CELEX: 62019CJ0100
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu
Tiesību aktu tuvināšana
Telekomunikāciju nozare
Radiofrekvenču spektra harmonizēta izmantošana 2 GHz frekvenču joslās mobilo satelītsakaru pakalpojumu sistēmu ieviešanai
Lēmums Nr. 626/2008/EK
4. panta 1. punkta c) apakšpunkts), 7. panta 1. punkts un 8. panta 1. punkts
Uz zemes izvietoti papildu komponenti
Dalībvalstu izsniegtas atļaujas
Operatora pienākums nodrošināt pakalpojumus noteiktai iedzīvotāju un teritorijas procentuālajai daļai
Neievērošana
Ietekme

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmuma Nr. 626/2008/EK (2008. gada 30. jūnijs) par sistēmu atlasi mobilo satelītsakaru pakalpojumu (MSP) nodrošināšanai un atļauju piešķiršanu šīm sistēmām (
OV 2008, L 172, 15. lpp.
; turpmāk tekstā – “MSP lēmums”) 4. panta 1. punkta c) apakšpunktu, 7. panta 1. punktu un 8. panta 1. punktu.
Šis lūgums ir iesniegts tiesvedībā starp
Viasat UK Ltd
un
Viasat Inc
. (turpmāk tekstā kopā – “
Viasat
”), no vienas puses, un
Institut belge des services postaux et des télécommunications
[Beļģijas Pasta pakalpojumu un telekomunikāciju institūtu] (
IBPT
) (Beļģija), no otras puses, par pēdējā minētā lēmumu piešķirt
Inmarsat Ventures Ltd c.o
. (turpmāk tekstā – “
Inmarsat
”) tiesības izmantot mobilo satelītsakaru sistēmu uz zemes izvietotos papildu komponentus (turpmāk tekstā – “ZPK”).
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
MSP lēmums
Saskaņā ar MSP lēmuma 18. un 25. apsvērumu:
“(18)
Uz zemes izvietoti papildu komponenti ir mobilo satelītsakaru sistēmas sastāvdaļa, un tos parasti izmanto, lai pastiprinātu ar satelītu palīdzību piedāvātos pakalpojumus zonās, kurās var būt neiespējami saglabāt nepārtrauktu redzamības līniju ar satelītu, jo horizontu aizsedz ēkas vai reljefs. [..] Tāpēc atļauju piešķiršana šādiem [ZPK] galvenokārt pamatosies uz nosacījumiem, kas saistīti ar vietējiem apstākļiem. Tāpēc to atlase būtu jāveic un tiem atļaujas būtu jāpiešķir valsts mērogā, ievērojot Kopienas tiesību aktos paredzētos nosacījumus. [..]
[..]
(25)
Ņemot vērā to, ka šā lēmuma mērķi – proti, izveidot saskaņotus pamatnoteikumus mobilo satelītsakaru sistēmu operatoru atlasei un atļauju piešķiršanai tiem – nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka rīcības apjoma un ietekmes dēļ minēto mērķi var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. [..]”
Šī lēmuma 1. panta 1. punkts ir formulēts šādi:
“Šā lēmuma mērķis ir veicināt konkurētspējīga Kopienas teritoriju mobilo satelītsakaru pakalpojumu (MSP) iekšējā tirgus attīstību un nodrošināt pakāpenisku pārklājumu visās dalībvalstīs.
Ar šo lēmumu izveido Kopienas procedūru, lai veiktu tādu mobilo satelītsakaru sistēmu operatoru kopīgu atlasi, kuras saskaņā ar [Komisijas] Lēmumu 2007/98/EK [(2007. gada 14. februāris) par radiofrekvenču spektra harmonizētu izmantošanu 2 GHz frekvenču joslās mobilo satelītsakaru pakalpojumu sistēmu ieviešanai (
OV 2007, L 43, 32. lpp.
)] izmanto 2 GHz frekvenču joslu, kas ietver radiofrekvenču spektru 1980 līdz 2010 MHz sakariem “zeme–izplatījums” un 2170 līdz 2200 MHz sakariem “izplatījums–zeme”. Ar šo lēmumu paredz arī noteikumus par dalībvalstu saskaņotu rīcību, piešķirot atlasē izraudzītajiem operatoriem atļaujas noteiktā atvēlētā radiofrekvenču spektra izmantošanai šajā frekvenču joslā mobilo satelītsakaru sistēmu darbības nodrošināšanai.”
MSP lēmuma 2. panta 2. punktā ir norādīts:
“Piemēro arī šādas definīcijas:
a)
“mobilo satelītsakaru sistēmas” ir elektroniskie sakaru tīkli un ar tiem saistītās iekārtas, kas var nodrošināt radiosakaru pakalpojumus starp mobilo zemes staciju un vienu vai vairākām izplatījuma stacijām vai starp mobilajām zemes stacijām ar vienas vai vairāku izplatījuma staciju palīdzību, vai starp mobilo zemes staciju un vienu vai vairākiem [ZPK], ko izmanto fiksētās vietās. Šāda sistēma ietver vismaz vienu izplatījuma staciju;
b)
mobilo satelītsakaru sistēmu “[ZPK]” ir uz zemes izvietotas stacijas, ko izmanto fiksētās vietās, lai uzlabotu mobilo satelītsakaru pakalpojumu pieejamību ģeogrāfiskajās zonās, kas atrodas sistēmas satelīta(-u) uztveršanas zonā, kurās nevar nodrošināt pienācīgi kvalitatīvus sakarus ar vienu vai vairākām izplatījuma stacijām.”
MSP lēmuma II sadaļā “Atlases procedūra” tostarp ir ietverti šī lēmuma 3. un 4. pants. Minētā lēmuma 3. panta 1. punktā ir paredzēts:
“Mobilo satelītsakaru sistēmu operatoru atlasei Komisija organizē salīdzinošās atlases procedūru. [..]”
Šī paša lēmuma 4. panta 1. punktā ir noteikts:
“Pieteikums ir atbilstīgs, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
[..]
c)
pieteikumos ir iekļauts dokuments par pieteikuma iesniedzēja apņemšanos nodrošināt, ka:
[..]
ii)
pieteikuma iesniedzēja paredzētajā laikā, bet ne vēlāk kā septiņus gadus pēc tam, kad ir publicēts Komisijas lēmums [par pieteikuma iesniedzēju atlasi], MSP ir pieejami visās dalībvalstīs un vismaz 50 % katras dalībvalsts iedzīvotāju un vismaz 60 % no katras dalībvalsts kopējās sauszemes teritorijas.”
MSP lēmuma III sadaļā “Atļauju piešķiršana” ir ietverti šī lēmuma 7.–9. pants. Saskaņā ar minētā lēmuma 7. pantu:
“1.   Dalībvalstis nodrošina, ka izraudzītajiem pieteikuma iesniedzējiem atbilstīgi termiņiem un pārklājuma zonām, ko izraudzītie pieteikuma iesniedzēji ir apņēmušies ievērot saskaņā ar 4. panta 1. punkta c) apakšpunktu un saskaņā ar dalībvalstu un Kopienas tiesību aktiem, ir tiesības izmantot konkrētās radiofrekvences, kas norādītas saskaņā ar 5. panta 2. punktu vai 6. panta 3. punktu pieņemtajā Komisijas lēmumā [par pieteikuma iesniedzēju atlasi], un tiesības ekspluatēt mobilo satelītsakaru sistēmas. Tās atbilstīgi informē izraudzītos pieteikuma iesniedzējus par minētajām tiesībām.”
2.   Šā panta 1. punktā minētās tiesības piešķir ar šādiem kopējiem nosacījumiem:
a)
izraudzītie pieteikuma iesniedzēji izmanto piešķirto radiofrekvenču spektru MSP nodrošināšanai;
[..]
c)
izraudzītie pieteikuma iesniedzēji ievēro visas saistības, ko tie uzņēmušies pieteikumā vai salīdzinošās atlases procedūras gaitā, pat tad, ja kopējais pieprasītais radiofrekvenču spektrs pārsniedz pieejamo frekvenču daudzumu;
[..].”
MSP lēmuma 8. pantā ir paredzēts:
“1.   Dalībvalstis atbilstīgi saviem un Kopienas tiesību aktiem nodrošina, ka to kompetentās iestādes pēc pieprasījuma saņemšanas pieteikuma iesniedzējiem, kas atlasē izraudzīti saskaņā ar II sadaļu un kam atļauts izmantot radiofrekvenču spektru saskaņā ar 7. pantu, piešķir vajadzīgās atļaujas, lai savā teritorijā nodrošinātu mobilo satelītsakaru sistēmu [ZPK] darbību.
2.   Dalībvalstis neveic mobilo satelītsakaru sistēmu [ZPK] operatoru atlasi, kā arī nepiešķir tiem atļaujas, pirms ar Komisijas lēmumu [par pieteikuma iesniedzēju atlasi] nav pabeigta II sadaļā noteiktā atlases procedūra. Tas neskar 2 GHz radiofrekvenču joslas izmantošanu tādu sistēmu darbībai, kuras nenodrošina MSP saskaņā ar Lēmumu 2007/98/EK.
3.   Jebkuru valsts atļauju mobilo satelītsakaru sistēmu [ZPK] darbības nodrošināšanai 2 GHz frekvenču joslā piešķir, ja izpildīti šādi kopējie nosacījumi:
a)
operatori izmanto piešķirto radiofrekvenču spektru mobilo satelītsakaru sistēmu [ZPK] darbības nodrošināšanai;
b)
[ZPK] ir mobilo satelītsakaru sistēmas neatņemama daļa, un tos kontrolē satelīta resursu un tīkla pārvaldības mehānisms; tie izmanto to pašu pārraides virzienu un tās pašas frekvenču joslu daļas kā ar tiem saistītie satelīta komponenti un nepalielina ar tiem saistītās mobilo satelītsakaru sistēmas radiofrekvenču spektra prasības;
c)
ja pārstāj darboties attiecīgās mobilo satelītsakaru sistēmas satelīta komponents, [ZPK] patstāvīga darbība nepārsniedz 18 mēnešus;
d)
izmantošanas tiesības un atļaujas piešķir laikposmam, kas beidzas ne vēlāk kā termiņš, līdz kuram ir piešķirta atļauja izmantot ar to saistīto mobilo satelītsakaru sistēmu.”
MSP lēmuma 9. pantā ir noteikts:
“1.   Izraudzītie operatori ir atbildīgi par visu ar atļaujām saistīto nosacījumu izpildi [..].
2.   Dalībvalstis nodrošina, ka īstenošanas noteikumi, tostarp noteikumi par sankcijām, ko piemēro 7. panta 2. punktā paredzēto kopējo nosacījumu neievērošanas gadījumā, atbilst Kopienas tiesību aktiem [..]. Sankcijām jābūt iedarbīgām, samērīgām un preventīvām.
Dalībvalstis nodrošina šo kopējo nosacījumu ievērošanas pārraudzību un veic atbilstošus pasākumus to neievērošanas gadījumos. Dalībvalstis katru gadu informē Komisiju par šīs uzraudzības rezultātiem, ziņojot par visiem kopējo nosacījumu neievērošanas gadījumiem un visiem veiktajiem izpildes pasākumiem.
Komisija var ar 10. panta 1. punktā minētās Komunikāciju komitejas palīdzību izmeklēt visus kopējo nosacījumu iespējamos pārkāpumus. Ja kāda dalībvalsts ziņo Komisijai par kādu konkrētu pārkāpumu, Komisija iespējamo pārkāpumu pārbauda ar Komunikāciju komitejas palīdzību.
3.   Pasākumus, kas paredz visus attiecīgos sīki izstrādātos noteikumus par 2. punktā minēto izpildes noteikumu koordinētu piemērošanu, tostarp noteikumus par atļaujas koordinētu apturēšanu vai atsaukšanu, jo īpaši par 7. panta 2. punktā noteikto kopējo nosacījumu pārkāpumiem, un kas paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šā lēmuma elementus, to papildinot, pieņem saskaņā ar 10. panta 4. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.”
Atlases lēmums
Saskaņā ar Komisijas Lēmuma 2009/449/EK (2009. gada 13. maijs) par operatoru atlasi Eiropas sistēmām, kas nodrošina mobilo satelītsakaru pakalpojumus (MSP) (
OV 2009, L 149, 65. lpp.
; turpmāk tekstā – “atlases lēmums”), 2. pantu:
“Saskaņā ar [MSP lēmuma] II sadaļā paredzētās salīdzinošās atlases procedūras pirmā atlases posma rezultātiem
Inmarsat
[..] un
Solaris Mobile Limited
ir atbilstīgi pieteikuma iesniedzēji.
Tā kā salīdzinošās atlases procedūras, kas paredzēta [MSP lēmuma] II sadaļā, pirmajā atlases posmā noteikto atbilstīgo pieteikumu iesniedzēju kopējais pieprasītais radiofrekvenču spektra apjoms nepārsniedz pieejamo radiofrekvenču spektra apjomu, kas noteikts [MSP lēmuma] 1. panta 1. punktā, tiek izraudzīti
Inmarsat
[..] un
Solaris Mobile Limited
.”
Atlases lēmuma 3. pantā ir noteikts:
“Frekvences, ko katram no izraudzītajiem pieteikuma iesniedzējiem atļauts izmantot katrā dalībvalstī saskaņā ar [MSP lēmuma] III sadaļu, ir šādas:
a)
Inmarsat
[..]: no 1980 līdz 1995 MHz sakariem “Zeme–izplatījums” un no 2170 līdz 2185 MHz sakariem “izplatījums–Zeme”;
[..].”
Atlases lēmums tika publicēts
Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
2009. gada 12. jūnijā.
Īstenošanas lēmums
Saskaņā ar Komisijas Lēmuma 2011/667/ES (2011. gada 10. oktobris) par kārtību, kādā koordinēti piemērojami piespiedu izpildes noteikumi attiecībā uz mobilajiem satelītsakaru pakalpojumiem (MSP) atbilstīgi Lēmuma Nr. 626/2008/EK 9. panta 3. punktam (
OV 2011, L 265, 25. lpp.
; turpmāk tekstā – “īstenošanas lēmums”), 8. apsvērumu:
“[MSP lēmuma] 7. panta 2. punktā izklāstīto kopīgo nosacījumu pārrobežu raksturs prasa, lai Savienības līmenī tiktu koordinētas valstu procedūras, kuru rezultātā dalībvalstīs notiek piespiedu izpilde. Nekonsekvence dalībvalstu piespiedu izpildes procedūru piemērošanā, it sevišķi attiecībā uz izmeklēšanu, laika grafikiem un pieņemto pasākumu raksturu, izraisītu piespiedu izpildes pasākumu sadrumstalotību, kas būtu pretrunā MSP būtībai, kurai raksturīgs visu Eiropu aptverošs mērogs.”
Īstenošanas lēmuma 2. panta 2. punktā ir noteikts:
“Piemērojamas arī šādas definīcijas:
–
“pilnvarots operators” ir atbilstīgi [atlases lēmumam] izraudzīts operators, kam saskaņā ar vispārēju atļauju vai individuālām lietošanas tiesībām ir piešķirtas tiesības izmantot konkrētās radiofrekvences, kas noteiktas [minētajā lēmumā], un/vai tiesības ekspluatēt mobilo satelītsakaru sistēmu,
–
“kopīgie nosacījumi” ir kopīgie nosacījumi, kuri attiecas uz pilnvarota operatora tiesībām saskaņā ar [MSP lēmuma] 7. panta 2. punktu,
[..].”
Īstenošanas lēmuma 3. pantā ir paredzēts:
“1.   Ja atļaujas devēja dalībvalsts konstatē, ka pilnvarotais operators neatbilst vienam vai vairākiem kopīgajiem nosacījumiem, un par konstatēto informē minēto operatoru atbilstīgi [Eiropas Parlamenta un Padomes] Direktīvas 2002/20/EK [(2002. gada 7. marts) par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (
OV 2002, L 108, 21. lpp.
)] 10. panta 2. punktam, tā vienlaikus informē Komisiju, kas savukārt informē pārējās dalībvalstis.
2.   Kad Komisija ir dalībvalstīm nodevusi 1. punktā minēto informāciju, pārējās atļaujas devējas dalībvalstis izmeklē, vai ir attiecīgo kopīgo nosacījumu pārkāpums to jurisdikcijā, un dod attiecīgajam pilnvarotajam operatoram iespēju paust savus uzskatus.
3.   Piecu mēnešu laikā pēc tam, kad Komisija ir nodevusi dalībvalstīm 1. punktā minēto informāciju, atļaujas devējas dalībvalstis Komisijai dara zināmu kopsavilkumu par saviem konstatējumiem un attiecīgā pilnvarotā operatora iesniegtajiem uzskatiem, un tā informē visas pārējās dalībvalstis. Astoņu mēnešu laikā pēc tam, kad Komisija ir nodevusi dalībvalstīm 1. punktā minēto informāciju, Komisija sasauc Sakaru komitejas sanāksmi, lai izskatītu varbūtējo pārkāpumu un attiecīgā gadījumā pārspriestu piemērotus pasākumus, kuru mērķis ir atbilstības nodrošināšana saskaņā ar 1. panta 2. punktā minētajiem mērķiem.
4.   Dalībvalstis atturas no galīga lēmuma par varbūtējo pārkāpumu, kamēr nav notikusi 3. punktā minētā Sakaru komitejas sanāksme.
5.   Pēc 3. punktā minētās Sakaru komitejas sanāksmes katra atļaujas devēja dalībvalsts, kura ir attiecīgajam pilnvarotajam operatoram darījusi zināmu par saviem konstatējumiem atbilstīgi Direktīvas 2002/20/EK 10. panta 2. punktam un secina, ka ir pārkāpts viens vai vairāki no kopīgajiem nosacījumiem, veic piemērotus, samērīgus pasākumus, ieskaitot finansiālu sodu uzlikšanu, kuru mērķis ir nodrošināt attiecīgā pilnvarotā operatora atbilstību kopīgajiem nosacījumiem, taču neatņem un, ja tas praktizējams saskaņā ar valsts tiesību aktiem, neaptur nekādas atļaujas vai lietošanas tiesības, kuras saņēmis attiecīgais operators.
6.   Ja kopīgie nosacījumi pārkāpti smagi vai atkārtoti, atļaujas devēja dalībvalsts, kurai pēc 5. punktā minēto pasākumu pieņemšanas ir nodoms pieņemt lēmumu atņemt atļauju atbilstīgi Direktīvas 2002/20/EK 10. panta 5. punktam, par savu nodomu informē Komisiju un iesniedz kopsavilkumu par pasākumiem, kurus attiecīgais pilnvarotais operators veicis, lai panāktu atbilstību piespiedu izpildes pasākumiem. Komisija šo informāciju dara zināmu pārējām dalībvalstīm.
7.   Trīs mēnešu laikā pēc tam, kad Komisija nodevusi dalībvalstīm 6. punktā minēto informāciju, tiek sasaukta Sakaru komitejas sanāksme, kuras mērķis ir koordinēt atļauju atņemšanu saskaņā ar 1. panta 2. punktā minētajiem mērķiem. Šajā laikā visas atļaujas devējas dalībvalstis atturas no lēmumiem, kuru rezultātā tiek atņemta vai, ja tas tiek praktizēts saskaņā ar valsts tiesību aktiem, apturēta kāda atļauja vai lietošanas tiesības, kas ir attiecīgajam pilnvarotajam operatoram.
8.   Pēc 7. punktā minētās Sakaru komitejas sanāksmes atļaujas devējas dalībvalstis drīkst pieņemt piemērotus lēmumus, kuru nolūks ir atņemt atļauju, kas piešķirta attiecīgajam pilnvarotajam operatoram.
9.   Ar katru piespiedu izpildes lēmumu, kas minēts 5.–8. punktā, un iemesliem, ar ko tas pamatots, attiecīgo pilnvaroto operatoru iepazīstina vienas nedēļas laikā pēc tā pieņemšanas, un par to ziņo Komisijai, kas informē pārējās dalībvalstis.”
Beļģijas tiesības
Arrêté royal du 11 février 2013 relatif aux systèmes fournissant des services mobiles par satellite
[Karaļa 2013. gada 11. februāra lēmuma par sistēmām, kas nodrošina mobilo satelītsakaru pakalpojumus] (2013. gada 8. marta
Moniteur belge
, 14068. lpp.; turpmāk tekstā – “Karaļa lēmums par MSP”) 2. pantā ir noteikts:
“Atlasē izraudzītajiem operatoriem, kuri ir iesnieguši paziņojumu par elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniegšanu [..], ir atļauts izmantot mobilo satelītsakaru sistēmu šādās frekvenču joslās:
1°
Inmarsat
[..]: ne vairāk kā 15 MHz joslā 1980–1995 MHz sakariem zeme/kosmoss (
uplink
) un ne vairāk kā 15 MHz joslā 2170–2185 MHz sakariem kosmoss/zeme (
downlink
);
[..].”
Šī lēmuma 3. pantā ir noteikts:
“Līdz 2016. gada 13. jūnijam Beļģijā pakalpojumi ir nodrošināti vismaz 50 % iedzīvotāju un 60 % teritorijas.”
Saskaņā ar minētā lēmuma 8. pantu:
“Atlasē izraudzītajiem operatoriem ir atļauts Beļģijā ierīkot vienu vai vairākus [ZPK] ar šādiem nosacījumiem:
1°   tie ir iesnieguši paziņojumu par elektronisko komunikāciju tīklu nodrošināšanu [..];
2°   pirms ekspluatācijas sākšanas [
IBPT
] apstiprina katru uz zemes izvietoto papildu komponenti;
3°   katra [ZPK] tehniskie parametri un atrašanās vieta tiek darīti zināmi [
IBPT
] vismaz vienu mēnesi pirms paredzētā ekspluatācijas uzsākšanas datuma.”
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
MSP lēmuma II sadaļā paredzētās atlases procedūras noslēgumā Komisija saskaņā ar atlases lēmuma 2. panta otro daļu izraudzījās
Inmarsat
kā mobilo satelītsakaru sistēmu operatoru. Karaļa lēmums par MSP tika pieņemts pēc šī lēmuma pieņemšanas.
2014. gada 17. jūnijā šis uzņēmums paziņoja
IBPT
par elektronisko sakaru pakalpojumu sniegšanu, kas ietvēra lidojuma savienojuma pakalpojumu sniegšanu lidmašīnām, kuras lido pāri Savienībai, izmantojot sistēmu, kas ietver gan satelītu, gan mobilo satelītsakaru sistēmu ZPK tīklu, kuri visi kopā tika kvalificēti kā “European Aviation Network” (Eiropas aviācijas tīkls, turpmāk tekstā – “
EAN
”). Kā izriet no Karaļa lēmuma par MSP 2. panta, šis paziņojums attiecībā uz
Inmarsat
ietvēra atļauju izmantot mobilo satelītsakaru sistēmu šī panta 1. punktā norādītajās frekvenču joslās.
Pēc tam, kad pirmais lēmums apelācijas instancē tika atcelts,
IBPT
2018. gada 7. augustā pieņēma otru lēmumu, piešķirot
Inmarsat
tiesības, kuras vajadzīgas mobilo satelītsakaru sistēmu ZPK darbības nodrošināšanai un kuras tā bija lūgusi piešķirt.
Viasat
, telekomunikāciju pakalpojumu sniedzējs, kas tostarp piedāvā lidojuma savienojuma pakalpojumus, cēla prasību par šo lēmumu
cour d’appel de Bruxelles
[Briseles apelācijas tiesā] (Beļģija). Šis uzņēmums it īpaši norāda, ka gan no MSP lēmuma 4. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punkta, gan no Karaļa lēmuma par MSP 3. panta izriet, ka
Inmarsat
bija pienākums līdz 2016. gada 13. jūnijam nodrošināt pārklājumu ar saviem pakalpojumiem vismaz 50 % iedzīvotāju un vismaz 60 % Beļģijas teritorijas.
Inmarsat
šo nosacījumu neesot izpildījusi, līdz ar to pēc šī datuma
IBPT
neesot varējusi atļaut strīdīgo mobilo satelītsakaru sistēmu ZPK darbības nodrošināšanu.
Satelītoperatore
Eutelsat SA
,
Viasat
partnere saistībā ar lidojuma savienojuma pakalpojumu sniegšanu, iestājās lietā
Viasat
celtās prasības atcelt tiesību aktu atbalstam.
IBPT
savukārt norāda, ka, lai atļautu nodrošināt attiecīgo mobilo satelītsakaru sistēmu ZPK darbību, tā varēja pamatoties tikai uz Karaļa lēmuma par MSP 8. pantā paredzētajiem nosacījumiem, jo no MSP lēmuma 4. panta 1. punkta c) apakšpunkta izrietošais pārklājuma nodrošināšanas pienākums, uz ko atsaucas
Viasat
, ir attiecināms tikai uz saistībām, kuras operatoram ir jāuzņemas savā pieteikumā.
IBPT
uzskata, ka pārklājuma nodrošināšanas pienākums un šajā ziņā paredzētais termiņš tomēr nav spēkā neesoši, jo tieši
IBPT
, īstenojot savas kontroles pilnvaras pēc mobilo satelītsakaru sistēmu ZPK darbības nodrošināšanas apstiprinājuma, attiecīgā gadījumā ir pienākums sodīt
Inmarsat
par tās saistību neizpildi.
Inmarsat
, piekrītot
IBPT
viedoklim, norāda, ka tā Grieķijā ir uzbūvējusi virszemes satelītstaciju un ir palaidusi savu satelītu ZPK vajadzībām 2017. gada 28. jūnijā un šis satelīts ticis nodots ekspluatācijā tā paša gada 29. augustā. Turklāt tā esot lūgusi un saņēmusi vajadzīgās atļaujas mobilo satelītsakaru sistēmu ZPK izvietošanai visās Savienības dalībvalstīs, izņemot Rumāniju, kā arī Norvēģijā un Šveicē.
Cour d’appel de Bruxelles
uzskata, ka nav strīda par to, ka
Inmarsat
savā pieteikumā ar mērķi tikt izraudzītai par mobilo satelītsakaru pakalpojumu operatoru ir uzņēmusies MSP lēmuma 4. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētās saistības. Turklāt ir konstatēts, ka
Inmarsat
nav ievērojusi pienākumu 2016. gada 13. jūnijā, – kas ir datums, kurā tās ZPK pakalpojums vēl nedarbojās, jo minētais satelīts vēl joprojām nebija palaists, – nodrošināt pārklājumu 50 % iedzīvotāju un 60 % no Beļģijas teritorijas.
Šajā kontekstā šī tiesa uzskata, ka, lai Karaļa lēmuma par MSP 3. pantam būtu lietderīga iedarbība, šī tiesību norma
a priori
būtu jāinterpretē tādējādi, ka tajā paredzētais pienākums nodrošināt pārklājumu ir nepieciešams iepriekšējs nosacījums izraudzītajiem operatoriem piešķirto tiesību īstenošanai, it īpaši tiesībām Beļģijā ierīkot vienu vai vairākus mobilo satelītsakaru sistēmu ZPK. Tomēr minētajai tiesību normai piešķiramā piemērojamība ir jāinterpretē saskaņā ar MSP lēmumu, kuru ar to ir paredzēts īstenot.
Šajā ziņā minētā tiesa precizē, ka Karaļa lēmuma par MSP 3. pants atšķiras no MSP lēmuma 4. panta 1. punkta c) apakšpunkta, jo šis pēdējais noteikums attiecas uz saistībām, kas operatoram, kurš ir iesniedzis pieteikumu atlasē, ir jāuzņemas pirms šī lēmuma pieņemšanas. MSP lēmuma 7. panta 2. punktā tomēr ir paredzēts, ka tiesības, ko piešķir atlasē izraudzītajiem pieteikuma iesniedzējiem, ir pakļautas vairākiem nosacījumiem, tostarp tam, ka izraudzītie pieteikuma iesniedzēji “ievēro visas saistības, ko tie uzņēmušies pieteikumā vai salīdzinošās atlases procedūras gaitā”. MSP lēmuma 8. pantā ir arī paredzēts pienākums dalībvalstīm nodrošināt, ka to kompetentās iestādes “pieteikuma iesniedzējiem, kas atlasē izraudzīti saskaņā ar II sadaļu un kam atļauts izmantot radiofrekvenču spektru saskaņā ar 7. pantu, piešķir” vajadzīgās atļaujas, lai savā teritorijā nodrošinātu mobilo satelītsakaru sistēmu ZPK darbību.
Tādā situācijā kā pamatlietā, kad ir galīgi konstatēts, ka pienākums nodrošināt pārklājumu paredzētajā datumā nav izpildīts,
cour d’appel de Bruxelles
uzskata, ka no procesuālās ekonomijas viedokļa
a priori
būtu vēlams, lai kompetentā valsts iestāde nedrīkstētu atļaut vai varētu neatļaut nodrošināt mobilo satelītsakaru sistēmu ZPK darbību, tā vietā, lai to atļautu un vēlāk sodītu par šī pienākuma neizpildi. Šajā ziņā varētu apgalvot, ka izraudzītajam pieteikuma iesniedzējam, kurš 2016. gada 13. jūnijā nav izpildījis MSP lēmuma 4. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktā paredzēto pārklājuma nodrošināšanas pienākumu, faktiski vairs nav attiecīgo radiofrekvenču izmantošanas tiesību, nedz arī tiesību izmantot mobilo satelītsakaru sistēmu.
Minētā tiesa piebilst, ka atlasē izraudzītā operatora nesodīšana par termiņa neievērošanu padarītu neefektīvas pārklājuma nodrošināšanas saistības, kuras atlases posmā bija uzņēmušies pieteikuma iesniedzēji operatori.
Šādos apstākļos
cour d'appel de Bruxelles
nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai [MSP lēmuma] 4. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punkts, 7. panta 1. punkts un 8. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja tiek konstatēts, ka saskaņā ar minētā lēmuma II sadaļu izraudzītais operators nav nodrošinājis mobilo satelītsakaru pakalpojumus, izmantojot mobilo satelītsakaru sistēmu, līdz minētā lēmuma 4. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktā noteiktajam termiņam, šī paša lēmuma 8. panta 1. punktā minētajām dalībvalstu kompetentajām iestādēm ir jāatsakās piešķirt šim operatoram atļaujas uzstādīt [mobilo satelītsakaru sistēmu ZPK], pamatojoties uz to, ka šis operators nav ievērojis saistības, kuras tas uzņēmies savā pieteikumā?
2)
Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noraidoša, vai šīs pašas tiesību normas ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā pašā kontekstā šī paša lēmuma 8. panta 1. punktā minētās dalībvalstu kompetentās iestādes var atteikties piešķirt šim operatoram atļaujas uzstādīt [mobilo satelītsakaru sistēmu ZPK], pamatojoties uz to, ka tas 2016. gada 13. jūnijā nebija izpildījis saistības nodrošināt pārklājumu?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Ar saviem jautājumiem, kuri ir jāizskata kopā, iesniedzējtiesa būtībā vēlas noskaidrot, vai MSP lēmuma 8. panta 1. punkts, lasot to kopā ar šī lēmuma 7. panta 1. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja tiek konstatēts, ka saskaņā ar minētā lēmuma II sadaļu izraudzītais operators, kam ir atļauts izmantot radiofrekvenču spektru saskaņā ar šī paša lēmuma 7. pantu, nav nodrošinājis mobilo satelītsakaru pakalpojumus, izmantojot mobilo satelītsakaru sistēmu, līdz MSP lēmuma 4. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktā noteiktajam termiņam, dalībvalstu kompetentajām iestādēm ir jāatsakās vai vismaz tās var atteikties piešķirt šim operatoram atļaujas, kas vajadzīgas mobilo satelītsakaru sistēmu ZPK darbības nodrošināšanai, pamatojoties uz to, ka šis operators nav ievērojis saistības, kuras tas uzņēmies savā pieteikumā.
Lai varētu atbildēt uz šiem jautājumiem, vispirms ir jāatgādina, ka saskaņā ar MSP lēmuma 1. panta 1. punkta otro daļu ar šo lēmumu, pirmām kārtām, Savienības līmenī tiek izveidota procedūra, lai veiktu tādu mobilo satelītsakaru sistēmu operatoru kopīgu atlasi, kuri izmanto 2 GHz frekvenču joslu, un, otrām kārtām, ir paredzēti noteikumi par dalībvalstu saskaņotu rīcību, piešķirot atlasē izraudzītajiem operatoriem atļaujas noteiktā atvēlētā radiofrekvenču spektra izmantošanai šajā frekvenču joslā mobilo satelītsakaru sistēmu darbības nodrošināšanai.
Pirmkārt, saistībā ar operatoru atlasi MSP lēmuma 3. panta 1. punktā, kurš ietilpst šī lēmuma II sadaļā, ir paredzēts, ka Komisija šajā nolūkā organizē salīdzinošu atlases procedūru.
Šajā ziņā šī lēmuma 4. panta 1. punktā ir noteikti piemērojamie pieņemamības kritēriji. Kā viens no šiem kritērijiem 4. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktā ir ietverts kritērijs, saskaņā ar kuru pieteikuma iesniedzējs apņemas nodrošināt, ka pieteikuma iesniedzēja paredzētajā laikā, bet ne vēlāk kā septiņus gadus pēc tam, kad ir publicēts Komisijas lēmums par pieteikuma iesniedzēju atlasi, MSP ir pieejami visās dalībvalstīs, kā arī vismaz 50 % katras dalībvalsts iedzīvotāju un vismaz 60 % no katras dalībvalsts kopējās sauszemes teritorijas.
Otrkārt, runājot par dalībvalstu saskaņoto rīcību, piešķirot atļaujas operatoriem, kas izraudzīti konkrētu radiofrekvenču izmantošanai mobilo satelītsakaru sistēmu ekspluatēšanas nolūkā, MSP lēmuma III sadaļā “Atļauja” ir ietverts 7.–9. pants. Minētā lēmuma 7. panta “Atļauju piešķiršana atlasē izraudzītajiem pieteikuma iesniedzējiem” 1. punktā ir noteikts, ka dalībvalstis nodrošina, ka izraudzītajiem pieteikuma iesniedzējiem atbilstīgi termiņiem un pārklājuma zonām, ko izraudzītie pieteikuma iesniedzēji ir apņēmušies ievērot saskaņā ar šī lēmuma 4. panta 1. punkta c) apakšpunktu un saskaņā ar dalībvalstu un Kopienas tiesību aktiem, ir tiesības izmantot konkrētās radiofrekvences, kas norādītas Komisijas lēmumā par pieteikuma iesniedzēju atlasi, un tiesības ekspluatēt mobilo satelītsakaru sistēmas.
Šajā kontekstā MSP lēmuma 7. panta 2. punktā ir paredzēts, ka šī panta 1. punktā minētās tiesības piešķir ar noteiktiem kopīgiem nosacījumiem. Šajā ziņā šī lēmuma 7. panta 2. punkta c) apakšpunktā ir paredzēts nosacījums, saskaņā ar kuru izraudzītajiem pieteikuma iesniedzējiem ir jāievēro visas saistības, ko tie uzņēmušies pieteikumā vai salīdzinošās atlases procedūras gaitā.
Turklāt saskaņā ar MSP lēmuma 8. panta 1. punktu, tā kā šī panta nosaukums ir “Uz zemes izvietoti papildu komponenti”, dalībvalstis atbilstīgi saviem un Savienības tiesību aktiem nodrošina, ka to kompetentās iestādes pēc pieprasījuma saņemšanas piešķir pieteikuma iesniedzējiem, kas atlasē izraudzīti saskaņā ar II sadaļu un kam atļauts izmantot radiofrekvenču spektru saskaņā ar minētā lēmuma 7. pantu, vajadzīgās atļaujas, lai savā teritorijā nodrošinātu mobilo satelītsakaru sistēmu ZPK darbību. Saskaņā ar minētā 8. panta 3. punktu jebkuru valsts atļauju mobilo satelītsakaru sistēmu ZPK darbības nodrošināšanai 2 GHz frekvenču joslā piešķir, ja izpildīti šī punkta a)–d) apakšpunktā uzskaitītie kopīgie nosacījumi.
MSP lēmuma 9. panta nosaukums savukārt ir “Uzraudzība un izpilde”, un tā 2. punktā it īpaši ir norādīts, ka dalībvalstis, pirmām kārtām, nodrošina, ka īstenošanas noteikumi, tostarp noteikumi par sodiem, ko piemēro par šī lēmuma 7. panta 2. punktā minēto kopīgo noteikumu pārkāpumiem, atbilst Kopienu tiesībām un, otrām kārtām, nodrošina šo nosacījumu ievērošanas kontroli un veic atbilstošus pasākumus neatbilstības gadījumā. Komisija, pamatojoties uz minētā 9. panta 3. punktu, pieņēma īstenošanas lēmumu par koordinētu šo noteikumu piemērošanas kārtību.
Paturot prātā šos ievada apsvērumus, ir jānorāda, ka saskaņā ar atlases lēmuma 2. panta otro daļu
Inmarsat
ir viens no diviem uzņēmumiem, kas izraudzīti kā sistēmu, kuras sniedz mobilo satelītsakaru pakalpojumus, operatori.
Šajā gadījumā no Tiesas rīcībā esošajiem lietas materiāliem izriet, ka pēc tā atlases
Inmarsat
Beļģijā ieguva MSP lēmuma 7. panta 1. punktā paredzētās tiesības.
Runājot par MSP lēmuma 8. panta 1. punktā paredzēto atļauju, kas vajadzīga mobilo satelītsakaru sistēmu ZPK darbības nodrošināšanai,
IBPT
ar 2018. gada 7. augusta lēmumu piešķīra
Inmarsat
atļauju attiecībā uz Beļģijas teritoriju.
Nav strīda par to, ka šis uzņēmums nav izpildījis saistības nodrošināt pārklājumu, kuras tas bija uzņēmies savā pieteikumā atbilstoši MSP lēmuma 4. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktam, proti, ka tā pakalpojumi ne vēlāk kā septiņus gadus pēc tam, kad ir publicēts lēmums par atlasi – kas tika publicēts 2009. gada 12. jūnijā –, būs pieejami visās dalībvalstīs, kā arī vismaz 50 % katras dalībvalsts iedzīvotāju un vismaz 60 % no katras dalībvalsts kopējās sauszemes teritorijas. 2016. gada 12. jūnijā tās satelīts būtībā vēl nebija palaists un pakalpojums, ko
Inmarsat
bija piedāvājusi sniegt, vēl nedarbojās.
Šajā kontekstā iesniedzējtiesa, kurai ir jāpārbauda
IBPT
2018. gada 7. augusta lēmuma tiesiskums, jautā par sekām, kas izriet no šīs pienākumu neizpildes saistībā ar atļauju, kura vajadzīga mobilo satelītsakaru sistēmu ZPK darbības nodrošināšanai. Precīzāk, tā jautā, vai minētā pienākumu neizpilde ir uzskatāma par obligātu vai attiecīgā gadījumā fakultatīvu pamatu, kas attaisno šīs atļaujas atteikumu.
Šajā ziņā attiecībā uz MSP lēmuma 8. panta 1. punkta formulējumu ir jānorāda, ka saskaņā ar šo tiesību normu atļaujas piešķiršana, kas vajadzīga, lai nodrošinātu mobilo satelītsakaru sistēmu ZPK darbību, ir pakļauta diviem nosacījumiem, proti, operatoram, kurš vēlas saņemt šo atļauju, ir jābūt pieteikuma iesniedzējam, kas izraudzīts saskaņā ar MSP lēmuma II sadaļu, un tam ir atļauts izmantot radiofrekvenču spektru saskaņā ar šī lēmuma 7. pantu.
Šajā gadījumā pirmais no abiem iepriekšējā punktā minētajiem nosacījumiem ir izpildīts, jo
Inmarsat
ir “izraudzītā pieteikuma iesniedzēja” statuss saskaņā ar atlases lēmuma 2. pantu, un šis lēmums nav ticis ne grozīts, ne atcelts.
Attiecībā uz otro nosacījumu no Tiesas rīcībā esošajiem lietas materiāliem izriet, ka
Inmarsat
Beļģijā ir ieguvusi MSP lēmuma 7. panta 1. punktā paredzētās tiesības, tostarp tiesības izmantot konkrētās radiofrekvences, kas noteiktas atlases lēmumā. Tiesas rīcībā nav neviena elementa, kas norādītu, ka šīs pēdējās minētās tiesības pa šo laiku tai būtu tikušas atņemtas.
Līdz ar to tāds operators kā
Inmarsat
atbilst abiem nosacījumiem, no kuriem ir atkarīga atļaujas piešķiršana, kas vajadzīga mobilo satelītsakaru sistēmu ZPK darbības nodrošināšanai, un kuri ir norādīti šī sprieduma 46. punktā. No tā izriet, ka saskaņā ar MSP lēmuma 8. panta 1. punkta gramatisko interpretāciju šādu atļauju nevar atteikt, pamatojoties uz to, ka attiecīgais operators nav ievērojis saistības, kuras tas uzņēmies savā pieteikumā, nodrošināt pārklājumu šī lēmuma 4. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktā paredzētajā termiņā.
Šādu interpretāciju apstiprina šīs tiesību normas konteksts.
Ir jānorāda, pirmkārt, ka MSP lēmuma 8. panta 3. punktā, kurā ir paredzēts, ka valsts atļaujas mobilo satelītsakaru sistēmu ZPK darbības nodrošināšanai tiek izsniegtas, ievērojot citus kopīgus nosacījumus, kas uzskaitīti a)–d) apakšpunktā, nav atsauces uz to saistību ievērošanu, kuras atlasē izraudzītais pieteikuma iesniedzējs ir uzņēmies savā pieteikumā, tostarp šī lēmuma 4. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktā minētās saistības nodrošināt pārklājumu. Otrkārt, kā izriet no šī sprieduma 38. punkta, šo saistību ievērošana ir viens no minētā lēmuma 7. panta 2. punktā uzskaitītajiem kopīgajiem nosacījumiem, kuriem ir pakļautas šī 7. panta 1. punktā minētās tiesības.
No MSP lēmuma 9. panta 2. punkta izriet, ka sekām, kam jāizriet no šī lēmuma 7. panta 2. punktā minēto kopīgo nosacījumu neievērošanas, ir jābūt koordinēti piemērojamām. Turklāt šīs sekas ir precizētas īstenošanas lēmumā, kas pieņemts, pamatojoties uz minētā lēmuma 9. panta 3. punktu.
Konkrētāk, procedūra, kas jāievēro šajā kontekstā, ir sīki izklāstīta īstenošanas lēmuma 3. pantā.
Šajā ziņā no šī 3. panta 5. punkta, lasot to kopā ar tā 1.–4. punktu, izriet, ka, pirmkārt, dalībvalsts, kura konstatē, ka nav izpildīts viens vai vairāki no kopīgajiem nosacījumiem, pēc tam, kad tā ir informējusi Komisiju, kura savukārt informē pārējās dalībvalstis un sasauc Sakaru komitejas sanāksmi, lai izskatītu iespējamo pārkāpumu, veic piemērotus un samērīgus pasākumus, taču neatņem vai neaptur nekādas atļaujas vai lietošanas tiesības, kuras saņēmis attiecīgais operators.
Turklāt no minētā 3. panta 6.–8. punkta izriet, ka nopietnu vai atkārtotu kopīgo nosacījumu pārkāpumu gadījumā dalībvalstis, kas ir izsniegušas atļauju, vēlāk, pēc tam, kad tās ir veikušas šī paša panta 5. punktā minētos pasākumus un iepriekš informējušas Komisiju, un pēc Sakaru komitejas sanāksmes var pieņemt attiecīgus lēmumus, lai atsauktu attiecīgajam pilnvarotajam operatoram piešķirto atļauju.
No tā izriet, ka MSP lēmuma 7. panta 2. punktā minēta kopīga nosacījuma neievērošana, piemēram, šī lēmuma 4. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktā minētā pārklājuma nodrošināšanas saistību neizpilde, ko ir pieļāvis izraudzītais operators,
ipso facto
neizraisa minētā lēmuma 7. panta 1. punktā paredzēto atļauju atsaukšanu, jo šādas atsaukšanas priekšnosacījums ir īstenošanas lēmuma 3. pantā sīki aprakstītās no diviem posmiem sastāvošās procedūras ievērošana. Tādējādi nevar piekrist
Viasat
un
d’Eutelsat
argumentam, saskaņā ar kuru tādam izraudzītajam operatoram kā
Inmarsat
, kurš nav ievērojis šādas saistības nodrošināt pārklājumu, šīs neievērošanas dēļ vairs nav tiesību izmantot 2 GHz frekvenču joslu un līdz ar to tas vairs nevar tikt uzskatīts par tādu, kam saskaņā ar MSP lēmuma 7. panta 1. punktu ir atļauts izmantot mobilo satelītsakaru sistēmu šajā radiofrekvenču spektra daļā.
Gluži pretēji, kamēr šīs procedūras rezultātā nav pieņemts lēmums par atļaujas atsaukšanu, atlasē izraudzītajam operatoram saglabājas MSP lēmuma 7. panta 1. punktā paredzētās atļaujas, un līdz ar to ir izpildīts otrais, šī sprieduma 46. punktā minētais, nosacījums tādas atļaujas piešķiršanai, kas vajadzīga, lai nodrošinātu mobilo satelītsakaru sistēmu ZPK darbību.
Visbeidzot – mērķi ieviest kopīgu atļauju izsniegšanas kārtību mobilo satelītsakaru sistēmu operatoriem un uzlabot mobilo satelītsakaru pakalpojumus, izmantojot ZPK, kas ir izvirzīti MSP lēmumā, kā tas it īpaši izriet no šī lēmuma 18. un 25. apsvēruma, apstiprina interpretāciju, saskaņā ar kuru dalībvalsts nevar atteikties piešķirt operatoram, kurš atbilst abiem minētā lēmuma 8. panta 1. punktā paredzētajiem nosacījumiem, atļaujas, kas vajadzīgas mobilo satelītsakaru sistēmu ZPK darbības nodrošināšanai, pamatojoties uz to, ka šis operators nav izpildījis saistības, kuras tas uzņēmies savā pieteikumā, bet dalībvalsts attiecīgā gadījumā var uzsākt īstenošanas lēmuma 3. pantā paredzēto sīki izstrādāto procedūru.
Iesniedzējtiesa tomēr ņem vērā faktu, ka tādā situācijā kā pamatlietā, kurā MSP lēmuma 4. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktā paredzētā pārklājuma nodrošināšanas saistību neizpilde ir tikusi galīgi konstatēta, no procedūras ekonomijas viedokļa būtu vēlams, lai kompetentajai valsts iestādei būtu jāatsakās piešķirt atļauju vai tā vismaz varētu nepiešķirt atļauju, kas vajadzīga mobilo satelītsakaru sistēmu ZPK darbības nodrošināšanai, tā vietā, lai piešķirtu šo atļauju un vēlāk noteiktu sodu par šo saistību neizpildi.
Šajā ziņā vēl ir jānorāda, ka šādai pieejai nav pamatojuma nedz MSP lēmumā, nedz īstenošanas lēmumā, un tā atņemtu pēdējam minētajam lēmumam lietderīgo iedarbību, jo tiktu apieta tajā skaidri paredzētā koordinētā procedūra, kas ir piemērojama, ja tiek pārkāpti MSP lēmuma 7. panta 2. punktā minētie kopīgie nosacījumi.
Kā izriet no īstenošanas lēmuma 8. apsvēruma, šīs procedūras mērķis tieši ir izvairīties no nekonsekvences valsts izpildes procedūru piemērošanā, kura izraisītu daudzskaitlīgus īstenošanas pasākumus, kas būtu pretrunā mobilo satelītsakaru pakalpojumu Eiropas mēroga raksturam.
Ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus, uz uzdotajiem jautājumiem ir jāatbild, ka MSP lēmuma 8. panta 1. punkts, lasot to kopsakarā ar šī lēmuma 7. panta 1. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja tiek konstatēts, ka saskaņā ar minētā lēmuma II sadaļu izraudzītais operators, kam ir atļauts izmantot radiofrekvenču spektru saskaņā ar šī paša lēmuma 7. pantu, nav nodrošinājis mobilo satelītsakaru pakalpojumus, izmantojot mobilo satelītsakaru sistēmu, līdz MSP lēmuma 4. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktā noteiktajam termiņam, dalībvalstu kompetentās iestādes nevar atteikties piešķirt šim operatoram atļaujas, kas vajadzīgas mobilo satelītsakaru sistēmu ZPK darbības nodrošināšanai, pamatojoties uz to, ka šis operators nav ievērojis saistības, kuras tas uzņēmies savā pieteikumā.
Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (otrā palāta) nospriež:

Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmuma Nr. 626/2008/EK (2008. gada 30. jūnijs) par sistēmu atlasi mobilo satelītsakaru pakalpojumu (MSP) nodrošināšanai un atļauju piešķiršanu šīm sistēmām 8. panta 1. punkts, lasot to kopsakarā ar šī lēmuma 7. panta 1. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja tiek konstatēts, ka saskaņā ar minētā lēmuma II sadaļu izraudzītais operators, kam ir atļauts izmantot radiofrekvenču spektru saskaņā ar šī paša lēmuma 7. pantu, nav nodrošinājis mobilo satelītsakaru pakalpojumus, izmantojot mobilo satelītsakaru sistēmu, līdz MSP lēmuma 4. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktā noteiktajam termiņam, dalībvalstu kompetentās iestādes nevar atteikties piešķirt šim operatoram atļaujas, kas vajadzīgas mobilo satelītsakaru sistēmu uz zemes izvietoto papildu komponentu darbības nodrošināšanai, pamatojoties uz to, ka šis operators nav ievērojis saistības, kuras tas uzņēmies savā pieteikumā.

[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – franču.