CELEX: 62018CJ0654
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Životné prostredie
Preprava odpadov
Nariadenie (ES) č. 1013/2006
Postup predchádzajúceho písomného oznámenia a súhlasu
Všeobecné požiadavky na informácie
Príloha III A
Zmes z papiera, lepenky a výrobkov papierenského priemyslu
Položka B3020 prílohy IX Bazilejského dohovoru
Nečistoty
Kontaminácia zmesi inými materiálmi
Zhodnotenie spôsobom prijateľným z hľadiska životného prostredia

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 3 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 zo 14. júna 2006 o preprave odpadu (
Ú. v. EÚ L 190, 2006, s. 1
), zmeneného nariadením Komisie (EÚ) 2015/2002 z 10. novembra 2015 (
Ú. v. EÚ L 294, 2015, s. 1
) (ďalej len „nariadenie č. 1013/2006“).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou Interseroh Dienstleistungs GmbH (ďalej len „Interseroh“) a SAA Sonderabfallagentur Baden‑Württemberg GmbH (agentúra pre špeciálne odpady spolkovej krajiny Bádensko‑Württembersko, ďalej len „SAA“) vo veci odmietnutia zo strany tejto agentúry oslobodiť prepravu zmesi odpadu z papiera, lepenky a výrobkov papierenského priemyslu, ako aj iných materiálov od oznamovacieho postupu stanoveného nariadením č. 1013/2006.
Právny rámec
Medzinárodné právo
Článok 1 Dohovoru o riadení pohybu nebezpečných odpadov cez hranice štátov a ich zneškodňovaní, podpísaného v Bazileji 22. marca 1989, schváleného v mene Európskeho spoločenstva rozhodnutím Rady 93/98/EHS z 1. februára 1993 (
Ú. v. ES L 39, 1993, s. 1
; Mim. vyd. 11/018, s. 301), v znení uplatniteľnom na spor vo veci samej, s názvom „Pôsobnosť dohovoru“, v odseku 1 písm. a) stanovuje:
„‚Nebezpečnými odpadmi‘ budú pre účely tohoto dohovoru označené nasledujúce odpady, ktoré sú predmetom pohybu cez štátne hranice:
a)
odpady patriace do ktorejkoľvek kategórie zahrnutej v prílohe I, pokiaľ nenesú [iba ak nemajú –
neoficiálny preklad
] žiadnu z vlastností obsiahnutých v prílohe III
…“
Úvodná veta prílohy IX uvedeného dohovoru znie:
„Na odpady uvedené v tejto prílohe sa nevzťahuje článok 1 ods. 1 písm. a) tohto dohovoru, ak neobsahujú materiály uvedené v prílohe č. I v rozsahu, ktorý spôsobuje prejavenie sa nebezpečných vlastností uvedených v prílohe č. III.“
Zoznam B3 tejto prílohy sa vzťahuje na „Odpady obsahujúce hlavne organické zložky, ktoré môžu obsahovať kovy a anorganické materiály“. Tento zoznam B3 obsahuje okrem iného položku B3020, ktorá znie takto:
„B3020 Papier, lepenka a odpady z výrobkov papierenského priemyslu
Tieto materiály, za predpokladu, že nie sú pomiešané s nebezpečnými odpadmi:
Odpad a odrezky z papiera a lepenky z:
–
nebieleného papiera alebo lepenky, prípadne vlnitého papiera alebo lepenky
–
iného papiera alebo lepenky vyrobených najmä z bielenej buničiny vyrobenej chemickými postupmi nefarbenej v hmote
–
papiera alebo lepenky vyrobených najmä z buničiny vyrobenej mechanickým rozvláčňovaním (napr. noviny, časopisy a podobné tlačoviny)
–
iný, ale neobmedzujúci sa na
1.
laminovanú lepenku;
2.
netriedený zberový papier [netriedené odrezky –
neoficiálny preklad
]“.
Právo Únie
Smernica 2006/12/ES
Článok 4 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/12/ES z 5. apríla 2006 o odpadoch (
Ú. v. EÚ L 114, 2006, s. 9
) stanovoval:
„Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia na zaistenie toho, aby sa odpady zhodnocovali alebo zneškodňovali bez ohrozenia zdravia ľudí a bez použitia postupov alebo metód, ktoré by mohli poškodiť životné prostredie, a najmä:
a)
bez ohrozovania vody, ovzdušia, pôdy, rastlín alebo živočíchov;
b)
bez obťažovania okolia hlukom alebo zápachom;
c)
bez nepriaznivého ovplyvňovania krajiny alebo miest osobitného záujmu.“
Nariadenie č. 1013/2006
Odôvodnenia 1, 3, 5, 7, 8, 14, 15, 33 a 39 nariadenia č. 1013/2006 znejú takto:
„(1)
Hlavným a prevládajúcim cieľom a zložkou tohto nariadenia je ochrana životného prostredia…
…
(3)
Rozhodnutie [93/98] sa týkalo uzavretia v mene Spoločenstva Bazilejského dohovoru…, ktorého zmluvnou stranou je Spoločenstvo od roku 1994…
…
(5)
S ohľadom na skutočnosť, že Spoločenstvo schválilo rozhodnutie Rady K(2001) 107 v konečnom znení, ktoré sa týka revízie rozhodnutia [Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD)] K(92) 39 v konečnom znení, o riadení pohybov odpadov určených na činnosti zhodnotenia cez hranice štátov (ďalej len ‚rozhodnutie OECD‘), aby zosúladilo zoznamy odpadov s Bazilejským dohovorom a revidovalo určité ďalšie požiadavky, je potrebné začleniť obsah uvedeného rozhodnutia do právnych predpisov Spoločenstva.
…
(7)
Je dôležité organizovať a regulovať dozor a riadenie prepravy odpadu spôsobom, ktorý zohľadňuje potrebu zachovať, chrániť a zlepšovať kvalitu životného prostredia a ľudského zdravia a ktorý podporuje jednotnejšie uplatňovanie nariadenia v celom Spoločenstve.
(8)
Je takisto dôležité mať na zreteli požiadavku ustanovenú v článku 4 ods. 2 písm. d) Bazilejského dohovoru, aby sa preprava nebezpečných odpadov znížila na najnižšiu mieru zodpovedajúcu nakladaniu s takýmito odpadmi spôsobom prijateľným a efektívnym z hľadiska životného prostredia.
…
(14)
V prípade prepravy… odpadu neuvedeného v prílohe III, III A alebo III B, určeného na činnosti zhodnotenia, je vhodné zabezpečovať optimálny dohľad a riadenie tým, že sa vyžaduje predchádzajúci písomný súhlas s takouto prepravou. …
(15)
V prípade prepravy odpadu uvedeného v prílohe III, IIIA a alebo IIIB určeného na činnosti zhodnotenia je vhodné zabezpečiť minimálnu úroveň dohľadu a riadenia tým, že sa vyžaduje, aby takúto prepravu sprevádzali určité informácie.
…
(33)
Mali by sa prijať potrebné opatrenia, aby sa zabezpečilo, že v súlade so smernicou [2006/12] a inými právnymi predpismi Spoločenstva o odpade sa s odpadom prepravovaným v Spoločenstve a s odpadom dovezeným do Spoločenstva nakladá počas prepravy a aj pri zhodnocovaní alebo zneškodňovaní v krajine určenia tak, aby sa neohrozilo ľudské zdravie a nepoužili postupy alebo metódy, ktoré by mohli poškodiť životné prostredie. …
…
(39)
Pri zvažovaní zmesí odpadu, ktoré sa majú doplniť do prílohy IIIA, by sa okrem iného mali zvážiť tieto požiadavky: vlastnosti odpadu, ako napríklad jeho možné nebezpečné vlastnosti, jeho potenciál kontaminácie a jeho fyzický stav; manažérske aspekty, ako napríklad technologická kapacita na zhodnotenie odpadu a environmentálne prínosy vyplývajúce z činnosti zhodnotenia vrátane toho, či môže byť nakladanie s odpadom spôsobom prijateľným z hľadiska životného prostredia ohrozené. …“
Článok 2 body 3 a 8 tohto nariadenia stanovuje:
„Na účely tohoto nariadenia:
…
3.
‚zmes odpadov‘ je odpad, ktorý vznikol úmyselným alebo neúmyselným zmiešaním dvoch alebo viacerých rôznych odpadov, pričom pre túto zmes neexistuje jediná položka v prílohách III, IIIB, IV a IVA. Odpad prepravený pri jednej preprave skladajúci sa z dvoch alebo viacerých odpadov, ak je pri preprave každý odpad oddelený, nie je zmes odpadov;
…
8.
‚nakladanie spôsobom prijateľným z hľadiska životného prostredia‘ je prijatie všetkých praktických krokov na zabezpečenie toho, aby sa s odpadom nakladalo spôsobom, ktorý bude chrániť ľudské zdravie a životné prostredie proti negatívnym vplyvom, ktoré môže tento odpad so sebou prinášať.“
Článok 3 uvedeného nariadenia s názvom „Celkový procedurálny rámec“ stanovuje:
„1.   Preprava nasledujúcich odpadov podlieha postupu predchádzajúceho písomného oznámenia a súhlasu, ako je to uvedené v ustanoveniach tejto hlavy:
…
b)
ak sú určené na činnosti zhodnocovania odpadu:
…
iii)
odpady nezaradené pod jedinou položkou ani v jednej z príloh III, IIIB, IV alebo IVA;
iv)
zmesi odpadov nezaradené pod jedinou položkou ani v jednej z príloh III, IIIB, IV alebo IVA, ak nie sú uvedené v prílohe IIIA.
2.   Preprava nasledujúcich odpadov určených na zhodnotenie podlieha všeobecným požiadavkám na informácie uvedeným v článku 18, ak množstvo prepravovaného odpadu presiahne 20 kg:
a)
odpad uvedený v prílohe III alebo IIIB;
b)
zmes dvoch alebo viacerých odpadov uvedených v prílohe III nezaradená pod jedinou položkou v prílohe III za predpokladu, že zloženie tejto zmesi nebráni ich zhodnoteniu prijateľnému z hľadiska životného prostredia, a za predpokladu, že táto zmes je uvedená v prílohe IIIA v súlade s článkom 58,
…“
Článok 4 a nasledujúce články nariadenia č. 1013/2006 stanovujú spôsoby postupu predchádzajúceho písomného oznámenia a súhlasu.
Článok 18 tohto nariadenia stanovuje všeobecné požiadavky na informácie, podľa ktorých musí byť odpad uvedený okrem iného v článku 3 ods. 2 tohto nariadenia sprevádzaný určitými informáciami, medzi ktoré patrí dokument uvedený v prílohe VII tohto nariadenia.
Článok 28 nariadenia č. 1013/2006 s názvom „Nesúhlas v otázkach zaradenia“ v odseku 2 stanovuje:
„Ak sa príslušný orgán miesta odoslania nedokáže dohodnúť s príslušným orgánom miesta určenia na zaradení oznámeného odpadu ako uvedenom v zozname v prílohe III, IIIA, IIIB alebo IV, považuje sa tento odpad za odpad uvedený v prílohe IV.“
Článok 49 tohto nariadenia s názvom „Ochrana životného prostredia“ v odseku 1 stanovuje:
„Pôvodca, oznamovateľ a ostatné podniky zainteresované do prepravy odpadu a/alebo jeho zhodnotenia, alebo zneškodnenia, podniknú kroky potrebné na zabezpečenie toho, aby sa s odpadom, ktorý prepravujú, nakladalo bez toho, aby sa pri tom ohrozovalo ľudské zdravie, a aby sa s ním nakladalo spôsobom prijateľným z hľadiska životného prostredia počas celej doby jeho prepravy a počas jeho zhodnotenia a zneškodnenia. Najmä pokiaľ sa preprava uskutočňuje v Spoločenstve, rešpektujú sa pri tom požiadavky článku 4 smernice [2006/12] a iné právne predpisy Spoločenstva o odpade.“
Príloha III uvedeného nariadenia je nazvaná „Zoznam odpadov, na ktoré sa vzťahujú všeobecné požiadavky na informácie ustanovené v článku 18 (‚zelený‘ zoznam odpadov)“. Jej úvodná časť uvádza:
„Nezávisle od toho, či sú odpady uvedené v tomto zozname alebo nie, nemusia [nemôžu –
neoficiálny preklad
] podliehať všeobecnej požiadavke na informácie stanovenej v článku 18, ak sú tieto odpady kontaminované inými materiálmi v miere, ktorá
a)
dostatočne zvyšuje riziká súvisiace s odpadom, aby tento odpad bol vhodný na podstúpenie postupu predchádzajúceho písomného oznámenia a súhlasu, pri zohľadnení nebezpečných vlastností uvedených v prílohe III k smernici [Rady] 91/689/EHS [z 12. decembra 1991 o nebezpečnom odpade (
Ú. v. ES L 377, 1991, s. 20
; Mim. vyd. 15/002, s. 78), zrušenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc (
Ú. v. EÚ L 312, 2008, s. 3
)], alebo
b)
znemožňuje zhodnotenie odpadov spôsobom prijateľným z hľadiska životného prostredia.“
Táto príloha III vo svojej časti 1 najmä stanovuje, že odpady uvedené v prílohe IX Bazilejského dohovoru, prebratej do prílohy V časti 1 zoznamu B nariadenia č. 1013/2006, ktorá obsahuje najmä položku B3020, podliehajú všeobecným požiadavkám na informácie uvedeným v článku 18 tohto nariadenia.
Príloha III A tohto nariadenia s názvom „Zmesi dvoch alebo viacerých odpadov uvedených v prílohe III, ktoré nie sú zaradené do žiadnej položky, ako sa uvádza v článku 3 ods. 2“ stanovuje:
„1.   Nezávisle od toho, či sú zmesi odpadu uvedené v tomto zozname alebo nie, nemusia [nemôžu –
neoficiálny preklad
] podliehať všeobecnej požiadavke na informácie ustanovenej v článku 18, ak sú tieto odpady kontaminované inými materiálmi v miere, ktorá
a)
dostatočne zvyšuje riziká súvisiace s odpadom, aby bol tento odpad vhodný na uplatnenie postupu vyžadujúceho predchádzajúce písomné oznámenie a súhlas, pri zohľadnení nebezpečných vlastností uvedených v prílohe III k smernici 91/689…, alebo
b)
znemožňuje zhodnotenie odpadov spôsobom prijateľným z hľadiska životného prostredia.“
…
3.   Do tejto prílohy sa začleňujú tieto zmesi odpadov zaradené pod samostatnými zarážkami alebo podzarážkami jedinej položky:
…
g)
zmesi odpadov zaradené pod položkou B3020 Bazilejského dohovoru, ktoré sú obmedzené na nebielený papier alebo lepenku, prípadne vlnitý papier alebo lepenku vyrobené najmä z bielenej buničiny vyrobenej chemickými postupmi a nefarbenej v hmote a papier alebo lepenku vyrobené najmä z buničiny vyrobenej mechanickým rozvláčňovaním (napr. noviny, časopisy a podobné tlačoviny);
…“
Príloha V uvedeného nariadenia s názvom „Odpad podliehajúci zákazu vývozu podľa článku 36“ preberá do časti 1 zoznamu B prílohu IX Bazilejského dohovoru. Položka B3020, ktorá sa nachádza v časti B3 s názvom „Odpady obsahujúce hlavne organické zložky, ktoré môžu obsahovať kovy a anorganické materiály“, znie takto:
„B3020 Papier, lepenka a odpady z výrobkov papierenského priemyslu
Tieto materiály, za predpokladu, že nie sú pomiešané s nebezpečnými odpadmi:
Odpad a odrezky z papiera a lepenky z:
–
nebieleného papiera alebo lepenky, prípadne vlnitého papiera alebo lepenky
–
iného papiera alebo lepenky vyrobených najmä z bielenej buničiny vyrobenej chemickými postupmi nefarbenej v hmote
–
papiera alebo lepenky vyrobených najmä z buničiny vyrobenej mechanickým rozvláčňovaním (napr. noviny, časopisy a podobné tlačoviny)
–
iný, ale neobmedzujúci sa na
1.
laminovanú lepenku;
2.
netriedený zberový papier [netriedené odrezky –
neoficiálny preklad
].“
Smernica 2008/98
Článok 13 smernice 2008/98 stanovuje:
„Členské štáty prijmú potrebné opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby sa nakladanie s odpadom vykonávalo bez ohrozovania zdravia ľudí, poškodzovania životného prostredia, a najmä:
a)
bez rizika pre vodu, ovzdušie, pôdu, rastliny alebo živočíchy;
b)
obťažovania okolia hlukom alebo zápachmi; a
c)
bez nepriaznivého vplyvu na krajinu alebo miesta osobitného záujmu.“
Príloha III tejto smernice obsahuje vysvetlenia týkajúce sa rôznych vlastností odpadu, ktoré spôsobujú, že odpad je nebezpečný.
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Interseroh je spoločnosť so sídlom v Nemecku. Zbiera použité predajné obaly, teda ľahké obaly z papiera určené na zhodnotenie. Predspracovaný starý papier sa preváža na účely jeho recyklácie do továrne nachádzajúcej sa v Holandsku, ktorej prevádzkovateľom je ESKA Graphic Board BV (ďalej len „ESKA“).
Z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že prevážaný odpad musí pozostávať zo zmesi odpadov z papiera, lepenky a výrobkov papierenského priemyslu, ktoré majú také zloženie, že jednotlivé časti odpadov posudzované samy osebe spadajú pod prvú, druhú alebo tretiu zarážku položky B3020 prílohy IX Bazilejského dohovoru, a táto zmes navyše vykazuje podiel nečistôt do 10 %, pozostávajúcich z kartónov na tekutiny (do 4 %), plastových položiek (do 3 %), kovov (do 0,5 %), ako aj iných cudzích materiálov (do 3,5 %), napr. sklo, kamene, textil alebo guma (ďalej len „sporná zmes odpadov“). Tieto hodnoty zodpovedajú maximálnym limitným hodnotám stanoveným spoločnosťou ESKA.
SAA, ktorá je orgánom príslušným pre vykonanie právnej úpravy týkajúcej sa prepravy odpadov v Land Baden‑Württemberg (spolková krajina Bádensko‑Württembersko, Nemecko), plní najmä úlohy stanovené nariadením č. 1013/2006.
Vnútroštátny súd uvádza, že činnosti prepravy typov zmesí odpadov, o aké ide vo veci samej, sa uskutočnili na základe kontrolných vývozných povolení, ktoré vydali SAA a príslušný holandský orgán v súlade s postupom oznámenia stanoveným v článku 4 a nasl. nariadenia č. 1013/2006.
Dňa 20. mája 2015 ESKA dosiahla, že oddelenie pre správne súdnictvo Raad van State (Štátna rada, Holandsko) vydalo rozhodnutie, podľa ktorého taký druh zmesi odpadov, o aký ide v prejednávanej veci, bez ohľadu na prítomnosť nečistôt, spadá do položky B3020 prílohy IX Bazilejského dohovoru, uvedenej v prílohe III nariadenia č. 1013/2006, a v dôsledku toho patrí do zoznamu odpadov, na ktoré sa vzťahujú všeobecné požiadavky na informácie stanovené v článku 18 tohto nariadenia.
Interseroh na základe tohto rozhodnutia požiadala SAA o zaradenie spornej zmesi odpadov medzi odpady uvedené v prílohe III nariadenia č. 1013/2006.
SAA túto žiadosť zamietla na jednej strane z dôvodu, že táto zmes odpadov nespadá úplne do žiadnej zo štyroch zarážok položky B3020 prílohy IX Bazilejského dohovoru. Táto zmes najmä nepatrí do štvrtej zarážky tejto položky, keďže nejde o zostatkovú kategóriu pre zmesi rôzneho pôvodu a zloženia. Na druhej strane sa SAA domnievala, že zaradenie uvedenej zmesi na základe prílohy III A nariadenia č. 1013/2006 je vylúčené z dôvodu príliš vysokého podielu nečistôt v zmesi.
Dňa 1. júna 2016 Interseroh podala žalobu na Verwaltungsgericht Stuttgart (Správny súd Stuttgart, Nemecko), ktorou sa domáha, aby súd určil, že preprava spornej zmesi odpadov nepodlieha oznamovacej povinnosti, ale len všeobecným požiadavkám na informácie stanoveným v článku 18 nariadenia č. 1013/2006.
V tejto súvislosti sa tento súd pýta, či položka B3020 prílohy IX Bazilejského dohovoru zahŕňa zmesi odpadov, ktoré sú získané z odpadov uvedených v prvých troch zarážkach tejto položky a ktoré navyše obsahujú do 10 % nečistôt, alebo či sa táto položka vzťahuje len na odpady pozostávajúce z jediného druhu odpadu a z tohto dôvodu sa na takéto zmesi vzťahuje len bod 3 písm. g) prílohy III A nariadenia č. 1013/2006.
Za týchto podmienok Verwaltungsgericht Stuttgart (Správny súd Stuttgart) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky:
„1.
Má sa článok 3 ods. 2 nariadenia [č. 1013/2006]… vykladať v tom zmysle že zmesi odpadov z papiera, lepenky a výrobkov papierenského priemyslu, ktoré sú takého zloženia, že jednotlivé časti odpadov posudzované samy osebe spadajú pod prvé tri zarážky položky B3020 prílohy IX Bazilejského dohovoru, a navyše vykazujú podiel nečistôt do 10 %, spadajú pod kód B3020 [prílohy IX] Bazilejského dohovoru, a preto podliehajú všeobecným požiadavkám na informácie podľa článku 18 a nie oznamovacej povinnosti podľa článku 4?
V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:
2.
Má sa článok 3 ods. 2 nariadenia [č. 1013/2006]… vykladať v tom zmysle, že zmesi odpadov z papiera, lepenky a výrobkov papierenského priemyslu, ktoré sú takého zloženia, že jednotlivé časti odpadov posudzované samy osebe spadajú pod prvé tri zarážky položky B3020 prílohy IX Bazilejského dohovoru, a navyše vykazujú podiel nečistôt do 10 %, sa nemajú zaradiť pod bod 3 písm. g) prílohy III A, a preto sa na ne nevzťahujú všeobecné požiadavky na informácie podľa článku 18, ale oznamovacia povinnosť podľa článku 4?“
O návrhu na opätovné začatie ústnej časti konania
Po prednesení návrhov generálnej advokátky Interseroh podaním doručeným do kancelárie Súdneho dvora 18. februára 2020 požiadala o opätovné začatie ústnej časti konania podľa článku 83 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora.
Na podporu svojho návrhu Interseroh v podstate uviedla, že návrhy generálnej advokátky sa zakladajú na nových skutočnostiach, ku ktorým sa účastníci konania ešte nevyjadrili. Interseroh odkazuje najmä na body 35 až 48, 59, 68 a 74 týchto návrhov. V tejto súvislosti dodáva, že problematika koherentného výkladu právnej úpravy týkajúcej sa odpadov nebola na pojednávaní spomenutá. Interseroh navyše vo svojom návrhu na opätovné začatie ústnej časti konania z viacerých hľadísk spochybňuje výklad nariadenia č. 1013/2006 uskutočnený generálnou advokátkou v jej návrhoch.
Treba však na jednej strane pripomenúť, že podľa článku 252 druhého odseku ZFEÚ generálny advokát konajúci nestranne a nezávisle predkladá na verejných pojednávaniach odôvodnené návrhy v prípadoch, ktoré si v súlade so Štatútom Súdneho dvora Európskej únie vyžadujú jeho účasť. Súdny dvor však nie je viazaný ani týmito návrhmi, ani odôvodnením, na základe ktorého generálny advokát dospel k týmto návrhom (rozsudok z 19. decembra 2019, Exportslachterij J. Gosschalk a i.,
C‑477/18 a C‑478/18
,
EU:C:2019:1126
, bod
, ako aj citovaná judikatúra).
Treba tiež pripomenúť, že ani Štatút Súdneho dvora Európskej únie, ani rokovací poriadok neupravujú možnosť dotknutých účastníkov konania odpovedať na návrhy prednesené generálnym advokátom. V dôsledku toho nesúhlas dotknutého účastníka konania s návrhmi generálneho advokáta nemôže sám osebe predstavovať dôvod na opätovné začatie ústnej časti konania, a to bez ohľadu na otázky, ktoré generálny advokát v týchto návrhoch skúmal (rozsudok z 19. decembra 2019, Exportslachterij J. Gosschalk a i.,
C‑477/18 a C‑478/18
,
EU:C:2019:1126
, bod
, ako aj citovaná judikatúra).
Na druhej strane podľa článku 83 rokovacieho poriadku Súdny dvor môže kedykoľvek po vypočutí generálneho advokáta nariadiť opätovné začatie ústnej časti konania, najmä ak usúdi, že nemá dostatok informácií, alebo ak účastník konania uviedol po skončení tejto časti konania novú skutočnosť, ktorá môže mať rozhodujúci vplyv na rozhodnutie Súdneho dvora, alebo ak sa má vo veci rozhodnúť na základe tvrdenia, o ktorom sa nemali možnosť vyjadriť účastníci konania alebo subjekty oprávnené podľa článku 23 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie.
V prejednávanej veci na rozdiel od toho, čo tvrdí Interseroh, táto spoločnosť mohla rovnako ako ďalšie osoby, ktoré sa zúčastnili tohto konania, počas písomnej, ako aj ústnej časti tohto konania uviesť právne skutočnosti, ktoré považovala za relevantné na to, aby umožnili Súdnemu dvoru podať výklad nariadenia č. 1013/2006 s cieľom odpovedať na otázky položené vnútroštátnym súdom.
Žiadna zo skutočností, ktoré uviedla Interseroh na podporu svojho návrhu na opätovné začatie ústnej časti konania, teda nemôže odôvodniť toto opätovné začatie v súlade s článkom 83 rokovacieho poriadku.
Za týchto podmienok Súdny dvor po vypočutí generálneho advokáta konštatuje, že nie je potrebné nariadiť opätovné začatie ústnej časti konania.
O prejudiciálnych otázkach
Svojimi dvoma otázkami, ktoré treba preskúmať spoločne, sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 3 ods. 2 písm. a) a b) nariadenia č. 1013/2006 vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie sa vzťahuje na zmes odpadov z papiera, lepenky a výrobkov papierenského priemyslu, ktorej jednotlivé druhy odpadu patria pod jednu z prvých troch zarážok položky B3020 prílohy IX Bazilejského dohovoru, prebratej do prílohy V časti 1 zoznamu B tohto nariadenia, a ktorá obsahuje nečistoty do 10 %.
Článok 3 ods. 2 nariadenia č. 1013/2006 stanovuje, že preprava odpadov určených na zhodnotenie, ktorých množstvo presiahne 20 kg, podlieha všeobecným požiadavkám na informácie, stanoveným v článku 18 tohto nariadenia, ak na jednej strane podľa odseku 2 písm. a) článku 3 uvedeného nariadenia je tento odpad uvedený okrem iného v prílohe III tohto nariadenia, alebo ak na druhej strane podľa odseku 2 písm. b) tohto článku 3 ide o zmes dvoch alebo viacerých odpadov uvedených v tejto prílohe III, pre ktoré neexistuje samostatná položka, ktoré majú zloženie nebrániace ich zhodnoteniu prijateľnému z hľadiska životného prostredia a sú uvedené v prílohe III A nariadenia č. 1013/2006.
Vzhľadom na to, že článok 3 ods. 2 písm. a) a článok 3 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 1013/2006 odkazujú na prílohy III a III A tohto nariadenia, treba najprv preskúmať rozsah prílohy III uvedeného nariadenia a prípadne následne rozsah prílohy III A tohto nariadenia.
Pokiaľ ide v prvom rade o prílohu III nariadenia č. 1013/2006, táto príloha obsahuje zoznam odpadov nazývaný „zelený“ a v časti I odkazuje na prílohu IX Bazilejského dohovoru prebratú do prílohy V časti 1 zoznamu B tohto nariadenia, v ktorej sa nachádza okrem iného položka B3020 s názvom „Papier, lepenka a odpady z výrobkov papierenského priemyslu“.
Z rozhodnutia vnútroštátneho súdu vyplýva, že na to, aby sa zmesi odpadov z papiera a lepenky zozbierané spoločnosťou Interseroh prepravili na účely ich recyklácie do podniku prevádzkovaného spoločnosťou ESKA, so sídlom v Holandsku, musia predovšetkým minimálne z 90 % pozostávať z odpadov patriacich do jednej z prvých troch zarážok položky B3020 prílohy IX Bazilejského dohovoru. Vnútroštátny súd sa v tejto súvislosti pýta, či takéto zmesi možno zaradiť do tejto položky.
Na úvod treba uviesť, že položka B3020 v prílohe IX Bazilejského dohovoru obsahuje štyri zarážky, pričom samotná štvrtá zarážka obsahuje ďalšie dve zarážky, zatiaľ čo vo francúzskej verzii prílohy V časti 1 zoznamu B nariadenia č. 1013/2006 je táto položka členená odlišne a obsahuje dve zarážky, ktoré sú ďalej rozčlenené jedna na tri a druhá na dve zarážky.
Treba však zdôrazniť, keďže – ako sa uvádza v odôvodneniach 3 a 5 nariadenia č. 1013/2006 – z rozhodnutia 93/98 vyplýva, že Európska únia schválila Bazilejský dohovor a že toto nariadenie do svojho znenia prevzalo obsah rozhodnutia OECD, ktoré harmonizuje zoznam odpadov s týmto dohovorom, ustanovenia tohto dohovoru sú odo dňa, keď sa stala Únia zmluvnou stranou uvedeného dohovoru, neoddeliteľnou súčasťou právneho poriadku Únie. V tomto kontexte a vzhľadom na zásadu prednosti medzinárodných zmlúv, ktoré uzavrela Únia, pred sekundárnou právnou úpravou, treba nariadenie č. 1013/2006 vykladať v čo najväčšej možnej miere v súlade s Bazilejským dohovorom (pozri v tomto zmysle rozsudok z 11. apríla 2013, HK Danmark
C‑335/11 a C‑337/11
,
EU:C:2013:222
, body
a
, ako aj citovanú judikatúru).
V dôsledku toho na účely výkladu položky B3020, prebratej do prílohy V časti 1 zoznamu B nariadenia č. 1013/2006, treba zohľadniť spôsob, akým sú jednotlivé zarážky tejto položky členené v položke B3020 prílohy IX Bazilejského dohovoru.
Po tejto úvodnej poznámke treba konštatovať, že položka B3020 prílohy IX Bazilejského dohovoru zahŕňa „odpad a odrezky z papiera a lepenky“ za predpokladu, že nie sú pomiešané s nebezpečnými odpadmi, a obsahuje štyri zarážky. Podľa prvých troch zarážok tejto položky, ktoré zodpovedajú trom zarážkam obsiahnutým v prvej zarážke položky B3020, prebratej do prílohy V časti 1 zoznamu B nariadenia č. 1013/2006 vo francúzskej verzii, môže takýto odpad a odrezky pochádzať z „nebieleného papiera alebo lepenky, prípadne vlnitého papiera alebo lepenky“, „iného papiera alebo lepenky vyrobených najmä z bielenej buničiny vyrobenej chemickými postupmi nefarbenej v hmote“ alebo „papiera alebo lepenky vyrobených najmä z buničiny vyrobenej mechanickým rozvláčňovaním (napr. noviny, časopisy a podobné tlačoviny)“. Štvrtá zarážka položky B3020 prílohy IX Bazilejského dohovoru, ktorá vo francúzskej verzii nariadenia č. 1013/2006 zodpovedá druhej zarážke položky B3020, prebratej do tejto prílohy V časti 1 zoznamu B, znie „iný“, ale neobmedzujúci sa na „laminovanú lepenku“ a „netriedený zberový papier [netriedené odrezky –
neoficiálny preklad
]“.
Po prvé z členenia položky B3020 prílohy IX Bazilejského dohovoru, ako aj zo znenia štyroch jeho zarážok vyplýva, že sa tieto zarážky vzťahujú na rôzne druhy odpadov a odrezkov papiera a lepenky bez uvedenia zmesí odpadov patriacich do týchto rôznych druhov.
Okrem toho podľa znenia štvrtej zarážky tejto položky sa má táto zarážka chápať tak, že sa vzťahuje na iné druhy odpadov a odrezkov z papiera a lepenky ako tie, ktoré spadajú do prvých troch zarážok tejto položky.
Vzhľadom na znenie položky B3020 prílohy IX Bazilejského dohovoru, prebratej do prílohy V časti 1 zoznamu B nariadenia č. 1013/2006, treba túto položku chápať v tom zmysle, že odpady uvedené vo štvrtej zarážke tejto položky zodpovedajú každý jednému druhu odpadov a že do uvedenej položky nepatria zmesi pozostávajúce z týchto rôznych druhov odpadov.
Po druhé len takýto výklad môže byť v súlade so všeobecnou štruktúrou nariadenia č. 1013/2006. Článok 3 ods. 2 písm. b) tohto nariadenia sa totiž výslovne týka zmesí odpadov, ktoré nemajú svoju vlastnú položku v prílohe III tohto nariadenia, pozostávajú z dvoch alebo viacerých odpadov uvedených v tejto prílohe a sú uvedené v prílohe III A uvedeného nariadenia. Bod 3 písm. g) poslednej uvedenej prílohy konkrétne uvádza zmesi odpadov patriacich do prvých troch zarážok položky B3020 prílohy IX Bazilejského dohovoru. Z tohto dôvodu treba konštatovať, ako uviedla generálna advokátka v bode 43 svojich návrhov, že táto príloha III A by nemala nijaký zmysel, ak by sa položka B3020 prebratá do prílohy V časti 1 zoznamu B nariadenia č. 1013/2006, predovšetkým jej posledná zarážka s názvom „iný“, mala chápať tak, že zahŕňa zmesi odpadov, ktoré sú zložené z odpadov uvedených v iných zarážkach tejto položky.
Po tretie výklad vyplývajúci zo znenia položky B3020, prebratej do prílohy V časti 1 zoznamu B nariadenia č. 1013/2006, vo svetle zodpovedajúcej položky prílohy IX Bazilejského dohovoru, ako aj zo všeobecnej štruktúry tohto nariadenia je v súlade s cieľom ochrany životného prostredia sledovaným uvedeným nariadením. Podľa odôvodnenia 7 toto nariadenie organizuje a reguluje dozor a riadenie prepravy odpadu spôsobom, ktorý zohľadňuje potrebu zachovať, chrániť a zlepšovať kvalitu životného prostredia a ľudského zdravia.
Skutočnosť, že preprava odpadov určených na zhodnotenie a uvedených v zelenom zozname odpadov v prílohe III nariadenia č. 1013/2006 je na základe výnimky všeobecne vylúčená z postupu predchádzajúceho písomného oznámenia a súhlasu upraveného v hlave II kapitole I tohto nariadenia, možno objasniť okolnosťou, že preprava týchto odpadov predstavuje menšie riziko pre životné prostredie, čo umožňuje, ako sa uvádza v odôvodnení 15 uvedeného nariadenia, stanoviť minimálnu úroveň dohľadu a riadenia tým, že sa vyžaduje, aby takúto prepravu sprevádzali určité informácie.
Cieľ ochrany životného prostredia a ľudského zdravia sledovaný nariadením č. 1013/2006 teda bráni tomu, aby sa položka B3020 prebratá do prílohy V časti 1 zoznamu B tohto nariadenia vykladala tak, že na zmesi, ktoré nie sú výslovne uvedené v tejto položke, sa vzťahujú všeobecné požiadavky na informácie uvedené v článku 18 uvedeného nariadenia, ktoré sú menej prísne ako požiadavky na postup predchádzajúceho písomného oznámenia a súhlasu podľa článku 3 ods. 1 tohto nariadenia.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že položka B3020 prebratá do prílohy V časti 1 zoznamu B nariadenia č. 1013/2006 sa týka výlučne odpadov patriacich ku každému druhu odpadu z papiera, lepenky a výrobkov papierenského priemyslu uvedeného v jednotlivých zarážkach uvedenej položky. Táto položka sa teda nevzťahuje na zmesi odpadov zložených z odpadov, ktoré samostatne spadajú do týchto jednotlivých zarážok. Takéto zmesi preto nemožno zaradiť do „zeleného“ zoznamu odpadov uvedeného v prílohe III nariadenia č. 1013/2006, čo vylučuje, aby sa na tieto zmesi vzťahovali všeobecné požiadavky na informácie stanovené v článku 18 tohto nariadenia na základe článku 3 ods. 2 písm. a) tohto nariadenia.
Vzhľadom na tento predbežný záver treba v druhom rade preskúmať rozsah prílohy III A nariadenia č. 1013/2006 s cieľom určiť, či systém stanovený v článku 3 ods. 2 písm. b) tohto nariadenia sa uplatní na sporné zmesi odpadov.
Ako bolo pripomenuté v bode 48 tohto rozsudku, bod 3 písm. g) tejto prílohy III A konkrétne uvádza zmesi odpadov zložené z odpadov zaradených do položky B3020 prílohy IX Bazilejského dohovoru – obmedzené na zmesi odpadov patriace do prvých troch zarážok tejto položky.
Vnútroštátny súd sa v tejto súvislosti pýta, či prítomnosť nečistôt do výšky 10 % v zložení zmesí odpadov, z ktorých každý jednotlivo spadá do niektorej z prvých troch zarážok uvedenej položky, vylučuje, aby uvedené zmesi mohli byť zaradené do tejto poslednej uvedenej položky.
Po prvé treba uviesť, že tento súd uvádza, že zmesi odpadov prepravené spoločnosťou Interseroh do Holandska na účely recyklácie môžu obsahovať kartóny od tekutín do 4 %. Zo spisu, ktorý má Súdny dvor k dispozícii, však vyplýva, že tieto kartóny možno zaradiť do položky B3020 prílohy IX Bazilejského dohovoru. Je totiž nesporné, že kartóny od tekutín, ak predstavujú odpad, možno zaradiť do položky „odpad z papiera, lepenky a odpady z výrobkov papierenského priemyslu“. Keďže však nezodpovedajú žiadnemu z druhov odpadov uvedených v prvých troch zarážkach tejto položky, treba konštatovať, že patria do štvrtej zarážky uvedenej položky, ktorá má zostatkovú povahu.
S výhradou overení, ktoré prináleží vykonať vnútroštátnemu súdu, prítomnosť kartónov od tekutín v spornej zmesi odpadov má za následok, že takéto zmesi sú zložené z odpadov, ktoré treba zaradiť nielen do jednej z prvých troch zarážok tejto položky, ale zároveň aj do štvrtej zarážky tejto položky, takže na uvedené zmesi sa nevzťahuje bod 3 písm. g) prílohy III A nariadenia č. 1013/2006, ktorý jasne stanovuje, že sa vzťahuje len na zmesi odpadov zložené z odpadov patriacich do prvých troch zarážok uvedenej položky, a teda nespadajú sem zmesi uvedené v tejto prílohe. Preto sa na takéto zmesi nevzťahuje informačný postup upravený v článku 18 tohto nariadenia.
Po druhé treba uviesť, že aj za predpokladu, že sporné zmesi odpadov by neobsahovali kartóny od tekutín, z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že tieto zmesi môžu v každom prípade obsahovať až 7 % iných nečistôt.
Na účely určenia, či sa na takéto zmesi odpadov môže vzťahovať príloha III A nariadenia č. 1013/2006, treba pripomenúť, že bod 1 tejto prílohy stanovuje, že zmesi odpadov uvedené alebo neuvedené v tomto zozname uvedenej prílohy III A nemôžu podliehať všeobecnej požiadavke na informácie stanovenej v článku 18 tohto nariadenia, ak sú tieto odpady kontaminované inými materiálmi v miere, ktorá dostatočne zvyšuje riziká súvisiace s týmto odpadom, aby bol tento odpad vhodný na uplatnenie postupu vyžadujúceho predchádzajúce písomné oznámenie a súhlas, pri zohľadnení nebezpečných vlastností uvedených v prílohe III smernice 91/689, alebo zabraňuje zhodnocovaniu týchto odpadov spôsobom prijateľným z hľadiska životného prostredia.
Predovšetkým zo znenia bodu 1 prílohy III A nariadenia č. 1013/2006 vyplýva, že zmes odpadov uvedených v zozname tejto prílohy nie je z tohto zoznamu vylúčená len z dôvodu, že táto zmes obsahuje popri odpadoch výslovne vymenovaných v uvedenom zozname aj nečistoty. Ako uviedla generálna advokátka v bode 53 svojich návrhov, existencia uvedeného bodu 1 totiž ukazuje, že normotvorca Únie si bol vedomý, že je technicky náročné, ak nie nemožné zabezpečiť úplnú čistotu akéhokoľvek toku odpadov.
Okrem toho treba na jednej strane uviesť, že cieľom podmienky stanovenej v bode 1 písm. a) prílohy III A nariadenia č. 1013/2006 je zabezpečiť, aby zmesi odpadov uvedené v tejto prílohe, ktoré z dôvodu obsiahnutých nečistôt predstavujú zvýšené riziko pre životné prostredie, podliehali postupu predchádzajúceho písomného oznámenia a súhlasu. Takéto riziká musia byť posúdené najmä s ohľadom na kritériá nebezpečnosti uvedené v prílohe III smernice 91/689, ktorá bola po zrušení tejto smernice prebratá do prílohy III smernice 2008/98.
Na druhej strane podmienka uvedená v bode 1 písm. b) prílohy III A nariadenia č. 1013/2006 odkazuje na požiadavku „zhodnotenia… spôsobom prijateľným z hľadiska životného prostredia“. Treba však uviesť, že hoci tento pojem nie je v tomto nariadení výslovne definovaný, pod zhodnotením odpadov spôsobom prijateľným z hľadiska životného prostredia – tak, ako je to v prípade definície pojmu „nakladanie spôsobom prijateľným z hľadiska životného prostredia“ uvedeného v článku 2 bode 8 uvedeného nariadenia – sa rozumie prijatie všetkých praktických krokov na zabezpečenie toho, aby sa s odpadom nakladalo spôsobom, ktorý bude chrániť ľudské zdravie a životné prostredie proti negatívnym vplyvom, ktoré môže tento odpad so sebou prinášať.
V tomto kontexte treba pripomenúť, že z článku 49 ods. 1 nariadenia č. 1013/2006 v spojení s odôvodnením 33 tohto nariadenia vyplýva, že odpad sa má prepravovať v krajine určenia a počas celej doby prepravy takým spôsobom, aby sa neohrozilo ľudské zdravie a bez použitia postupov alebo metód, ktoré by mohli poškodiť životné prostredie. V tejto súvislosti tento článok 49 ods. 1 stanovuje, že ak sa preprava uskutočňuje v Únii, rešpektujú sa pri tom požiadavky stanovené najmä v článku 4 ods. 1 smernice 2006/12, ktorého ustanovenie bolo prebraté do článku 13 smernice 2008/98, podľa ktorých sa odpady zhodnocujú bez rizika pre vodu, ovzdušie, pôdu, rastliny a živočíchy, bez obťažovania okolia napr. hlukom alebo zápachom a bez nepriaznivého vplyvu na krajinu alebo miesta osobitného záujmu.
Vzhľadom na toto spresnenie treba uviesť, že pri uplatňovaní podmienky uvedenej v bode 1 písm. b) prílohy III A nariadenia č. 1013/2006 je potrebné v každom jednotlivom prípade určiť, či druh a množstvo nečistôt vyskytujúcich sa v zmesi odpadov uvedených v tejto prílohe III A bráni zhodnoteniu sporných odpadov spôsobom prijateľným z hľadiska životného prostredia. Ako uviedla generálna advokátka v bode 64 svojich návrhov, v zásade ide o skutkovú otázku, ktorej vyriešenie je úlohou príslušných vnútroštátnych orgánov a prípadne vnútroštátnych súdov.
V tejto súvislosti treba konštatovať, ako uviedli najmä holandská vláda a Európska komisia v rámci prejudiciálneho konania vedeného na Súdnom dvore, že nariadenie č. 1013/2006 neobsahuje žiadne iné kritérium, ktoré by umožňovalo viac spresniť rozsah tejto podmienky uvedenej v bode 1 písm. b) prílohy III A nariadenia č. 1013/2006.
Z toho vyplýva, že pri vykonávaní uvedeného bodu sa musí všetkým členským štátom priznať určitá miera voľnej úvahy. Na tieto účely členské štáty môžu prijať kritériá, ktoré umožnia určiť, za akých okolností prítomnosť nečistôt v zmesi odpadov bráni tomu, aby táto zmes mohla byť zhodnotená spôsobom prijateľným z hľadiska životného prostredia, pokiaľ tým nebude narušená ani pôsobnosť, ani účinnosť nariadenia č. 1013/2006, vrátane postupu upraveného v jeho článku 18 (pozri analogicky rozsudok z 12. apríla 2018, Fédération des entreprises de la beauté,
C‑13/17
,
EU:C:2018:246
, bod
).
Presnejšie, v prípade prijatia takýchto kritérií musia členské štáty zohľadniť, že uplatnenie postupu týkajúceho sa všeobecných požiadaviek na informácie stanoveného v článku 18 nariadenia č. 1013/2006 predstavuje výnimku z uplatnenia všeobecného postupu predchádzajúceho písomného oznámenia a súhlasu upraveného v článku 3 ods. 1 tohto nariadenia. V dôsledku toho sa článok 3 ods. 2 uvedeného nariadenia a predovšetkým príloha III A tohto nariadenia, ktorá spresňuje rozsah posledného uvedeného ustanovenia, majú v zásade vykladať reštriktívne.
V tejto súvislosti treba uviesť, že cieľom bodu 1 tejto prílohy III A konkrétne je zabezpečenie uplatnenia postupu všeobecných požiadaviek na informácie stanoveného v článku 18 nariadenia č. 1013/2006 obmedzeného na to, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľov sledovaných týmto nariadením, lebo preprava zmesí odpadov v zmysle tohto postupu sa uskutoční iba v prípade, že neexistuje značné nebezpečenstvo pre životné prostredie a ľudské zdravie v zmysle cieľa sledovaného článkom 191 ods. 2 ZFEÚ, ktorý spočíva v zabezpečení vysokej úrovne ochrany životného prostredia, ako aj na zásadách predchádzania škodám a prevencie, na ktorých je založená politika Únie v tejto oblasti.
V tejto súvislosti by odôvodnenie 39 nariadenia č. 1013/2006 mohlo predstavovať prvok, o ktorý sa možno oprieť pri zistení kritérií, ktoré by zohľadnili druh nečistôt, vlastnosti odpadov obsahujúcich nečistoty a ich prípadnú nebezpečnosť, množstvo týchto nečistôt a dostupnú technológiu, ako uviedla generálna advokátka v bode 59 svojich návrhov.
V tomto kontexte prijatie kritérií, ktoré určujú, za akých okolností prítomnosť nečistôt v zmesi odpadov bráni tomu, aby táto zmes mohla byť zhodnotená spôsobom prijateľným z hľadiska životného prostredia, umožňuje príslušným vnútroštátnym orgánom a hospodárskym subjektom dozvedieť sa vopred, či sa preprava zmesi odpadov v rámci Únie môže uskutočniť podľa postupu týkajúceho sa všeobecných požiadaviek na informácie, upraveného v článku 18 nariadenia č. 1013/2006, čo prispieva k zabezpečeniu väčšej právnej istoty a plnej účinnosti tohto postupu.
Treba však na jednej strane uviesť, že v prípade neexistencie takýchto kritérií majú príslušné vnútroštátne orgány možnosť uskutočniť posúdenie v každom jednotlivom prípade, aby sa v súlade s cieľmi sledovanými týmto nariadením zabezpečilo jeho účinné uplatnenie, ktoré zohľadňuje skutočnosť, že uvedené nariadenie výslovne stanovuje možnosť uplatniť informačný postup stanovený v jeho článku 18 pre zmesi odpadov.
Na druhej strane, ak príslušné vnútroštátne orgány majú pochybnosti o tom, že dotknutú zmes odpadov možno zhodnotiť spôsobom prijateľným z hľadiska životného prostredia v zmysle bodu 1 písm. b) prílohy III A tohto nariadenia, musia tieto orgány na účely zabezpečenia primeranej úrovne ochrany životného prostredia a ľudského zdravia uplatniť všeobecný postup predchádzajúceho písomného oznámenia a súhlasu upravený v článku 3 ods. 1 uvedeného nariadenia.
Napokon treba zdôrazniť, ako uviedla generálna advokátka v bode 74 svojich návrhov, že pokiaľ nevznikne legislatívna iniciatíva, ktorá by stanovila spoločné kritériá s ohľadom na druh a mieru prípustnej kontaminácie zmesí odpadov nečistotami – kritérií umožňujúcich jednotnú aplikáciu podmienky stanovenej v bode 1 písm. b) tejto prílohy v celej Únii – môže sa uplatniť článok 28 ods. 2 tohto nariadenia. Podľa toho ustanovenia, ak sa orgán členského štátu odoslania nedokáže dohodnúť s orgánom členského štátu určenia na zaradení nákladu odpadu, a teda na možnosti uplatnenia postupu týkajúceho sa všeobecných požiadaviek na informácie, upraveného v článku 18 uvedeného nariadenia, považuje sa dotknutý odpad za odpad uvedený v prílohe IV tohto nariadenia. Podlieha teda postupu predchádzajúceho písomného oznámenia a súhlasu upraveného v článku 3 ods. 1 nariadenia č. 1013/2006.
V prejednávanej veci prináleží vnútroštátnemu súdu, aby z hľadiska vyššie uvedených kritérií posúdenia určil, či vo veci samej prítomnosť nečistôt v spornej zmesi odpadov znamená, že podľa požiadaviek vyplývajúcich z bodu 1 prílohy III A nariadenia č. 1013/2006 nemožno túto zmes zaradiť na zoznam zmesí odpadov uvedený v tejto prílohe a v dôsledku toho sa na základe článku 3 ods. 2 písm. b) tohto nariadenia na ňu nemôžu vzťahovať všeobecné požiadavky na informácie v zmysle článku 18 uvedeného nariadenia.
Vzhľadom na všetky predchádzajúce úvahy treba na položené otázky odpovedať takto:
–
článok 3 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1013/2006 sa má vykladať v tom zmysle, že sa neuplatňuje na zmes odpadov z papiera, lepenky a výrobkov papierenského priemyslu, ktorej jednotlivé druhy odpadu patria pod jednu z prvých troch zarážok položky B3020 prílohy IX Bazilejského dohovoru, prebratej do prílohy V časti 1 zoznamu B tohto nariadenia, a ktorá obsahuje nečistoty do 10 %,
–
článok 3 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 1013/2006 sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje na takúto zmes odpadov, pokiaľ takáto zmes na jednej strane neobsahuje materiály spadajúce pod štvrtú zarážku položky B3020 prílohy IX tohto dohovoru, prebratej do prílohy V časti 1 zoznamu B tohto nariadenia, a na druhej strane spĺňa podmienky stanovené v bode 1 prílohy III A uvedeného nariadenia, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (piata komora) rozhodol takto:

Článok 3 ods. 2 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 zo 14. júna 2006 o preprave odpadu, zmeneného nariadením Komisie (EÚ) 2015/2002 z 10. novembra 2015, sa má vykladať v tom zmysle, že sa neuplatňuje na zmes odpadov z papiera, lepenky a výrobkov papierenského priemyslu, ktorej jednotlivé druhy odpadu patria pod jednu z prvých troch zarážok položky B3020 prílohy IX Bazilejského dohovoru o riadení pohybu nebezpečných odpadov cez hranice štátov a ich zneškodňovaní, podpísaného v Bazileji 22. marca 1989, schváleného v mene Európskeho spoločenstva rozhodnutím Rady 93/98/EHS z 1. februára 1993, prebratej do prílohy V časti 1 zoznamu B tohto nariadenia, a ktorá obsahuje nečistoty do 10 %.

Článok 3 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 1013/2006, zmeneného nariadením 2015/2002, sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje na takúto zmes odpadov, pokiaľ takáto zmes na jednej strane neobsahuje materiály spadajúce pod štvrtú zarážku položky B3020 prílohy IX uvedeného dohovoru, prebratej do prílohy V časti 1 zoznamu B tohto nariadenia, a na druhej strane spĺňa podmienky stanovené v bode 1 prílohy III A uvedeného nariadenia, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.