CELEX: 62018CJ0098
Преюдициално запитване
Опазване на здравето
Пакет за хигиената
Регламент (EО) № 853/2004
Хигиена на храните от животински произход
Задължения за предприятията за хранителни продукти
Специфични изисквания
Месо от копитни домашни животни
Съхраняване и транспортиране
Условия за температурата на месото

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на раздел I, глава VII, точки 1 и 3 от приложение III към Регламент (EО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (
ОВ L 139, 2004 г., стр. 55
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 71 и поправка в
OB L 288, 2015 г., стр. 16
).
Това преюдициално запитване е направено в рамките на спор между T. Boer & Zonen BV, установено в Нидерландия предприятие за хранителни продукти, и Staatssecretaris van Economische Zaken (държавен секретар по икономическите въпроси, Нидерландия, наричан по-нататък „държавният секретар“) относно наложените от последния на жалбоподателя в главното производство имуществени санкции по административен ред, тъй като в хладилно превозно средство били натоварени месо с температура над 7 °C и някои месни продукти с температура над 11 °C.
Правна уредба
Правото на Съюза
Регламент № 853/2004
Съображения 1, 2, 4 и 9 от Регламент № 853/2004 гласят следното:
„(1)
В съответствие с Регламент (ЕО) № 852/2004 [от 29 април 2004 година относно хигиената на храните (
ОВ L 139, 2004 г., стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 44, стр. 173)], Европейският парламент и Съветът определ[ят] общите правила за [хигиената на хранителните продукти, които следва да спазват] предприятията за хранителни продукти […].
(2)
Някои хранителни продукти могат да изложат здравето на хората на специфични опасности, което изисква определянето на специфични хигиенни правила. Това по-специално се отнася за храните от животински произход, за които често се [констатират] микробиологични и химични опасности.
[…]
(4)
По отношение на [общественото] здраве[…], тези правила съдържат общите принципи, по-специално във връзка с отговорностите на производителите и […] компетентните органи […], структурните, оперативните и хигиенните изисквания за предприятията, процедурите за одобряване на предприятията, изискванията за съхраняване и транспортиране и здравната маркировка.
[…]
(9)
Основните цели при преработването на тези правила […] са осигуряване на високо ниво на защита на потребителите [по отношение на безопасността на храните], по-специално като се задължат предприятията за хранителни продукти в цялата Общност да спазват едни и същи правила, и гарантиране на [доброто] функциониране на вътрешния пазар на продуктите от животински произход[,] като по този начин се допринесе за постигане на целите на общата селскостопанска политика“.
Член 2 от същия регламент, озаглавен „Определения“, гласи:
„За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1.
определенията, дадени в Регламент (ЕО) № 178/2002;
2.
определенията, дадени в Регламент (ЕО) № 852/2004;
3.
определенията, дадени в приложение I;
4.
всички технически определения, които се съдържат в приложения II и III“.
Член 3 от посочения регламент е озаглавен „Общи задължения“ и в параграф 1 предвижда следното:
„Предприятията за хранителни продукти привеждат дейността си в съответствие с разпоредбите на приложения II и III“.
Съгласно член 4 от същия регламент, озаглавен „Регистрация и одобряване на обектите“:
„1.   Предприятията за хранителни продукти пускат на пазара продукти от животински произход, произведени в Общността[…] само когато те са приготвени и обработени изключително в обекти:
а)
които отговарят на съответните изисквания на Регламент (ЕО) № 852/2004, на изискванията в приложения II и III към настоящия регламент и на другите изисквания на законодателството относно храните в тази област;
б)
които са регистрирани от компетентния орган или, когато се изисква съгласно параграф 2, които са одобрени от него.
2.   Без да се засяга член 6, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 852/2004, в обектите, в които се обработват тези продукти от животински произход, за които са предвидени изискванията в приложение III към настоящия регламент, не може да се извършва дейност, ако не са одобрени от компетентния орган в съответствие с параграф 3 от настоящия член, с изключение на обектите, в които се извършва само:
[…]
б)
транспортни операции;
[…]
3.   Обект, който подлежи на одобрение в съответствие с параграф 2, […]се експлоатира [само ако] компетентният орган, в съответствие с изискванията на Регламент (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол на продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация […] е:
а)
дал одобрението си за експлоатация на обекта след посещение на място;
[…]
4.   Предприятията за хранителни продукти сътрудничат на компетентните органи в съответствие с Регламент (ЕО) № 854/2004. Предприятията за хранителни продукти по-специално осигуряват спиране на експлоатацията на обекта ако компетентният орган е отменил одобрението си или, в случай на одобрение под условие, не го е продължил или не е дал пълно одобрение.
[…]“.
Точка 1.16 от приложение I към Регламент № 853/2004, озаглавено „Определения“, предвижда, че по смисъла на настоящия регламент „кланица“ е „обект, използван за клане и чистене на животните, чието месо е предназначено за човешка консумация“.
В раздел I, глава II („Изисквания към кланиците“) от приложение III към този регламент се предвиждат редица изисквания за конструкцията, разпределението и оборудването на кланиците, които следва да бъдат спазвани от предприятията за хранителни продукти.
Част от раздел I към приложение III от посочения регламент е озаглавената „Съхраняване и транспортиране“ глава VII, която гласи:
„Предприятията за хранителни продукти трябва да гарантират, че съхраняването и транспортирането на месото от копитни домашни животни се извършва в съответствие със следните изисквания[:]
1.
а)
Ако не е определено друго в други специфични разпоредби, проверката след настъпване на смъртта трябва незабавно да бъде последвана от охлаждане в кланицата, за да се осигури за цялото месо температура, която не надвишава 3 °C за карантията и 7 °C за другото месо съгласно крива на охлаждане, която осигурява намаляване на температурата за продължителен период. Месото може, обаче, да бъде нарязано и обезкостено по време на охлаждане в съответствие с глава V, точка 4.
б)
По време на процеса на охлаждане трябва да се осигури необходимата вентилация, за да се предотврати кондензация на повърхността на месото.
2.
Месото трябва да достигне температурата, определена в точка 1, [преди съхраняването] и да запази тази температура по време на съхраняването.
3.
Месото трябва да достигне температурата, определена в точка 1, преди транспортирането и да запази тази температура по време на транспортирането. Транспортиране, обаче, може да се извърши и с разрешение на компетентния орган, за да се създаде възможност за производството на специфични продукти, при условие че:
а)
транспортирането се извършва в съответствие с изискванията на компетентния орган, определени за транспортиране от даден обект в друг обект;
и
б)
месото напуска кланицата или помещението за разфасовка в същия обект, където са и помещенията на кланицата, незабавно и транспортирането не отнема повече от два часа.
4.
Месото, предназначено за замразяване, трябва да бъде замразено без неправомерно отлагане, като [се отчита евентуално] необходим[ият] […] стабилизационен период преди замразяването на месото.
5.
Откритото месо трябва да се съхранява и транспортира отделно от опакованото месо, освен ако е съхранявано и транспортирано по различно време или по такъв начин, че опаковъчният материал и начинът на съхраняване и транспортиране не могат да бъдат източник за замърсяване на месото“.
Регламент № 852/2004
Член 2, параграф 1, буква в) от Регламент № 852/2004 е озаглавен „Определения“ и пояснява, че за целите на този регламент под „предприятие“ се разбира „всяка единица на бизнеса с храни“.
Член 5 от посочения регламент е озаглавен „Анализ на опасностите и контрол в критични точки“ и параграф 1 от тази разпоредба гласи:
„Операторите на предприятия за храни въвеждат, прилагат и поддържат постоянна процедура или процедури, основаващи се на принципите на [
Hazard Analysis Critical Control Point
(HACCP) (Система за анализ на риска и контрол на критичните точки)]“.
Регламент (ЕО) № 178/2002
Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 година за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (
ОВ L 31, 2002 г., стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 8, стр. 68) определя в член 3, точка 2 „предприятие за производство на храни „всяко предприятие с или без стопанска цел, обществено или частно, което извършва някоя от дейностите, свързани с който и да било етап на производство, преработка и разпространение на храни“.
Член 6 от този регламент е озаглавен „Анализ на риска“ и параграф 1 от тази разпоредба гласи следното:
„За да се постигне общата цел за висока степен на опазване на живота и здравето на човека, законодателството в областта на храните се основава на анализ на риска, освен когато това не е подходящо предвид обстоятелствата или естеството на мярката“.
Член 7 от посочения регламент е озаглавен „Принцип на предохранителните мерки“ и гласи:
„1.   При специфични обстоятелства, когато след оценка на наличната информация, се установи възможност за вредни за здравето ефекти и при наличие на научна несигурност, до придобиването на допълнителна научна информация за извършване на по-всеобхватен анализ на риска, могат да се приемат временни мерки за управление на риска, които са необходими за гарантирана на избраната от Общността висока степен на опазване на здравето.
2.   Приетите въз основа на параграф 1 мерки трябва да са съразмерни и не по-ограничителни за търговията, отколкото е необходимо за постигането на избраната от Общността висока степен на опазване здравето, като се отчита тяхната техническа и икономическа изпълнимост и други фактори, които се считат за законосъобразни във връзка с разглеждания въпрос. Мерките се преразглеждат в приемлив срок, в зависимост от естеството на установения риск за живота или здравето и вида на необходимата научна информация за изясняване на научната несигурност и за провеждането на по-всеобхватна оценка на риска“.
Член 8 от същия регламент е озаглавен „Защита на интересите на потребителите“ и в параграф 1 предвижда:
„Законодателството в областта на храните цели осигуряване на защита на интересите на потребителите и представлява за потребителите основа за информиран избор по отношение на консумираните от тях храни. […]“.
Член 14 от Регламент № 178/2002, озаглавен „Общи изисквания на законодателството в областта на храните“, гласи следното:
„1.   На пазара не се пускат храни, които не са безопасни.
[…]
5.   При определяне дали дадена храна е негодна за консумация от човека се взема предвид, дали тя е неприемлива за консумация от човека съобразно употребата, за която е предназначена, поради замърсяване вследствие на наличието на чужди вещества или по други причини, поради разлагане, влошаване или загниване“.
Член 17 от Регламента е озаглавен „Отговорности“ и предвижда:
„1.   На всички етапи на производство, преработка и разпространение в рамките на контролираните от тях предприятия, стопанските субекти в хранителната и фуражна промишленост гарантират, че съответните храни и фуражи отговарят на изискванията на законодателството в областта на храните, които се отнасят за тяхната дейност и проверяват дали тези изисквания са спазени.
2.   Държавите членки прилагат законодателството в областта на храните, следят и проверяват дали стопанските субекти в хранителната и фуражната промишленост спазват съответните изисквания на законодателството в областта на храните на всички етапи на производство, преработка и разпространение.
За целта те поддържат система за официални проверки и други подходящи за обстоятелствата дейности, включително публично оповестяване на информация относно безопасността и риска на храните и фуражите, упражняване на контрол върху безопасността на храните и фуражите и други наблюдаващи дейности, обхващащи всички етапи на производство, преработка и дистрибуция.
Държавите членки определят и правилата за приложимите мерки и санкциите при нарушения на законодателството в областта на храните и фуражите. Предвидените мерки и санкции са ефективни, съразмерни и възпиращи“.
Нидерландското право
Член 6.2, параграф 1 от Wet houdende een integraal kader voor regels over gehouden dieren en daaran gerelateerde onderwerpen (Закон за установяване на интегрална правна уредба, съдържаща нормите относно отглежданите животни и относно свързани с това въпроси) от 19 май 2011 г. (Stb. 2011, n
o
345) (наричан по-нататък „Законът за животните“) предвижда:
„Забранява се предприемането на действия в нарушение на разпоредбите на регламентите на Съюза относно уредени в настоящия закон въпроси, които се разглеждат в или на основание на нормативен административен акт или акт на министър“.
Член 8.7 от Закона за животните гласи:
„Министърът може да наложи административна глоба или имуществена санкция на нарушителя“.
Съгласно член 2.4, параграф 1, буква d) от Regeling van de Minister van Economische Zaken n
o
WJZ/12346914, houdende regels met betrekking tot dierlijke producten (Правилник № WJZ/12346914 на министъра на икономиката относно правилата във връзка с животинските продукти) от 7 декември 2012 г. (Stcrt. 2012, n
o
25949):
„Разпоредбите от регламентите на Съюза по смисъла на член 6.2, параграф 1 от Закона за животните са следните:
[…]
d)
член 3, член 4, параграфи 1—4, член 5 и член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 853/2004“.
Спорът в главното производство и преюдициалните въпроси
T. Boer & Zonen извършва дейност с кланица, в която се преработват и търгуват предимно телешко месо, месни продукти и субпродукти. В прилагания от това предприятие кланичен процес след клането и разфасоването на кланичните трупове и частите от тях се охлаждат последователно в хладилна камера в непосредствена близост до помещенията на кланицата и на помещението за разфасовка. След това охлаждането продължава в хладилно превозно средство, разположено на товарната рампа на кланицата, където месото се натоварва, за да бъде транспортирано от охладителната камера.
За да установи дали определената в раздел I, глава VII от приложение III към Регламент № 853/2004 изисквана температура на охлаждане от 7 °C е достигната във всички части на месото, T. Boer & Zonen прилага емпирично правило, според което температурата на месото се понижава с 1 °C на час. По време на процеса на постепенно охлаждане хладилното превозно средство е паркирано на територията на предприятието на T. Boer & Zonen, като транспортните документи се изготвят и предоставят при завършването на този процес. След това месото се транспортира в това превозно средство.
При проверките, проведени на 16 и 30 декември 2014 г. от Nederlandse Voedsel- en Warenautoriteit (нидерландският орган по безопасност на храните и потребителските продукти, Нидерландия, наричан по-нататък „NVWA“), на място — в помещенията на T. Boer & Zonen, е установено, че месото се товари в хладилни превозни средства при температура над 7 °C, а в някои случаи и над 11 °C. Установено е също че тази практика е от структурно естество.
Въз основа на тези констатации, с две отделни решения от 27 март 2015 г., държавният секретар налага по административен ред на T. Boer & Zonen имуществени санкции в размер общо на 20000 EUR поради, от една страна, нарушение на член 3, параграф 1 от Регламент № 853/2004 и на раздел I, глава VII, точка 3 от приложение III към този регламент (нарушение на изискването за максималната температура при товарене), и от друга страна, поради нарушение на член 5, параграф 1 от Регламент № 852/2004 относно хигиената на храните (нарушаване на процедурите, основани на принципите на HACCP).
T. Boder & Zonen обжалва посоченото решение по административен ред. С решение от 1 октомври 2015 г., след като частично уважава възраженията на T. Boer & Zonen, държавният секретар намалява размера на тези имуществени санкции.
Впоследствие, на 1 октомври 2015 г., предприятието обжалва това решение по съдебен пред Rechtbank Rotterdam (Районен съд Ротердам, Нидерландия), като подадената жалба е отхвърлена на 14 юли 2016 г.
T. Boer & Zonen обжалва първоинстанционното съдебно решение пред College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Апелативен съд по административни спорове в икономическата област, Нидерландия).
В подкрепа на жалбата си T. Boer & Zonen посочва, че охлаждането на месо може да продължи и след натоварване в хладилно превозно средство, докато то достигне изискваната температура от 7 °C, доколкото това превозно средство не напуска територията на кланицата, докато температурата не се счете за достигната въз основа на емпиричното правило, че температурата на месото намалява с 1 °C на час. Обратно, държавният секретар твърди, че прилаганият от T. Boer & Zonen процес по охлаждане очевидно не е в съответствие с разпоредбите и целта на Регламент № 853/2004, тъй като не гарантира безопасността на храните. Според държавния секретар охлаждането трябва да се извършва в кланицата в съответствие с изискванията на раздел I, глава VII, точка 1 от приложение III към този регламент, а хладилното превозно средство не може да бъде приравнено на кланица по смисъла на тази разпоредба. Освен това изискваното охлаждане следва да бъде достигнато преди товаренето на месото в това превозно средство.
Запитващата юрисдикция уточнява, че е установено, от една страна, че температурата на провереното от нидерландският орган по безопасност на храните и потребителските продукти месо била над 7 °C при товаренето в хладилното превозно средство, и от друга страна, че обстоятелствата по висящото пред тази юрисдикция дело не съответстват на хипотезата, уредена в раздел I, глава VII, точка 3, букви а) и б) от приложение III към Регламент (ЕО) № 853/2004.
Според запитващата юрисдикция, от една страна, хладилното превозно средство не може да бъде приравнено на „кланица“, както този обект е определен в точка 1.16 от приложение I към Регламент № 853/2004. От друга страна, тази юрисдикция счита, че такова превозно средство не е част от предприятие за производство на храни и поради това не може да се счита за предприятие по смисъла на член 2, параграф 1, буква в) от Регламент № 852/2004. Във връзка с това запитващата юрисдикция приема, че транспортирането на месото започва с товаренето му в хладилното превозно средство и че пълното охлаждане на месото трябва да е завършило преди товаренето му в това превозно средство.
Въпреки това, с оглед на съществуващите различия при тълкуването от нидерландските съдилища на задължението за охлаждане, предвидено в раздел I, глава VII, точки 1 и 3 от приложение III към Регламент (ЕО) № 853/2004, националната юрисдикция приема, че тълкуването на разглежданите в настоящия случай разпоредби от правото на Съюза не е толкова очевидно, че да не оставя място за никакво основателно съмнение.
При тези обстоятелства College van Beroep voor het bedrijfsleven (Апелативен съд по административните спорове в икономическата област, Нидерландия) решава да спре производството по делото и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„Следва ли разпоредбите на раздел I, глава VII, точки 1 и 3 от приложение III към Регламент № 853/2004 да се тълкуват в смисъл, че месото трябва да бъде охладено в самата кланица, поради което натоварването на месото в хладилно превозно средство може да започне едва след като то е достигнало температура от максимум 7 °C, или охлаждането на месото може да бъде извършено и в хладилното превозно средство, доколкото не се напуска територията на кланицата?“.
По преюдициалния въпрос
С поставения въпрос запитващата юрисдикция иска по същество да установи дали раздел I, глава VII, точки 1 и 3 от приложение III към Регламент № 853/2004 следва да се тълкува в смисъл, че охлаждането на месо след клането трябва да се извършва само в помещенията на кланицата, докато се достигне температура, която не надвишава 7 °C във всичките негови части, или това охлаждане може да се извърши и в хладилно превозно средство, намиращо се на територията на тази кланица.
Най-напред следва да се посочи, че в раздел I, глава VII, точка 3, второ изречение от посоченото приложение към Регламент № 853/2004 се предвижда дерогация от задължението за охлаждане на месото до температура от 7 °C преди транспортирането на някои продукти при определени условия. Такава дерогация обаче не е предвидена в настоящата хипотеза и националната юрисдикция не поставя под въпрос тълкуването на тази разпоредба, доколкото тя предвижда такава дерогация.
Съгласно раздел I, глава VII, точки 1 и 3 от Регламент № 853/2004 следкланичната инспекция на животните трябва да бъде последвана от непосредствено охлаждане в кланицата, за да се гарантира, че температурата във всички части на месото не надвишава 7 °C. Освен това месото трябва да достигне и да запази тази температура както преди, така и по време на транспортирането.
От формулировката на тези разпоредби следва, че охлаждането трябва да се извършва в самата кланица. Поради това е необходимо да се прецени дали хладилно превозно средство като разглежданото в настоящото производство може да се счита за предназначена за охлаждане на месото част от „кланица“ по смисъла на Регламент (ЕО) № 853/2004.
В точка 1.16 от приложение I към посочения регламент „кланица „се определя като „обект, използван за клане и чистене на животните, чието месо е предназначено за човешка консумация“. Съгласно член 2, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 852/2004 под „предприятие“ се разбира „всяка единица на бизнеса с храни“.
Освен това, както бе отбелязано в точка 35 от настоящото съдебно решение, такова предприятие трябва да осигури незабавното охлаждане на всички части на месото преди неговото транспортиране.
В това отношение, както основателно посочва Европейската комисия, хладилно превозно средство като разглежданото в главното производство по своята същност е предназначено за транспортиране и не се използва в кланичния процес, при разфасоването и при охлаждането на месото преди неговото съхраняване или транспортиране. Функцията на такива превозни средства се състои главно в транспортиране на месото, а не в охлаждане, тъй като охладителните им системи са проектирани така, че да поддържат ниска температура по време на транспортирането.
Освен това, както посочва френското правителство в писменото си становище, охлаждането в охладителната камера на кланиците позволява да бъде приложено незабавно изстудяване при оптимални условия, за да се предотврати развитието на бактерии и така да се гарантира високо ниво на безопасност на храните за разлика от охладителния процес, който може да бъде извършван в хладилно превозно средство и по време на който температурата се контролира само емпирично.
Фактът, че хладилното превозно средство се намира на площадката на кланицата по време на процеса на охлаждане, не обезсилва тези съображения.
Освен това съгласно член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 853/2004 предприятията за хранителни продукти пускат на пазара продукти от животински произход, произведени в [Съюза], само когато те са приготвени и обработени изключително в обекти, които са регистрирани от компетентния орган или, когато се изисква съгласно параграф 2, които са одобрени от него. В параграф 2 от посочения член се предвижда, че в обектите, в които се обработват тези продукти от животински произход, за които са предвидени изискванията в приложение III към този регламент, не може да се извършва дейност, ако компетентният орган не е дал одобрението си за експлоатация на обекта след посещение на място. Получаването на това одобрение от предприятията за хранителни продукти се подчинява на определени изисквания относно помещенията на обекта, в който се извършват дейности по клане и разфасоване съгласно предвиденото в раздел I, глава II от приложение III към посочения регламент.
Въпреки че превозните средства, използвани за транспортиране на месо, следва да отговарят на редица изисквания, като предвидените в озаглавената „Транспорт“ глава IV от приложение II към Регламент № 852/2004, те са освободени от такава процедура по одобрение от компетентния орган и не са обхванати от издаденото на оператора на кланицата одобрение.
Накрая, тълкуването на раздел I, глава VII, точки 1 и 3 от приложение III към Регламент № 853/2004 в смисъл, че предприятията за хранителни продукти могат да охлаждат предназначено за консумация от човека месо от току-що заклани животни в хладилно превозно средство, разположено на територията на кланицата, докато температурата на месото достигне 7 °C, не отговаря на основната цел, преследвана в правната уредба в областта на хигиената, която, както следва от съображение 9 от този регламент, следва да гарантира високо равнище на защита на потребителите по отношение на безопасността на храните.
От съображение 2 от Регламент № 853/2004 в действителност следва, че храните от животински произход могат да изложат здравето на хората на специфични опасности, което изисква определянето на специфични хигиенни правила.
Във връзка с това целта да се осигури високо равнище на опазване на човешкото здраве е подтикнала законодателя на Съюза, както се посочва в съображение 4 от Регламент № 853/2004, да възложи на предприятията за хранителни продукти както отговорността да гарантират безопасността на храните, така и задължението да извършват всяко клане на животни в кланици, които отговарят на техническите изисквания, които се съдържат по-конкретно в приложение III към Регламент № 853/2004, относно тяхната конструкция, разположение и относно използваното в тях оборудване.
С оглед на всички изложени съображения на въпроса трябва да се отговори, че раздел I, глава VII, точки 1 и 3 от приложение III към Регламент (ЕО) № 853/2004 следва да се тълкува в смисъл, че охлаждането на месо след клането трябва да се извършва в помещенията на кланицата, докато достигне във всички свои части температура, която не надвишава 7 °C, тоест преди товаренето му в хладилни превозни средства.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (девети състав) реши:

Раздел I, глава VII, точки 1 и 3 от приложение III към Регламент (EО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход следва да се тълкува в смисъл, че охлаждането на месо след клането трябва да се извършва в помещенията на кланицата, докато достигне във всички свои части температура, която не надвишава 7 °C, тоест преди товаренето му в хладилни превозни средства.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: нидерландски.