CELEX: 62019CJ0100
Begäran om förhandsavgörande
Tillnärmning av lagstiftning
Telekommunikationssektorn
Harmoniserad användning av radiospektrumet i frekvensbandet 2 GHz för införande av system som tillhandahåller mobila satellittjänster
Beslut nr 626/2008/EG
Artiklarna 4.1 c, 7.1 och 8.1
Kompletterande markkomponenter
Tillstånd som beviljas av medlemsstaterna
Operatörens skyldighet att tillhandahålla tjänsten för en viss procentandel av befolkningen och territoriet
Åsidosättande
Betydelse

Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artiklarna 4.1 c, 7.1 och 8.1 i Europaparlamentets och rådets beslut 626/2008/EG av den 30 juni 2008 om urval och godkännande av system som tillhandahåller mobila satellittjänster (
EUT L 172, 2008, s. 15
) (nedan kallat MSS-beslutet).
Begäran har framställts i ett mål mellan å ena sidan Viasat UK Ltd och Viasat Inc. (nedan gemensamt kallade Viasat) och å andra sidan Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT) (Belgien), angående IBPT:s beslut att bevilja Inmarsat Ventures Ltd c.o. (nedan kallat Inmarsat) rätt att använda kompletterande markkomponenter för mobila satellittjänster.
Tillämpliga bestämmelser
Unionsrätt
MMS-beslutet
Skälen 18 och 25 i MSS-beslutet har följande lydelse:
”(18)
Kompletterande markkomponenter utgör en integrerad del av ett mobilsatellitsystem och används normalt för att förbättra de tjänster som erbjuds via satelliten i områden där det inte är möjligt att behålla en kontinuerlig siktlinje till satelliten beroende på hinder i horisonten orsakade av byggnader och terrängen. … Tillståndsgivningen för sådana kompletterande markkomponenter blir därför i huvudsak beroende av villkor som rör lokala omständigheter. De bör därför väljas ut och ges tillstånd på nationell nivå, förutsatt att villkor som fastställs i gemenskapsrätten uppfylls. …
…
(25)
Eftersom målet för detta beslut, nämligen att upprätta en gemensam ram för urval och tillståndsgivning avseende operatörer av mobilsatellitsystem, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför, på grund av åtgärdens omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. …”
Artikel 1.1 i MSS-beslutet har följande lydelse:
”Syftet med detta beslut är att underlätta utvecklingen av en konkurrensutsatt inre marknad för mobila satellittjänster i hela gemenskapen och att garantera gradvis täckning i samtliga medlemsstater.
Genom beslutet inrättas ett gemenskapsförfarande för gemensamt urval av operatörer av mobilsatellitsystem som använder frekvensbandet 2 GHz i enlighet med [kommissionens] beslut 2007/98/EG [av den 14 februari 2007 om harmoniserad användning av radiospektrum i frekvensbandet 2 GHz för införande av system som tillhandahåller mobila satellittjänster (
EUT L 43, 2007, s. 32
)], som omfattar radiospektrumen 1 980–2 010 MHz för jord-till-rymd-kommunikation och 2 170–2 200 MHz för rymd-till-jord-kommunikation. I beslutet anges också bestämmelser för samordnad tillståndsgivning av medlemsstaterna till de utvalda operatörerna för användning av det tilldelade radiospektrumet inom detta band för drift av mobilsatellitsystem.”
Artikel 2.2 i MSS-beslutet anger följande:
”… Även följande definitioner gäller:
a)
mobilsatellitsystem
: elektroniska kommunikationsnätverk och tillhörande utrustning som kan tillhandahålla radiokommunikationstjänster mellan en mobil jordstation och en eller flera rymdstationer, mellan mobila jordstationer via en eller flera rymdstationer eller mellan en mobil jordstation och en eller flera kompletterande stationära markkomponenter. Ett sådant system ska inbegripa minst en rymdstation.
b)
kompletterande markkomponenter
: i mobilsatellitsystem avser stationära markbaserade stationer som används för att förbättra tillgången till mobila satellittjänster i geografiska områden inom täckningsområdet för systemets satellit/satelliter, där kommunikation med en eller flera rymdstationer inte kan åstadkommas med erforderlig kvalitet.”
Avdelning II i MSS-beslutet, med rubriken ”Urvalsförfarande”, innehåller bland annat artiklarna 3 och 4. I artikel 3.1 anges följande:
”Ett jämförande urvalsförfarande ska anordnas av kommissionen för urval av operatörer av mobilsatellitsystem. …”
I artikel 4.1 föreskrivs följande:
”Följande formkrav ska gälla:
…
c)
I sin ansökan ska den sökande förbinda sig att se till att
…
ii)
den mobila satellittjänsten ska finnas i samtliga medlemsstater, till åtminstone 50 procent av befolkningen och till över 60 procent av varje medlemsstats samlade landyta inom den tid som den sökande angett, men under alla omständigheter inte senare än sju år efter dagen för offentliggörande av kommissionens beslut [om urval av sökande].”
Avdelning III i MSS-beslutet har rubriken ”Tillståndsgivning” och innehåller artiklarna 7–9. Artikel 7 har följande lydelse:
”1.   Medlemsstaterna ska se till att de utvalda sökande, i enlighet med den tidsperiod och det tjänsteområde som de utvalda sökande åtagit sig, i enlighet med artikel 4.1 c och i enlighet med nationell lagstiftning och med gemenskapsrätten, har rättighet att använda den specifika radiofrekvens som fastställs i [kommissionsbeslutet om urval av sökande] och rättighet att driva ett mobilsatellitsystem. Medlemsstaterna ska informera de utvalda sökande om dessa rättigheter.
2.   De rättigheter som avses i punkt 1 ska omfattas av följande gemensamma villkor:
a)
De utvalda sökande ska använda det tilldelade radiospektrumet för att tillhandahålla mobila satellittjänster.
…
c)
De utvalda sökande ska infria de åtaganden de gjort i sina ansökningar eller under det jämförande urvalsförfarandet, oberoende av om den kombinerade efterfrågan på radiospektrum överstiger den tillgängliga mängden.
…”
I artikel 8 i MSS-beslutet föreskrivs följande:
”1.   Medlemsstaterna ska i enlighet med nationell lagstiftning och gemenskapsrätten se till att deras behöriga myndigheter beviljar de sökande som valts ut i enlighet med avdelning II och som getts tillstånd att använda spektrumet enligt artikel 7 de tillstånd som är nödvändiga för att tillhandahålla kompletterande markkomponenter i mobilsatellitsystem på deras territorium.
2.   Medlemsstaterna får inte välja ut eller ge tillstånd till operatörer av kompletterande markkomponenter i mobilsatellitsystem innan det urvalsförfarande som föreskrivs i avdelning II har slutförts genom att kommissionen har antagit ett beslut [om urval av sökande] Detta påverkar inte användningen av frekvensbandet 2 GHz av andra system än dem som tillhandahåller mobila satellittjänster i enlighet med beslut 2007/98/EG.
3.   Alla nationella tillstånd som utfärdas för drift av kompletterande markkomponenter i mobilsatellitsystem i frekvensbandet 2 GHz ska omfattas av följande gemensamma villkor:
a)
Operatörer ska använda det tilldelade radiospektrumet för att tillhandahålla kompletterande markkomponenter i mobilsatellitsystem.
b)
Kompletterande markkomponenter ska utgöra en integrerad del av ett mobilsatellitsystem och ska styras av resurs- och näthanteringsmekanismen i det satellitbaserade systemet. De ska använda samma sändningsriktning och samma del av frekvensbandet som motsvarande satellitkomponenter och får inte öka spektrumkravet för det mobilsatellitsystem som de är en del av.
c)
Oberoende drift av kompletterande markkomponenter vid fel på satellitkomponenten i det mobilsatellitsystem som de är en del av får inte överstiga 18 månader.
d)
Användarrättigheter och tillstånd får inte beviljas för längre tid än den tid som gäller för tillståndet för det mobila satellitsystemet.”
Artikel 9 i MSS-beslutet lyder enligt följande:
”1.   Utvalda operatörer ska ansvara för att uppfylla alla villkor som är knutna till deras tillstånd …
2.   Medlemsstaterna ska se till att bestämmelser om verkställighet, inbegripet bestämmelser om sanktioner som är tillämpliga vid överträdelser av de gemensamma villkor som anges i artikel 7.2, är förenliga med gemenskapsrätten … Sanktionerna ska vara effektiva, proportionerliga och avskräckande.
Medlemsstaterna ska övervaka efterlevnaden av dessa gemensamma villkor och vidta lämpliga åtgärder för att ta itu med bristande efterlevnad. Medlemsstaterna ska årligen underrätta kommissionen om resultaten av sådan övervakning, i den händelse några gemensamma villkor inte efterlevts och i den händelse några verkställighetsåtgärder vidtagits.
Kommissionen får, med bistånd av den kommunikationskommitté som anges i artikel 10.1, undersöka varje påstådd särskild överträdelse av de gemensamma villkoren. När en medlemsstat informerar kommissionen om en viss överträdelse ska kommissionen undersöka den påstådda överträdelsen med bistånd av kommunikationskommittén.
3.   De åtgärder som fastställer eventuella lämpliga metoder för samordnad tillämpning av bestämmelserna om verkställighet som avses i punkt 2, inbegripet bestämmelser för samordnat upphävande eller återkallande av tillstånd för överträdelse av de gemensamma villkor som föreskrivs i artikel 7.2, som avser att ändra icke väsentliga delar i detta beslut genom att komplettera det, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 10.4.”
Urvalsbeslutet
Artikel 2 i kommissionens beslut 2009/449/EG av den 13 maj 2009 om urval av operatörer av alleuropeiska system som tillhandahåller mobila satellittjänster (
EUT L 149, 2009, s. 65
) (nedan kallat urvalsbeslutet) har följande lydelse:
”Inmarsat … och Solaris Mobile Limited är kvalificerade sökanden i enlighet med den första urvalsfasen i det jämförande urvalsförfarande som fastställs i avdelning II i [MSS-beslutet].
Eftersom den kombinerade efterfrågan på radiospektrum som begärts av de kvalificerade sökandena till följd av den första urvalsfasen i det jämförande urvalsförfarande som fastställs i avdelning II i beslut nr 626/2008/EG inte överstiger mängden tillgängligt radiospektrum som fastställs i artikel 1.1 i [MSS-beslutet], är Inmarsat … och Solaris Mobile Limited utvalda.”
I artikel 3 i urvalsbeslutet anges följande:
”De frekvenser som varje utvald sökande ska ha tillstånd att använda i varje medlemsstat i enlighet med avdelning III i beslut nr 626/2008/EG ska vara följande:
a)
Inmarsat … från 1980–1995 MHz för kommunikation jord till rymd och från 2170–2185 MHz för kommunikation rymd till jord.
…”
Kommissionens beslut offentliggjordes i
Europeiska unionens officiella tidning
den 12 juni 2009.
Verkställighetsbeslutet
Skäl 8 i kommissionens beslut 2011/667/EU av den 10 oktober 2011 om metoderna för samordnad tillämpning av verkställighetsbestämmelser vad gäller mobila satellittjänster i enlighet med artikel 9.3 i beslut nr 626/2008 (
EUT L 265, 2011, s. 25
) (nedan kallat verkställighetsbeslutet) har följande lydelse:
”Den gränsöverskridande karaktären hos de gemensamma villkor som fastställs i artikel 7.2 i beslut nr 626/2008/EG kräver samordning på unionsnivå av de nationella förfaranden som leder till verkställighet i medlemsstaterna. Inkonsekvenser vid tillämpningen av nationella verkställighetsförfaranden, särskilt vad gäller undersökningen, tidpunkten och arten av de åtgärder som vidtagits skulle leda till ett lapptäcke av verkställighetsåtgärder i strid med de mobila satellittjänsternas alleuropeiska natur.”
I artikel 2.2 i verkställighetsbeslutet föreskrivs följande:
”… Dessutom ska följande definitioner gälla:
–
tillståndsgiven operatör
: en operatör som väljs enligt [urvalsbeslutet] som har beviljats rätten enligt den allmänna tillståndsgivningen eller individuella nyttjanderätter att använda de specifika radiofrekvenser som avses i [urvalsbeslutet] och/eller rätten att driva ett mobilt satellitsystem.
–
gemensamma villkor
: de gemensamma villkor som gäller för en tillståndsgiven operatörs rättigheter i enlighet med artikel 7.2 i [MSS-beslutet].
…”
Artikel 3 i verkställighetsbeslutet föreskriver följande:
”1.   Om en tillståndsgivande medlemsstat finner att en tillståndsgiven operatör inte uppfyller ett eller flera av de gemensamma villkoren och underrättar operatören om detta i enlighet med artikel 10.2 i [Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/20/EG av den 7 mars 2002 om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (auktorisationsdirektiv) (
EGT L 108, 2002, s. 21
)] ska den samtidigt underrätta kommissionen som i sin tur ska underrätta övriga medlemsstater.
2.   Efter att kommissionen lämnat den information som avses i punkt 1 till medlemsstaterna ska de övriga tillståndsgivande medlemsstaterna undersöka om det föreligger en överträdelse av de berörda gemensamma villkoren inom deras jurisdiktion och ge den tillståndsgivna operatören tillfälle att lämna synpunkter.
3.   Inom fem månader efter det att kommissionen lämnat den information som avses i punkt 1 till medlemsstaterna ska de tillståndsgivande medlemsstaterna lämna en sammanfattning av sina iakttagelser och av de synpunkter som lämnats av den berörda tillståndsgivna operatören till kommissionen, som ska underrätta övriga medlemsstater. Inom åtta månader efter att kommissionen lämnat den information som avses i punkt 1 till medlemsstaterna, ska kommissionen sammankalla ett möte i kommunikationskommittén i syfte att undersöka den påstådda överträdelsen och, i tillämpliga fall, diskutera lämpliga åtgärder för att säkerställa efterlevnaden i linje med de mål som avses i artikel 1.2.
4.   Medlemsstaterna ska avstå från att anta slutgiltiga beslut om den påstådda överträdelsen före mötet i den kommunikationskommitté som avses i punkt 3.
5.   Efter mötet i kommunikationskommittén som avses i punkt 3, ska varje tillståndsgivande medlemsstat som underrättat den berörda tillståndsgivna operatören om sina iakttagelser i enlighet med artikel 10.2 i direktiv 2002/20/EG och som konstaterar att en eller flera gemensamma villkor har överträtts, vidta lämpliga och proportionella åtgärder, inklusive bötesstraff, som syftar till att säkerställa att den tillståndsgivna operatören följer de gemensamma villkoren, med undantag av återkallande, eller tillfälligt upphävande om detta är tillämpligt enligt nationell lagstiftning, av varje tillstånd eller nyttjanderätt som innehas av den berörda tillståndsgivna operatören.
6.   I händelse av allvarliga eller upprepade överträdelser av de gemensamma villkoren, ska en tillståndsgivande medlemsstat som, efter att ha vidtagit de åtgärder som avses i punkt 5, har för avsikt att anta ett beslut om att återkalla tillståndet enligt artikel 10.5 i direktiv 2002/20/EG, underrätta kommissionen om sin avsikt och lämna en sammanfattning av de åtgärder som vidtagits av den berörda tillståndsgivna operatören för att följa verkställighetsåtgärderna. Kommissionen ska vidarebefordra denna information till de andra medlemsstaterna.
7.   Inom tre månader efter att kommissionen lämnat den information som avses i punkt 6 till medlemsstaterna ska ett möte i kommunikationskommittén sammankallas i syfte att samordna återkallelse av tillstånd i enlighet med de mål som avses i artikel 1.2. Under tiden ska alla tillståndsgivande medlemsstater avstå från att anta beslut som innebär återkallande, eller tillfälligt upphävande om det är tillämpligt enligt nationell lagstiftning, av tillstånd eller nyttjanderätter som innehas av den berörda tillståndsgivna operatören.
8.   Efter det möte i kommunikationskommittén som avses i punkt 7 kan de tillståndsgivande medlemsstaterna anta lämpliga beslut i syfte att återkalla det tillstånd som beviljats den berörda tillståndsgivna operatören.
9.   Eventuella verkställighetsbeslut som avses i punkterna 5 och 8 och de skäl som ligger till grund för dessa ska delges den berörda tillståndsgivna operatören inom en vecka efter antagandet samt kommissionen, som ska underrätta de övriga medlemsstaterna.”
Belgisk rätt
Artikel 2 i arrêté royal du 11 février 2013 relatif aux systèmes fournissant des services mobiles par satellite (kunglig förordning av den 11 februari 2013 om system för tillhandahållande av mobila satellittjänster) (
Moniteur belge
av den 8 mars 2013, s. 14068) (nedan kallad den kungliga förordningen) föreskriver följande:
”De utvalda operatörer som har lämnat in en anmälan för tillhandahållande av elektroniska kommunikationstjänster … har tillstånd att driva ett mobilsystem via satellit i följande frekvensband:
1°   Inmarsat … maximalt 15 MHz i frekvensbandet 1 980–1 995 MHz för jord-till-rymd-kommunikation (
uplink
) och maximalt 15 MHz i bandet 2 170–2 185 MHz för rymd-till-jord-kommunikation (
downlink
).
…”
Artikel 3 i den kungliga förordningen har följande lydelse:
”Minst 50 procent av befolkningen och 60 procent av Belgiens territorium ska vara täckta senast den 13 juni 2016.”
Artikel 8 i förordningen har följande lydelse:
”De utvalda operatörerna ska ha tillstånd att installera en eller flera kompletterande markkomponenter i Belgien på följande villkor:
1°   De har lämnat en anmälan om tillhandahållande av elektroniska kommunikationsnät …
2°   Varje kompletterande markkomponent ska godkännas av [IBPT] innan den tas i bruk.
3°   De tekniska egenskaperna och platsen för installation av respektive kompletterande markkomponent ska överlämnas till [IBPT] senast en månad före den dag då komponenten ska tas i bruk.”
Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
Efter urvalsförfarandet enligt avdelning II i MSS-beslutet utsåg kommissionen Inmarsat, i enlighet med artikel 2 andra stycket i beslutet, till operatör av mobilsatellitsystem. Den kungliga förordningen antogs till följd av detta beslut.
Den 17 juni 2014 anmälde Inmarsat till IBPT att företaget önskade tillhandahålla elektroniska kommunikationstjänster i form av flyganslutningstjänster till flygplan som passerar unionen med hjälp av ett system bestående av både en satellit och ett nätverk av kompletterande markkomponenter, vilka gemensamt betecknades ”European Aviation Network” (Europeiska luftfartsnätet, nedan kallat EAN). Som framgår av artikel 2 i den kungliga förordningen innebar denna anmälan tillstånd för Inmarsat att driva ett mobilsatellitsystem via de frekvensband som anges i artikel 2.1 i den förordningen.
Efter det att ett första beslut hade upphävts efter överklagande, fattade IBPT den 7 augusti 2018 ett andra beslut, som gav Inmarsat de rättigheter som krävdes för att tillhandahålla de kompletterande markkomponenter i mobilsatellitsystem som företaget begärt.
Viasat, en leverantör av telekommunikationstjänster som bland annat erbjuder flyganslutningstjänster, väckte talan om ogiltigförklaring av detta beslut vid Cour d’appel de Bruxelles (Appellationsdomstolen i Bryssel, Belgien). Företaget har bland annat gjort gällande att det följer såväl av artikel 4.1 c ii i MSS-beslutet som av artikel 3 i den kungliga förordningen att Inmarsat var skyldigt att täcka minst 50 procent av befolkningen och 60 procent av territoriet i Belgien senast den 13 juni 2016. Inmarsat uppfyllde emellertid inte detta villkor, vilket innebar att IBPT efter detta datum inte kunde tillåta tillhandahållande av kompletterande markkomponenter i de omtvistade mobilsatellitsystemen.
Satellitoperatören Eutelsat SA, som är partner till Viasat i tillhandahållandet av flyganslutningstjänster, intervenerade till stöd för Viasats talan om ogiltigförklaring.
IBPT påpekade för sin del att myndigheten inte kunde grunda ett tillstånd för tillhandahållande av markkomponenter i mobilsatellitsystem enbart på de villkor som föreskrivs i artikel 8 i den kungliga förordningen, eftersom täckningsskyldigheten enligt artikel 4.1 c i beslutet, som Viasat hänvisat till, endast avser ett åtagande som operatören ska göra i sin ansökan. Enligt IBPT är täckningsskyldigheten och den frist som föreskrivs för detta emellertid inte utan verkan, eftersom det ankommer på IBPT att inom ramen för sin kontrollbehörighet – efter godkännande av tillhandahållandet av de kompletterande markkomponenterna i mobilsatellitsystemen – i förekommande fall besluta att ålägga Inmarsat sanktioner för dess åsidosättande.
Inmarsat, som delar IBPT:s uppfattning, har uppgett att det byggde en satellitstation i Grekland och sköt upp satelliten för EAN den 28 juni 2017, vilken togs i bruk den 29 augusti 2017. Inmarsat har också ansökt om och erhållit de tillstånd som krävs för att placera kompletterande markkomponenter i mobilsatellitsystem i samtliga medlemsstater utom Rumänien, samt i Norge och Schweiz.
Enligt Cour d’appel de Bruxelles (Appellationsdomstolen i Bryssel) har det inte bestritts att Inmarsat i samband med sin ansökan om att bli utvald som operatör av mobila satellittjänster gjorde de åtaganden som avses i artikel 4.1 c i MSS-beslutet. Det är också utrett att Inmarsat inte uppfyllt skyldigheten att täcka 50 procent av befolkningen och 60 procent av territoriet i Belgien senast den 13 juni 2016. Vid det datumet var företagets EAN-tjänst ännu inte i bruk, eftersom satelliten då fortfarande inte hade skjutits upp.
I detta sammanhang anser den hänskjutande domstolen att artikel 3 i den kungliga förordningen, för att ha en ändamålsenlig verkan,
a priori
ska tolkas så, att iakttagandet av den där föreskrivna täckningsskyldigheten är ett nödvändigt villkor för att få utöva de rättigheter som tillkommer de utvalda operatörerna, däribland rätten att installera en eller flera kompletterande markkomponenter i mobilsatellitsystem i Belgien. Den räckvidd som nämnda bestämmelse ska ges ska emellertid tolkas i enlighet med MSS-beslutet, som bestämmelsen i fråga är avsedd att genomföra.
Den hänskjutande domstolen har i detta avseende angett att artikel 3 i den kungliga förordningen skiljer sig från artikel 4.1 c i MSS-beslutet, såtillvida att sistnämnda bestämmelse avser ett åtagande som den som ansöker om att bli utvald dessförinnan måste göra. Artikel 7.2 i MSS-beslutet föreskriver emellertid att de rättigheter som tillerkänns de sökande som väljs ut är underkastade olika villkor, bland annat att de ”ska infria de åtaganden de gjort i sina ansökningar eller under det jämförande urvalsförfarandet”. Vidare ska, enligt artikel 8 i beslutet, medlemsstaterna se till att deras behöriga myndigheter ”beviljar de sökande som valts ut i enlighet med avdelning II och som getts tillstånd att använda spektrumet enligt artikel 7” de tillstånd som är nödvändiga för att tillhandahålla kompletterande markkomponenter i mobilsatellitsystem på deras territorium.
I en sådan situation som i det nationella målet, där det slutligt har fastställts att skyldigheten att tillhandahålla täckning vid den föreskrivna tidpunkten inte har uppfyllts, anser Cour d’appel de Bruxelles (Appellationsdomstolen i Bryssel) att det
a priori
, av processekonomiska hänsyn, är att föredra att den behöriga nationella myndigheten ska eller kan avstå från att tillåta tillhandahållandet av kompletterande markkomponenter i mobilssatellitsystem, i stället för att ge tillstånd och senare ålägga sanktioner om denna skyldighet åsidosätts. Det skulle kunna hävdas att en utvald sökande som den 13 juni 2016 inte uppfyllde täckningsskyldigheten enligt artikel 4.1 c ii i MSS-beslutet i realiteten inte längre har rätt att använda radiofrekvenserna i fråga eller att driva ett mobilsatellitsystem.
Den hänskjutande domstolen har tillagt att om det inte vidtas någon sanktion om den utvalda operatören inte iakttar tidsplanen, skulle det åtagande om täckning som sökandena gjort i urvalsskedet förlora sin verkan.
Mot denna bakgrund beslutade Cour d’appel de Bruxelles (Appellationsdomstolen i Bryssel) att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfrågor till EU-domstolen:
”1)
Ska artiklarna 4.1 c ii, 7.1 och 8.1 i [MSS-beslutet] tolkas på så sätt att medlemsstaternas behöriga myndigheter som avses i artikel 8.1 i det beslutet – i händelse det är fastslaget att den operatör som utvalts i enlighet med avdelning II i beslutet inte har tillhandahållit mobila satellittjänster via ett mobilsatellitsystem inom den frist som anges i artikel 4.1 c ii i beslutet – ska neka operatören tillstånd för installation av kompletterande markkomponenter, eftersom denne inte har infriat det åtagande som gjorts i samband med ansökan?
2)
Ska dessa bestämmelser, i händelse av nekande svar på den första frågan, tolkas på så sätt att medlemsstaternas behöriga myndigheter som avses i artikel 8.1 i beslutet, mot samma bakgrund, får neka operatören tillstånd för installation av kompletterande markkomponenter i mobilsatellitsystem av den anledningen att denne inte har infriat sitt åtagande i fråga om täckning senast den 13 juni 2016?”
Prövning av tolkningsfrågorna
Den hänskjutande domstolen har ställt sina frågor, vilka ska prövas tillsammans, för att få klarhet i huruvida artikel 8.1 jämförd med artikel 7.1 i MSS-beslutet ska tolkas så, att i händelse det är fastslaget att den operatör som utvalts i enlighet med avdelning II i MSS-beslutet och som har tillstånd att använda radiospektrumet i enlighet med artikel 7 i MSS-beslutet inte har tillhandahållit mobila satellittjänster genom ett mobilsatellitsystem inom den frist som anges i artikel 4.1 c ii i beslutet, ska eller åtminstone kan de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna neka operatören de tillstånd som krävs för att tillhandahålla kompletterande markkomponenter av den anledningen att denne inte har infriat det åtagande om täckning som denne gjort i sin ansökan.
Enligt artikel 1.1 andra stycket i MSS-beslutet inrättas genom detta beslut ett gemenskapsförfarande för gemensamt urval av operatörer av mobilsatellitsystem som använder frekvensbandet 2 GHz och anges bestämmelser för samordnad tillståndsgivning av medlemsstaterna till de utvalda operatörerna för användning av det tilldelade radiospektrumet inom detta band för drift av mobilsatellitsystem.
Vad för det första gäller urvalet av operatörer föreskriver i artikel 3.1 i MSS-beslutet, vilken ingår i avdelning II i beslutet, att kommissionen för detta ändamål ska anordna ett jämförande urvalsförfarande.
I artikel 4.1 i MSS-beslutet anges villkoren för att få delta i urvalsförfarandet. Bland dessa villkor ingår, enligt artikel 4.1 c ii, att mobilsatellittjänsten ska finnas i samtliga medlemsstater och täcka åtminstone 50 procent av befolkningen och 60 procent av den samlade landytan i varje medlemsstat inom den tid som sökanden angett, men under alla omständigheter inte senare än sju år efter dagen för offentliggörande av kommissionens beslut om urval av sökande.
Vad för det andra gäller samordnad tillståndsgivning av medlemsstaterna till de utvalda operatörerna för användning av det tilldelade radiospektrumet inom detta band för drift av mobilsatellitsystem, innehåller MSS-beslutet en avdelning III, med rubriken ”Tillståndsgivning”, som består av artiklarna 7–9. Artikel 7 har rubriken ”Tillståndsgivning till de utvalda sökande”. Artikel 7.1 föreskriver att medlemsstaterna ska se till att de utvalda sökande, i enlighet med den tidsperiod och det tjänsteområde som de utvalda sökande åtagit sig, i enlighet med artikel 4.1 c i beslutet och i enlighet med nationell lagstiftning och med unionsrätten, har rätt att använda den specifika radiofrekvens som fastställs i kommissionsbeslutet om urval av sökande och rätt att driva ett mobilsatellitsystem.
I detta sammanhang föreskrivs i artikel 7.2 i MSS-beslutet att de rättigheter som avses i artikel 7.1 ska omfattas av vissa gemensamma villkor. Enligt artikel 7.2 c ska de utvalda sökandena infria de åtaganden de gjort i sina ansökningar eller under det jämförande urvalsförfarandet.
Artikel 8 i MSS-beslutet har rubriken ”Kompletterande markkomponenter”. Enligt artikel 8.1 ska medlemsstaterna i enlighet med nationell lagstiftning och unionsrätten se till att deras behöriga myndigheter beviljar de sökande som valts ut i enlighet med avdelning II och som getts tillstånd att använda spektrumet enligt artikel 7 de tillstånd som är nödvändiga för att tillhandahålla kompletterande markkomponenter i mobilsatellitsystem på deras territorium. Enligt artikel 8.3 ska alla nationella tillstånd som utfärdas för drift av kompletterande markkomponenter i mobilsatellitsystem i frekvensbandet 2 GHz omfattas av de gemensamma villkor som anges i punkterna a–d i den bestämmelsen.
Artikel 9 i MSS-beslutet har rubriken ”Kontroll och verkställighet”. Där anges bland annat, i artikel 9.2, att medlemsstaterna dels ska se till att bestämmelser om verkställighet, inbegripet bestämmelser om sanktioner som är tillämpliga vid överträdelser av de gemensamma villkor som anges i artikel 7.2, är förenliga med gemenskapsrätten, dels ska övervaka efterlevnaden av dessa villkor och vidta lämpliga åtgärder för att ta itu med bristande efterlevnad. Kommissionen antog verkställighetsbeslutet om metoderna för samordnad tillämpning av dessa bestämmelser med stöd av artikel 9.3.
Efter dessa inledande överväganden noterar domstolen att enligt artikel 2 andra stycket i urvalsbeslutet är Inmarsat ett av de två företag som valts ut som operatörer av system som tillhandahåller mobila satellittjänster.
I förevarande fall framgår det av handlingarna i målet att Inmarsat, efter att ha valts ut, i Belgien erhållit de rättigheter som avses i artikel 7.1 i MSS-beslutet.
Vad gäller det tillstånd som krävs för att tillhandahålla kompletterande markkomponenter i mobilsatellitsystem, vilket avses i artikel 8.1 i beslutet, beviljade IBPT Inmarsat tillstånd för Belgien genom sitt beslut av den 7 augusti 2018.
Det är emellertid utrett att detta företag inte infriat det åtagande om täckning som det gjorde i sin ansökan i enlighet med artikel 4.1 c ii i beslutet, det vill säga att dess tjänst ska tillhandahållas i samtliga medlemsstater och täcka minst 50 procent av befolkningen och minst 60 procent av den samlade landytan i varje medlemsstat senast sju år efter dagen för offentliggörande av kommissionens beslut om urval av sökande, som var den 12 juni 2009. Den 12 juni 2016 hade nämligen Inmarsats satellit fortfarande inte skjutits upp, och den tjänst som Inmarsat hade erbjudit sig att tillhandahålla var ännu inte i drift.
Det är mot denna bakgrund som den hänskjutande domstolen, som har att pröva lagenligheten av IBPT:s beslut av den 7 augusti 2018, vill få klarlagt vilka slutsatser som ska dras av denna underlåtenhet inom ramen för det tillstånd som krävs för att tillhandahålla kompletterande markkomponenter i mobilsatellitsystem. Den frågar sig närmare bestämt om denna underlåtenhet ska anses utgöra en – tvingande eller, i förekommande fall, fakultativ – grund för att neka detta tillstånd.
EU-domstolen noterar att enligt lydelsen av artikel 8.1 i MSS-beslutet ska två villkor vara uppfyllda för att nödvändigt tillstånd ska beviljas för tillhandahållande av kompletterande markkomponenter i mobilsatellitsystem: den operatör som ansöker om tillstånd ska vara en sökande som valts ut i enlighet med avdelning II i beslutet, och denne ska ha tillstånd att använda radiospektrumet enligt artikel 7 i MSS-beslutet.
I förevarande fall är det första av de två villkor som nämns i föregående punkt uppfyllt, eftersom Inmarsat är en ”utvald sökande” enligt artikel 2 i urvalsbeslutet, ett beslut som varken har ändrats eller upphävts.
Vad gäller det andra villkoret framgår det av handlingarna i målet att Inmarsat i Belgien har erhållit de rättigheter som avses i artikel 7.1 i MSS-beslutet, däribland rätten att använda de specifika radiofrekvenser som fastställts i urvalsbeslutet. Domstolen har inga uppgifter om att den sistnämnda rätten skulle ha dragits in i mellantiden.
En operatör som Inmarsat uppfyller således de två villkoren, angivna i punkt 46 ovan, för att beviljas tillstånd att tillhandahålla kompletterande markkomponenter i mobilsatellitsystem. Av detta följer, enligt en bokstavstolkning av artikel 8.1 i MSS-beslutet, att ett sådant tillstånd inte kan nekas med motiveringen att den berörda operatören inte har infriat sitt åtagande i ansökan om täckning inom den tidsfrist som anges i artikel 4.1 c ii i det beslutet.
Det sammanhang som den bestämmelsen ingår i stöder den tolkningen.
För det första nämner nämligen inte artikel 8.3 i MSS-beslutet, som föreskriver att nationella tillstånd ska beviljas för drift av kompletterande markkomponenter i mobilsatellitsystem med förbehåll för andra gemensamma villkor, vilka räknas upp i punkterna a–d, att de åtaganden som en utvald sökande gör i sin ansökan, däribland åtagandet om täckning enligt artikel 4.1 c ii i beslutet, måste iakttas. För det andra utgör, som framgår av punkt 38 ovan, infriandet av dessa åtaganden ett av de gemensamma villkor som räknas upp i artikel 7.2 i MSS-beslutet för de rättigheter som avses i artikel 7.1 i beslutet.
Det framgår dock av artikel 9.2 i MSS-beslutet att följderna av en överträdelse av de gemensamma villkor som anges i artikel 7.2 i MSS-beslutet ska tillämpas samordnat. De följderna preciseras i verkställighetsbeslutet, som antogs med stöd av artikel 9.3 i ovannämnda beslut.
Mer specifikt beskrivs det förfarande som ska följas i det sammanhanget i artikel 3 i verkställighetsbeslutet.
Det framgår av artikel 3.5 jämförd med artikel 3.1–3.4 i verkställighetsbeslutet att en medlemsstat som konstaterar att ett eller flera av de gemensamma villkoren inte har uppfyllts ska, efter att ha underrättat kommissionen, vilken i sin tur ska underrätta de övriga medlemsstaterna och sammankalla ett möte i kommunikationskommittén för att undersöka den påstådda överträdelsen, vidta lämpliga och proportionerliga åtgärder, med undantag av återkallande eller tillfälligt upphävande av varje tillstånd eller nyttjanderätt som innehas av den berörda tillståndsgivna operatören.
Det framgår vidare av artikel 3.6–3.8 i verkställighetsbeslutet att i händelse av allvarliga eller upprepade överträdelser av de gemensamma villkoren, kan en tillståndsgivande medlemsstat, efter att ha vidtagit de åtgärder som avses i artikel 3.5 och underrättat kommissionen samt hållit möte i kommunikationskommittén, anta lämpliga beslut i syfte att återkalla det tillstånd som beviljats den berörda tillståndsgivna operatören.
Av detta följer att om en utvald operatör inte uppfyller ett av de gemensamma villkoren enligt artikel 7.2 i MSS-beslutet, såsom underlåtenhet att infria åtagandet om täckning enligt artikel 4.1 c ii i detta beslut, medför inte det i kraft av själva sakförhållandet (
ipso facto
) att tillstånd enligt artikel 7.1 i beslutet ska återkallas, eftersom ett sådant återkallande förutsätter att det förfarandet i två steg som beskrivs i artikel 3 i verkställighetsbeslutet har iakttagits. Domstolen kan således inte godta Viasats och Eutelsats argument att en utvald operatör, såsom Inmarsat, som inte har infriat ett sådant åtagande om täckning därför inte längre har rätt att använda frekvensområdet på 2 GHz och följaktligen inte längre kan anses ha tillstånd enligt artikel 7.1 i MSS-beslutet att bygga ut ett mobilsatellitsystem i den delen av radiospektrumet.
Så länge förfarandet inte har lett till ett beslut om återkallande fortsätter den utvalda operatören tvärtom att förfoga över de tillstånd som avses i artikel 7.1 i MSS-beslutet, vilket innebär att det andra villkoret för tillstånd att tillhandahålla kompletterande markkomponenter i mobilsatellitsystem, som anges i punkt 46 ovan, fortfarande är uppfyllt.
Slutligen stöder målet för MSS-beslutet, nämligen att upprätta en gemensam ram för urval och tillståndsgivning avseende operatörer av mobilsatellitsystem, såsom framgår av skälen 18 och 25 i beslutet den tolkningen att en medlemsstat inte kan neka en operatör som uppfyller de två villkoren i artikel 8.1 i MSS-beslutet nödvändiga tillstånd för att tillhandahålla kompletterande markkomponenter i mobilsatellitsystem på grund av att den operatören inte har infriat sitt åtagande om täckning i ansökan, men att detta däremot i förekommande fall kan aktualisera det förfarande som beskrivs i artikel 3 i verkställighetsbeslutet.
Den hänskjutande domstolen har emellertid tagit hänsyn till att det, i en sådan situation som i det nationella målet, där det slutgiltigt har konstaterats att åtagandet om täckning enligt artikel 4.1 c ii i MSS-beslutet inte har infriats, av processekonomiska skäl vore att föredra att den behöriga nationella myndigheten kan, eller åtminstone får, neka tillstånd för tillhandahållande av kompletterande markkomponenter i mobilsatellitsystem, i stället för att bevilja tillståndet och senare vidta sanktionsåtgärder på grund av att åtagandet inte infriats.
Ett sådant tillvägagångssätt har varken stöd i MSS-beslutet eller i verkställighetsbeslutet och skulle innebära att sistnämnda rättsakt förlorade sin ändamålsenliga verkan, eftersom det samordnade förfarande som uttryckligen föreskrivs där vid åsidosättande av de gemensamma villkoren enligt artikel 7.2 i MSS-beslutet skulle kringgås.
Som framgår av skäl 8 i verkställighetsbeslutet syftar detta förfarande just till att undvika inkonsekvenser vid tillämpningen av nationella verkställighetsförfaranden som skulle leda till ett lapptäcke av verkställighetsåtgärder i strid med de mobila satellittjänsternas alleuropeiska natur.
Av vad som anförts följer att de hänskjutna frågorna ska besvaras enligt följande. Artikel 8.1 jämförd med artikel 7.1 i MSS-beslutet ska tolkas så, att i händelse av att det är fastslaget att den operatör som utvalts i enlighet med avdelning II i MSS-beslutet och som har tillstånd att använda radiospektrumet i enlighet med artikel 7 i MSS-beslutet inte har tillhandahållit mobila satellittjänster genom ett mobilsatellitsystem inom den frist som anges i artikel 4.1 c ii i beslutet, får de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna inte neka operatören de tillstånd som krävs för att tillhandahålla kompletterande markkomponenter i mobilsatellitsystem av den anledningen att denne inte har infriat det åtagande som denne gjort i sin ansökan.
Rättegångskostnader
Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna. De kostnader för att avge yttrande till domstolen som andra än nämnda parter har haft är inte ersättningsgilla.

Mot denna bakgrund beslutar domstolen (andra avdelningen) följande:

Artikel 8.1 jämförd med artikel 7.1 i Europaparlamentets och rådets beslut 626/2008/EG av den 30 juni 2008 om urval och godkännande av system som tillhandahåller mobila satellittjänster ska tolkas så, att i händelse det är fastslaget att den operatör som utvalts i enlighet med avdelning II i MSS-beslutet och som har tillstånd att använda radiospektrumet i enlighet med artikel 7 i MSS-beslutet inte har tillhandahållit mobila satellittjänster genom ett mobilsatellitsystem inom den frist som anges i artikel 4.1 c ii i beslutet, får de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna inte neka operatören de tillstånd som krävs för att tillhandahålla kompletterande markkomponenter i mobilsatellitsystem av den anledningen att denne inte har infriat det åtagande som denne gjort i sin ansökan.

Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: franska.