 artiklan 1 kohdasta ilmenee myös, että näiden edellytysten on vastattava edellytyksiä, joita sovelletaan nuoreen viljelijään, joka ryhtyy pitämään tilaa ainoana tilanpidosta vastaavana yrittäjänä, ja niitä on sovellettava riippumatta siitä oikeudellisesta muodosta, jolla tuensaajat päättävät aloittaa toiminnan maatilalla. Kaikissa tällaisissa tapauksissa päätäntävallan tilanpidosta on oltava nuorilla viljelijöillä.
Delegoidun asetuksen N:o 807/2014 2 artiklan 1 kohdassa on kyse yhtäältä pääasiassa kyseessä olevan kantajan kaltaisesta nuoresta viljelijästä, joka ryhtyy tilanpitoon yhdessä muiden luonnollisten henkilöiden kanssa, sekä toisaalta nuoresta viljelijästä, joka ryhtyy tilanpitoon yksin ainoana tilanpidosta vastaavana yrittäjänä. Kyseisen säännöksen mukaan näiltä kahdelta viljelijäryhmältä vaadittujen maataloustukien myöntämisedellytysten on oltava vastaavia.
Lainsäädännössä, jossa nuoren viljelijän yrityksen perustamistuen saaminen riippuu koko tilan bruttostandardituotoksesta, asetetaan nuorelle viljelijälle, joka aloittaa toiminnan yksin, ja nuorelle viljelijälle, joka aloittaa toiminnan muiden, tähän ryhmään kuulumattomien viljelijöiden kanssa, samanlaiset vaatimukset. Tällainen lainsäädäntö täyttää näin ollen sitä suuremmalla syyllä delegoidun asetuksen N:o 807/2014 2 artiklan 1 kohdassa esitetyn vastaavuusvaatimuksen.
Hyödyllisen vastauksen antamiseksi ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle on todettava, että pääasiassa kyseessä olevassa kansallisessa lainsäädännössä vahvistetaan tilan bruttostandardituotoksen ylärajaksi 1,5 miljoonaa euroa siinä tapauksessa, että kaksi nuorta viljelijää tai useampia nuoria viljelijöitä aloittaa toiminnan samanaikaisesti, ja 1 miljoonaa euroa siinä tapauksessa, että nuori viljelijä aloittaa toiminnan yksin tai – kuten pääasiassa – muiden, tähän ryhmään kuulumattomien tilanpidosta vastaavien yrittäjien kanssa. Näin korotetussa ylärajassa otetaan kuitenkin huomioon tilanteiden objektiivinen ero. Kaksi nuorta viljelijää tai useammat nuoret viljelijät, jotka aloittavat toiminnan yhdessä tilanpidosta vastaavina yrittäjinä, kykenevät nimittäin lähtökohtaisesti tuottamaan enemmän kuin nuori viljelijä, joka aloittaa toiminnan yksin. Tämän vuoksi tällaisen korotetun ylärajan käyttöön ottamisella ei jätetä noudattamatta vaatimusta, jonka mukaan nuorten viljelijöiden aloitustuen saamisedellytysten on oltava vastaavia, aloittavatpa he toiminnan yksin tai muiden nuorten viljelijöiden kanssa.
On totta, että tässä lainsäädännössä säädetään myös erilaisista aloitustuen saamisedellytyksistä sen mukaan, aloittaako nuori viljelijä toiminnan muiden nuorten viljelijöiden vai muiden, tähän ryhmään kuulumattomien viljelijöiden kanssa. Missään asetuksen N:o 1305/2013 tai delegoidun asetuksen N:o 807/2014 säännöksessä ei kuitenkaan edellytetä, että sellaisten nuorten viljelijöiden, jotka ovat kahdessa erilaisessa tilanteessa, aloitustuen saamisedellytysten olisi oltava vastaavia. Lisäksi nuorten viljelijöiden aloitustuen tavoitteen mukaista on se, että tämän tuen saamisedellytykset ovat suotuisammat sellaisille nuorille viljelijöille, jotka aloittavat toiminnan yhdessä, kuin sellaiselle nuorelle viljelijälle, joka aloittaa toiminnan sellaisten viljelijöiden kanssa, jotka eivät kuulu tähän ryhmään.
Kaiken edellä esitetyn perusteella esitettyyn kysymykseen on vastattava, että asetuksen N:o 1305/2013 2, 5 ja 19 artiklaa, luettuina yhdessä delegoidun asetuksen N:o 807/2014 2 ja 5 artiklan kanssa, on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka nojalla sen ylärajan määrittämisperuste, jonka alittuessa nuori viljelijä, joka aloittaa toiminnan muuten kuin ainoana tilanpidosta vastaavana yrittäjänä, voi saada yrityksen perustamistukea, on koko maatilan bruttostandardituotos eikä yksinomaan kyseisen nuoren viljelijän kyseisestä tilasta omistaman osan bruttostandardituotos.
Oikeudenkäyntikulut
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.

Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (ensimmäinen jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:

Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) tuesta maaseudun kehittämiseen ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 kumoamisesta17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 2, 5 ja 19 artiklaa, luettuina yhdessä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 täydentämisestä ja siirtymäsäännöksistä 11.3.2014 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 807/2014 2 ja 5 artiklan kanssa, on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka nojalla sen ylärajan määrittämisperuste, jonka alittuessa nuori viljelijä, joka aloittaa toiminnan muuten kuin ainoana tilanpidosta vastaavana yrittäjänä, voi saada yrityksen perustamistukea, on koko maatilan bruttostandardituotos eikä yksinomaan kyseisen nuoren viljelijän kyseisestä tilasta omistaman osan bruttostandardituotos.

Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: ranska.