CELEX: 62020CJ0599
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Colná únia
Colný kódex Spoločenstva
Nariadenie (EHS) č. 2913/92
Článok 29
Určenie colnej hodnoty
Prevodná hodnota
Článok 29 ods. 1 písm. d)
Pojem ‚prepojené osoby‘
Článok 31
Zohľadnenie informácií získaných z vnútroštátnej databázy údajov na účely určenia colnej hodnoty
Nariadenie (EHS) č. 2454/93
Článok 143 odsek 1 písm. b), e) a f)
Situácie, v ktorých sa osoby považujú za prepojené osoby
Článok 181a
Pochybnosti založené na pravdivosti deklarovanej ceny

Tento návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 29 ods. 1 písm. d) a článku 31 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex [S]poločenstva (
Ú. v. ES L 302, 1992, s. 1
; Mim. vyd. 05/002, s. 146), zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 82/97 z 19. decembra 1996 (
Ú. v. ES L 17, 1997, s. 1
; Mim. vyd. 05/002, s. 146) (ďalej len „Colný kódex Spoločenstva“), a článku 143 písm. b), e) a f) nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 2913/92 (
Ú. v. ES L 253, 1993, s. 1
; Mim. vyd. 02/006, s. 3), zmeneného nariadením Komisie (ES) č. 46/1999 z 8. januára 1999 (
Ú. v. ES L 10, 1999, s. 1
; Mim. vyd. 02/009, s. 65) (ďalej len „vykonávacie nariadenie“).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou „Baltic Master“ UAB a Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Colné riaditeľstvo pri Ministerstve financií Litovskej republiky) vo veci určenia colnej hodnoty určitého dovážaného tovaru.
Právny rámec
Colný kódex Spoločenstva
Článok 29 ods. 1 a 2 Colného kódexu Spoločenstva stanovuje:
„1.   Colnou hodnotou dovážaného tovaru je jeho prevodná hodnota, t. j. cena skutočne zaplatená alebo ktorá sa má zaplatiť za tovar predávaný na vývoz na colné územie spoločenstva, podľa potreby upravená podľa článku 32 a 33, a to za podmienky že:
…
d)
kupujúci a predávajúci nie sú v spojení alebo, ak sú v spojení, je prevodná hodnota prijateľná pre colné účely podľa odseku 2.
2.
a)
Pri určovaní, či je prevodná hodnota prijateľná na účely odseku 1, nie je skutočnosť, že kupujúci a predávajúci sú v spojení, sama osebe dostatočným dôvodom na to, aby prevodná hodnota bola považovaná na neprijateľnú. Pokiaľ je to potrebné, budú preskúmané okolnosti predaja a prevodná hodnota bude prijatá, ak spojenie neovplyvnilo cenu. Ak na základe informácií poskytnutých deklarantom alebo iným spôsobom majú colné orgány dôvody na to, aby považovali cenu za ovplyvnenú spojením, oznámia svoje dôvody deklarantovi a poskytnú mu primeranú možnosť na vyjadrenie. Ak o to požiada deklarant, budú mu tieto dôvody oznámené písomnou formou.
b)
Pri predaji medzi osobami, ktoré sú v spojení, bude prevodná hodnota uznaná a tovar bude ohodnotený v súlade s odsekom 1, ak deklarant preukáže, že je táto hodnota veľmi blízka niektorej z nasledujúcich hodnôt z rovnakého obdobia alebo približne z rovnakého obdobia:
i)
prevodnej hodnote z predaja rovnakého alebo podobného tovaru na vývoz do spoločenstva medzi kupujúcimi a predávajúcimi, ktorí nie sú v žiadnom konkrétnom prípade v spojení;
ii)
colnej hodnote rovnakého alebo podobného tovaru určenej na základe článku 30 odsek 2 písmeno c);
iii)
colnej hodnote rovnakého alebo podobného tovaru určenej na základe článku 30 odsek 2 písmeno d).
Pri použití predchádzajúcich kritérií treba prihliadnuť k preukázaným rozdielom v stupňoch predaja, množstve, v prvkoch uvedených v článku 32 a k nákladom, ktoré predávajúci nesie pri predajoch, pri ktorých predávajúci a kupujúci nie sú v spojení a ktoré nenesie pri predajoch, pri ktorých sú predávajúci a kupujúci v spojení.
c)
Kritériá ustanovené v písmene b) sa použijú na podnet deklaranta, a to iba na účely porovnania. Náhradné hodnoty podľa uvedeného písmena nie je možné určiť.“
Článok 30 tohto kódexu stanovuje:
„1.   Ak nemôže byť colná hodnota určená podľa článku 29, určí sa postupne podľa odseku 2 písmeno a), b), c) a d), a to podľa prvého písmena, pod ktorým môže byť určená s tým, že poradie použitia písmen c) a d) je možné na žiadosť deklaranta zameniť; iba v prípade ak nie je možné colnú hodnotu určiť podľa určitého písmena, môže byť použité ďalšie písmeno, a to v poradí ustanovenom v tomto odseku.
2.   Colnou hodnotou podľa tohto článku je:
a)
prevodná hodnota rovnakého tovaru predávaného na vývoz do spoločenstva, v rovnakej alebo približne rovnakej dobe ako tovar, pri ktorom sa určuje colná hodnota;
b)
prevodná hodnota podobného tovaru predávaného na vývoz do spoločenstva v rovnakej alebo približne rovnakej dobe ako tovar, pri ktorom sa určuje colná hodnota;
c)
hodnota založená na jednotkovej cene, za ktorú sa dovážaný tovar alebo rovnaký alebo podobný tovar predáva v spoločenstve v najväčšom úhrnnom množstve osobám, ktoré nie sú s predávajúcim v spojení;
d)
hodnota vypočítaná z nasledovných hodnôt:
–
ceny alebo hodnoty materiálu výroby, ako aj iného spracovania alebo prepracovania, ktoré sú vynaložené pri výrobe dovážaného tovaru,
–
sumy týkajúce sa zisku a všeobecné výdavky, ktoré zodpovedajú týmto sumám a ktoré výrobcovia v krajinách vývozu zahŕňajú do predaja tovaru rovnakej povahy alebo rovnakého druhu ako tovar, pri ktorom sa určuje jeho hodnota a ktoré sú určené k vývozu do spoločenstva,
–
ceny alebo hodnoty všetkých položiek uvedených v článku 32 odsek 1 písmeno e).
3.   Ďalšie podmienky a pravidlá pre uplatnenie odseku 2 budú stanovené v súlade s postupom výboru.“
Článok 31 tohto kódexu stanovuje:
„1.   Ak nemôže byť colná hodnota dovážaného tovaru určená podľa článkov 29 alebo 30, určí sa na základe údajov dostupných v spoločenstve s použitím vhodných prostriedkov zlučiteľných so zásadami a všeobecnými pravidlami:
–
dohody o vykonaní článku VII Všeobecnej dohody o clách a obchode (od) roku 1994,
–
článku VII Všeobecnej dohody o clách a obchode (od) roku 1994,
a
–
ako aj ustanovení tejto kapitoly.
2.   Colná hodnota podľa odseku 1 sa nemôže zakladať na:
a)
predajnej cene Spoločenstva na tovar vyrábaný v Spoločenstve;
b)
postupe, ktorý stanoví prijímanie vyššie uvedených dvoch alternatívnych hodnôt pre colné účely;
c)
cene tovaru na domácom trhu v krajine vývozu;
d)
výrobných nákladoch iných ako vypočítané hodnoty, ktoré boli určené pre rovnaký alebo podobný tovar v súlade s článkom 30 odsek 2 písmeno d);
e)
cene tovaru na vývoz do krajiny, ktorá netvorí súčasť colného územia Spoločenstva;
f)
minimálnych colných hodnotách alebo
alebo
g)
ľubovoľných alebo fiktívnych hodnotách.“
Vykonávacie nariadenie
Článok 142 ods. 1 písm. d) vykonávacieho nariadenia stanovuje:
„Na účely tejto hlavy:
…
d)
‚podobný tovar‘: je tovar vyrobený v tej istej krajine, ktorý hoci nie je rovnaký vo všetkých znakoch, má podobné znaky a skladá sa z podobných materiálov, ktoré mu umožňujú plniť rovnaké funkcie vrátane jeho obchodnej zámeny; akosť tovaru, jeho názov a existencia obchodnej známky, patria medzi činitele, na ktoré sa prihliada pri posudzovaní podobnosti tovaru.“
Článok 143 ods. 1 písm. b), e) a f) tohto nariadenia stanovujú:
„Pre účely hlavy II, kapitoly 3 kódexu a pre účely tejto hlavy sa budú osoby považovať za ‚vo vzťahu‘, iba ak:
…
b)
sú právne uznanými spoločníkmi;
…
e)
jedna z nich priamo alebo nepriamo kontroluje druhú;
f)
obe sú priamo alebo nepriamo kontrolované treťou osobou.“
Článok 181a tohto nariadenia stanovuje:
„1.   Colné orgány nemusia určovať colnú hodnotu dovážaného tovaru pomocou metódy prevodnej hodnoty, ak v súlade s postupom uvedeným v odseku 2 nie sú dostatočne presvedčené, na základe dôvodných pochybností, že deklarovaná hodnota predstavuje celkovú zaplatenú cenu alebo cenu, ktorá sa má zaplatiť podľa článku 29 kódexu.
2.   Ak majú colné orgány pochybnosti uvedené v odseku 1, môžu požadovať dodatočné informácie v súlade s článkom 178 ods. 4 Ak tieto pochybnosti pretrvávajú, colné orgány musia pred prijatím konečného rozhodnutia informovať príslušnú osobu, na požiadanie písomne, o dôvodoch týchto pochybností a poskytnúť jej primeranú príležitosť na vyjadrenie. Konečné rozhodnutie a jeho odôvodnenie sa písomne oznámi príslušnej osobe.“
Príloha 23 k vykonávaciemu nariadeniu s názvom „Vysvetľujúce poznámky k colnej hodnote“ obsahuje najmä vysvetľujúce poznámky týkajúce sa článku 29 ods. 2 a 3, ako aj článku 31 ods. 1 Colného kódexu Spoločenstva a článku 143 ods. 1 písm. e) tohto nariadenia:
„Článok 29 ods. 2.
1. Odsek 2 písm. a) a b) ustanovujú rôzne metódy na zistenie prijateľnosti prevodnej hodnoty.
2. Odsek 2 písm. a) ustanovuje, že ak sú kupujúci a predávajúci v určitom spojení, budú okolnosti predaja preskúmané a prevodná hodnota sa prijme ako colná hodnota za predpokladu, že toto spojenie neovplyvnilo cenu. Tým nie je povedané, že je potrebné preskúmať okolnosti vo všetkých prípadoch, keď sú kupujúci a predávajúci v spojení. Preskúmanie sa bude požadovať, iba ak existujú pochybnosti o prijateľnosti ceny. Ak colné úrady nemajú pochybnosti o prijateľnosti ceny, táto bude akceptovaná bez toho, aby sa od deklaranta požadovali ďalšie informácie. Napríklad colné orgány mohli predtým preskúmať otázky týkajúce sa vzťahov alebo môžu už disponovať podrobnými informáciami týkajúcimi sa kupujúceho a predávajúceho a byť už na základe tohto preskúmania alebo informácií presvedčené, že spojenie neovplyvnilo cenu.
3. Ak colné úrady nemôžu prijať prevodnú hodnotu bez ďalšieho preverovania, deklarantovi sa poskytne možnosť predložiť ďalšie podrobné informácie, ktoré môžu napomôcť preskúmaniu okolností predaja. V takomto prípade sa colné úrady pripravia na preskúmanie podmienok obchodného prevodu, vrátane spôsobu, akým kupujúci a predávajúci organizujú svoje obchodné vzťahy a spôsobu, ktorým sa stanovila predmetná cena, aby sa zistilo, či toto spojenie ovplyvnilo alebo neovplyvnilo cenu. Ak sa preukáže, že kupujúci a predávajúci napriek tomu, že sú v určitom spojení podľa článku 143 tejto vyhlášky, kupujú a predávajú jeden druhému, ako keby neboli v spojení, znamená to, že spomínané spojenie neovplyvnilo cenu. Napríklad, ak bola cena stanovená v zhode s cenovými postupmi bežnými v danom odvetví alebo spôsobom, akým predávajúci stanovuje ceny na predaj kupujúcim, ktorí s ním nie sú v žiadnom spojení, znamená to, že cena nebola týmto spojením ovplyvnená. Ďalší príklad: ak sa preukáže, že cena je primeraná na pokrytie všetkých nákladov a zisku, ktorý predstavuje určitú časť celkového zisku spoločnosti za určité časové obdobie (napr. za rok) pri predajoch tovarov rovnakej kategórie a druhu; znamená to, že cena nebola predmetným spojením ovplyvnená.
4. Odsek 2 písm. b) poskytuje deklarantovi možnosť dokázať, že prevodná hodnota je veľmi blízka ‚testovacej‘ hodnote, ktorú predtým colné úrady prijali a je teda v súlade s nariadeniami článku 29. Ak zodpovedá hodnotám odseku 2 písm. b), nie je potrebné skúmať otázku vplyvu podľa odseku 2 písm. a). Ak majú colné úrady dostatok uspokojivých informácií a ak je výsledok preverovania v súlade s odsekom 2 písm. b), nie je potrebné, aby sa požadovalo ďalšie skúšobné preskúmanie.
Článok 29 ods. 2 písm. b)
Pri rozhodovaní, či je hodnota ‚veľmi blízka‘ inej hodnote je potrebné vziať do úvahy viac faktorov. Medzi tieto faktory patrí povaha dovážaného tovaru, charakter výroby, obdobie, v ktorom sa tovar doviezol a či je rozdiel v hodnotách obchodne významný. Keďže sa tieto faktory líšia od prípadu k prípadu, nie je možné vo všetkých prípadoch použiť rovnaké kritérium, ako je napríklad pevná percentuálna sadzba. Napríklad malý rozdiel v hodnote u jedného druhu tovaru môže byť neprijateľný, kým veľký rozdiel v prípade iného druhu tovaru môže byť prijateľný pri zisťovaní, či sa prevodná cena veľmi približuje ku skúšobným cenám dopredu stanoveným v článku 29 (2) b).
…
…
Článok 31 ods. 1.
1. Colná hodnota určovaná v zmysle článku 31 ods. 1 by mala v čo najväčšej miere vychádzať z colných hodnôt určených predtým.
2. Metódy určovania, ktoré sa uplatňujú podľa článku 31 ods. 1 budú totožné s metódami uvedenými v článku 29 a článku 30 ods. 2, ale primeraná pružnosť pri uplatňovaní uvedených metód by mala byť v súlade s ustanoveniami článku 31 ods. 1.
3. Niekoľko príkladov vhodného pružného uplatňovania:
…
b)
príbuzný druh tovarov
– požiadavku, aby sa príbuzný druh tovarov vyvážal v rovnakom alebo približne rovnakom období ako hodnotený tovar, je možné jednoducho vysvetliť; príbuzný druh tovaru vyrobený v inej krajine ako je krajina vývozu hodnoteného tovaru môže poslúžiť ako základ pre určenie colnej hodnoty; taktiež je možné použiť už určené colné hodnoty príbuzných vyvážaných tovarov v zmysle ustanovení článku 30 ods. 2 písm. c) a d);
…
…
…
Článok 143 ods. 1 písm. e)
Je potrebné, aby jedna osoba kontrolovala druhú, ak je tá skôr spomenutá právne alebo pracovne v pozícii uplatniť určité obmedzenia alebo príkazy voči druhej osobe.“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
V rokoch 2009 až 2012 spoločnosť Baltic Master doviezla do Litvy rôzne množstvá tovaru pochádzajúceho z Malajzie, ktorý kúpila od spoločnosti Gus Group (ďalej len „predávajúci“). V colných vyhláseniach bol tento tovar opísaný ako „časti a súčasti klimatizačných strojov“. V týchto vyhláseniach bol uvedený len jeden kód TARIC spolu s celkovou hmotnosťou tohto tovaru v kilogramoch. Vo vyhláseniach Baltic Master uviedla ako colnú hodnotu prevodnú hodnotu uvedeného tovaru, teda cenu uvedenú na nákupných faktúrach.
Po kontrole týchto dovozov Vilniaus teritorinė muitinė (Regionálny colný úrad Vilnius, Litva) vypracoval správu, v ktorej vysvetlil, že odmietol zohľadniť prevodnú hodnotu uvedenú v 23 dovozných colných vyhláseniach, z dôvodu, že vzhľadom na povahu obchodných vzťahov, ktoré mala Baltic Master s týmto predávajúcim, sa tieto podniky mali považovať za prepojené osoby v zmysle článku 29 ods. 1 písm. d) Colného kódexu Spoločenstva, a to na základe článkov 29 a 30 tohto kódexu. V tejto správe uvedený orgán stanovil colnú hodnotu v súlade s článkom 31 uvedeného kódexu, pričom vychádzal z údajov obsiahnutých v informačnom systéme o preclení tovaru vnútroštátnych colných orgánov.
Baltic Master napadla túto správu na Colnom riaditeľstve Ministerstva financií Litovskej republiky, ktoré ju potvrdilo rozhodnutím z 31. marca 2014.
Žalobkyňa vo veci samej podala proti tomuto rozhodnutiu odvolanie na Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Komisia pre daňové spory pri vláde Litovskej republiky). Dňa 2. júla 2014 táto komisia potvrdila uvedené rozhodnutie, ale oslobodila Baltic Master od povinnosti platiť úroky z omeškania.
Baltic Master následne podala žalobu na Vilniaus apygardos administracinis teismas (Krajský správny súd Vilnius, Litva), v ktorej navrhovala, aby bol Súdnemu dvoru podaný návrh na začatie prejudiciálneho konania týkajúci sa výkladu článkov 29, 30 a 31 Colného kódexu Spoločenstva, ako aj článku 143 vykonávacieho nariadenia. Rozsudkom z 5. januára 2015 uvedený súd túto žalobu zamietol s odôvodnením, že nie je potrebný žiadny výklad práva Únie.
Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Najvyšší správny súd, Litva), na ktorý bolo podané odvolanie proti tomuto rozsudku, rozsudkom z 22. marca 2016 potvrdil tento rozsudok.
V nadväznosti na rozsudok ESĽP zo 16. apríla 2019, Baltic Master LTD c. Litva (CE:ECHR:2019:0416JUD005509216), ktorým tento súd, ktorý rozhodoval o žalobe podanej spoločnosťou Baltic Master proti Litovskej republike, konštatoval porušenie článku 6 ods. 1 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, podpísaného v Ríme 4. novembra 1950, z dôvodu nedostatku odôvodnenia týkajúceho sa odmietnutia podať návrh na začatie prejudiciálneho konania na Súdny dvor zo strany litovských orgánov, vnútroštátny súd vyhovel žiadosti o opätovné začatie konania, ktorú podala Baltic Master.
Podľa uvedeného súdu spis, ktorý má k dispozícii, neobsahuje nijaký dokument potvrdzujúci existenciu spojitosti medzi predávajúcim a spoločnosťou Baltic Master v zmysle článku 143 ods. 1 vykonávacieho nariadenia. Nie sú totiž k dispozícii žiadne informácie, ktorá by naznačovali, že tieto spoločnosti majú právne postavenie spoločníkov v zmysle článku 143 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia alebo že existuje vzťah priamej alebo nepriamej kontroly podľa článku 143 ods. 1 písm. e) a f).
Vnútroštátny súd však uvádza, že sa preukázalo, že po prvé predávajúci a Baltic Master majú dlhoročný obchodný vzťah; po druhé tovar bol dodaný bez kúpnej zmluvy, ktorá by spresňovala podmienky dodania, úhrady, vrátenia tovaru a iné charakteristické podmienky pre takéto plnenia; po tretie tovar bol dodaný bez toho, aby bola uhradená akákoľvek záloha, a napriek tomu, že Baltic Master stále dlžila predávajúcemu značné sumy za predchádzajúce dodávky; po štvrté napriek významu sumy predmetných operácií nebola vytvorená ani predpokladaná záruka alebo opatrenie na minimalizáciu rizík; po piate neexistuje žiadna skutočnosť, ktorá by umožňovala domnievať sa, že predávajúci kontroloval správnu realizáciu dlžných platieb a iných povinností, a napokon po šieste boli zistené prípady, v ktorých zamestnanci spoločnosti Baltic Master dostali splnomocnenie konať v mene predávajúceho a používať jeho pečiatku.
Skutočnosti vymenované v predchádzajúcom bode umožňujú predpokladať existenciu mimoriadne úzkeho prepojenia medzi spoločnosťou Baltic Master a predávajúcim, v dôsledku čoho sa predmetné plnenia uskutočnili za podmienok, ktoré neboli v súlade s bežnou obchodnou praxou, a bez toho, aby existoval akýkoľvek objektívny prvok, ktorý by odôvodňoval hospodársku logiku týchto plnení. Takéto konanie zodpovedá konaniu, ku ktorému dochádza v situáciách, keď jedna zo strán kontroluje druhú alebo keď obe strany kontroluje tretia osoba.
Vnútroštátny súd teda usudzuje, že uvedené skutkové okolnosti môžu svedčiť o faktickej kontrole a že účastníkov transakcie možno považovať za prepojené osoby podľa článku 143 ods. 1 písm. e) alebo f) vykonávacieho nariadenia. Uvedený súd dodáva, že na základe týchto skutočností regionálna colná správa vo Vilniuse považovala Baltic Master a predávajúceho za prepojené osoby v súlade s článkom 143 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia, t. j. za osoby, ktoré majú fakticky postavenie spoločníkov, ale pýta sa na dôvodnosť takejto kvalifikácie vzhľadom na znenie tohto ustanovenia, ktoré sa vzťahuje na osoby, ktoré sú z právneho hľadiska spoločníkmi.
Okrem toho sa uvedený súd pýta na možnosť použiť metódu určenia colnej hodnoty stanovenú v článku 31 ods. 1 Colného kódexu Spoločenstva v situácii, o akú ide vo veci samej, keď colné orgány na tento účel používajú informácie obsiahnuté vo vnútroštátnej databáze, ktoré sa týkajú iba jediného dovozu tovaru, ktorý hoci patrí pod ten istý kód TARIC a má rovnaký pôvod, nemožno ho považovať za podobný tovar v zmysle článku 142 ods. 1 písm. d) vykonávacieho nariadenia.
Za týchto podmienok Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Najvyšší správny súd, Litva) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Má sa článok 29 ods. 1 písm. d) [Colného kódexu Spoločenstva] a článok 143 [ods. 1] písm. b), e) alebo f) [vykonávacieho nariadenia] vykladať v tom zmysle, že kupujúci a predávajúci sa považujú za prepojené osoby v takých prípadoch, keď ako v prejednávanej veci síce neexistujú dokumenty (oficiálne údaje), ktoré by preukazovali, že ide o spoločníkov alebo že sa navzájom kontrolujú, okolnosti uzatvorenia transakcií však na základe objektívnych dôkazov nie sú typické pre výkon hospodárskej činnosti za bežných podmienok, ale skôr pre prípady, v ktorých po prvé existujú medzi stranami transakcie zvlášť blízke vzťahy založené na vysokej miere dôvery, alebo po druhé jedna strana transakcie kontroluje druhú, prípadne obe strany transakcie kontroluje tretia osoba?
2.
Má sa článok 31 ods. 1 [Colného kódexu Spoločenstva] vykladať v tom zmysle, že zakazuje určenie colnej hodnoty na základe informácií uvedených vo vnútroštátnej databáze v súvislosti s colnou hodnotou tovaru, ktorý má rovnaký pôvod, a hoci nie je podobný v zmysle článku 142 ods. 1 písm. d) vykonávacieho nariadenia, je mu priradený rovnaký kód TARIC?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa majú článok 29 ods. 1 písm. d) Colného kódexu Spoločenstva a článok 143 ods. 1 písm. b), e) a f) vykonávacieho nariadenia vykladať v tom zmysle, že kupujúci a predávajúci sa majú považovať za prepojené osoby v situácii, keď neexistuje dokument, ktorý by mohol také prepojenie preukázať, ale keď možno na základe podmienok uzavretia dotknutých transakcií potvrdených objektívnymi skutočnosťami usudzovať, že fakticky taká kontrola existuje.
Na úvod je potrebné pripomenúť, že cieľom právnej úpravy Únie týkajúcej sa colného ohodnocovania je vytvorenie spravodlivého, jednotného a nestranného systému, ktorý by vylučoval uplatňovanie svojvoľných alebo fiktívnych colných hodnôt. Colná hodnota musí teda odrážať skutočnú hospodársku hodnotu dovážaného tovaru a zohľadňovať všetky zložky tohto tovaru, ktoré majú hospodársku hodnotu (rozsudok z 20. júna 2019, Oribalt Rīga,
C‑1/18
,
EU:C:2019:519
, bod
a citovaná judikatúra).
Konkrétne podľa článku 29 Colného kódexu Spoločenstva colnou hodnotou dovážaného tovaru je jeho prevodná hodnota, t. j. cena, ktorá je skutočne zaplatená alebo sa má zaplatiť za tovar predávaný na vývoz na colné územie Európskej únie, s výhradou úprav, ktoré sa musia prípadne uskutočniť okrem iného podľa článku 32 tohto kódexu (rozsudok z 19. novembra 2020, 5th AVENUE Products Trading,
C‑775/19
,
EU:C:2020:948
, bod
a citovaná judikatúra).
Okrem toho Súdny dvor už uviedol, že colná hodnota sa musí prednostne určiť na základe metódy tzv. „prevodnej hodnoty“ dovezeného tovaru. Táto metóda určenia colnej hodnoty sa tak považuje za najvhodnejšiu a najčastejšie používanú (rozsudok z 19. novembra 2020, 5th AVENUE Products Trading GmbH,
C‑775/19
,
EU:C:2020:948
, bod
a citovaná judikatúra).
Cena, ktorá je skutočne zaplatená alebo ktorá sa má zaplatiť za tovar, teda tvorí vo všeobecnosti základ pre výpočet colnej hodnoty, aj keď je táto cena údajom, ktorý prípadne podlieha úprave, ak je tento krok potrebný na to, aby sa zabránilo určeniu svojvoľnej alebo fiktívnej colnej hodnoty (rozsudok z 20. júna 2019, Oribalt Rīga,
C‑1/18
,
EU:C:2019:519
, bod
a citovaná judikatúra).
Článok 29 ods. 1 písm. d) Colného kódexu Spoločenstva však umožňuje vylúčiť prevodnú hodnotu dovážaného tovaru, ak sú splnené dve kumulatívne podmienky, a to jednak, keď sú kupujúci a predávajúci v zmysle tohto kódexu prepojené osoby a jednak keď táto prevodná hodnota nie je prijateľná na účely určenia colnej hodnoty.
Podľa článku 143 ods. 1 vykonávacieho nariadenia možno osoby považovať za prepojené len vtedy, ak sa na ne vzťahuje jedna zo situácií taxatívne vymenovaných v tomto ustanovení. Podľa tohto článku 143 ods. 1 písm. b) sa tak za prepojené osoby považujú osoby, ktoré majú právne postavenie spoločníkov. To isté platí podľa článku 143 ods. 1 písm. e) a f), ak osoba priamo alebo nepriamo kontroluje druhú osobu, alebo ak sú obe priamo alebo nepriamo kontrolované treťou osobou.
Po prvé nemožno prijať tvrdenie, ktoré v podstate predložili členské štáty a Európska komisia vo svojich pripomienkach, podľa ktorého sa treba odchýliť od znenia článku 143 ods. 1 vykonávacieho nariadenia, pretože striktný výklad tohto ustanovenia by mohol narušiť potrebný účinok článku 29 ods. 1 písm. d) Colného kódexu Spoločenstva a ovplyvniť schopnosť colných orgánov vylúčiť prevodnú hodnotu.
Na jednej strane totiž treba uviesť, že toto tvrdenie nezohľadňuje nielen obmedzujúcu povahu situácií vymenovaných v článku 143 ods. 1 vykonávacieho nariadenia, ale aj cieľ sledovaný týmto ustanovením a článkom 29 Colného kódexu Spoločenstva. Ako vyplýva z judikatúry pripomenutej v bodoch 24 až 26 tohto rozsudku, metóda prevodnej hodnoty dovážaného tovaru predstavuje metódu, ktorá sa má uplatniť prednostne na určenie jeho colnej hodnoty. Ustanovenia, ktoré umožňujú odchýliť sa od tejto zásady, sa teda musia vykladať reštriktívne ako výnimky z tejto zásady.
Na druhej strane tvrdenie, podľa ktorého hrozí, že by bola ovplyvnená schopnosť colných orgánov vylúčiť neprimeranú prevodnú hodnotu z dôvodu reštriktívneho výkladu článku 143 ods. 1 vykonávacieho nariadenia, nie je namieste.
V prvom rade článok 143 ods. 1 vykonávacieho nariadenia v súlade so svojím znením stanovuje sériu situácií, v ktorých sa colné orgány môžu domnievať, že predávajúci a kupujúci sú prepojení, a v ich rámci teda prípadne môžu vylúčiť prevodnú hodnotu uvedenú v článku 29 ods. 1 Colného kódexu Spoločenstva.
Ako zdôraznila Komisia na pojednávaní, článok 181a vykonávacieho nariadenia zavedený nariadením Komisie (ES) č. 3254/94 z 19. decembra 1994, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 2454/93 (
Ú. v. ES L 346, 1994, s. 1
; Mim. vyd. 02/005, s. 326), umožňuje colným orgánom vylúčiť prevodnú hodnotu na účely určenia colnej hodnoty, ak sa domnievajú, že deklarovaná hodnota neodráža skutočnú hodnotu dovážaného tovaru, a to bez ohľadu na existenciu väzby medzi spoločnosťou Baltic Master a predávajúcim (pozri v tomto zmysle rozsudky z 28. februára 2008, Carboni e derivati,
C‑263/06
,
EU:C:2008:128
, bod
, a zo 16. júna 2016, EURO 2004 Hungary,
C‑291/15
,
EU:C:2016:455
, bod
).
Po druhé, pokiaľ ide o prepojenie medzi osobami z dôvodu ich postavenia spoločníkov podľa článku 143 ods. 1 písm. b) vykonávacieho nariadenia, treba zdôrazniť, že samotné znenie tohto ustanovenia vylučuje existenciu akékoľvek postavenia spoločníkov
de facto
.
Ako zdôraznil generálny advokát v bodoch 42 a 43 svojich návrhov, toto ustanovenie týkajúce sa osôb, ktoré majú „právne postavenie spoločníkov“, vyžaduje na účely konštatovania existencie prepojenia dôkaz o splnení podmienok stanovených vnútroštátnymi ustanoveniami týkajúcimi sa postavenia spoločníkov, čím vylučuje akékoľvek združenie, ktoré neexistuje
de iure
.
Po tretie, pokiaľ ide o osoby považované za prepojené podľa článku 143 ods. 1 písm. e) a f) vykonávacieho nariadenia, ak jedna z nich priamo alebo nepriamo kontroluje druhú osobu, alebo obe sú priamo alebo nepriamo kontrolované treťou osobou, je dôležité, ako potvrdzuje vysvetľujúca poznámka k colnej hodnote týkajúca sa tohto článku 143 ods. 1 písm. e), uvedená v prílohe 23 k tomuto nariadeniu, rozlišovať medzi právom a faktickou kontrolou.
Na jednej strane, pokiaľ ide o existenciu kontroly
de iure
, zo skutočností vymenovaných v bode 18 tohto rozsudku vyplýva, že neexistuje žiadny dokument, ktorý by umožňoval domnievať sa, že existuje vzťah právnej priamej alebo nepriamej kontroly, ako je to uvedené v článku 143 ods. 1 písm. e) a f). Zdá sa teda, že kontrola
de iure
musí byť v rámci sporu vo veci samej vylúčená, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.
Pokiaľ ide o existenciu kontroly
de facto
, z vysvetliviek uvedených v bode 37 tohto rozsudku vyplýva, že o osobe sa predpokladá, že kontroluje inú osobu, ak je v situácii, že ju môže obmedzovať alebo riadiť (pozri v tomto zmysle rozsudok z 9. júla 2020, Direktor na Teritorialna direkcija Jugozapadna Agencija Mitnici,
C‑76/19
,
EU:C:2020:543
, bod
).
Zdá sa pritom, že skutkové okolnosti uvedené v bode 18 tohto rozsudku svedčia o úzkom vzťahu dôvery medzi predávajúcim a spoločnosťou Baltic Master, ale zrejme neumožňujú dospieť k záveru o existencii takej obmedzovacej alebo riadiacej právomoci, čo však musí potvrdiť vnútroštátny súd.
Pokiaľ by vnútroštátny súd na základe týchto overení dospel k záveru, že v prejednávanej veci kupujúci a predávajúci nie sú prepojení v zmysle článku 29 ods. 1 písm. d) Colného kódexu Spoločenstva, vyplývalo by z toho, že colná hodnota dovážaného tovaru by sa v zásade mala určiť na základe jeho prevodnej hodnoty a nie na základe inej metódy určovania hodnoty, ako je uvedená v článku 31 ods. 1 tohto kódexu.
Vzhľadom na všetky predchádzajúce úvahy treba na prvú otázku odpovedať tak, že článok 29 ods. 1 písm. d) Colného kódexu Spoločenstva a článok 143 ods. 1 písm. b), e) a f) vykonávacieho nariadenia sa majú vykladať v tom zmysle, že:
–
kupujúceho a predávajúceho nemožno považovať za osoby, ktoré majú právne postavenie spoločníkov alebo sú prepojení z dôvodu priamej alebo nepriamej kontroly v situácii, v ktorej neexistuje žiadny dokument, ktorý by mohol taký vzťah preukázať,
–
kupujúceho a predávajúceho možno považovať za osoby, ktoré sú prepojené na základe vzťahu faktickej kontroly, či už priamo alebo nepriamo, v situácii, keď podmienky uzatvárania predmetných transakcií potvrdené objektívnymi skutočnosťami možno považovať za také, ktoré naznačujú nielen to, že medzi týmto kupujúcim a predávajúcim existuje úzky vzťah dôvery, ale že jeden z nich môže vykonávať obmedzovaciu alebo riadiacu právomoc voči druhému, alebo že tretia osoba môže vykonávať takú právomoc voči nim.
O druhej otázke
Svojou druhou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 31 ods. 1 Colného kódexu Spoločenstva vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby v prípade, keď colná hodnota dovážaného tovaru nemôže byť určená v súlade s článkami 29 a 30 tohto kódexu, sa táto hodnota určila na základe informácií obsiahnutých vo vnútroštátnej databáze týkajúcej sa colnej hodnoty tovaru rovnakého pôvodu, ktorý síce nie je „podobný“ v zmysle článku 142 ods. 1 písm. d) vykonávacieho nariadenia, ale je mu priradený ten istý kód TARIC.
Na úvod treba uviesť, že ako vyplýva z bodu 41 tohto rozsudku, táto druhá otázka sa vynára iba vtedy, ak by vnútroštátny súd na základe overenia, ktoré mu prináleží vykonať vzhľadom na odpovede na prvú otázku, dospel k záveru, že colné orgány oprávnene odmietli prevodnú hodnotu na účely určenia colnej hodnoty dotknutého tovaru, keďže v prejednávanej veci sú kupujúci a predávajúci prepojení v zmysle článku 29 ods. 1 písm. d) Colného kódexu Spoločenstva, a prevodná hodnota nie je prijateľná na colné účely podľa článku 29 ods. 2 tohto kódexu. Keby totiž vnútroštátny súd dospel k opačnému záveru, podľa ktorého colná hodnota uvedeného tovaru mala byť určená na základe jeho prevodnej hodnoty podľa článku 29 tohto kódexu, táto colná hodnota by nemohla byť určená na základe článku 31 ods. 1 tohto kódexu, v dôsledku čoho by sa druhá otázka, ktorá sa týka výkladu tohto ustanovenia, stala bezpredmetnou.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že tak zo znenia článkov 29 až 31 Colného kódexu Spoločenstva, ako aj z poradia, v akom sa majú uplatňovať kritériá určenia colnej hodnoty podľa týchto článkov, vyplýva, že medzi týmito ustanoveniami existuje vzťah subsidiarity. Totiž iba vtedy, ak uplatnením daného ustanovenia nemožno určiť colnú hodnotu, sa treba odvolať na ustanovenie, ktoré v stanovenom poradí nasleduje bezprostredne po ňom (rozsudok zo 16. júna 2016, EURO 2004 Hungary,
C‑291/15
,
EU:C:2016:455
, bod
).
Pokiaľ ide konkrétne o článok 30 ods. 2 Colného kódexu Spoločenstva, zdá sa, že zo spisu, ktorý má k dispozícii Súdny dvor, vyplýva, že príslušné colné orgány nemohli použiť metódy určenia colnej hodnoty uvedené v tomto ustanovení, pretože Baltic Master sa rozhodla opísať dovážaný tovar v colných vyhláseniach stručne, pričom sa obmedzila na to, že uviedla kód TARIC a jeho celkovú hmotnosť, čo však prináleží overiť vnútroštátnemu súdu. V tejto súvislosti prináleží tomuto súdu, aby zohľadnil informácie prípadne predložené spoločnosťou Baltic Master týmto orgánom na účely uplatnenia buď článku 29 ods. 2 Colného kódexu Spoločenstva v spojení s vysvetľujúcou poznámkou k colnej hodnote týkajúcou sa tohto článku 29 ods. 2, uvedenou v prílohe 23 k vykonávaciemu nariadeniu, alebo článku 181a tohto nariadenia.
Ďalej treba zdôrazniť, že v súlade so znením článku 31 ods. 1 Colného kódexu Spoločenstva, ak nemôže byť colná hodnota dovážaného tovaru určená podľa článkov 29 a 30 tohto kódexu, určí sa na základe údajov dostupných v Únii primeranými prostriedkami zlučiteľnými so zásadami a všeobecnými ustanoveniami medzinárodných dohôd, ako aj ustanoveniami kapitoly 3 uvedeného kódexu.
Napokon bod 1 vysvetľujúcej poznámky k colnej hodnote týkajúcej sa článku 31 ods. 1 Colného kódexu Spoločenstva, ktorý sa nachádza v prílohe 23 k vykonávaciemu nariadeniu, spresňuje, že colné hodnoty určené na základe tohto ustanovenia by sa mali v čo najväčšej možnej miere zakladať na vopred určených colných hodnotách. Bod 2 tejto poznámky ďalej zdôrazňuje, že metódy posudzovania, ktoré sa majú použiť podľa uvedeného ustanovenia, by mali byť totožné s metódami definovanými v článkoch 29 až 30 ods. 2 tohto kódexu, ale primeraná pružnosť pri uplatňovaní týchto metód by mala byť v súlade s cieľmi a ustanoveniami článku 31 tohto kódexu.
Z informácií poskytnutých vnútroštátnym súdom na jednej strane vyplýva, že Baltic Master opísala predmetný dovážaný tovar vo svojich colných vyhláseniach ako „časti a súčasti klimatizačných strojov“, priradila mu jeden kód TARIC a uviedla celkovú hmotnosť tohto tovaru v kilogramoch. Na druhej strane podľa týchto informácií predmetný colný orgán vylúčil prevodnú hodnotu deklarovanú spoločnosťou Baltic Master a určil colnú hodnotu uvedeného tovaru podľa článku 31 ods. 1 Colného kódexu Spoločenstva použitím údajov obsiahnutých vo vnútroštátnej databáze týkajúcej sa tovaru dovezeného iným dovozcom v roku 2010, teda v roku nasledujúcom po prvom dovoze dotknutom vo veci samej, ktorý bol deklarovaný pod tým istým kódom TARIC a pochádzal od toho istého výrobcu.
V prejednávanej veci použitý kód TARIC zahŕňa rôznorodý súbor častí klimatizačných zariadení, ako sú napríklad plastové panely pre motorové zariadenia, železné objímky, rúry, prenosové káble, vypínače, snímače tlaku, vetracie zariadenia v podlahách budov a elektronické obvody.
Vnútroštátny súd sa tak pýta, či vzhľadom na rôznorodosť častí patriacich pod tento kód TARIC a neexistenciu podrobného opisu dovážaného tovaru je možné určiť colnú hodnotu tohto tovaru podľa článku 31 ods. 1 Colného kódexu Spoločenstva na základe prevodnej hodnoty podobného tovaru v rámci sporu, ktorý mu bol predložený, zatiaľ čo pojem „podobný tovar“, ako je definovaný v článku 142 ods. 1 písm. d) tohto kódexu, predpokladá homogénnosť dovážaného tovaru, ktorá je len ťažko zlučiteľná s rôznorodosťou tovaru zaradeného pod tento kód TARIC.
V tejto súvislosti treba zdôrazniť, že definícia tohto pojmu uvedená v tomto článku 142 ods. 1 písm. d) sa vzťahuje na určenie colnej hodnoty podľa článku 30 ods. 2 písm. b) Colného kódexu Spoločenstva. Hoci z bodu 2 vysvetľujúcej poznámky uvedenej v bode 48 tohto rozsudku vyplýva, že metódy určovania, ktoré sa majú použiť podľa článku 31 tohto kódexu, by mali byť metódy definované v článkoch 29 až 30 ods. 2 tohto kódexu, ten istý bod tejto poznámky spresňuje, že tieto metódy sa musia uplatňovať s primeranou pružnosťou, najmä pokiaľ ide o posúdenie pojmu „podobný tovar“.
V prejednávanej veci nemožno považovať za neprimerané, že colné orgány po tom, čo v súlade s príslušnými ustanoveniami Colného kódexu Spoločenstva odmietli prevodnú hodnotu dovážaného tovaru na účely určenia jeho colnej hodnoty, sa pri kontrole
a posteriori
opreli o skutočnosti predložené deklarantom, a to o hmotnosť tohto tovaru a kód TARIC, ktorý bol tovaru pridelený. V tejto súvislosti treba pripomenúť, že tento kódex je založený na systéme deklarovania s cieľom čo najviac obmedziť colné formality a kontroly a súčasne zabrániť podvodom alebo nezrovnalostiam, ktoré by mohli spôsobiť škodu pre rozpočet Únie (rozsudok z 9. júla 2020, Unipack,
C‑391/19
,
EU:C:2020:547
, bod
).
Preto vzhľadom na potrebu určiť colnú hodnotu v situácii, keď určitý podnik neposkytne dostatočne presné alebo spoľahlivé informácie týkajúce sa colnej hodnoty, musia colné orgány vynaložiť starostlivosť pri postupnom použití každej z metód určenia colnej hodnoty (pozri v tomto zmysle rozsudok z 9. novembra 2017, LS Customs Services,
C‑46/16
,
EU:C:2017:839
, bod
), a napokon aj „primeranú pružnosť“, s akou sa majú v súlade s bodom 2 vysvetľujúcej poznámky uvedenej v bodoch 48 a 52 tohto rozsudku uplatňovať tieto metódy, treba pripustiť, že údaje obsiahnuté vo vnútroštátnej databáze týkajúcej sa tovaru, na ktorý sa vzťahuje ten istý kód TARIC, a pochádzajúce od toho istého predávajúceho, ako je dotknutý tovar, predstavujú „údaje dostupné v Únii“ v zmysle článku 31 ods. 1 Colného kódexu Spoločenstva, ktoré možno použiť ako základ určenia colnej hodnoty dotknutého tovaru.
Odkaz na tieto údaje totiž predstavuje taký spôsob určenia uvedenej hodnoty, ktorý je jednak „primeraný“ v zmysle uvedeného článku 31 ods. 1 a jednak je v súlade so zásadami a všeobecnými pravidlami medzinárodných zmlúv, ako aj ustanovení, na ktoré tento článok 31 ods. 1 odkazuje (pozri v tomto zmysle rozsudok z 9. marca 2017, GE Healthcare,
C‑173/15
,
EU:C:2017:195
, bod
).
Vzhľadom na všetky vyššie uvedené úvahy treba na druhú otázku odpovedať tak, že článok 31 ods. 1 Colného kódexu Spoločenstva sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby v prípade, keď colná hodnota dovážaného tovaru nemôže byť určená v súlade s článkami 29 a 30 tohto kódexu, sa táto hodnota určila na základe informácií obsiahnutých vo vnútroštátnej databáze týkajúcej sa colnej hodnoty tovaru rovnakého pôvodu, ktorý síce nie je „podobný“ v zmysle článku 142 ods. 1 písm. d) vykonávacieho nariadenia, ale je mu priradený ten istý kód TARIC.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol takto:

1.
Článok 29 ods. 1 písm. d) nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 82/97 z 19. decembra 1996, a článok 143 ods. 1 písm. b), e) a f) nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, zmeneného nariadením Komisie (ES) č. 46/1999 z 8. januára 1999, sa má vykladať v tom zmysle, že:
–
kupujúceho a predávajúceho nemožno považovať za osoby, ktoré majú právne postavenie spoločníkov alebo sú prepojení z dôvodu priamej alebo nepriamej kontroly v situácii, v ktorej neexistuje žiadny dokument, ktorý by mohol taký vzťah preukázať,
–
kupujúceho a predávajúceho možno považovať za osoby, ktoré sú prepojené na základe vzťahu faktickej kontroly, či už priamo alebo nepriamo, v situácii, keď podmienky uzatvárania predmetných transakcií potvrdené objektívnymi skutočnosťami možno považovať za také, ktoré naznačujú nielen to, že medzi týmto kupujúcim a predávajúcim existuje úzky vzťah dôvery, ale že jeden z nich môže vykonávať obmedzovaciu alebo riadiacu právomoc voči druhému, alebo že tretia osoba môže vykonávať takú právomoc voči nim.

2.
Článok 31 ods. 1 nariadenia č. 2913/92, zmeneného nariadením č. 82/97, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby v prípade, keď colná hodnota dovážaného tovaru nemôže byť určená v súlade s článkami 29 a 30 tohto nariadenia, sa táto hodnota určila na základe informácií obsiahnutých vo vnútroštátnej databáze týkajúcej sa colnej hodnoty tovaru rovnakého pôvodu, ktorý síce nie je „podobný“ v zmysle článku 142 ods. 1 písm. d) nariadenia č. 2454/93, zmeneného nariadením č. 46/1999, ale je mu priradený ten istý kód TARIC.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: litovčina.