CELEX: 62015CJ0677
Överklagande
Offentlig upphandling av tjänster
Tillhandahållande av externa tjänster för förvaltning av program och projekt samt teknisk rådgivning inom området informationsteknik
Kaskadförfarande
Viktning av underkriterier inom tilldelningskriterierna
Principen om lika möjligheter och principen om insyn
Uppenbart oriktiga bedömningar
Bristande motivering
Förlorad möjlighet
Europeiska unionens utomobligatoriska skadeståndsansvar
Skadeståndsyrkande

Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) har yrkat att domstolen ska upphäva den av Europeiska unionens tribunal meddelade domen av den 7 oktober 2015, European Dynamics Luxembourg m.fl./harmoniseringskontoret (
T‑299/11
,
EU:T:2015:757
) (nedan kallad den överklagade domen) genom vilken tribunalen
–
ogiltigförklarade EUIPO:s beslut (nedan kallat det omtvistade beslutet), som hade antagits inom ramen för det öppna anbudsförfarandet AO/021/10 (”Tillhandahållande av externa tjänster för förvaltning av program och projekt samt teknisk rådgivning inom området informationsteknik”) (nedan kallat det aktuella kontraktet) och som hade meddelats European Dynamics Luxembourg SA genom skrivelse av den 28 mars 2011, att rangordna dess anbud på tredje plats i kaskadsystemet vid tilldelning av ramavtal och att rangordna anbudet från, å ena sidan, konsortiet Unisys SLU och Charles Oakes & Co Sàrl, och, å andra sidan, ETIQ Consortium på första respektive andra plats, och
–
förpliktade Europeiska unionen att ersätta den skada som European Dynamics Luxembourg hade lidit till följd av förlust av möjligheten att tilldelas ramavtalet som första anbudssökande i kaskadsystemet.
Tillämpliga bestämmelser
I rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (
EGT L 248, 2002, s. 1
), i dess lydelse enligt rådets förordning (EG, Euratom) nr 1995/2006 av den 13 december 2006 (
EUT L 390, 2006, s. 1
) (nedan kallad budgetförordningen), anges de grundläggande regler som ska gälla för hela budgetområdet på områden såsom offentlig upphandling.
Den upphandlande myndigheten ska enligt artikel 100.2 första stycket i budgetförordningen informera alla anbudssökande och anbudsgivare vars ansökningar förkastats om orsaken till detta, och alla som lämnat formellt korrekta anbud och ansökningar som prövats ska, om de skriftligen begär detta, informeras om vilka relativa kvaliteter och fördelar som kännetecknar det anbud som slutligen valts, samt namnet på den som lämnat det anbudet. I andra stycket föreskrivs emellertid att vid offentliggörande efter att kontrakt tilldelats får vissa uppgifter utelämnas om en publicering av dessa uppgifter skulle hindra tillämpningen av lagstiftningen, stå i strid med det allmänna intresset, vara till skada för offentliga eller privata företags legitima affärsintressen eller snedvrida den lojala konkurrensen mellan dessa.
I artikel 149 i kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 av den 23 december 2002 om genomförandebestämmelser för förordning nr 1605/2002 (
EGT L 357, 2002, s. 1
), i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 478/2007 av den 23 april 2007 (
EUT L 111, 2007, s. 13
), preciseras den upphandlande myndighetens skyldigheter vad gäller information till anbudssökande och anbudsgivare enligt artikel 100.2 i budgetförordningen.
I artikel 115.1 och 115.2 i rådets förordning (EG) nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om gemenskapsvarumärken (
EUT L 78, 2009, s. 1
), i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 2015/2424 av den 16 december 2015 (
EUT L 341, 2015, s. 21
) (nedan kallad förordning nr 207/2009), anges att EUIPO ska vara en unionsbyrå och en juridisk person. I varje medlemsstat ska EUIPO ha den mest vittgående rättskapacitet som tillerkänns juridiska personer enligt den nationella lagstiftningen. Den ska i synnerhet kunna förvärva och överlåta fast och lös egendom, samt uppträda som part i rättsliga förhandlingar.
I artikel 118.3 och 118.4 i förordning nr 207/2009 föreskrivs vad beträffar utomobligatoriskt ansvar att EUIPO ska ersätta skada som orsakats av dess enheter eller av dess anställda under tjänsteutövning, i enlighet med de allmänna principer som är gemensamma för medlemsstaternas rättsordningar. Europeiska unionens domstol ska vara behörig att avgöra tvister om sådant skadestånd.
Bakgrund till tvisten, förfarandet vid tribunalen och den överklagade domen
Bakgrunden till tvisten återges i punkterna 1–28 i den överklagade domen.
Med anledning av dessa omständigheter väckte European Dynamics Luxembourg, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE och European Dynamics Belgium SA (nedan gemensamt kallade European Dynamics Luxembourg m.fl.) den 6 juni 2011 talan om ogiltigförklaring av det omtvistade beslutet vid tribunalen. De återkallade ett av sina yrkanden vid förhandlingen och yrkade att tribunalen skulle
–
ogiltigförklara det omtvistade beslutet i den del beslutet innebar att European Dynamics Luxembourgs anbud hade rangordnats på tredje plats i kaskadsystemet,
–
ogiltigförklara alla därmed sammanhängande beslut som hade meddelats av EUIPO, däribland besluten att tilldela den första och den andra anbudsgivaren i kaskadsystemet det aktuella kontraktet,
–
förplikta EUIPO att betala European Dynamics Luxembourg m.fl. 650000 euro för den skada dessa hade lidit på grund av förlorade möjligheter och kränkning av deras anseende och trovärdighet, och
–
förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna.
Till stöd för sitt ogiltighetsyrkande åberopade European Dynamics Luxembourg m.fl. tre grunder. Genom den första grunden hävdade de att EUIPO hade åsidosatt artikel 100.2 första stycket i budgetförordningen och artikel 149 i förordning nr 2342/2002, i dess lydelse enligt förordning nr 478/2007, samt dess motiveringsskyldighet enligt artikel 296 andra stycket FEUF genom att inte ge European Dynamics Luxembourg m.fl. en förklaring eller tillräcklig motivering till tilldelningsbeslutet. Den andra grunden avsåg ett ”åsidosättande av förfrågningsunderlaget”, genom att EUIPO till nackdel för European Dynamics Luxembourg m.fl. hade använt sig av ett nytt tilldelningskriterium och gjort en ny viktning av undertilldelningskriterier som inte angavs i förfrågningsunderlaget. European Dynamics Luxembourg m.fl. gjorde med sin tredje grund gällande att EUIPO i flera fall hade gjort sig skyldig till en uppenbart oriktig bedömning.
Tribunalen prövade först den andra, därefter den tredje och slutligen den första grunden.
I punkt 48 i den överklagade domen fann tribunalen inledningsvis, avseende prövningen av den andra grunden, att EUIPO:s negativa kommentarer om European Dynamics Luxembourgs anbud, gällande att de anbud som hade fått högre poäng än dem för det första tilldelningskriteriet ”identifierade styrning av förändringsprocesser och kommunikation som de viktigaste uppgifterna för projektets framgång”, visade att EUIPO hade viktat de olika underkriterierna till det första tilldelningskriteriet. I punkt 53 i domen slog tribunalen fast att i och med att EUIPO hade viktat på ett sätt som inte hade angetts i förfrågningsunderlaget och att EUIPO inte heller hade informerat anbudsgivarna därom i förväg, hade EUIPO åsidosatt principerna om lika möjligheter och insyn till nackdel för European Dynamics Luxembourg m.fl. I punkt 55 i domen godkände tribunalen därmed delvis den andra grunden.
I samband med prövningen av den tredje grunden ansåg vidare tribunalen för det första att vissa av EUIPO:s negativa kommentarer som gällde bedömningen av det aktuella anbudet från European Dynamics Luxembourg med avseende på det första och det andra tilldelningskriteriet utgjorde en uppenbart oriktig bedömning. Först konstaterade tribunalen i punkt 91 i den överklagade domen att eftersom den negativa kommentar som angavs i denna punkt utgjorde ett åsidosättande av principerna om lika möjligheter och insyn, utgjorde även med nödvändighet förevarande bedömning en uppenbart oriktig bedömning. Därefter ansåg tribunalen i punkt 102 i domen att den negativa kommentaren, gällande att det inte fanns något ”exempel på den produkt som skulle levereras”, utgjorde en uppenbart oriktig bedömning, eftersom den inte hade något stöd i förfrågningsunderlaget. Tribunalen biföll följaktligen talan såvitt avsåg den tredje grunden vad gällde anmärkningarna om EUIPO:s negativa kommentarer, och underkände grunden i övriga delar.
För det andra konstaterade tribunalen – fortfarande i samband med prövningen av den tredje grunden – i punkterna 86, 89 och 95 i den överklagade domen att flera av EUIPO:s andra kommentarer om bedömningen av European Dynamics Luxembourgs anbud mot bakgrund av det första tilldelningskriteriet var behäftade med en bristande motivering i den mening som avses i artikel 296 andra stycket FEUF, jämförd med artikel 100.2 i budgetförordningen, varför tribunalen inte kunde pröva om kommentarerna utgjorde en uppenbart oriktig bedömning.
I slutet av prövningen av den första grunden och efter att i punkt 134 i den överklagade domen ha hänvisat till de bedömningar som tribunalen i samband med prövningen av den tredje grunden ansåg vara otillräckligt motiverade, fann slutligen tribunalen, i punkt 135 i domen, att det omtvistade beslutet i flera avseenden var bristfälligt motiverat.
Mot denna bakgrund ansåg tribunalen, i punkt 136 i den överklagade domen, att det omtvistade beslutet skulle ogiltigförklaras i sin helhet.
European Dynamics Luxembourg m.fl. yrkade till stöd för sin skadeståndstalan – såsom framgår av punkt 137 i samma dom – ersättning dels för förlusten av möjligheten att ingå det aktuella kontraktet såsom den anbudsgivare som hade rangordnats på första plats, dels för den ideella skadan på grund av kränkning av deras anseende och trovärdighet.
Tribunalen konstaterade att villkoren var uppfyllda för att unionen skulle ådra sig utomobligatoriskt skadeståndsansvar enligt artikel 340 andra stycket FEUF. De rättsstridigheter i materiellt hänseende som hade konstaterats kunde nämligen påverka möjligheterna för European Dynamics Luxembourgs anbud att rangordnas på första eller andra plats i kaskadsystemet.
Emellertid fann tribunalen att det inte var nödvändigt att pröva om anseendet och trovärdigheten avseende European Dynamics Luxembourg m.fl. hade kränkts, eftersom ogiltigförklaringen av tilldelningsbeslutet, i princip, var tillräcklig för att reparera skadan. Följaktligen biföll tribunalen delvis skadeståndstalan, och uppmanade parterna att ingå en överenskommelse om det ersättningsgilla beloppet.
Förfarandet vid domstolen och parternas yrkanden
EUIPO har yrkat att domstolen ska
–
i första hand, upphäva den överklagade domen och ogilla talan om ogiltigförklaring av det omtvistade beslutet och skadeståndstalan som ingavs i första instans,
–
i andra hand, upphäva den överklagade domen och återförvisa målet till tribunalen,
–
i tredje hand upphäva den överklagade domen i den del unionen förpliktas att ersätta den skada European Dynamics Luxembourg m.fl. lidit, och
–
förplikta European Dynamics Luxembourg m.fl. att ersätta rättegångskostnaderna.
European Dynamics Luxembourg m.fl. har yrkat att domstolen ska
–
ogilla överklagandet, och
–
förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna i båda instanserna.
Prövning av överklagandet
EUIPO har anfört fyra grunder till stöd för sitt överklagande. Som första grund har EUIPO gjort gällande att tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning av principerna om lika möjligheter och insyn och gav en bristande motivering. Såvitt avser den andra grunden har EUIPO påstått att den överklagade domen är behäftad med felaktiga rättstillämpningar, eftersom tribunalen ogiltigförklarade det omtvistade beslutet på grund av uppenbart oriktiga bedömningar. EUIPO har som tredje grund gjort gällande att tribunalen åsidosatte artikel 100.2 i budgetförordningen, jämförd med artikel 296 andra stycket FEUF. Vad avser den fjärde grunden har EUIPO åberopat att tribunalen har gjort en felaktig rättstillämpning och gett en bristande motivering, eftersom den av European Dynamics Luxembourg m.fl. väckta skadeståndstalan bifölls i den överklagade domen.
Den första grunden
Parternas argument
EUIPO har gjort gällande att tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning när den fann att införandet av nya viktningsfaktorer avseende det första tilldelningskriteriet innebar ett åsidosättande av principerna om lika möjligheter och insyn. EUIPO har gjort gällande att tribunalen gjorde fel då den slog fast att det omtvistade beslutet utgjorde ett åsidosättande av dessa principer, eftersom bedömningen av European Dynamics Luxembourgs anbud mot bakgrund av det första tilldelningskriteriet gjordes med avseende på viktningsfaktorer för underkriterier inom nämnda kriterium som inte framgick av förfrågningsunderlaget och inte hade meddelats anbudsgivarna. EUIPO anser att bedömningen i punkt 53 i den överklagade domen, där det fastställs ett ”automatiskt orsakssamband” mellan införandet av dessa viktningsfaktorer och åsidosättandet av dessa principer, grundar sig på en felaktig tolkning av domstolens praxis. Denna bedömning är för övrigt inte tillräckligt motiverad. EUIPO har i detta avseende särskilt hänvisat till domen av den 24 november 2005, ATI EAC e Viaggi di Maio m.fl. (
C‑331/04
,
EU:C:2005:718
).
European Dynamics Luxembourg m.fl. har gjort gällande att eftersom EUIPO vid tribunalen inte gjorde gällande att viktningsfaktorer som inte finns i förfrågningsunderlaget inte påverkat utarbetandet av anbud, är ett sådant argument som för första gången åberopats i målet om överklagande – i vilket argument det görs gällande att tribunalen inte kontrollerat om införandet av dessa viktningsfaktorer påverkat rättigheterna för European Dynamics Luxembourg m.fl. – ett nytt argument som inte kan tas upp till sakprövning.
Enligt European Dynamics Luxembourg m.fl. kan överklagandet under alla omständigheter inte vinna bifall såvitt avser denna grund. De har i huvudsak anfört att tribunalen följt den rättspraxis från domstolen som EUIPO åberopat, eftersom tribunalen – dock utan hänvisning till nämnda rättspraxis – konstaterat att införandet av sådana viktningsfaktorer utan föregående underrättelse har orsakat dem skada.
Enligt European Dynamics Luxembourg m.fl. har tribunalen motiverat den överklagade domen i tillräcklig utsträckning. Det var inte möjligt för tribunalen att företa en fullständig prövning, just eftersom EUIPO kommit med vaga påståenden och eftersom det omtvistade beslutet inte innehåller några plausibla argument eller giltiga resonemang.
Domstolens bedömning
Domstolen konstaterar inledningsvis att European Dynamics Luxembourg m.fl. inte kan vinna framgång med sitt avvisningsyrkande.
EUIPO får nämligen i sitt överklagande åberopa grunder som har sin uppkomst i den överklagade domen och som åberopas just för att påvisa att den överklagade domen är felaktig.
Genom sina argument – som enligt European Dynamics Luxembourg m.fl. ska avvisas – har EUIPO gjort gällande att tribunalens slutsatser i den överklagade domen är felaktiga i rättsligt avseende (se, för ett liknande resonemang, dom av den 29 november 2007, Stadtwerke Schwäbisch Hall m.fl./kommissionen,
C‑176/06 P
, ej publicerad,
EU:C:2007:730
, punkt
).
Vad gäller prövningen i sak av den första grunden påpekar domstolen följande. EUIPO har därvid gjort gällande att tribunalen feltolkade den rättspraxis från domstolen som redovisas i punkt 48 i den överklagade domen. Tribunalen gjorde vidare enligt EUIPO fel då den i punkt 53 i den överklagade domen slog fast att EUIPO på ett rättsvidrigt sätt infört viktningskriterier för underkriterierna inom ramen för det första tilldelningskriteriet.
Domstolen finner i detta avseende att tribunalen gjort en felaktig rättstillämpning i den överklagade domen.
Principerna om likabehandling och om insyn i upphandlingsförfaranden medför visserligen att de upphandlande myndigheterna är skyldiga att tolka upphandlingskriterierna på samma sätt under hela förfarandet (dom av den 18 oktober 2001, SIAC Construction,
C‑19/00
,
EU:C:2001:553
, punkt
, och dom av den 18 november 2010, kommissionen/Irland,
C‑226/09
,
EU:C:2010:697
, punkt
och där angiven rättspraxis).
En upphandlande myndighet har således inte rätt att tillämpa bestämmelser om viktning eller underkriterier med avseende på tilldelningskriterier utan att i förväg underrätta anbudsgivarna om dessa (dom av den 24 januari 2008, Lianakis m.fl.,
C‑532/06
,
EU:C:2008:40
, punkt
).
Det är emellertid möjligt för en upphandlande myndighet, förutsatt att tre villkor är uppfyllda, att fastställa viktningskoefficienterna för underkriterier som i sak motsvarar kriterier som anbudsgivarna tidigare har underrättats om, efter det att fristen för att lämna anbud har löpt ut. Dessa villkor är för det första att fastställandet i efterhand inte ändrar kriterierna för tilldelning av kontraktet såsom dessa har angetts i förfrågningsunderlaget eller i meddelandet om upphandling, för det andra att det inte innehåller några faktorer som, om de hade varit kända när anbuden förbereddes, hade kunnat påverka denna förberedelse och, för det tredje, att det inte har gjorts med beaktande av faktorer som kan vara diskriminerande mot någon av anbudsgivarna (se, för ett liknande resonemang, dom av den24 november 2005, ATI EAC e Viaggi di Maio m.fl.,
C‑331/04
,
EU:C:2005:718
, punkt
; dom av den 21 juli 2011, Evropaïki Dynamiki/EMSA,
C‑252/10 P
, ej publicerad,
EU:C:2011:512
, punkterna
och
, och dom av den 14 juli 2016, TNS Dimarso,
C‑6/15
,
EU:C:2016:555
, punkt
).
De i målet omtvistade bedömningarna avser införandet av viktning av underkriterier inom ett av tilldelningskriterierna, och denna viktning angavs inte i förfrågningsunderlaget och har inte heller meddelats anbudsgivarna. EUIPO har inte bestritt detta. Mot bakgrund av ovanstående överväganden kunde tribunalen inte konstatera att principerna om lika möjlighet och insyn åsidosatts utan att först pröva om det gjorts gällande och styrkts att dessa tre villkor inte iakttagits.
Tribunalen underlät att pröva – innan den biföll talan på den andra anmärkningen i den andra grunden – om dessa tre villkor som uppställs i domstolens praxis var uppfyllda i målet. Överklagandet ska därför bifallas såvitt avser den första grunden, och det saknas därvid anledning att pröva EUIPO:s argument om att tribunalen inte fullgjorde sin motiveringsskyldighet då den fann att införandet av bedömningskriterier avseende de aktuella underkriterierna innebar ett åsidosättande av principerna om lika möjligheter och insyn.
Motiveringen i punkt 53 i den överklagade domen är således felaktig. Detta innebär – vilket även konstaterats av generaladvokaten i punkt 49 i förslaget till avgörande – att även den överklagade domen är felaktig i det att tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning då den slog fast att det gjorts en uppenbart oriktig bedömning avseende det första tilldelningskriteriet och biföll den nionde anmärkningen i den första delen av den tredje grunden för talan vid tribunalen. Utan denna motivering har punkterna 91 och 96 i den överklagade domen nämligen inte motiverats. En sådan bristande motivering i tribunalens dom utgör en grund avseende tvingande rätt som domstolen har att pröva ex officio (se, för ett liknande resonemang, dom av den 11 april 2013, Mindo/kommissionen,
C‑652/11 P
,
EU:C:2013:229
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Den andra grunden och den tredje grundens andra del
Domstolen kommer nu att pröva EUIPO:s andra grund tillsammans med den tredje grundens andra del.
Parternas argument
Den andra grunden avser en felaktig rättstillämpning som tribunalen, enligt EUIPO, gjorde när den i punkt 136, jämförd med punkt 121, i den överklagade domen fann att de uppenbart oriktiga bedömningar som konstaterats i punkterna 91, 95, 96 och 97–103 i domen motiverade en ogiltigförklaring av det omtvistade beslutet. EUIPO har gjort gällande att det framgår av tribunalens praxis att det är sökanden som ska styrka att en uppenbart felaktig bedömning har påverkat det slutliga resultatet i anbudsförfarandet, vilket tribunalen således borde ha prövat. EUIPO har vidare gjort gällande att denna rättspraxis visserligen avser bristande motivering men att den även kan tillämpas när det är fråga om uppenbart oriktiga bedömningar.
Tribunalen borde således ha prövat om de uppenbart oriktiga bedömningar avseende det första och det andra tilldelningskriteriet, vid bedömningen av anbudet från European Dynamics Luxembourg, på ett väsentligt sätt påverkat utgången i upphandlingen, och därmed om det fanns anledning att ogiltigförklara det omtvistade beslutet eller ej. EUIPO anser emellertid att tribunalen underlät att pröva om – för det fall dessa bedömningsfel inte gjorts – anbudet hade kunnat rangordnas på första eller andra plats i kaskadförfarandet. Tribunalen gjorde således en felaktig rättstillämpning då den fann att det räckte med de påstådda felbedömningarna för att ogiltigförklara det omtvistade beslutet.
Vad gäller den i punkt 103 i den överklagade domen fastställda uppenbart oriktiga bedömningen avseende det andra tilldelningskriteriet, har EUIPO i huvudsak anfört följande. Tribunalen underlät att pröva om detta fel påverkat utgången i det omtvistade beslutet genom att pröva huruvida bedömningen av de tilldelningskriterier som inte var felaktiga i sig var tillräcklig för att motivera den plats i rangordningen som anbudet från European Dynamics Luxembourg hamnade på.
Genom den tredje grundens andra del har EUIPO kritiserat tribunalen för att ha ogiltigförklarat det omtvistade beslutet utan att pröva om de bristande motiveringar som konstaterades i sig eller i förening med de uppenbart oriktiga bedömningar som tribunalen även påtalade, räckte för att förändra utgången i beslutet.
Till stöd för den andra grunden och den andra delen i den tredje grunden har EUIPO åberopat två domar från tribunalen.
EUIPO har dels hänvisat till att när tribunalen konstaterar att ett tilldelningsbeslut är otillräckligt motiverat, kan det ogiltigförklaras av det skälet endast om de andra delarna av beslutet, som inte är behäftade med en sådan bristande motivering, inte räcker för att motivera beslutet (dom av den 10 april 2014, Evropaïki Dynamiki/kommissionen,
T‑340/09
, ej publicerad,
EU:T:2014:208
, punkterna
och
). Enligt EUIPO ska denna rättspraxis tillämpas analogt när tribunalen konstaterar en uppenbart oriktig bedömning i ett tilldelningsbeslut.
EUIPO har dels hänvisat till en dom där tribunalen ansåg att om ett anbud har beviljats poäng för ett visst tilldelningskriterium på grundval av flera negativa kommentarer, varav en eller flera utgör en uppenbart oriktig bedömning, är inte poängen och den bedömning på vilken poängen grundar sig behäftade med en sådan uppenbart oriktig bedömning om poängen även bygger på kommentarer som inte är behäftade med en uppenbart oriktig bedömning (dom av den 26 september 2014, Evropaïki Dynamiki/kommissionen,
T‑498/11
, ej publicerad,
EU:T:2014:831
, punkterna
och
).
EUIPO anser att poängen för det första tilldelningskriteriet och poängen för det andra tilldelningskriteriet inte grundades på en enda utan på flera negativa och positiva kommentarer beträffande vilka tribunalen ansåg att det inte förelåg någon uppenbart oriktig bedömning eller som inte prövats då de inte omfattades av talan. EUIPO anser att tribunalen således borde ha prövat om dessa andra kommentarer inte i sig var tillräckliga för att motivera den upphandlande myndighetens poäng för det aktuella tilldelningskriteriet.
Genom den andra delen i den tredje grunden har EUIPO gjort gällande att tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning då den ogiltigförklarade det omtvistade beslutet utan att ha prövat om de i punkterna 86, 89, 95, 134 och 135 i den överklagade domen påtalade bristande motiveringarna i sig eller i förening med de uppenbart felaktiga bedömningarna räckte för att påverka utgången i upphandlingen.
European Dynamics Luxembourg m.fl. anser att EUIPO inte kan vinna framgång med den andra grunden och den andra delen i den tredje grunden.
Domstolens bedömning
Vad gäller den andra grunden finner domstolen inledningsvis följande. Det saknas anledning att pröva vilken inverkan som en uppenbart oriktig bedömning haft avseende det första tilldelningskriteriet; prövningen av den första grunden för överklagandet ger nämligen vid handen att tribunalen inte borde ha funnit att någon sådan oriktig bedömning hade gjorts.
Vad sedan gäller påståendet att tribunalen underlåtit att beakta vilken verkan på tilldelningsbeslutets giltighet som kan ha blivit följden av den bristande motiveringen i beslutet och av den i punkt 103 i den överklagade domen konstaterade uppenbart oriktiga bedömningen avseende det andra tilldelningskriteriet, finner domstolen följande. En bristande motivering eller en uppenbart oriktig bedömning avseende ett tilldelningskriterium kan inte anses motivera att ett tilldelningsbeslut ska ogiltigförklaras, om det i beslutet finns andra omständigheter som i sig talar för att beslutet ska ogiltigförklaras.
I ett sådant fall ska grunder med argument avseende sådana felaktigheter anses sakna verkan (se, analogt, dom av den 12 juli 2001, kommissionen och Frankrike/TF1,
C‑302/99 P och C‑308/99 P
,
EU:C:2001:408
, punkt
, och dom av den 26 april 2007, Alcon/harmoniseringskontoret,
C‑412/05 P
,
EU:C:2007:252
, punkt
).
Domstolen konstaterar i denna del att EUIPO – genom den andra grunden och den andra delen av den tredje grunden – endast gjort gällande att tribunalen på ett felaktigt sätt tillämpade sin egen rättspraxis, och att det felaktigheter som konstaterats inte påverkat utgången i det omtvistade beslutet.
EUIPO har i synnerhet varken gjort gällande eller visat att det omtvistade beslutet inte hade kunnat vara mer gynnsamt för European Dynamics Luxembourg om de olika felaktigheter som konstaterats av tribunalen inte varit för handen.
EUIPO kan mot denna bakgrund inte vinna framgång med argumentet att tribunalen underlät att pröva om den felaktiga bedömningen avseende det andra tilldelningskriteriet och den bristande motiveringen avseende det omtvistade beslutet kunnat påverka själva artikeldelen i det omtvistade beslutet.
EUIPO kan således inte vinna framgång med den andra grunden och den andra delen av den tredje grunden.
Den första och den tredje delen av den tredje grunden
Den tredje grundens första del
–
Parternas argument
EUIPO har inom ramen för den tredje grundens första del påstått att tribunalen missuppfattade omfattningen av den motiveringsskyldighet som åvilar den upphandlande myndigheten enligt artikel 100.2 i budgetförordningen. I och med att tribunalen prövade utvärderingskommitténs kommentarer var och en för sig, utan att ta hänsyn till det större sammanhang som kommentarerna ingick i, gav tribunalen denna skyldighet en striktare innebörd än vad som följer av domstolens praxis i punkt 21 i domen av den 4 oktober 2012, Evropaïki Dynamiki/kommissionen (
C‑629/11 P
, ej publicerad,
EU:C:2012:617
), vilken anges i punkt 129 i den överklagade domen. Enligt denna rättspraxis är den upphandlande myndigheten inte skyldig att ge en anbudsgivare vars anbud har förkastats en noggrann sammanfattning av hur varje detalj i anbudet har beaktats eller en jämförande analys av detta anbud och det anbud som valdes.
European Dynamics Luxembourg m.fl. har gjort gällande att EUIPO inte kan vinna framgång med denna del av den tredje grunden.
–
Domstolens bedömning
Vad gäller den första delen av den tredje grunden kommer domstolen att pröva om tribunalen – i domskälen i punkterna 81–86, 87–89 och 90–95 i den överklagade domen – inte tillämpat strängare krav än de som följer av domen av den 4 oktober 2012, Evropaïki Dynamiki/kommissionen (
C‑629/11 P
, ej publicerad,
EU:C:2012:617
).
I punkterna 20–22 i nämnda dom slog domstolen i huvudsak fast att den upphandlande myndigheten enligt artikel 100.2 första stycket i budgetförordningen ska informera alla anbudssökande och anbudsgivare vars ansökningar förkastats om orsaken till detta, och alla som lämnat formellt korrekta anbud och ansökningar som prövats ska, om de skriftligen begär detta, informeras om vilka relativa kvaliteter och fördelar som kännetecknar det anbud som slutligen valts, samt namnet på den som lämnat det anbudet. Det kan emellertid inte krävas att den upphandlande myndigheten tillsänder en anbudsgivare vars anbud förkastats, dels, förutom skälen till att anbudet förkastats, en detaljerad redogörelse för det sätt på vilket varje detalj i dennes anbud beaktats vid utvärderingen, dels, vad gäller informationen om vilka relativa kvaliteter och fördelar som kännetecknar det anbud som slutligen valts, en detaljerad jämförande analys av det utvalda anbudet och det anbud som förkastats. Den upphandlande myndigheten är inte heller skyldig att efter skriftlig begäran tillhandahålla den anbudsgivare vars anbud förkastats en fullständig kopia av utvärderingsrapporten.
Frågan huruvida kravet på motivering enligt artikel 296 andra stycket FEUF är uppfyllt ska bedömas med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet, särskilt rättsaktens innehåll och de anförda skälen. Det krävs dock inte att alla relevanta faktiska och rättsliga omständigheter anges i motiveringen, eftersom bedömningen av om motiveringen av en rättsakt uppfyller kraven i artikel 296 FEUF ska ske inte endast utifrån rättsaktens ordalydelse utan även utifrån sammanhanget och samtliga rättsregler på det ifrågavarande området (se, för ett liknande resonemang, dom av den 12 september 2017, Anagnostakis/kommissionen,
C‑589/15 P
,
EU:C:2017:663
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Inledningsvis finner domstolen att det saknas anledning att pröva EUIPO:s argument avseende resonemanget i punkterna 90–95 i den överklagade domen; detta resonemang avsåg prövningen av den nionde anmärkningen i den första delen av den tredje grunden för talan vid tribunalen.
I punkt 36 ovan har det nämligen slagits fast att punkterna 48–55 i den överklagade domen är behäftade med en felaktig rättstillämpning, och att det saknas grund för punkterna 91 och 96 i den överklagade domen i och med att punkterna 48–55 är felaktiga. I punkt 36 ovan har det således slagits fast att tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning då den biföll den nionde anmärkningen i den första delen i den tredje grunden för talan vid tribunalen, då den konstaterat en uppenbart oriktig bedömning avseende det första tilldelningskriteriet.
Vad sedan gäller övervägandena i punkterna 81–86 i den överklagade domen, erinrar domstolen om följande. I den sjätte anmärkningen i den första delen av den tredje grunden för talan vid tribunalen, bestred European Dynamics Luxembourg m.fl. EUIPO:s bedömning att det inte var nödvändigt med någon programansvarig, en huvudprojektansvarig och en projektansvarig för varje projekt.
Vid prövningen av denna anmärkning slog tribunalen fast följande i punkterna 85 och 86 i den överklagade domen. Med beaktande av bland annat den bristande precisionen i förfrågningsunderlaget, liksom utvärderingskommitténs kortfattade och vaga utlåtande, var det omöjligt att kontrollera huruvida den av EUIPO framförda kritiken vad gäller att en huvudprojektansvarig och en projektansvarig tagits med i European Dynamics Luxembourgs anbud var rimlig, och tribunalen fann därmed att motiveringen av den överklagade domen i detta avseende var bristfällig, i den mening som avses i artikel 296 andra stycket FEUF, jämförd med artikel 100.2 i budgetförordningen.
EUIPO har emellertid inte förklarat på vilket sätt som tribunalen skulle ha tillämpat ett striktare test än det som följer av i punkterna 57–59 ovan angivna rättspraxis för att komma fram till en sådan slutsats.
Inom ramen för resonemanget i punkterna 87–89 i den överklagade domen, angående prövningen av den åttonde anmärkningen i den första delen av den tredje grunden för talan vid tribunalen, angav tribunalen, i punkt 88 i den överklagade domen, att utvärderingskommitténs slutkommentar att ”anbud[et] i sin helhet är mycket operationellt i stället för strategiskt och lägger tyngdpunkten på en annan typ av projektansvarig än vad [EUIPO] hade avsett” var obegriplig och att påståendet att EUIPO avsett ”en annan typ av projektansvarig” var vagt och därmed omöjligt att kontrollera.
Domstolen finner i denna del att EUIPO inte bestritt att EUIPO endast vid tribunalen bara anfört ett argument i detta avseende, såsom detta framgår av punkt 88 i den överklagade domen.
EUIPO har inte heller bestritt tribunalens bedömning att det saknades tillräckligt tydliga och precisa kriterier i förfrågningsunderlaget, och att utvärderingskommitténs utlåtanden var kortfattade och vaga.
Domstolen finner därmed att EUIPO inte styrkt att tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning.
Såsom även konstaterats av generaladvokaten i punkterna 77 och 78 i förslaget till avgörande, föranleder det som anges i överklagandet inte att det kan ifrågasättas att tribunalen separat bedömde kommentarerna från utvärderingskommittén som ifrågasattes i ansökan vid tribunalen och även placerade dem i det allmänna sammanhanget för bedömningen av det aktuella anbudet, och att tribunalen inte krävt att EUIPO lämnar en noggrann sammanfattning av hur varje detalj i anbudet hade beaktats och en jämförande noggrann analys mellan detta anbud och de anbud som hade rangordnats högre.
EUIPO kan således inte vinna framgång med den första delen av den tredje grunden för överklagandet.
Den tredje grundens tredje del
–
Parternas argument
EUIPO har inom ramen för tredje grundens tredje del gjort gällande att den överklagade domen är motsägelsefull. I samband med prövningen av den tredje grunden för talan konstaterade nämligen inte tribunalen, i punkterna 112–115 och 121 i domen, någon uppenbart oriktig bedömning eller någon bristande motivering i bedömningen av European Dynamics Luxembourgs anbud mot bakgrund av det fjärde tilldelningskriteriet. Vidare fann tribunalen i samband med prövningen av den första grunden, i punkterna 134 och 135 i domen, att när det gällde förevarande bedömning kunde den inte pröva det omtvistade beslutets lagenlighet i sak, vilket innebär att beslutet var behäftat med en uppenbart oriktig bedömning.
European Dynamics Luxembourg m.fl. anser att överklagandet inte kan bifallas såvitt avser den tredje grundens tredje del.
–
Domstolens bedömning
Visserligen nämnde tribunalen i den första meningen i punkt 134 i den överklagade domen det fjärde tilldelningskriteriet, då tribunalen i punkterna 112–115 och 121 i domen slog fast att EUIPO inte hade gjort någon oriktig bedömning i detta avseende.
Punkterna 134 och 135 i den överklagade domen innehåller emellertid endast en slutsats från punkterna 81–86, 87–89 och 90–95 i den överklagade domen, vilka avser prövningen av de anmärkningar som framställts angående det första tilldelningskriteriet.
EUIPO:s anmärkning avseende tribunalens resonemang i punkterna 112–115 och 121 i den överklagade domen och i punkterna 134 och 135 däri kan således inte anses ha någon inverkan på domslutet i den överklagade domen; den tredje delen av den tredje grunden ska därmed anses sakna verkan.
EUIPO kan således inte vinna framgång med den första och den tredje delen av den tredje grunden.
Den fjärde grunden
Parternas argument
I den första delen av den fjärde grunden har EUIPO gjort gällande att ett av villkoren för unionens utomobligatoriska skadeståndsansvar inte är uppfyllt. Tribunalens konstaterande att det omtvistade beslutet är olagligt bygger nämligen på en felaktig rättstillämpning. Tribunalen gjorde således fel då den slog fast att unionen har ett utomobligatoriskt skadeståndsansvar.
EUIPO har alternativt påstått att om domstolen endast upphäver den överklagade domen i den del tribunalen slog fast att principerna om lika möjligheter och insyn hade åsidosatts, ska domstolen även upphäva domen när det gäller ersättningen för den skada som European Dynamics Luxembourg m.fl. påstått sig ha åsamkats. Såsom framgår av punkterna 142 och 143 i den överklagade domen saknas det nämligen ett orsakssamband mellan den av tribunalen konstaterade bristande motiveringen och den påstådda skadan. Eftersom tribunalen inte prövade hur de uppenbart oriktiga bedömningar som konstaterades i punkterna 91 och 102 i den överklagade domen påverkade anbudsförfarandets slutliga resultat, motiverade inte heller tribunalen slutsatsen, i punkt 144 i den överklagade domen, att det fanns ett orsakssamband mellan dessa oriktiga bedömningar och skadan.
EUIPO har inom ramen för den fjärde grundens andra del hävdat att den överklagade domen är bristfälligt motiverad i och med att den innehåller en motsägelse mellan domskälen i punkterna 144, 146 och 150 i domen, å ena sidan, och punkt 2 i domslutet, å andra sidan. Medan domskälen identifierar den skada som European Dynamics Luxembourg hade lidit som en förlorad möjlighet att rangordnas på första eller andra plats i kaskadsystemet, förpliktas unionen i domslutet att ersätta den skada som European Dynamics Luxembourg åsamkats till följd av förlust av möjligheten att tilldelas ramavtalet som första anbud.
I den fjärde grundens tredje del har EUIPO gjort gällande ett materiellt fel i punkt 2 i domslutet i den överklagade domen, eftersom det inte är EUIPO utan unionen som förpliktas att ersätta den skada som European Dynamics Luxembourg åsamkats. EUIPO anser emellertid att enligt artiklarna 115 och 118.3 i förordning nr 207/2009 borde ett sådant åläggande om skadestånd ha riktats mot EUIPO.
European Dynamics Luxembourg m.fl. har gjort gällande att tribunalen i den överklagade domen gjorde rätt då den kom fram till att rekvisiten för unionens skadeståndsansvar var uppfyllda. Vidare har de gjort gällande att det inte finns någon motsägelse mellan punkterna 144, 146 och 150 i domskälen i den överklagade domen, å ena sidan, och punkt 2 i domslutet, å andra sidan. Vid bedömningen av skadestånd på grund av förlorade möjligheter, ska man nämligen beakta hela den möjlighet som gått förlorad, det vill säga European Dynamics Luxembourgs möjlighet att rangordnas på första plats i kaskadsystemet. Slutligen var det inte heller fel att ange unionen i punkt 2 i domslutet i den överklagade domen, eftersom det är unionen som bär huvudansvaret för de olagligheter som begås av unionsinstitutionerna och unionsorganen.
Domstolens bedömning
Domstolen kommer att först pröva EUIPO:s andrahandsargument i den första delen av den fjärde grunden.
EUIPO har därvid i huvudsak gjort gällande att det i den överklagade domen varken visats eller motiverats att det finns ett orsakssamband mellan, å ena sidan, de uppenbart oriktiga bedömningar som tribunalen konstaterat med avseende på det andra tilldelningskriteriet och, å andra sidan, den skada som European Dynamics Luxembourg åsamkats med anledning av att möjligheter gått förlorade.
Domstolen finner att EUIPO ska vinna framgång med detta argument.
Såsom konstaterats i punkt 36 ovan gjorde tribunalen nämligen en felaktig rättstillämpning i punkterna 53, 91 och 96 i den överklagade domen. Detta innebär således att tribunalen inte borde ha slagit fast att en olaglighet begåtts till följd av åsidosättande av principerna om lika möjligheter och insyn och till följd av en uppenbart oriktig bedömning med avseende på det första tilldelningskriteriet.
Vidare fann tribunalen, i punkt 143 i den överklagade domen, att det inte kunde anses föreligga något orsakssamband mellan de fall av bristande motivering som konstaterats av tribunalen och den skada som European Dynamics Luxembourg m.fl. gjort gällande.
Unionens skadeståndsansvar förutsätter således att det föreligger ett orsakssamband mellan, å ena sidan, den enda materiella oriktighet som gjorts i bedömningen av European Dynamics Luxembourgs anbud (i punkt 102 i domen) och, å andra sidan, förlusten av möjligheter.
Tribunalen har emellertid i den överklagade domen inte lyckats påvisa att det föreligger ett sådant orsakssamband. Tribunalen har i synnerhet inte konstaterat om och i vilken utsträckning som European Dynamics Luxembourg skulle ha – mot bakgrund av omständigheterna i målet och i avsaknad av fel från EUIPO:s sida – rangordnats på första plats och därmed vunnit upphandlingen.
Domstolen finner således att ett av de rekvisit som ska vara uppfyllda för att unionen ska anses vara utomobligatoriskt skadeståndsskyldig inte är uppfyllt. Tribunalen borde således inte ha bifallit det skadeståndsyrkande som framställts av European Dynamics Luxembourg m.fl..
EUIPO ska därmed vinna framgång med den första delen av den fjärde grunden.
Mot bakgrund av att EUIPO vinner framgång med den första delen av den fjärde grunden, saknas det anledning att pröva den andra och den tredje delen.
Delvist upphävande av den överklagade domen
Tribunalen har således gjort en felaktig rättstillämpning i punkterna 53, 91 och 96 i den överklagade domen i det att den biföll den andra anmärkningen i den andra grunden avseende det första tilldelningskriteriet, och den nionde anmärkningen i den första delen av den tredje grunden avseende samma tilldelningskriterium.
Såsom framgår av punkt 136 i den överklagade domen motiverade tribunalen ogiltigförklaringen av det omtvistade beslutet (i punkt 1 i domslutet i den överklagade domen) med samtliga fel som konstaterats avseende prövningen av anbudet utifrån det första och det andra tilldelningskriteriet. Det är visserligen riktigt att det som angavs av tribunalen i punkterna 53, 91 och 96 i den överklagade domen inte kan utgöra grund för att ogiltigförklara det omtvistade beslutet, men de felaktigheter som tribunalen konstaterat i punkterna 86, 89, 95, 102 och 135 i den överklagade domen är tillräckliga för att tribunalen skulle kunna ogiltigförklara beslutet, såsom även framhållits av generaladvokaten i punkt 111 i förslaget till avgörande. Det saknas därför anledning att upphäva punkt 1 i domslutet i den överklagade domen.
Däremot finns det anledning att upphäva punkt 2 i domslutet i den överklagade domen, där det förordnas att unionen ska ersätta den skada som European Dynamics Luxembourg åsamkats till följd av förlust av möjligheten att tilldelas det aktuella kontraktet som första anbud i kaskadsystemet. Domstolen har nämligen bifallit överklagandet i den del det avser den första delen av den fjärde grunden.
Mot bakgrund av att den överklagade domen upphävs i denna del, ska även punkterna 4 och 5 i domens domslut – avseende beräkningen av skadeståndsbeloppet – upphävas.
Mot denna bakgrund ska även punkt 6 i domslutet i den överklagade domen angående rättegångskostnaderna upphävas.
Prövning av talan vid tribunalen
Enligt artikel 61 första stycket andra meningen i stadgan för Europeiska unionens domstol kan domstolen, om den upphäver tribunalens avgörande, själv slutligt avgöra målet, om detta är färdigt för avgörande.
Detta är fallet i förevarande mål. Domstolen kommer därför att pröva det skadeståndsyrkande som framställts av European Dynamics Luxembourg m.fl. vid tribunalen, angående ersättning för den skada som de påstår sig ha åsamkats till följd av förlust av möjligheten att tilldelas ramavtalet som första anbud i kaskadsystemet.
Det framgår av domstolens fasta praxis att EUIPO:s utomobligatoriska skadeståndsansvar förutsätter att flera villkor är uppfyllda, nämligen att det agerande som läggs EUIPO till last är rättsstridigt, att det verkligen föreligger en skada och att det finns ett orsakssamband mellan det påstådda agerandet och den åberopade skadan (se, för ett liknande resonemang, dom av den 10 juli 2014, Nikolaou/revisionsrätten,
C‑220/13 P
,
EU:C:2014:2057
, punkt
och där angiven rättspraxis). För att unionens utomobligatoriska skadeståndsansvar ska kunna inträda ska skadan enligt domstolens rättspraxis vara faktisk och säker och det krävs vidare att skadan är en tillräckligt direkt följd av institutionernas rättsstridiga handlande (dom av den 30 maj 2017, Safa Nicu Sepahan/rådet,
C‑45/15 P
,
EU:C:2017:402
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Under alla omständigheter ankommer det enligt domstolens fasta praxis på den part som gör gällande att unionen har ett utomobligatoriskt skadeståndsansvar att anföra övertygande bevisning avseende förekomsten och utsträckningen av den skada som parten åberopar och att bevisa att det finns ett tillräckligt direkt orsakssamband mellan den berörda institutionens handlande och den skada som görs gällande (dom av den 30 maj 2017, Safa Nicu Sepahan/rådet,
C‑45/15 P
,
EU:C:2017:402
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Det framgår av den ansökan som getts in vid tribunalen att ansökan uppenbarligen inte motsvarar de krav som uppställs i denna rättspraxis. European Dynamics Luxembourg m.fl. har nämligen yrkat ersättning för den uppskattade bruttovinst som European Dynamics Luxembourg hade kunnat erhålla om bolaget hade tilldelats kontrakten, och de har därvid endast påstått att bolaget ”inte tilldelats kontraktet vilket inte går att reparera”. De har emellertid inte visat om och i vilken utsträckning som European Dynamics Luxembourg – mot bakgrund av omständigheterna i målet och om EUIPO inte begått något fel – skulle ha rangordnats på första plats och tilldelats det aktuella kontraktet. De har således inte visat att skadan är faktisk, och ej heller att det finns ett orsakssamband mellan det handlande som läggs EUIPO till last och den åberopade skadan.
Ett sådant skadeståndsyrkande skulle under alla omständigheter endast kunna ha sin grund i EUIPO:s rättsstridiga handlande vid bedömningen av det andra tilldelningskriteriet, vilket konstaterats i punkt 102 i den överklagade domen. Även om European Dynamics Luxembourgs anbud hade fått högsta möjliga poängantal avseende det andra tilldelningskriteriet, hade anbudet ändå inte rangordnats på en högre plats. I den mån detta anbud hade tilldelats högsta möjliga poängantal avseende det andra tilldelningskriteriet, skulle anbudet ändå ha fått ett lägre slutligt poängantal än de slutliga poängantal som tilldelats de anbud som rangordnats på första och andra plats.
Domstolen ogillar mot denna bakgrund det skadeståndsyrkande som framställts av European Dynamics Luxembourg m.fl.
Rättegångskostnader
När överklagandet avvisas eller ogillas, eller när överklagandet bifalls och domstolen själv slutligt avgör saken, ska domstolen enligt artikel 184.2 i rättegångsreglerna besluta om rättegångskostnaderna.
Enligt artikel 138.1 i rättegångsreglerna, som enligt artikel 184.1 ska tillämpas i mål om överklagande, ska tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Enligt artikel 138.3 i rättegångsreglerna ska vardera parten bära sina rättegångskostnader, om parterna ömsom tappar målet på en eller flera punkter.
I och med att domstolen delvis bifaller EUIPO:s överklagande och delvis ogillar detsamma, ska EUIPO och European Dynamics Luxembourg m.fl. förpliktas att bära sina egna rättegångskostnader avseende målet om överklagande.
Vad sedan gäller rättegångskostnaderna för målet vid tribunalen, finner domstolen även – mot bakgrund av att talan vid tribunalen delvis bifalles och delvis ogillas – att European Dynamics Luxembourg m.fl. och EUIPO ska bära sina egna rättegångskostnader.

Mot denna bakgrund beslutar domstolen (fjärde avdelningen) följande:

1)
Den dom som meddelades av Europeiska unionens tribunal den 7 oktober 2015, European Dynamics Luxembourg m.fl./harmoniseringskontoret (
T‑299/11
,
EU:T:2015:757
), upphävs såvitt avser
–
punkt 2 i domslutet, där Europeiska unionen förpliktas att ersätta den skada som European Dynamics Luxembourg SA lidit till följd av förlust av möjligheten att tilldelas ramavtalet som första anbud i kaskadsystemet, och
–
punkterna 4 och 5 i domslutet, där det förordnas att parterna till tribunalen ska inge det i siffror uttryckta belopp som ersättningen ska uppgå till enligt överenskommelse mellan parterna eller, om någon överenskommelse inte kan träffas, att parterna ska inkomma med beloppsmässiga yrkanden till tribunalen.

2)
Överklagandet ogillas i övrigt.

3)
Det skadeståndsyrkande som framställts av European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE och European Dynamics Belgium SA i mål T‑299/11 ogillas.

4)
Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) samt European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE och European Dynamics Belgium SA ska bära sina egna rättegångskostnader i målet om överklagande vid domstolen och i målet vid tribunalen.

Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: engelska.