CELEX: 62016CJ0465
Apeliacinis skundas
Dempingas
Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 157/2013
Jungtinių Amerikos Valstijų kilmės bioetanolio importas
Galutinis antidempingo muitas
Visai šaliai nustatytas dempingo skirtumas
Ieškinys dėl panaikinimo
Asociacijos, atstovaujančios neeksportuojantiems gamintojams ir pardavėjams ir (arba) maišytojams
Teisė pareikšti ieškinį
Tiesioginė sąsaja
Konkreti sąsaja

Apeliaciniu skundu Europos Sąjungos Taryba prašo panaikinti 2016 m. birželio 9 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Growth Energy ir Renewable Fuels Association / Taryba (
T‑276/13
,
EU:T:2016:340
, toliau – skundžiamas sprendimas); juo minėtas teismas, pirma, pripažino priimtinu
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
ieškinį dėl 2013 m. vasario 18 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 157/2013, kuriuo importuojamam Jungtinių Amerikos Valstijų kilmės bioetanoliui nustatomas galutinis antidempingo muitas (
OL L 49, 2013, p. 10
) (toliau – ginčijamas reglamentas), panaikinimo ir, antra, panaikino šį reglamentą, kiek jis susijęs su
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
narėmis bioetanolio gamintojomis:
Patriot Renewable Fuels LLC
,
Plymouth Energy Company LLC
, POET LLC ir
Platinum Ethanol LLC
.
Priešpriešiniu apeliaciniu skundu
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
Teisingumo Teismo prašo, pirma, panaikinti skundžiamą sprendimą, kiek jų ieškinys tik iš dalies pripažintas priimtinu, ir, antra, panaikinti ginčijamą reglamentą, kiek jis su jomis susijęs, arba, nepatenkinus šio reikalavimo, grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad jis priimtų sprendimą dėl jų ieškinio pagrindų.
Ginčo aplinkybės ir ginčijamas reglamentas
Ginčo aplinkybes Bendrasis Teismas išdėstė skundžiamo sprendimo 1–18 punktuose ir šio proceso tikslais jų apibendrinimas pateikiamas toliau.
Gavusi 2011 m. spalio 12 d. Europos atsinaujinančiojo etanolio gamintojų asociacijos
ePure, Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol
skundą Europos Komisija 2011 m. lapkričio 25 d. paskelbė Pranešimą apie antidempingo tyrimo dėl importuojamo Jungtinių Amerikos Valstijų kilmės bioetanolio inicijavimą (
OL C 345, 2011, p. 7
), jame nurodė, kad ketina taikyti atrankos metodą, siekdama atrinkti JAV eksportuojančius gamintojus, dėl kurių bus atliekamas šis tyrimas (toliau – tyrimas).
2012 m. sausio 16 d. Komisija penkioms bendrovėms
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
narėms, t. y.
Marquis Energy
,
Patriot Renewable Fuels
,
Plymouth Energy Company
, POET ir
Platinum Ethanol
, pranešė, kad jos atrinktos kaip eksportuojančios gamintojos.
2012 m. rugpjūčio 24 d. Komisija nusiuntė
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
preliminarios informacijos dokumentą, jame nurodyta, kad tyrimas tęsiamas nenustačius laikinųjų priemonių ir kad į jį įtraukti pardavėjai ir (arba) maišytojai. Tame dokumente pažymėta, kad šiame etape neįmanoma įvertinti, ar JAV kilmės bioetanolio eksportas vykdomas dempingo kaina, nes atrinkti gamintojai pardavimo vidaus rinkoje neskiria nuo pardavimo eksportui ir viską parduoda nepriklausomiems JAV įsteigtiems pardavėjams ir (arba) maišytojams, kurie bioetanolį maišo su benzinu ir jį vėliau perparduoda.
2012 m. gruodžio 6 d. Komisija nusiuntė
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
galutinės informacijos dokumentą, jame, remdamasi nepriklausomų pardavėjų ir (arba) maišytojų pateiktais duomenimis, nagrinėjo, ar esama dempingo, galinčio padaryti žalos Europos Sąjungos pramonei, ir numatė trejiems metams nustatyti galutines priemones, t. y. 9,6 % tarifą, taikomą visai šaliai.
2013 m. vasario 18 d. Taryba, remdamasi 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (
OL L 343, 2009, p. 51
, toliau – pagrindinis antidempingo reglamentas), priėmė ginčijamą reglamentą; jame bioetanoliui, t. y. etanolio kurui, penkeriems metams nustatomas visai šaliai taikomas 9,5 % antidempingo muitas.
Iš skundžiamo sprendimo 16 punkto matyti, kad ginčijamo reglamento 12–16 konstatuojamosiose dalyse Taryba konstatavo, jog tyrimas parodė, kad nė vienas iš atrinktų gamintojų neeksportavo bioetanolio į Sąjungos rinką ir kad atitinkamo produkto eksportuotojai į Sąjungą yra ne JAV bioetanolio gamintojai, o pardavėjai ir (arba) maišytojai, todėl siekiant užbaigti tyrimą buvo remtasi dviejų pardavėjų ir (arba) maišytojų, sutikusių bendradarbiauti, duomenimis.
Skundžiamo sprendimo 17 punkte taip pat pažymėta, jog ginčijamo reglamento 62–64 konstatuojamosiose dalyse Taryba paaiškino mananti, kad reikia nustatyti visai šaliai taikomą dempingo skirtumą, nes dėl bioetanolio pramonės struktūros ir atitinkamo produkto gamybos bei pardavimo JAV rinkoje ir eksporto į Sąjungą būdų neįmanoma JAV gamintojams nustatyti individualių dempingo skirtumų.
Procesas Bendrajame Teisme ir skundžiamas sprendimas
2013 m. gegužės 15 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
ieškinį dėl ginčijamo reglamento panaikinimo.
Bendrasis Teismas, pripažinęs iš dalies priimtinu
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
ieškinį, pripažino pagrįsta jų ieškinio pirmojo pagrindo antrą dalį, grindžiamą tuo, kad Taryba pažeidė pagrindinio antidempingo reglamento 9 straipsnio 5 dalį, todėl panaikino ginčijamą reglamentą, kiek jis susijęs su keturiais iš penkių atrinktų JAV gamintojų, abiejų šių asociacijų nariais.
Jis skundžiamo sprendimo 42–162 punktuose nagrinėjo
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
ieškinio priimtinumą, vieną po kito išnagrinėdamas jų, kaip asociacijų, teisės pareikšti ieškinį pripažinimo sąlygas, paskui jų teisę pareikšti ieškinį ir galiausiai jų suinteresuotumą pareikšti ieškinį.
Taigi pirmiausia Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 45–64 punktuose nagrinėjo asociacijų teisės pareikšti ieškinį pripažinimo sąlygas, iš pradžių primindamas, kad tokia teisė
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
, kaip asociacijoms, atstovaujančioms JAV bioetanolio gamintojų interesams, gali būti suteikta tik trimis atvejais, t. y. pirma, tai aiškiai nurodyta teisės nuostatoje, antra, asociacijų atstovaujamos įmonės ar kai kurios iš jų gali pareikšti individualų ieškinį arba, trečia, asociacijos gali įrodyti, kad pačios yra suinteresuotos tai padaryti.
Jis visų pirma skundžiamo sprendimo 47 ir 48 punktuose konstatavo, kad
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
negali remtis pirmuoju atveju, nes nenurodė jokios nuostatos, suteikiančios joms teisę pareikšti ieškinį, ir joks byloje esantis įrodymas neleidžia daryti išvados apie tokios nuostatos egzistavimą.
Toliau dėl antrojo atvejo jis skundžiamo sprendimo 50 punkte išskyrė keturias
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
narių ūkio subjektų kategorijas.
Šiuo klausimu, pirma, jis skundžiamo sprendimo 51 punkte atmetė kaip nepriimtiną šių asociacijų ieškinį, nes jis buvo pareikštas
Marquis Energy
vardu, nors ši bendrovė pati pareiškė ieškinį, užregistruotą numeriu T‑277/13.
Antra, jis skundžiamo sprendimo 52–55 punktuose atmetė kaip nepriimtiną
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
ieškinį dėl to, kad jis buvo pareikštas dviejų bioetanolio pardavėjų ir (arba) maišytojų, t. y.
Murex
ir CHS, vardu, nes šie pardavėjai ir (arba) maišytojai yra tik „asocijuotosios“ asociacijų narės, neturinčios balsavimo teisės. Jis nusprendė, kad abi šios įmonės neturi galimybės ginti savo interesų, kai joms atstovauja minėtos asociacijos, todėl pastarosios neturi teisės pareikšti ieškinio.
Trečia, jis skundžiamo sprendimo 56 punkte pažymėjo, kad reikia išnagrinėti, ar
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
ieškinys yra priimtinas, kiek jos atstovauja, viena vertus, keturiems atrinktiems gamintojams (išskyrus
Marquis Energy
grupę) ir, kita vertus, visiems kitiems nariams (išskyrus keturis atrinktus gamintojus,
Marquis Energy
arba pardavėjus ir (arba) maišytojus
Murex
ir CHS).
Galiausiai Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 63 punkte pažymėjo, kad dėl trečiojo atvejo reikia išsiaiškinti, ar
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
, kaip asociacijos, dalyvavusios per antidempingo procedūrą, yra tiesiogiai suinteresuotos.
Tada Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 64–154 punktuose analizavo
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
teisę pareikšti ieškinį, vieną po kito išnagrinėdamas jų teisę pareikšti individualų ieškinį, paskui jų, kaip atrinktų JAV gamintojų atstovių, teisę pareikšti ieškinį ir galiausiai jų, kaip savo narių, kitų nei atrinkti JAV gamintojai, atstovių, teisę pareikšti ieškinį.
Pirma, Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 77–87 punktuose nusprendė, jog dėl to, kad pagal pagrindinio antidempingo reglamento 6 straipsnio 7 dalį, 19 straipsnio 1 ir 2 dalis ir 20 straipsnio 2, 4 ir 5 dalis asociacijoms suteikiamos procesinės garantijos,
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
turi teisę pareikšti ieškinį savo pačių vardu pagal trečiąjį atvejį, tačiau tik tiek, kiek jų ieškinio dešimtasis pagrindas grindžiamas procesinių teisių apsauga.
Antra, Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 90–150 punktuose nusprendė, kad atrinkti JAV gamintojai turi teisę pareikšti ieškinį dėl ginčijamo reglamento, todėl jų interesams atstovaujančių
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
ieškinį pripažino priimtinu.
Jis pirmiausia skundžiamo sprendimo 92–104 punktuose konstatavo, kad atrinkti JAV gamintojai yra tiesiogiai susiję su ginčijamu reglamentu, atmesdamas to sprendimo 105–118 punktuose įvairius Tarybos ir Komisijos pateiktus priešingus argumentus.
Nagrinėdamas atrinktų JAV gamintojų tiesioginę sąsają, jis visų pirma skundžiamo sprendimo 92 punkte priminė savo jurisprudenciją, pagal kurią bendrovė, kurios produktams taikomas antidempingo muitas, yra tiesiogiai susijusi su šį antidempingo muitą nustatančiu reglamentu, nes šis reglamentas įpareigoja valstybių narių muitines rinkti nustatytą muitą, nepalikdamas joms jokios diskrecijos šiuo klausimu.
Be to, jis skundžiamo sprendimo 93–104 punktuose konstatavo, kad atrinkti JAV gamintojai yra tiesiogiai susiję su ginčijamame reglamente nustatytu antidempingo muitu, nes jie gamina produktą, kurį importuojant į Sąjungą nuo ginčijamo reglamento įsigaliojimo reikia mokėti antidempingo muitą.
Šiuo klausimu jis skundžiamo sprendimo 93–97 punktuose rėmėsi keturiomis išvadomis, susijusiomis su Tarybos nustatytu bioetanolio rinkos veikimu, nes pati Taryba ginčijamame reglamente nurodė, jog didelis keturių atrinktų JAV gamintojų bioetanolio kiekis tiriamuoju laikotarpiu buvo teisėtai eksportuojamas į Sąjungą.
Galiausiai jis skundžiamo sprendimo 105–118 punktuose atmetė įvairius Tarybos ir Komisijos pateiktus argumentus. Šiuo klausimu skundžiamo sprendimo 114 punkte pažymėta, kad net jeigu pardavėjai ir (arba) maišytojai moka antidempingo muitą ir paaiškėjus, kad bioetanolio prekybos grandinė yra nepertraukiama, todėl šie pardavėjai ir (arba) maišytojai negali antidempingo muito perkelti gamintojams, vis dėlto antidempingo muito nustatymas keičia teisines sąlygas, pagal kurias prekiaujama atrinktų gamintojų pagamintu bioetanoliu Sąjungos rinkoje, todėl tų gamintojų teisinei padėčiai šioje rinkoje bet kuriuo atveju bus daromas tiesioginis ir esminis poveikis.
Tada Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 119–130 punktuose konstatavo, kad keturi atrinkti gamintojai yra konkrečiai susiję su ginčijamu reglamentu, atmesdamas to sprendimo 131–145 punktuose įvairius Tarybos ir Komisijos pateiktus priešingus argumentus.
Trečia, Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 151–153 punktuose nusprendė, kad
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
ieškinys yra nepriimtinas, kiek jis pareikštas šių asociacijų visų narių (išskyrus keturis atrinktus JAV gamintojus) vardu, nes tos asociacijos nepateikė jokios informacijos, leidžiančios nustatyti, kad jų nariai yra tiesiogiai susiję su ginčijamu reglamentu.
Galiausiai Bendrasis Teismas nagrinėjo
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
suinteresuotumą pareikšti ieškinį. Jis skundžiamo sprendimo 155–160 punktuose atmetė Komisijos pateiktą argumentą, kad
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
neturi atsiradusio ir aktualaus suinteresuotumo pareikšti ieškinį dėl ginčijamo reglamento, nes jų nariai neeksportavo bioetanolio į Sąjungą tiriamuoju laikotarpiu arba nebuvo pradėję to daryti tuo metu, kai buvo pareikštas nagrinėjamas ieškinys.
Šiuo klausimu jis skundžiamo sprendimo 157 punkte pažymėjo, kad nors Komisija, įstojusi į bylą šalis, neturi teisės nurodyti nepriimtinumo pagrindo, grindžiamo suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimu, Bendrasis Teismas turi jį nagrinėti
ex officio
. Nagrinėjamu atveju jis nusprendė, kad
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
yra suinteresuotos pareikšti ieškinį, nes ginčijamame reglamente nustatyto antidempingo muito, taikomo keturių atrinktų JAV gamintojų pagamintam ir į Sąjungą importuojamam bioetanoliui, panaikinimas gali suteikti naudos šiems gamintojams. Jis taip pat nusprendė, kad abi šios asociacijos yra suinteresuotos pareikšti ieškinį dėl nurodyto jų pačių procesinių teisių pažeidimo.
Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 161 ir 162 punktuose taip užbaigė savo analizę dėl ieškinio priimtinumo:
„161
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad reikia:
–
atmesti šį ieškinį kaip nepriimtiną, kiek juo siekiama panaikinti ginčijamą reglamentą, kiek jis susijęs su
Marquis Energy
(žr. [skundžiamo sprendimo] 51 punktą),
–
atmesti pirmus devynis ieškinio pagrindus kaip nepriimtinus, kiek juose ieškovės remiasi savo asmenine teise pareikšti ieškinį (žr. [skundžiamo sprendimo] 87 punktą),
–
atmesti ieškinį kaip nepriimtiną, kiek juo siekiama panaikinti ginčijamą reglamentą, kiek jis susijęs su ieškovės kitais nariais nei penki atrinkti JAV gamintojai (žr. [skundžiamo sprendimo] 55 ir 154 punktus).
Vis dėlto reikia konstatuoti, kad šis ieškinys yra priimtinas, kiek ieškovės juo reikalauja:
–
panaikinti ginčijamą reglamentą, kiek jis susijęs su keturiais atrinktais JAV gamintojais (žr. [skundžiamo sprendimo] 150 punktą), ir
–
panaikinti ginčijamą reglamentą, kiek jos dešimtajame ieškinio pagrinde nurodo savo procesinių teisių pažeidimą per antidempingo procedūrą (žr. [skundžiamo sprendimo] 87 punktą).“
Procesas Teisingumo Teisme ir šalių reikalavimai
Pagrindiniame apeliaciniame skunde Taryba Teisingumo Teismo pirmiausia prašo:
–
panaikinti skundžiamą sprendimą,
–
atmesti
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
pirmojoje instancijoje pareikštą ieškinį ir
–
priteisti iš
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
bylinėjimosi išlaidas, patirtas pirmojoje instancijoje ir apeliaciniame procese.
Nepatenkinus šių reikalavimų, Taryba Teisingumo Teismo prašo:
–
grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo ir
–
atidėti bylinėjimosi išlaidų, patirtų pirmojoje instancijoje ir apeliaciniame procese, klausimo nagrinėjimą.
Atsiliepime į apeliacinį skundą Komisija Teisingumo Teismo pirmiausia prašo:
–
panaikinti skundžiamą sprendimą,
–
pripažinti nepriimtinu pirmojoje instancijoje pareikštą ieškinį ir
–
priteisti iš
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
bylinėjimosi išlaidas, patirtas Bendrajame Teisme ir Teisingumo Teisme.
Nepatenkinus šių reikalavimų, Komisija Teisingumo Teismo prašo:
–
panaikinti skundžiamą sprendimą,
–
atmesti
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
pirmojoje instancijoje pareikštame ieškinyje nurodyto pirmojo pagrindo antrą dalį ir grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo dėl kitų pirmojo pagrindo dalių bei likusių pagrindų ir
–
atidėti bylinėjimosi išlaidų, patirtų abiejose instancijose, klausimo nagrinėjimą.
Atsiliepime į apeliacinį skundą
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
Teisingumo Teismo prašo:
–
atmesti visą apeliacinį skundą ir patvirtinti skundžiamo sprendimo rezoliucinės dalies 1 punktą ir
–
priteisti iš Tarybos jų bylinėjimosi išlaidas, patirtas pirmojoje instancijoje ir apeliaciniame procese.
Priešpriešiniame apeliaciniame skunde
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
Teisingumo Teismo pirmiausia prašo:
–
panaikinti skundžiamo sprendimo rezoliucinės dalies 2 punktą, kiek juo atmestas jų ieškinys dėl panaikinimo,
–
panaikinti visą ginčijamą reglamentą, kiek jis susijęs su jomis ir visais jų nariais, ir
–
priteisti iš Tarybos, pirma, bylinėjimosi išlaidas, kurias jos patyrė pirmojoje instancijoje Bendrajame Teisme ir nagrinėjant Teisingumo Teismui pateiktus pagrindinį ir priešpriešinį apeliacinius skundus, ir, antra, padengti jos pačios bylinėjimosi išlaidas.
Nepatenkinus šių reikalavimų ir, jeigu Teisingumo Teismas manytų, kad byla nėra tokios stadijos, kad būtų galima priimti sprendimą,
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
Teisingumo Teismo prašo:
–
grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą dėl pirmųjų devynių panaikinimo pagrindų, kuriuos jos pateikė individualiai, ir dėl visų panaikinimo pagrindų, kuriuos jos pateikė savo narių, kitų nei keturi atrinkti JAV gamintojai, vardu, ir
–
priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas, kurias jos iki šiol patyrė pirmojoje instancijoje ir nagrinėjant pagrindinį bei priešpriešinį apeliacinius skundus, ir atidėti su likusia proceso dalimi susijusių bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.
Atsiliepime į priešpriešinį apeliacinį skundą Taryba Teisingumo Teismo prašo:
–
atmesti visą priešpriešinį apeliacinį skundą ir patvirtinti skundžiamo sprendimo rezoliucinės dalies 2 punktą ir
–
priteisti iš
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
bylinėjimosi išlaidas, kurias ji patyrė tiek pirmojoje instancijoje Bendrajame Teisme, tiek nagrinėjant pagrindinį ir priešpriešinį apeliacinius skundus, taip pat padengti jų pačių bylinėjimosi išlaidas.
Atsiliepime į priešpriešinį apeliacinį skundą Komisija Teisingumo Teismo prašo:
–
atmesti priešpriešinį apeliacinį skundą kaip nepriimtiną, o nepatenkinus šio reikalavimo, kaip nepagrįstą, ir
–
priteisti iš
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
bylinėjimosi išlaidas.
Dėl pagrindinio apeliacinio skundo
Savo apeliaciniame skunde Taryba nurodo tris pagrindus. Pirmasis pagrindas grindžiamas Bendrojo Teismo padaryta SESV 263 straipsnio bei reikšmingos jurisprudencijos aiškinimo klaida ir skundžiamo sprendimo nepakankamu motyvavimu. Antrasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai aiškino pagrindinio antidempingo reglamento 9 straipsnio 5 dalį. Trečiasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas padarė klaidingą išvadą, jog „nepraktiška“ taikyti individualius antidempingo muitus atrinktiems JAV gamintojams.
Pareiškimuose, kuriais palaikoma Taryba, Komisija nurodo visiškai palaikanti Tarybos pateiktą pagrindinį apeliacinį skundą ir pritarianti Tarybos dublike pateiktiems argumentams. Ji vis dėlto taip pat nurodo pagrindą, kurio nepateikė Taryba, tačiau mano, kad Teisingumo Teismas jį gali nagrinėti
ex officio
. Ji teigia, kad
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
ieškinys turėjo būti pripažintas nepriimtinu, nes šių asociacijų narių komercinių interesų gynimas nėra tų asociacijų įstatuose apibrėžtas jų veiklos tikslas.
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
teigia, kad visas apeliacinis skundas yra nepriimtinas. Viena vertus, jos teigia, kad savo apeliacinio skundo pirmajame ir antrajame pagrinduose Taryba iš esmės ginčija faktines aplinkybes, tačiau nenurodo, kad Bendrasis Teismas iškraipė įrodymus. Kita vertus, jos mano, kad trečiajame pagrinde Taryba nepateikia pakankamai aiškių argumentų.
Teisingumo Teismas pirmiausia nagrinės
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
pateiktą pagrindinio apeliacinio skundo nepriimtinumu grindžiamą prieštaravimą, paskui Komisijos pareiškime dėl Tarybos palaikymo nurodytą pagrindą, grindžiamą tuo, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą, kai pripažino priimtinu
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
ieškinį, ir galiausiai Tarybos apeliacinio skundo pirmąjį pagrindą, kuriame ginčijama abiejų šių asociacijų teisė pareikšti ieškinį, konkrečiau – šio pagrindo pirmą dalį, grindžiamą tuo, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nusprendė, kad atrinkti JAV bioetanolio gamintojai, taigi atitinkamai
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
, yra tiesiogiai susiję su ginčijamu reglamentu.
Dėl pagrindinio apeliacinio skundo priimtinumo
Reikia priminti, kad, savaime suprantama, faktinių aplinkybių ir įrodymų vertinimas, išskyrus šių faktinių aplinkybių ir įrodymų iškraipymo atvejį, nėra teisės klausimas, kurio kontrolę, nagrinėdamas apeliacinį skundą, vykdo Teisingumo Teismas. Vis dėlto, kai Bendrasis Teismas nustatė ar įvertino faktines aplinkybes, pagal SESV 256 straipsnį Teisingumo Teismas turi jurisdikciją patikrinti šių faktinių aplinkybių teisinį kvalifikavimą ir juo remiantis padarytas teisines išvadas (1998 m. gegužės 28 d. Sprendimo Deere / Komisija,
C‑7/95 P
,
EU:C:1998:256
,
punktas; 2002 m. gruodžio 10 d. Sprendimo Komisija / Camar ir Tico,
C‑312/00 P
,
EU:C:2002:736
,
punktas ir 2018 m. birželio 28 d. Sprendimo Andres (bankrutuojanti Heitkamp BauHolding) / Komisija,
C‑203/16 P
,
EU:C:2018:505
,
punktas).
Nagrinėjamu atveju nurodydama savo apeliacinio skundo pirmąjį pagrindą Taryba teigia, kad Bendrasis Teismas padarė dvi SESV 263 straipsnio ketvirtos pastraipos aiškinimo klaidas, kai nusprendė, kad
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
, kaip keturių atrinktų JAV bioetanolio gamintojų atstovės, yra, pirma, tiesiogiai ir, antra, konkrečiai susijusios su ginčijamu reglamentu. Nurodydama šį pirmąjį pagrindą Taryba konkrečiai nesutinka su tuo, kad šie gamintojai galėtų būti laikomi tiesiogiai susijusiais su ginčijamu reglamentu, nes iš esmės jie tiesiogiai neeksportavo bioetanolio į Sąjungą.
Taigi šitaip Taryba ginčija teisines išvadas, kurias Bendrasis Teismas padarė, remdamasis jo paties nustatytomis faktinėmis aplinkybėmis, nagrinėjamu atveju tai, kad
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
buvo suteikta teisė pareikšti ieškinį dėl ginčijamo reglamento, kaip tai suprantama pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą, todėl pagrindinis apeliacinis skundas bent tiek, kiek nurodyta, turi būti pripažintas priimtinu (šiuo klausimu žr. 2002 m. gruodžio 10 d. Sprendimo Komisija / Camar ir Tico,
C‑312/00 P
,
EU:C:2002:736
,
punktą; 2018 m. birželio 28 d. Sprendimo Vokietija / Komisija,
C‑208/16 P
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2018:506
,
punktą ir 2018 m. birželio 28 d. Sprendimo Vokietija / Komisija,
C‑209/16 P
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2018:507
,
punktą).
Vadinasi, nesant reikalo šiame etape priimti sprendimo dėl Tarybos nurodytų kitų dviejų pagrindų priimtinumo,
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
pateiktas pagrindinio apeliacinio skundo pirmojo pagrindo nepriimtinumu grindžiamas prieštaravimas turi būti atmestas.
Dėl Komisijos savarankiškai nurodyto pagrindo, grindžiamo „Growth Energy“ ir „Renewable Fuels Association“ ieškinio pirmojoje instancijoje nepriimtinumu
Šalių argumentai
Komisija teigia, kad Bendrasis Teismas turėjo atmesti kaip nepriimtiną
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
ieškinį pirmojoje instancijoje, nes iš esmės šių asociacijų įstatai nesuteikia joms teisės ginti konkretaus sektoriaus ir (arba) jų narių komercinių interesų. Be to, Teisingumo Teismas turėtų
ex officio
išnagrinėti šį argumentą.
Ji mano, kad Bendrasis Teismas, skundžiamo sprendimo 1 punkte apibūdindamas
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
kaip „asociacijas, kurios atstovauja Amerikos bioetanolio gamintojams“, o skundžiamo sprendimo 42 punkte – kaip „asociacijas, atstovaujančias JAV bioetanolio pramonei“, iškraipė faktines aplinkybes. Abi šios asociacijos, kaip pelno nesiekiančios asociacijos, įsteigtos pagal
District of Columbia Non-profit Corporation Act
(Kolumbijos apygardos pelno nesiekiančių asociacijų įstatymas), negali vykdyti veiklos, skirtos konkretaus sektoriaus ir (arba) jų narių komerciniams interesams ginti.
Tokia veikla taip pat būtų nesuderinama su konkrečiu
Growth Energy
tikslu, t. y. „skatinti naudoti etanolį kaip atsinaujinantį, ekologišką ir tvarų energijos šaltinį“, kaip ir su
Renewable Fuels Association
veiklos tikslu „skatinti ir padėti plėtoti gyvybingą ir konkurencingą nacionalinę atsinaujinančiųjų degalų pramonę“. Be to,
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
nė nebandė teigti, kad jų ieškinys pareikštas įgyvendinant jų įstatuose numatytus tikslus, tačiau Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 75 punkte konstatavo, kad pareikšdamos ieškinį jos siekė „saugoti JAV etanolio pramonę“.
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
teigia, jog tai, kad jos nesiekia pelno, visiškai nereiškia, kad negali ginti konkretaus sektoriaus ir (arba) savo narių komercinių interesų, o reiškia tik tai, kad jos iš savo veiklos negali gauti finansinės naudos ir paskirstyti dividendų akcininkams. Jos priduria, kad Komisija vienašališkai nusprendė, jog
Renewable Fuels Association
veiklos tikslas apsiriboja nacionaliniais aspektais ir neapima jos narių komercinių interesų gynimo trečiosiose šalyse. Nacionalinės pramonės skatinimas iš tiesų yra susijęs ir su jos, įskaitant eksportą, augimu, todėl ginčijamas reglamentas tiek, kiek daro poveikį šios pramonės konkurencingumui, tikrai priskirtinas šios asociacijos užduočiai.
Bet kuriuo atveju Komisija, kaip „kita“ apeliacinio proceso „šalis“, šiame proceso etape negali remtis tuo, kad šiuo klausimu buvo iškraipyti įrodymai, jei to nenurodė Taryba, ir teigti, kad Bendrojo Teismo išvados dėl asociacijos tikslų iš tikrųjų nėra tokios svarbios. Ji turėjo pateikti priešpriešinį apeliacinį skundą pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 178 straipsnį.
Teisingumo Teismo vertinimas
Pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 174 straipsnį atsiliepimu į apeliacinį skundą reikalaujama apeliacinį skundą visiškai arba iš dalies patenkinti arba atmesti. Be to, pagal šio reglamento 172 ir 176 straipsnius atsiliepimą į apeliacinį skundą galinčios pateikti šalys atskiru dokumentu, kuris skiriasi nuo atsiliepimo į apeliacinį skundą, gali pateikti priešpriešinį apeliacinį skundą, kuriuo pagal šio reglamento 178 straipsnio 1 dalį ir 3 dalies antrą sakinį turi būti reikalaujama visiškai arba iš dalies panaikinti skundžiamą sprendimą remiantis pagrindais ir argumentais, kurie skiriasi nuo atsiliepime į apeliacinį skundą išdėstytų pagrindų ir argumentų.
Iš šių kartu aiškinamų nuostatų matyti, kad atsiliepime į apeliacinį skundą negali būti reikalaujama panaikinti skundžiamą sprendimą remiantis kitokiais ir savarankiškais pagrindais, kurie skiriasi nuo apeliacinio skundo pagrindų, nes tokie pagrindai gali būti pateikti tik priešpriešiniame apeliaciniame skunde (2016 m. lapkričio 10 d. Sprendimo DTS Distribuidora de Televisión Digital / Komisija,
C‑449/14 P
,
EU:C:2016:848
,
–
punktai ir 2017 m. gegužės 30 d. Sprendimo Safa Nicu Sepahan / Taryba,
C‑45/15 P
,
EU:C:2017:402
,
punktas).
Nagrinėjamu atveju, kaip savo išvados 45 ir 46 punktuose pažymėjo generalinis advokatas, Komisija nurodo pagrindą, grindžiamą iš esmės tuo, kad Bendrasis Teismas iškraipė faktines aplinkybes, kai nusprendė, kad
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
pagal įstatus yra įgaliotos ginti bioetanolio sektoriaus ir savo narių komercinius interesus, nors to nenurodė Taryba, taigi, tai yra kitoks ir savarankiškas skundžiamo sprendimo panaikinimo pagrindas, kurį galima nurodyti tik priešpriešiniame apeliaciniame skunde.
Pagal suformuotą jurisprudenciją Teisingumo Teismas, kuriam pateiktas nagrinėti apeliacinis skundas pagal šio teismo Statuto 56 straipsnį, gali prireikus
ex officio
priimti sprendimą dėl su viešąja tvarka susijusio pagrindo, grindžiamo SESV 263 straipsnyje nustatytų priimtinumo sąlygų nesilaikymu (žr. 2004 m. balandžio 29 d. Sprendimo Italija / Komisija,
C‑298/00 P
,
EU:C:2004:240
,
punktą; taip pat 2010 m. balandžio 15 d. Nutarties Makhteshim-Agan Holding ir kt. / Komisija,
C‑517/08 P
, nepaskelbta Rink.,
EU:C:2010:190
,
punktą ir 2017 m. gruodžio 7 d. Nutarties Eurallumina / Komisija,
C‑323/16 P
, nepaskelbta Rink.,
EU:C:2017:952
,
punktą).
Vis dėlto Komisijos nurodytam pagrindui negali būti pritarta.
Pirma, tai, jog
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
nesiekia jokio pelno, visiškai nereiškia, kad jos negali užtikrinti jų atstovaujamų juridinių asmenų kolektyvinių interesų teisminės gynybos. Komisija bet kuriuo atveju neįrodė ir net neteigė, kad jos neturi procesinio veiksnumo.
Antra, priešingai, nei teigia Komisija, visiškai nėra akivaizdu, kad
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
veiklos tikslas neleidžia joms užtikrinti savo narių komercinių interesų gynimo trečiosiose šalyse. Kaip savo išvados 51 punkte pažymėjo generalinis advokatas, kiekvienos iš abiejų šių asociacijų veiklos tikslas yra suformuluotas pakankamai plačiai, kad apimtų teisę pareikšti ieškinį, kuriuo siekiama ginti tų asociacijų narių interesus nuo prekybos apsaugos priemonių.
Vadinasi, savarankiškas Komisijos pagrindas turi būti atmestas kaip nepagrįstas.
Dėl pagrindinio apeliacinio skundo pirmojo pagrindo pirmos dalies, grindžiamos atrinktų JAV gamintojų tiesiogine sąsaja
Šalių argumentai
Taryba teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai skundžiamo sprendimo 104 punkte nusprendė, kad keturi atrinkti JAV bioetanolio gamintojai yra tiesiogiai susiję su ginčijamu reglamentu, remdamasis, be kita ko, to sprendimo 114, 116 ir 117 punktuose nurodytais argumentais.
Bendrasis Teismas nusprendė, kad šie keturi gamintojai yra tiesiogiai susiję, nes gamina produktą, kurį importuojant į Sąjungą reikia mokėti antidempingo muitą. Tokio muito nustatymas keičia teisines sąlygas, pagal kurias prekiaujama bioetanoliu Sąjungos rinkoje. Vis dėlto išvada dėl tokio tiesioginio poveikio yra nesuderinama su 2015 m. balandžio 28 d. Sprendime T & L Sugars ir Sidul Açúcares / Komisija (
C‑456/13 P
,
EU:C:2015:284
,
–
punktai) Teisingumo Teismo padaryta išvada. Jie, kaip gamintojai, tiesiogiai neparduodantys savo produktų Sąjungoje, galėtų būti nebent netiesiogiai susiję ekonominiu požiūriu, nes gali patekti į nepalankią konkurencinę padėtį, palyginti su kitais bioetanolio gamintojais, iš kurių nėra renkama jokių muitų.
Anot Tarybos, Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad antidempingo muitai keičia teisines sąlygas, pagal kurias prekiaujama atitinkamu produktu, ir taip daromas tiesioginis ir esminis poveikis visų atrinktų gamintojų padėčiai, neatsižvelgiant į tai, ar jie yra eksportuotojai. Padarydamas išvadą dėl visų gamintojų tiesioginės sąsajos, Bendrasis Teismas nesilaikė jo paties cituojamos suformuotos jurisprudencijos, taigi, „peržengė“ teisminių įgaliojimų ribas.
Taigi Bendrasis Teismas, pripažindamas pakankamu tariamą netiesioginį keturių atrinktų gamintojų ekonominės padėties pasikeitimą, nesilaikė SESV 263 straipsnio ketvirtoje pastraipoje nustatytos tiesioginės sąsajos sąlygos, pagal kurią reikalaujama, kad priemonė, dėl kurios pareikštas ieškinys, darytų tiesioginį poveikį atitinkamo asmens teisinei padėčiai ir nepaliktų jokios diskrecijos adresatams, atsakingiems už jos įgyvendinimą, vykstantį vien automatiškai ir grindžiamą tik Sąjungos teisės normomis, netaikant kitų tarpinių taisyklių.
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
mano, kad Bendrasis Teismas nepadarė teisės klaidos, kai nusprendė, kad jos yra tiesiogiai susijusios su ginčijamu reglamentu.
Teisingumo Teismo vertinimas
Pagal Teisingumo Teismo suformuotą jurisprudenciją, kurią Bendrasis Teismas priminė skundžiamo sprendimo 67 punkte, sąlyga, pagal kurią priemonė, dėl kurios pareikštas ieškinys, turi būti tiesiogiai susijusi su fiziniu ar juridiniu asmeniu, reikalauja, kad būtų tenkinami du kumuliaciniai kriterijai, t. y. kad ginčijama priemonė, pirma, darytų tiesioginį poveikį šio asmens teisinei padėčiai ir, antra, nepaliktų jokios diskrecijos adresatams, atsakingiems už jos įgyvendinimą, vykstantį vien automatiškai ir grindžiamą tik Sąjungos teisės normomis, netaikant kitų tarpinių taisyklių (žr., be kita ko, 1998 m. gegužės 5 d. Sprendimo Compagnie Continentale (Prancūzija) / Komisija,
C‑391/96 P
,
EU:C:1998:194
,
punktą; taip pat 2016 m. kovo 10 d. Nutarties SolarWorld / Komisija,
C‑142/15 P
, nepaskelbta Rink.,
EU:C:2016:163
,
punktą ir 2016 m. balandžio 21 d. Nutarties Makro autoservicio mayorista ir Vestel Iberia / Komisija,
C‑264/15 P ir C‑265/15 P
, nepaskelbta Rink.,
EU:C:2016:301
,
punktą).
Kaip savo išvados 58 punkte pažymėjo generalinis advokatas, Taryba ir Komisija ginčija Bendrojo Teismo atliktą būtent pirmojo iš šių kriterijų vertinimą.
Šios institucijos iš esmės teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nusprendė, kad atrinkti JAV gamintojai yra tiesiogiai susiję su ginčijamu reglamentu dėl to, kad tiriamuoju laikotarpiu didelį jų pagaminto bioetanolio kiekį pardavėjai ir (arba) maišytojai teisėtai eksportavo į Sąjungą, todėl šių gamintojų teisinei padėčiai Sąjungos rinkoje esminį poveikį padarė antidempingo muito nustatymas.
Šiuo klausimu primintina, kad, remiantis Teisingumo Teismo suformuota jurisprudencija, nors reglamentai, kuriais nustatomi antidempingo muitai tam tikram produktui, pagal pobūdį ir taikymo sritį yra norminio pobūdžio, nes taikomi visiems suinteresuotiesiems ūkio subjektams, negalima atmesti galimybės, kad jie galėtų būti tiesiogiai ir konkrečiai susiję su kai kuriais iš tų subjektų, visų pirma su to produkto gamintojais ir eksportuotojais, jei tenkinamos tam tikros sąlygos (šiuo klausimu žr. 2015 m. balandžio 16 d. Sprendimo TMK Europe,
C‑143/14
,
EU:C:2015:236
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Šiuo klausimu Teisingumo Teismas ne kartą yra nusprendęs, kad aktai, kuriais nustatomi antidempingo muitai, gali būti tiesiogiai ir konkrečiai susiję su nagrinėjamą produktą gaminančiomis ir eksportuojančiomis įmonėmis, kurios laikomos atsakingomis už dempingą remiantis duomenimis, susijusiais su jų komercine veikla. Taip būna gaminančių ir eksportuojančių įmonių, kurios gali įrodyti buvusios nurodytos Komisijos ar Tarybos aktuose arba įtrauktos į pirminius tyrimus, atveju (šiuo klausimu žr., be kita ko, 1984 m. vasario 21 d. Sprendimo Allied Corporation ir kt. / Komisija,
239/82 ir 275/82
,
EU:C:1984:68
,
ir
punktus ir 1987 m. gegužės 7 d. Sprendimo NTN Toyo Bearing ir kt. / Taryba,
240/84
,
EU:C:1987:202
,
punktą).
Iš šios jurisprudencijos matyti, kad įmonė negali būti laikoma tiesiogiai susijusia su reglamentu, kuriuo nustatomas antidempingo muitas, vien dėl jos produktų, kuriems taikomas šis muitas, gamintojos statuto, nes šiuo klausimu esminis yra eksportuotojos statusas. Iš tiesų iš šio sprendimo pirmesniame punkte nurodytos jurisprudencijos formuluotės matyti, kad tam tikrų nagrinėjamo produkto gamintojų ir eksportuotojų tiesioginė sąsaja su reglamentu, kuriuo nustatomi antidempingo muitai, yra grindžiama būtent tuo, kad jie laikomi atsakingais už dempingą. Tačiau gamintojas, neeksportuojantis savo produkcijos į Sąjungos rinką, o tik ją realizuojantis savo nacionalinėje rinkoje, negali būti laikomas atsakingu už dempingą.
Taigi, kaip savo išvados 77 punkte pažymėjo generalinis advokatas, vien aplinkybės, kad produktas yra Sąjungos rinkoje, net jeigu jo yra didelis kiekis, nepakanka tam, kad būtų laikoma, jog, šiam produktui nustačius antidempingo muitą, šis muitas tiesiogiai paveiks to produkto gamintojo teisinę padėtį.
Nagrinėjamu atveju, kaip matyti iš ginčijamo reglamento 12 ir 63 konstatuojamųjų dalių ir kaip Bendrasis Teismas konstatavo skundžiamo sprendimo 94 punkte, atrinkti JAV gamintojai tiriamuoju laikotarpiu tiesiogiai neeksportavo savo produkcijos į Sąjungos rinką. Taigi jie nebuvo atsakingi už dempingą ir jiems negalėjo būti nustatytas joks individualus dempingo skirtumas, kaip matyti iš ginčijamo reglamento 64 ir 76 konstatuojamųjų dalių ir kaip Bendrasis Teismas pažymėjo skundžiamo sprendimo 107–112 punktuose.
Kadangi šie gamintojai tiesiogiai neeksportavo savo produkcijos į Sąjungos rinką, taigi galiausiai ginčijamame reglamente nebuvo įvardyti kaip eksportuotojai, jie nėra tiesiogiai susiję su išvadomis dėl dempingo buvimo ir jų turtui net nebuvo tiesioginio poveikio, nes jų produkcijai tiesiogiai nebuvo taikomi nustatyti antidempingo muitai.
Tiesa, JAV bioetanolio gamintojai buvo įvardyti institucijų aktuose, nes juos Komisija iš pradžių įtraukė į atrinktų JAV eksportuojančių gamintojų sąrašą. Vis dėlto šios aplinkybės, kaip pažymėjo ir Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 119 punkte, kuriame analizuojama atrinktų JAV gamintojų konkreti sąsaja, nepakanka, kad būtų galima daryti išvadą, kad šie gamintojai yra tiesiogiai susiję su ginčijamu reglamentu.
Iš tiesų iš šio sprendimo 73 punkte primintos jurisprudencijos matyti, kad tik produktą, kuriam taikomas antidempingo muitas, „gaminančios ir eksportuojančios įmonės“, kurios yra atsakingos už dempingą ir gali įrodyti, jog buvo įvardytos institucijų aktuose, laikomos tiesiogiai susijusiomis su reglamentu, kuriuo nustatomas tas muitas.
Kaip pažymėta šio sprendimo 76 punkte, neginčijama, kad atrinkti JAV gamintojai tiesiogiai neeksportavo savo bioetanolio produkcijos į Sąjungos rinką.
Nors iš tikrųjų dėl ginčijamo reglamento JAV bioetanolio gamintojai gali patekti į nepalankią konkurencinę padėtį, ši aplinkybė, jeigu būtų įrodyta, savaime neleidžia teigti, kad šio reglamento nuostatomis buvo daromos poveikis tų gamintojų teisinei padėčiai ir dėl to jie yra tiesiogiai susiję su tomis nuostatomis (šiuo klausimu žr. 2015 m. balandžio 28 d. Sprendimo T & L Sugars ir Sidul Açúcares / Komisija,
C‑456/13 P
,
EU:C:2015:284
,
punktą ir 2015 m. rugsėjo 17 d. Sprendimo Confederazione Cooperative Italiane ir kt. / Anicav ir kt.,
C‑455/13 P, C‑457/13 P ir C‑460/13 P
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2015:616
,
punktą).
Taigi Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nusprendė, kad atrinkti JAV bioetanolio gamintojai yra tiesiogiai susiję su ginčijamu reglamentu. Vadinasi, nereikia nagrinėti kitų apeliacinio skundo pagrindų ir reikia panaikinti skundžiamą sprendimą, kiek juo panaikinamas ginčijamas reglamentas tiek, kiek jis susijęs su
Patriot Renewable Fuels
,
Plymouth Energy Company
, POET ir
Platinum Ethanol
.
Dėl priešpriešinio apeliacinio skundo
Priešpriešiniame apeliaciniame skunde
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
nurodo du pagrindus, grindžiamus tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai išnagrinėjo jų ieškinio pirmojoje instancijoje priimtinumo klausimą. Jos, pirma, teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai pripažino jų teisę pareikšti individualų ieškinį tik dėl dešimtojo pagrindo, kuriuo siekiama jų procesinių teisių apsaugos. Taigi jos ginčija skundžiamo sprendimo 161 punkto antroje įtraukoje Bendrojo Teismo padarytą išvadą, kad jų pirmieji devyni ieškinio pagrindai turi būti atmesti kaip nepriimtini.
Jos, antra, teigia, kad Bendrasis Teismas taip pat padarė teisės klaidą, kai nepripažino jų teisės pareikšti ieškinį savo narių, kitų nei atrinkti JAV bioetanolio gamintojai, vardu, t. y. viena vertus, pardavėjų ir (arba) maišytojų
Murex
ir CHS ir, kita vertus, kitų neatrinktų jų narių vardu. Taigi jos ginčija skundžiamo sprendimo 161 punkto trečioje įtraukoje Bendrojo Teismo padarytą išvadą, kad ieškinys turi būti atmestas kaip nepriimtinas, kiek juo siekiama panaikinti ginčijamą reglamentą, kiek jis susijęs su ieškovių nariais, kitais nei penki atrinkti JAV gamintojai.
Taryba Teisingumo Teismo prašo atmesti abu priešpriešinio apeliacinio skundo pagrindus.
Komisija taip pat papildomai teigia, kad abu priešpriešinio apeliacinio skundo pagrindai turi būti atmesti kaip akivaizdžiai nepagrįsti, bet pirmiausia pateikia du nepriimtinumu grindžiamus prieštaravimus.
Dėl priešpriešinio apeliacinio skundo priimtinumo
Komisija teigia, pirma, kad priešpriešinį apeliacinį skundą elektroniniu parašu patvirtino asmuo, kuris nurodo, kad yra Atėnų (Graikija) ir Briuselio (Belgija) advokatūrų narys, tačiau nei šio asmens teisę verstis advokato praktika patvirtinantis pažymėjimas, nei jo įgaliojimas nebuvo pateikti, o to, nepašalinus trūkumų, pakanka, kad priešpriešinis apeliacinis skundas būtų pripažintas nepriimtinu.
Ji teigia, antra, kad
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
pateiktas priešpriešinis apeliacinis skundas turi būti atmestas kaip nepriimtinas, kaip turėjo būti atmestas ir pirmojoje instancijoje Bendrajame Teisme jų pareikštas ieškinys dėl panaikinimo, nes jos dėl savo statuso neturėjo teisės jo paduoti. Konkrečiau kalbant, Komisija nurodo tuos pačius argumentus kaip ir tie, kuriuos ji nurodė, ginčydama abiejų šių asociacijų pateikto atsiliepimo į apeliacinį skundą priimtinumą, jie apibendrinti šio sprendimo 51–53 punktuose.
Šiuo klausimu konstatuotina, kad
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
priešpriešinio apeliacinio skundo originalą, kaip savo išvados 113 punkte pažymėjo generalinis advokatas, tinkamai pasirašė advokatė, kurios statusas nėra ginčijamas ir kuri bet kuriuo atveju pagal Procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies b punktą tinkamai pateikė, pirma, dokumentą, patvirtinantį jos teisę verstis advokato praktika valstybės narės teisme, ir, antra,
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
išduotus įgaliojimus.
Taigi pirmasis Komisijos pateiktas nepriimtinumu grindžiamas prieštaravimas turi būti atmestas kaip akivaizdžiai nepagrįstas.
Antrasis Komisijos pateiktas nepriimtinumu grindžiamas prieštaravimas taip pat turi būti atmestas dėl šio sprendimo 60–63 punktuose išdėstytų motyvų.
Dėl pirmojo pagrindo
Šalių argumentai
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
nurodytą pirmąjį pagrindą sudaro dvi dalys.
Pirmojo pagrindo pirma dalis grindžiama skundžiamo sprendimo 79 punkte Bendrojo Teismo padaryta klaidinga išvada, kad ginčijamu reglamentu nebuvo pakeista abiejų šių asociacijų teisinė padėtis, teisės ir pareigos.
Jos visų pirma mano, kad antidempingo reglamentas gali turėti kitokios įtakos teisės subjekto teisinei padėčiai nei vien tai, kad jis turi mokėti antidempingo muitą. Nagrinėjamu atveju ginčijamas reglamentas pakeitė šių asociacijų teises ir pareigas, nes vienintelis jų tikslas yra vykdyti įgaliojimus ir užduotį savo narių, atrinktų ar neatrinktų gamintojų, vardu užtikrinti JAV bioetanolio pramonės teisių gynimą ir šių narių atstovavimą.
Be to, jos pabrėžia, kad, siekdamos tinkamai atstovauti savo nariams Sąjungos institucijose, aktyviai dalyvavo per administracinę antidempingo procedūrą, po kurios priimtas ginčijamas reglamentas. Taigi reglamentu, kuriuo nustatytas antidempingo muitas, buvo konkrečiai pakenkta asociacijai, negalėjusiai pasiekti norimo veiklos rezultato, atsižvelgiant į jos veiklos tikslą.
Galiausiai jos teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai skundžiamo sprendimo 86 punkte nusprendė, jog 1993 m. kovo 24 d. Sprendimas CIRFS ir kt. / Komisija (
C‑313/90
,
EU:C:1993:111
) nėra svarbus dėl to, kad ieškovių, kaip atstovaujančių asociacijų, padėtis nepanaši į derybininko, kuris, kaip byloje, kurioje priimtas tas sprendimas, veikia griežtai savo narių vardu, padėtį.
Antroje dalyje jos ginčija skundžiamo sprendimo 85 punkte Bendrojo Teismo pateiktą išvadą, kad jos galėjo būti laikomos tiesiogiai ir konkrečiai susijusiomis su ginčijamu reglamentu tik pagal jų ieškinio dešimtąjį pagrindą, kuriuo siekiama užtikrinti joms pagal pagrindinio antidempingo reglamento 6 straipsnio 7 dalį, 19 straipsnio 1 ir 2 dalis ir 20 straipsnio 2, 4 ir 5 dalis suteikiamų procesinių garantijų apsaugą.
Jos pabrėžia, kad abu sprendimai, kuriais šiuo klausimu rėmėsi Bendrasis Teismas, t. y. 1983 m. spalio 4 d. Sprendimas Fediol / Komisija (
191/82
,
EU:C:1983:259
,
punktas) ir 2002 m. sausio 17 d. Sprendimas Rica Foods / Komisija (
T‑47/00
,
EU:T:2002:7
,
punktas), neleidžia patvirtinti šios išvados pagrįstumo. Nors remiantis šiais sprendimais galima daryti išvadą, kad teisės subjektas gali būti konkrečiai susijęs su aktu tik „jeigu taikomi Sąjungos teisės aktai jam suteikia tam tikrų procesinių garantijų“, tie sprendimai nepatvirtina teiginio, kad toks subjektas turėtų apsiriboti procesinių teisių pažeidimu grindžiamais pagrindais.
Jos mano, kad, konstatavus tiesioginę ir konkrečią teisės subjekto sąsają, visas jo ieškinys turi būti laikomas priimtinu. Visos suinteresuotosios šalys, kaip tai suprantama pagal pagrindinį antidempingo reglamentą (gamintojai, eksportuotojai, importuotojai arba jų asociacijos), pagal šį reglamentą turi tokias pačias teises. Be to, paneigdamas atstovaujančių asociacijų „nevaržomą teisę pareikšti ieškinį“, Bendrasis Teismas pripažino, kad joms turi būti taikoma skirtinga tvarka, atsižvelgiant į tai, ar jos paduoda skundą, ar ginčija priemonę, kuria joms pačioms ar jų nariams daroma žala.
Taryba ir Komisija prašo atmesti pirmąjį pagrindą, be kita ko, teigdamos, kad Bendrasis Teismas teisingai nusprendė, jog asociacijų teisė pareikšti ieškinį apima tik jų procesinių teisių gynybą.
Teisingumo Teismo vertinimas
Kaip matyti iš skundžiamo sprendimo 77–87 punktų, Bendrasis Teismas iš esmės nusprendė, kad
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
turi būti suteikta teisė pareikšti ieškinį dėl ginčijamo reglamento, tačiau tik tiek, kiek siekiama užtikrinti jų procesinių teisių apsaugą.
Konkrečiau kalbant, pirma, jis skundžiamo sprendimo 79 punkte nusprendė, kad
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
nėra tiesiogiai susijusios su ginčijamu reglamentu, kiek juo nustatomi antidempingo muitai vien jų narių produktams, nes jis nekeičia jų teisinės padėties. Vis dėlto, antra, jis skundžiamo sprendimo 80–85 ir 87 punktuose nusprendė, kad abi šios asociacijos, kaip atstovaujančios asociacijos, dalyvavusios ginčijamo reglamento priėmimo procedūroje, turi teisę pareikšti ieškinį dėl šio reglamento, tačiau tik tiek, kiek siekiama užtikrinti pagal pagrindinį antidempingo reglamentą joms suteikiamų procesinių teisių apsaugą. Trečia, jis skundžiamo sprendimo 86 punkte nusprendė, kad jos negali remtis 1993 m. kovo 24 d. Sprendimu CIRFS ir kt. / Komisija (
C‑313/90
,
EU:C:1993:111
,
–
punktai), nes jų, kaip atstovaujančių asociacijų, padėtis pagal pagrindinį antidempingo reglamentą nepanaši į derybininko, kuris veikia griežtai savo narių vardu, padėtį.
Savo pagrindo pirmoje dalyje, susijusioje su skundžiamo sprendimo 79 ir 86 punktais,
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
iš esmės teigia, kad Bendrasis Teismas turėjo pripažinti jų nevaržomą teisę pareikšti ieškinį, nes jos aktyviai dalyvavo per administracinę antidempingo procedūrą. Taigi Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai, pirma, skundžiamo sprendimo 79 punkte nusprendė, kad jos nėra tiesiogiai susijusios su ginčijamu reglamentu, ir, antra, skundžiamo sprendimo 86 punkte nusprendė, kad jų padėtis nepanaši į padėtį byloje, kurioje priimtas 1993 m. kovo 24 d. Sprendimas CIRFS ir kt. / Komisija (
C‑313/90
,
EU:C:1993:111
,
–
punktai).
Vis dėlto tokiems
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
argumentams negali būti pritarta.
Pirma, kaip savo išvados 153 punkte pažymėjo generalinis advokatas, negalima teigti, kad ginčijamas reglamentas pakeitė
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
teises ir pareigas vien dėl to, kad jos turi įgaliojimus ir užduotį savo narių vardu užtikrinti JAV bioetanolio pramonės teisių gynimą ir šių narių atstovavimą. Antra, kaip savo išvados 160–165 punktuose pažymėjo generalinis advokatas, Bendrasis Teismas teisingai nusprendė, kad
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
padėtis visiškai nepanaši į išimtinę derybininko padėtį, nagrinėtą byloje, kurioje priimtas 1993 m. kovo 24 d. Sprendimas CIRFS ir kt. / Komisija (
C‑313/90
,
EU:C:1993:111
,
–
punktai).
Savo pirmojo pagrindo antroje dalyje
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
iš esmės teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai pripažino jų teisę pareikšti ieškinį dėl ginčijamo reglamento tik tiek, kiek siekiama ginti jų procesines teises, taigi pripažino priimtinu tik dešimtąjį jų ieškinio pagrindą.
Šiuo klausimu Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kad procesines teises vykstant Sąjungos akto priėmimo procedūrai turinčiam fiziniam ar juridiniam asmeniui, nesvarbu, kokia procesine garantija jis remtųsi, iš esmės neturėtų būti pripažinta teisė pareikšti ieškinį dėl šio akto ginčijant jo teisėtumą iš esmės. Iš tiesų tiksli asmens teisės pareikšti ieškinį dėl Sąjungos akto apimtis priklauso nuo šio asmens teisinės padėties, kuri nustatyta Sąjungos teisėje siekiant apsaugoti teisėtus, taigi ir pripažintus, interesus (1977 m. spalio 25 d. Sprendimo Metro SB-Großmärkte / Komisija,
26/76
,
EU:C:1977:167
,
punktas; 1983 m. spalio 4 d. Sprendimo Fediol / Komisija,
191/82
,
EU:C:1983:259
,
punktas ir 2009 m. gegužės 5 d. Nutarties WWF-UK / Taryba,
C‑355/08 P
, nepaskelbta Rink.,
EU:C:2009:286
,
punktas).
Taigi, kaip savo išvados 157 punkte pabrėžė generalinis advokatas, vien tai, kad remiamasi procesinių garantijų buvimu, negali ieškinio padaryti priimtino, kiek jis grindžiamas pagrindais, susijusiais su materialinės teisės normų pažeidimu (šiuo klausimu žr. 2009 m. gegužės 5 d. Nutarties WWF-UK / Taryba,
C‑355/08 P
, nepaskelbta Rink.,
EU:C:2009:286
,
punktą).
Vadinasi,
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
pirmasis pagrindas turi būti atmestas kaip nepagrįstas.
Dėl antrojo pagrindo
Šalių argumentai
Nurodydamos savo antrąjį pagrindą, sudarytą iš dviejų dalių,
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
teigia, kad Bendrasis Teismas taip pat padarė teisės klaidą, kai nepripažino jų teisės pareikšti ieškinį savo narių, kitų nei atrinkti JAV bioetanolio gamintojai, vardu, t. y. pirma, pardavėjų ir (arba) maišytojų
Murex
ir CHS ir, antra, kitų neatrinktų narių vardu.
Pirmiausia skundžiamo sprendimo 52–55 punktuose Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad
Murex
ir CHS interesų gynyba negalima pateisinti ieškinio priimtinumo, nes šie pardavėjai ir (arba) maišytojai turi tik
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
„asocijuotųjų“ narių statusą, taigi, neturi balsavimo teisės. Teisingumo Teismo jurisprudencijoje, kurioje pripažįstama asociacijų teisė pareikšti ieškinį, nedaroma jokio skirtumo tarp asocijuotųjų narių ir kitų narių, priešingai, aiškiai patvirtinama, kad yra priimtinas asociacijos, veikiančios vieno ar kelių turinčių teisę pareikšti priimtiną ieškinį narių vardu, pareikštas ieškinys.
Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 152–154 punktuose taip pat klaidingai nusprendė, kad kiti
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
nariai, neįtraukti į atrinktų eksportuojančių gamintojų sąrašą, nėra tiesiogiai susiję su ginčijamu reglamentu, nes, pirma, abi šios asociacijos jų neįvardijo ir, antra, jos nepateikė jokios informacijos, kuri patvirtintų, kad jie eksportavo bioetanolį į Sąjungą ir kad jų produktams buvo taikomas tame reglamente nustatytas antidempingo muitas. Šiuo klausimu jos teigia, jog tai, kad ginčijamu reglamentu nustatomas visai šaliai taikomas antidempingo muitas importuojamam JAV kilmės bioetanoliui, reiškia, kad šis reglamentas laikomas tiesiogiai susijusiu su visais JAV gamintojais, nes antidempingo muitas daro tiesioginį poveikį jų teisinei padėčiai nuo to momento, kai jų produktas patenka į Sąjungos rinką. Tiesioginė sąsaja yra ir su potencialiais eksportuotojais, nes antidempingo muitas daro poveikį produktą eksportuojančioms šalims.
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
priduria, kad Bendrasis Teismas taip pat nenagrinėjo jų konkrečios sąsajos klausimo. Vykstant procesui, jos įstojo į bylą kaip visų savo narių atstovės, pateikdamos įrodymų, kad JAV importas nepadarė didelės žalos Europos Sąjungos pramonei. Taigi nagrinėjamo atvejo ypatumas yra tai, kad ginčijamas reglamentas buvo priimtas remiantis jų pastabomis, kuriose išreikštas jų narių požiūris. Nepripažinus jų teisės pareikšti ieškinį, Taryba galėtų išvengti bet kokios veiksmingos teisėtumo kontrolės. Šiuo klausimu skundžiamo sprendimo 161 punkte Bendrojo Teismo pateikta išvada yra neteisinga ir perteklinė.
Taryba prašo atmesti priešpriešinio apeliacinio skundo antrąjį pagrindą kaip nepriimtiną ir bet kuriuo atveju kaip nepagrįstą.
Teisingumo Teismo vertinimas
Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 52–55 punktuose nusprendė, kad
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
, kaip atitinkamai jų „asocijuotųjų“ narių
Murex
ir CHS atstovės, neturi teisės pareikšti ieškinio. Šiuo klausimu jis skundžiamo sprendimo 53 punkte pažymėjo, kad CHS, kaip asocijuotoji
Renewable Fuels Association
narė, pagal šios asociacijos įstatus turi teisę dalyvauti narių susirinkimuose, tačiau be balsavimo teisės. Skundžiamo sprendimo 54 punkte jis taip pat pažymėjo, kad
Murex
, kaip asocijuotoji
Growth Energy
narė, pagal šios asociacijos įstatus irgi neturi balsavimo teisės. Tuo remdamasis Bendrasis Teismas padarė išvadą, kad CHS ir
Murex
neturi galimybės ginti savo interesų, kai joms atstovauja jų asociacija.
Be to, Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 151–153 punktuose konstatavo, kad
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
, pirma, be atrinktų JAV gamintojų, taip pat pardavėjų ir (arba) maišytojų
Murex
ir CHS, nenurodė jokių kitų savo narių, kurie galėtų turėti teisę pareikšti ieškinį, ir, antra, nepateikė jokios informacijos, kuri patvirtintų, kad šie nariai eksportavo bioetanolį į Sąjungą, todėl jiems buvo taikomas ginčijamame reglamente nustatytas antidempingo muitas. Tuo remdamasis jis padarė išvadą, kad negalima teigti, jog tie nariai galėjo būti tiesiogiai susiję su ginčijamu reglamentu.
Pirmiausia reikia atmesti Tarybos pateiktą antrojo pagrindo nepriimtinumu grindžiamą prieštaravimą. Priešingai, nei teigia Taryba,
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
ginčija ne Bendrojo Teismo atliktą faktinių aplinkybių vertinimą, o šių faktinių aplinkybių teisinį kvalifikavimą, konkrečiai – šio teismo išvadą, kad, pirma, abi šios asociacijos neturi teisės pareikšti ieškinio pardavėjų ir (arba) maišytojų
Murex
ir CHS vardu ir, antra, neatrinkti JAV bioetanolio gamintojai nėra tiesiogiai susiję su ginčijamu reglamentu.
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
nurodyto antrojo pagrindo antra dalis, grindžiama klaida, kurią Bendrasis Teismas padarė, kai nusprendė, kad abi šios asociacijos neturi teisės pareikšti ieškinio savo narių, neatrinktų eksportuojančių gamintojų, vardu, taip pat turi būti atmesta.
Iš tiesų, kaip matyti iš šio sprendimo 69–82 punktų, nei aplinkybės, kad JAV bioetanolio gamintojų produkcijos dalis, net jeigu ji didelė, eksportuojama į Sąjungą, nei aplinkybės, kad jiems galėjo tekti sumokėti ginčijamame reglamente nustatytą antidempingo muitą, nepakanka konstatuoti, kad jie yra tiesiogiai susiję su šiuo reglamentu, kaip tai suprantama pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą.
Priešingai, reikia pritarti antrojo pagrindo pirmai daliai. Iš tiesų Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nusprendė, kad pardavėjų ir (arba) maišytojų
Murex
ir CHS interesų gynyba negalima pateisinti
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
ieškinio priimtinumo, nes jos turi tik šių asociacijų asocijuotųjų narių statusą, taigi, tose asociacijose neturi balsavimo teisės.
Šios aplinkybės nepakanka siekiant įrodyti, kad tokios asociacijos neturi teisės pareikšti ieškinio.
Kaip savo išvados 129 punkte pabrėžė generalinis advokatas, asociacijos, užtikrinančios savo narių kolektyvinių interesų gynimą, ieškinio dėl panaikinimo priimtinumas skundžiamo sprendimo 45 punkte Bendrojo Teismo numatytu antruoju atveju priklauso nuo šios asociacijos atstovaujamų įmonių teisės pareikšti individualų ieškinį (šiuo klausimu žr. 1997 m. gruodžio 18 d. Nutarties Sveriges Betodlares ir Henrikson / Komisija,
C‑409/96 P
,
EU:C:1997:635
,
ir
punktus; 2006 m. birželio 22 d. Sprendimo Belgija ir Forum 187 / Komisija,
C‑182/03 ir C‑217/03
,
EU:C:2006:416
,
punktą; 2008 m. gruodžio 22 d. Sprendimo British Aggregates / Komisija,
C‑487/06 P
,
EU:C:2008:757
,
punktą ir 2018 m. kovo 13 d. Sprendimo European Union Copper Task Force / Komisija,
C‑384/16 P
,
EU:C:2018:176
,
punktą).
Vis dėlto negali būti pripažinta, kad tam tikrų asociacijos narių balsavimo teisės ar kitos priemonės, suteikiančios jiems galimybę ginti savo interesus šioje asociacijoje, nebuvimo pakanka, kad būtų įrodyta, jog tos asociacijos tikslas nėra atstovauti tokiems nariams.
Be to, tokią papildomą sąlygą, kaip savo išvados 141 punkte pažymėjo generalinis advokatas, gali būti sunku įvertinti, atsižvelgiant, be kita ko, į galimus atitinkamos asociacijos įstatams taikytinos teisės skirtumus.
Vadinasi, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nusprendė, kad
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
turi įrodyti ne tik savo narių tiesioginę ir konkrečią sąsają, kaip tai suprantama pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą, bet ir tai, kad nariai, kurių interesus jos siekia ginti, taip pat turi galimybę ginti savo individualius interesus šiose asociacijose.
Taigi skundžiamas sprendimas turi būti panaikintas, kiek juo
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
, kaip asociacijų, užtikrinančių savo narių, konkrečiai pardavėjų ir (arba) maišytojų
Murex
ir CHS, kolektyvinių interesų gynimą, ieškinys dėl panaikinimo buvo atmestas kaip nepriimtinas, ir nereikia nagrinėti, ar šie nariai yra tiesiogiai ir konkrečiai susiję su ginčijamu reglamentu.
Dėl ieškinio Bendrajame Teisme
Pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 61 straipsnio pirmą pastraipą tuo atveju, kai Bendrojo Teismo sprendimas yra panaikinamas, Teisingumo Teismas gali arba grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą, arba pats paskelbti galutinį sprendimą, jei toje bylos stadijoje tai galima daryti.
Nagrinėjamu atveju Teisingumo Teismas mano, jog turi visą būtiną informaciją, kad priimtų sprendimą dėl
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
ieškinio, kurį Bendrajame Teisme jos pareiškė atstovaudamos atrinktų JAV bioetanolio gamintojų interesams, priimtinumo.
Kaip matyti iš šio sprendimo 69–82 punktų, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nusprendė, kad atrinkti JAV gamintojai yra tiesiogiai susiję su ginčijamu reglamentu, nes tiriamuoju laikotarpiu pardavėjai ir (arba) maišytojai iš jų įsigijo labai didelį į Sąjungą eksportuoto bioetanolio kiekį.
Vis dėlto tiek, kiek
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
, siekdamos įrodyti, kad jos, kaip atrinktų JAV gamintojų atstovės, yra tiesiogiai susijusios su ginčijamu reglamentu, tik nurodė šių gamintojų statusą, dėl kurio jų konkurencinė padėtis gali būti iš esmės paveikta nustačius šiame reglamente numatytą antidempingo muitą, reikia konstatuoti, kad jos neįrodė, jog šie gamintojai yra tiesiogiai susiję su ginčijamu reglamentu, kaip tai suprantama pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą.
Taigi, priminus, jog
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
turėjo įrodyti, kad jų nariai yra ne tik konkrečiai, bet ir tiesiogiai susiję su ginčijamu reglamentu, nes abu šie kriterijai yra kumuliaciniai (šiuo klausimu žr. 2013 m. spalio 3 d. Sprendimo Inuit Tapiriit Kanatami ir kt. / Parlamentas ir Taryba,
C‑583/11 P
,
EU:C:2013:625
,
punktą ir 2018 m. kovo 13 d. Sprendimo Industrias Químicas del Vallés / Komisija,
C‑244/16 P
,
EU:C:2018:177
,
punktą), reikia pritarti Tarybos pateiktam nepriimtinumu grindžiamam prieštaravimui ir šiuo klausimu ieškinį dėl ginčijamo reglamento panaikinimo atmesti kaip nepriimtiną.
Dėl bylos grąžinimo Bendrajam Teismui
Vis dėlto Teisingumo Teismas mano, kad pats negali priimti sprendimo dėl
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
ieškinio, pareikšto atstovaujant pardavėjų ir (arba) maišytojų
Murex
ir CSH interesams, priimtinumo, nes Bendrasis Teismas jų ieškinį šiuo klausimu atmetė kaip nepriimtiną ir nenagrinėjo, ar šie pardavėjai ir (arba) maišytojai yra tiesiogiai ir konkrečiai susiję su ginčijamu reglamentu.
Taigi šią bylą reikia grąžinti Bendrajam Teismui, kad jis priimtų sprendimą dėl
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
ieškinio priimtinumo, kiek jos šį ieškinį pareiškė atstovaudamos pardavėjų ir (arba) maišytojų
Murex
ir CHS interesams.
Tokiomis aplinkybėmis reikia atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija) nusprendžia:

1.
Panaikinti 2016 m. birželio 9 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Growth Energy ir Renewable Fuels Association / Taryba (
T‑276/13
,
EU:T:2016:340
), išskyrus jo dalį, kuria atmestas
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
, kaip procedūra suinteresuotųjų šalių, pareikštas individualus ieškinys.

2.
Atmesti
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
ieškinį dėl panaikinimo kaip nepriimtiną, kiek jos šį ieškinį pareiškė atstovaudamos atrinktų JAV bioetanolio gamintojų interesams.

3.
Grąžinti bylą Europos Sąjungos Bendrajam Teismui, kad jis priimtų sprendimą dėl
Growth Energy
ir
Renewable Fuels Association
ieškinio dėl panaikinimo priimtinumo, kiek jos šį ieškinį pareiškė atstovaudamos pardavėjų ir (arba) maišytojų
Murex
ir CHS interesams.

4.
Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: anglų.