CELEX: 62018CJ0098
Řízení o předběžné otázce
Ochrana zdraví
Hygienické předpisy
Nařízení (ES) č. 853/2004
Hygiena potravin živočišného původu
Povinnosti provozovatelů potravinářských podniků
Zvláštní požadavky
Maso domácích kopytníků
Skladování a přeprava
Teplotní podmínky masa

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu přílohy III oddílu I kapitoly VII bodů 1 a 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (
Úř. věst. 2004, L 139, s. 55
; Zvl. vyd. 03/45, s. 14, a opravy
Úř. věst. 2006, L 203, s. 19
, a
Úř. věst. 2013, L 160, s. 15
).
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi společností T. Boer & Zonen BV, která je potravinářským podnikem usazeným v Nizozemsku, na straně jedné a Staatssecretaris van Economische Zaken (státní tajemník pro hospodářství, Nizozemsko, dále jen „státní tajemník“) na straně druhé, jehož předmětem je správní pokuta, kterou uložil posledně uvedený žalobkyni v původním řízení za to, že do chladicího vozu naložila maso, jehož teplota byla vyšší než 7 °C, a určité masné výrobky, jejichž teplota byla vyšší než 11 °C.
Právní rámec
Unijní právo
Nařízení č. 853/2004
Body 1, 2, 4 a 9 odůvodnění nařízení č. 853/2004 zní následovně:
„(1)
Podle nařízení (ES) č. 852/2004 [ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin (
Úř. věst. 2004, L 139, s. 1
; Zvl. vyd. 13/34, s. 319, a oprava
Úř. věst. 2008, L 46, s. 50
)] stanoví Evropský parlament a Rada všeobecná pravidla pro hygienu potravin vztahující se na provozovatele potravinářských podniků.
(2)
Určité potraviny mohou představovat zvláštní rizika pro lidské zdraví, a vyžadují tedy stanovení zvláštních hygienických pravidel. To platí zejména pro potraviny živočišného původu, u nichž jsou často hlášena mikrobiologická a chemická rizika.
[…]
(4)
S ohledem na veřejné zdraví obsahují tato pravidla jednotné zásady, zejména zásady týkající se odpovědnosti výrobců a příslušných orgánů, strukturní, provozní a hygienické požadavky na zařízení, postupy schvalování zařízení, požadavky na skladování a přepravu a požadavky na označování zdravotní nezávadnosti.
[…]
(9)
Základními cíli přepracování je zabezpečení vysoké úrovně ochrany spotřebitele z hlediska bezpečnosti potravin, a to zejména tím, že pro všechny provozovatele potravinářských podniků v celém Společenství platí stejná pravidla, a dále zajištění řádného fungování vnitřního trhu s produkty živočišného původu, což přispěje k dosažení cílů společné zemědělské politiky.“
Článek 2 tohoto nařízení, nadepsaný „Definice“, stanoví:
„Pro účely tohoto nařízení platí následující definice:
1)
definice uvedené v nařízení (ES) č. 178/2002;
2)
definice uvedené v nařízení (ES) č. 852/2004;
3)
definice uvedené v příloze I;
4)
všechny technické definice uvedené v přílohách II a III.“
Článek 3 uvedeného nařízení, nadepsaný „Obecné povinnosti“, v odstavci 1 stanoví:
„Provozovatelé potravinářských podniků musí splňovat příslušná ustanovení příloh II a III.“
Podle článku 4 uvedeného nařízení, nadepsaného „Registrace a schvalování zařízení“:
„1.   Provozovatelé potravinářských podniků uvedou produkty živočišného původu na trh Společenství pouze tehdy, pokud byly připraveny a bylo s nimi manipulováno výhradně v zařízeních, která:
a)
splňují příslušné požadavky nařízení (ES) č. 852/2004, požadavky příloh II a III tohoto nařízení a jiné příslušné požadavky potravinového práva a
b)
která byla příslušným orgánem zaregistrována nebo, pokud je to požadováno podle odstavce 2, schválena.
2.   Aniž je dotčen čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 852/2004, nesmí zařízení manipulující s produkty živočišného původu, pro něž jsou stanoveny požadavky v příloze III tohoto nařízení, vykonávat činnost, pokud je příslušný orgán neschválil v souladu s odstavcem 3 tohoto článku s výjimkou zařízení provádějících pouze:
[…]
b)
přepravní činnosti,
[…]
3.   Zařízení, které v souladu s odstavcem 2 podléhá schvalování, smí vykonávat činnost až poté, co v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro organizování úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě, příslušný orgán:
a)
po návštěvě zařízení zařízení schválí, nebo
[…]
4.   Provozovatelé potravinářských podniků s příslušnými orgány spolupracují v souladu s nařízením (ES) č. 854/2004. Provozovatelé potravinářských podniků zejména zajistí, že zařízení ukončí činnost, pokud příslušný orgán zruší schválení nebo neprodlouží dočasné schválení nebo je nenahradí časově neomezeným schválením.
[…]“
Příloha I nařízení č. 853/2004, nadepsaná „Definice“, v bodě 1.16 stanoví, že „[j]atkami“ se rozumí „zařízení, ve kterém se provádí porážení a následné opracování zvířat, jejichž maso je určeno k lidské spotřebě“.
Příloha III oddíl I kapitola II tohoto nařízení, nadepsaná „Požadavky na jatky“, stanoví několik požadavků týkajících se konstrukce, uspořádání a vybavení jatek, které musí provozovatelé potravinářských podniků splnit.
Příloha III tohoto nařízení obsahuje oddíl I, jehož kapitola VII, nadepsaná „Skladování a přeprava“, stanoví:
„Provozovatelé potravinářských podniků musí zajistit, aby skladování a přeprava masa domácích kopytníků probíhaly v souladu s následujícími požadavky.
1.
a)
Pokud není zvláštními předpisy stanoveno jinak, musí na jatkách ihned po prohlídce po porážce následovat zchlazení podle zchlazovací křivky zajišťující nepřetržitý pokles teploty, aby bylo ve všech částech masa dosaženo nejvyšší teploty u drobů 3 °C a u ostatního masa 7 °C. V průběhu chlazení však může být maso v souladu s kapitolou V bodem 4 bouráno/porcováno a vykosťováno.
b)
Během procesu chlazení musí být zajištěno dostatečné větrání, aby nedocházelo ke kondenzaci na povrchu masa.
2.
Teplota masa musí dosáhnout hodnoty uvedené v bodě 1 a tato teplota musí být zachována v průběhu skladování.
3.
Teplota masa musí před přepravou dosáhnout hodnoty uvedené v bodě 1 a tato teplota musí být zachována v průběhu přepravy. S cílem umožnit výrobu zvláštních produktů však může být se schválením příslušného orgánu maso přepraveno za předpokladu, že:
a)
taková přeprava je v souladu s požadavky, které příslušný orgán stanoví pro přepravu z jednoho zařízení do jiného,
a
b)
maso opouští jatky nebo bourárnu/porcovnu, která se nachází v tomtéž místě jako prostory jatek, okamžitě a přeprava netrvá déle než dvě hodiny.
4.
Maso určené ke zmrazení musí být zmrazeno bez zbytečného odkladu, přičemž se před zmrazením podle potřeby zohlední doba zrání.
5.
Nebalené maso musí být skladováno a přepravováno odděleně od baleného masa, pokud nejsou skladována nebo přepravována v různém čase nebo takovým způsobem, že materiál obalu a způsob skladování nebo přepravy nemohou být zdrojem kontaminace masa.“
Nařízení č. 852/2004
Článek 2 nařízení č. 852/2004, nadepsaný „Definice“, v odstavci 1 písm. c) upřesňuje, že pro účely tohoto nařízení se „provozem“ rozumí „jakákoli jednotka potravinářského podniku“.
Článek 5 uvedeného nařízení, nadepsaný „Analýza rizika a kritické kontrolní body“, v odstavci 1 stanoví:
„Provozovatelé potravinářských podniků vytvoří a zavedou jeden nebo více stálých postupů založených na zásadách [
Hazard Analysis Critical Control Point
(HACCP)] (analýzy rizik a kritických kontrolních bodů) a postupují podle nich.“
Nařízení (ES) č. 178/2002
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (
Úř. věst. 2002, L 31, s. 1
; Zvl. vyd. 15/06, s. 463) definuje v čl. 3 bodě 2 „potravinářský podnik“ jako „veřejný nebo soukromý podnik, ziskový nebo neziskový, který vykonává činnost související s jakoukoli fází výroby, zpracování a distribuce potravin“.
Článek 6 tohoto nařízení, nadepsaný „Analýza rizika“, v odstavci 1 uvádí:
„Pro dosažení obecného cíle vysoké úrovně ochrany lidského zdraví a života vychází potravinové právo z analýzy rizika, kromě případů, kdy to není vhodné vzhledem k okolnostem nebo povaze opatření.“
Článek 7 uvedeného nařízení, nadepsaný „Zásada předběžné opatrnosti“, stanoví:
„1.   Za zvláštních okolností, kdy je po zhodnocení dostupných informací zjištěna možnost škodlivých účinků na zdraví, kdy však přetrvává vědecká nejistota, mohou být přijata předběžná opatření v rámci řízení rizika nezbytná k zajištění vysoké úrovně ochrany zdraví zvolené ve Společenství, dokud nebudou k dispozici další vědecké informace pro komplexnější hodnocení rizika.
2.   Opatření přijatá podle odstavce 1 musí být přiměřená a nesmějí omezovat obchod více než je nezbytné pro dosažení vysoké úrovně ochrany zdraví zvolené ve Společenství s přihlédnutím k technické a ekonomické proveditelnosti a dalším faktorům považovaným za daných okolností za opodstatněné. Opatření se přezkoumají po uplynutí přiměřené doby, která závisí na povaze identifikovaného rizika pro život nebo zdraví a na druhu vědeckých informací nezbytných k odstranění vědecké nejistoty a k provedení komplexnějšího hodnocení rizika.“
Článek 8 téhož nařízení, nadepsaný „Ochrana zájmů spotřebitele“, v odstavci 1 stanoví:
„Cílem potravinového práva je chránit zájmy spotřebitelů a poskytovat spotřebitelům základ, který jim umožní vybírat se znalostí věci potraviny, které konzumují. […]“
Podle článku 14 nařízení č. 178/2002, nadepsaného „Obecné požadavky potravinového práva“:
„1.   Potravina nesmí být uvedena na trh, není-li bezpečná.
[…]
5.   Při rozhodování o tom, zda potravina není vhodná k lidské spotřebě, se bere v úvahu skutečnost, zda není potravina s ohledem na své zamýšlené použití nepřijatelná pro lidskou spotřebu z důvodu kontaminace cizorodými nebo jinými látkami nebo z důvodu hniloby, kažení nebo rozkladu.“
Článek 17 tohoto nařízení, nadepsaný „Povinnosti“, stanoví:
„1.   Provozovatelé potravinářských a krmivářských podniků ve všech fázích výroby, zpracování a distribuce zajistí v podnicích, které řídí, aby potraviny a krmiva splňovaly požadavky potravinového práva, které se týkají jejich činnosti, a kontrolují plnění těchto požadavků.
2.   Členské státy zajišťují dodržování potravinového práva a sledují a ověřují, zda provozovatelé potravinářských a krmivářských podniků ve všech fázích výroby, zpracování a distribuce plní odpovídající požadavky potravinového práva.
Za tímto účelem používají systém úředních kontrol a vykonávají další činnosti přiměřené okolnostem, včetně informování veřejnosti o bezpečnosti a riziku potravin a krmiv, dozoru nad bezpečností potravin a krmiv a dalších kontrolních činnostech prováděných během všech fází výroby, zpracování a distribuce.
Členské státy rovněž stanoví pravidla pro opatření a sankce použitelné při porušení potravinového práva a právních předpisů týkajících se krmiv. Tato opatření a tyto sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.“
Nizozemské právo
Článek 6.2 odst. 1 Wet houdende een integraal kader voor regels over gehouden dieren en daaraan gerelateerde onderwerpen (zákon, kterým se stanoví ucelený regulační rámec pro chovná zvířata a související otázky) ze dne 19. května 2011 (Stb. 2011, č. 345) (dále jen „zákon o zvířatech“) stanoví:
„Je zakázáno jednat v rozporu s ustanoveními nařízení Evropské unie, která se týkají záležitostí upravených tímto zákonem, a na něž odkazují nařízení veřejné správy nebo ministerské vyhlášky.“
Článek 8.7 zákona o zvířatech stanoví:
„Ministr může osobě, která se dopustila protiprávního jednání, uložit správní pokutu.“
Článek 2.4 Regeling van de Minister van Economische Zaken, nr. WJZ/12346914, houdende regels met betrekking tot dierlijke producten (vyhláška ministra hospodářství č. WJZ/12346914 obsahující pravidla pro živočišné produkty), ze dne 7. prosince 2012 (Stcrt. 2012, č. 25949), v odst. 1 písm. d) stanoví:
„Ustanovení nařízení Evropské unie, na která se vztahuje čl. 6.2 odst. 1 zákona o zvířatech, jsou následující:
[…]
d)
článek 3 a čl. 4 odst. 1 až 4, jakož i článek 5 a čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 853/2004.“
Spor v původním řízení a předběžné otázky
Společnost T. Boer & Zonen provozuje jatka, která zpracovávají a uvádí na trh telecí maso, masné výrobky a vedlejší produkty. Využívá postup porážky, při němž se po porážce a následném opracování jatečně upravená těla a části jatečně upravených těl postupně chladí v chladírně, která navazuje na prostory, v nichž probíhá porážka a opracování. Chlazení dále pokračuje v chladicím vozidle umístěném u nakládací rampy jatek, do kterého se maso nakládá z chladírny k přepravě.
Za účelem určení, zda byla ve všech částech masa dosažena požadovaná teplota chlazení, kterou příloha III oddíl I kapitola VII nařízení č. 853/2004 stanoví na 7 °C, používá společnost T. Boer & Zonen empirické pravidlo, podle něhož teplota masa klesá o 1 °C za hodinu. Během procesu postupného chlazení se vozidlo nachází v areálu společnosti T. Boer & Zonen, přičemž přepravní dokumenty se vystavují a vydávají po ukončení tohoto procesu. Poté se maso tímto vozidlem přepravuje.
Během kontrol, které dne 16. a 30. prosince 2014 v prostorách společnosti T. Boer & Zonen provedl Nederlandse Voedsel- en Warenautoriteit (nizozemský úřad pro bezpečnost potravin a spotřebních výrobků, Nizozemsko), bylo zjištěno, že maso bylo nakládáno do chladicích vozidel o teplotě vyšší než 7 °C a v některých případech o teplotě vyšší než 11 °C. Bylo rovněž konstatováno, že tato praxe je strukturální povahy.
Na základě těchto zjištění uložil státní tajemník společnosti T. Boer & Zonen dvěma samostatnými rozhodnutími ze dne 27. března 2015 správní pokuty v celkové výši 20000 eur s odůvodněním, že došlo k porušení čl. 3 odst. 1 nařízení č. 853/2004 a přílohy III oddílu I kapitoly VII bodu 3 tohoto nařízení (porušení maximální teploty při nakládce), a dále, že došlo k porušení čl. 5 odst. 1 nařízení č. 852/2004 o hygieně potravin (porušení postupů založených na zásadách HACCP).
Společnost T. Boer & Zonen podala proti uvedeným rozhodnutím opravný prostředek. Rozhodnutím ze dne 1. října 2015 státní tajemník částečně vyhověl námitkám uvedeným společností T. Boer & Zonen a výši těchto pokut snížil.
Poté společnost T. Boer & Zonen podala proti tomuto rozhodnutí ze dne 1. října 2015 žalobu k Rechtbank Rotterdam (soud v Rotterdamu, Nizozemsko), která byla zamítnuta dne 14. července 2016.
Společnost T. Boer & Zonen podala proti rozsudku vydanému v prvním stupni odvolání ke College van Beroep voor het bedrijfsleven (odvolací správní soud pro hospodářské věci, Nizozemsko).
Na podporu své žaloby společnost T. Boer & Zonen tvrdí, že chlazení masa může být prováděno i po nakládce do chladicího vozidla, dokud maso nedosáhne požadované teploty 7 °C, pokud toto vozidlo neopustí areál jatek dříve, než se tato teplota považuje za dosaženou na základě empirického pravidla, podle něhož teplota masa klesá o 1 °C za hodinu. Státní tajemník naopak tvrdí, že proces chlazení, který používá společnost T. Boer & Zonen, je zjevně v rozporu s ustanoveními a účelem nařízení č. 853/2004, protože nezaručuje bezpečnost potravin. Podle jeho názoru musí být chlazení provedeno na jatkách v souladu s požadavky bodu 1 kapitoly VII oddílu I přílohy III tohoto nařízení a chladicí vozidlo nemůže být považováno za jatka ve smyslu tohoto ustanovení. Kromě toho, požadovaného zchlazení musí být dosaženo před naložením masa do tohoto vozidla.
Předkládající soud upřesňuje, že je nesporné, že teplota masa kontrolovaného nizozemským úřadem pro bezpečnost potravin a spotřebních výrobků byla při nakládce do chladicího vozidla vyšší než 7 °C, a dále, že okolnosti projednávané věci neodpovídají situaci uvedené v bodě 3 druhé větě písm. a) a b) kapitoly VII oddílu I přílohy III nařízení č. 853/2004.
Předkládající soud má zaprvé za to, že chladicí vozidlo nemůže být považováno za „jatka“, jak je toto zařízení definováno v bodě 1.16 přílohy I nařízení č. 853/2004. Zadruhé se domnívá, že takovéto vozidlo není jednotkou potravinářského podniku, a nemůže proto být považováno za provoz ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. c) nařízení č. 852/2004. V této souvislosti má předkládající soud za to, že přeprava masa začíná naložením masa do chladicího vozidla, a že úplného zchlazení masa musí být dosaženo před jeho naložením do tohoto vozidla.
Nicméně vzhledem k existenci rozdílných rozsudků vydaných nizozemskými soudy v souvislosti s výkladem povinnosti chlazení, která je stanovena v příloze III oddíle I kapitole VII bodech 1 a 3 nařízení č. 853/2004, předkládající soud uznává, že výklad dotčených ustanovení unijního práva není natolik zjevný, že by neponechával žádný prostor pro rozumné pochybnosti.
Za těchto podmínek se College van Beroep voor het bedrijfsleven (odvolací správní soud pro hospodářské věci) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Musí být příloha III oddíl I kapitola VII body 1 a 3 nařízení č. 853/2004 vykládány v tom smyslu, že chlazení masa musí proběhnout přímo na jatkách, takže nakládka masa do chladicího vozidla může začít teprve poté, co maso dosáhlo teploty maximálně 7 °C, nebo smí chlazení masa probíhat i v chladicím vozidle, pokud toto vozidlo neopustí areál jatek?“
K předběžné otázce
Podstatou otázky předkládajícího soudu je, zda musí být příloha III oddíl I kapitola VII body 1 a 3 nařízení č. 853/2004 vykládány v tom smyslu, že chlazení masa po porážce musí být provedeno pouze v prostorách jatek, dokud maso ve všech svých částech nedosáhne teploty nepřesahující 7 °C, nebo zda může proběhnout i v chladicím vozidle, které se nachází v areálu těchto jatek.
Úvodem je třeba uvést, že nařízení č. 853/2004 v druhé větě bodu 3 kapitoly VII oddílu I přílohy III stanoví pro některé výrobky za zvláštních podmínek výjimku z povinnosti zchladit maso před přepravou na teplotu 7 °C. V projednávaném případě přitom nešlo o takovouto výjimku a předkládající soud se Soudního dvora netáže na výklad tohoto ustanovení v rozsahu, v němž stanoví tuto výjimku.
Podle bodů 1 a 3 kapitoly VII oddílu I přílohy III nařízení č. 853/2004 musí na jatkách ihned po prohlídce po porážce následovat zchlazení, aby bylo ve všech částech masa dosaženo teploty nepřesahující 7 °C. Kromě toho musí maso dosáhnout a zachovávat tuto teplotu jak před přepravou, tak i v jejím průběhu.
Ze znění těchto ustanovení vyplývá, že zchlazení musí být provedeno na samotných jatkách. Je proto třeba posoudit, zda takové chladicí vozidlo, jako je to, o které se jedná ve věci v původním řízení, může být považováno za součást „jatek“ ve smyslu nařízení č. 853/2004 určenou k ochlazení masa.
Bod 1.16 přílohy I tohoto nařízení definuje „jatka“ jako „zařízení [provoz], ve kterém se provádí porážení a následné opracování zvířat, jejichž maso je určeno k lidské spotřebě“. Podle čl. 2 odst. 1 písm. c) nařízení č. 852/2004 se „provozem“ rozumí „jakákoli jednotka potravinářského podniku“.
Kromě toho, jak bylo uvedeno v bodě 34 tohoto rozsudku, takovýto provoz musí zajistit okamžité zchlazení všech částí masa před jeho přepravou.
V tomto ohledu, jak správně uvádí Evropská komise, takové chladicí vozidlo, jako je to, o které se jedná ve věci v původním řízení, je ze své povahy určeno k přepravě masa a není součástí procesu porážky, opracování a zchlazení masa před skladováním nebo přepravou. Takováto vozidla jsou v zásadě určena k přepravě masa a ne k jeho zchlazení; jejich chladicí zařízení je koncipováno k tomu, aby během přepravy udržovalo nízkou teplotu.
Navíc, jak zdůraznila francouzská vláda ve svém písemném vyjádření, chlazení v chladicích prostorách jatek umožňuje okamžité chlazení za optimálních podmínek, aby se zabránilo šíření bakterií, a byla tak zajištěna vysoká úroveň bezpečnosti potravin, na rozdíl od chlazení, které lze provádět v chladicím vozidle, během něhož je teplota kontrolována pouze empiricky.
Tyto úvahy nelze zpochybnit skutečností, že se chladicí vozidlo nachází během procesu chlazení v areálu jatek.
Kromě toho čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení č. 853/2004 stanoví, že provozovatelé potravinářských podniků uvedou produkty živočišného původu na trh [Unie] pouze tehdy, pokud byly připraveny a bylo s nimi manipulováno výhradně v zařízeních, která byla příslušným orgánem zaregistrována nebo, pokud je to požadováno podle odstavce 2, schválena příslušným orgánem. Odstavec 2 uvedeného článku stanoví, že zařízení manipulující s produkty živočišného původu, pro něž jsou stanoveny požadavky v příloze III tohoto nařízení, nesmí vykonávat činnost, pokud příslušný orgán po provedení kontroly na místě činnost tohoto zařízení neschválil. Získání tohoto schválení provozovatelem potravinářského podniku podléhá určitým požadavkům na prostory provozu, v němž jsou porážky a zpracování masa prováděny, které jsou uvedeny v příloze III oddíle I kapitole II uvedeného nařízení.
Dopravní prostředky pro přepravu masa, přestože rovněž podléhají určitým požadavkům, které jsou stanoveny v kapitole IV, nadepsané „Přeprava“, přílohy II nařízení č. 852/2004, jsou přitom z takovéhoto schvalovacího postupu příslušným orgánem vyjmuty a schválení provozovat jatka se na ně nevztahuje.
Konečně výklad přílohy III oddílu I kapitoly VII bodů 1 a 3 nařízení č. 853/2004 v tom smyslu, že provozovatelé potravinářských podniků mohou v chladicím vozidle nacházejícím se v areálu jatek provádět chlazení masa určeného k lidské spotřebě pocházejícího ze zvířat, která byla právě poražena, až do doby, než toto maso dosáhne teploty 7 °C, nemůže být v souladu s hlavním cílem, který sleduje právní úprava týkající se hygieny, kterým je, jak vyplývá z bodu 9 odůvodnění tohoto nařízení, zajistit vysokou úroveň ochrany spotřebitele z hlediska bezpečnosti potravin.
Z bodu 2 odůvodnění nařízení č. 853/2004 totiž vyplývá, že potraviny živočišného původu mohou představovat zvláštní rizika pro lidské zdraví, a vyžadují tedy stanovení zvláštních hygienických pravidel.
V této souvislosti vedl cíl spočívající v zajištění vysoké úrovně ochrany veřejného zdraví unijního normotvůrce k tomu, jak uvádí bod 4 odůvodnění nařízení č. 853/2004, že na provozovatele potravinářských podniků přenesl odpovědnost za zajištění bezpečnosti potravin a zavedl povinnost porážet zvířata na jatkách splňujících technické požadavky na konstrukci, uspořádání a vybavení uvedené konkrétně v příloze III nařízení č. 853/2004.
S ohledem na všechny výše uvedené úvahy je třeba na položenou otázku odpovědět, že příloha III oddíl I kapitola VII body 1 a 3 nařízení č. 853/2004 musí být vykládány v tom smyslu, že před jakýmkoli naložením masa do chladicího vozidla musí být chlazení masa po porážce prováděno v samotných prostorách jatek až do doby, než toto maso ve všech svých částech dosáhne teploty nepřesahující 7 °C.
K nákladům řízení
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (devátý senát) rozhodl takto:

Příloha III oddíl I kapitola VII body 1 a 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu, musí být vykládány v tom smyslu, že před jakýmkoli naložením masa do chladicího vozidla musí být chlazení masa po porážce prováděno v samotných prostorách jatek až do doby, než toto maso ve všech svých částech dosáhne teploty nepřesahující 7 °C.

Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: nizozemština.