CELEX: 62015CJ0096
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Poľnohospodárstvo
Cukor
Produkčné odvody
Nárok na náhradu
Nevyvezený cukor na sklade
Bezdôvodné obohatenie
Sloboda podnikania
Metóda výpočtu

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 15 ods. 2 a 8 nariadenia Rady (ES) č. 1260/2001 z 19. júna 2001 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru (
Ú. v. ES L 178
, 2001, s. 1; Mim. vyd. 03/033, s. 17), ako aj platnosti nariadenia Komisie (ES) č. 164/2007 z 19. februára 2007, ktorým sa ustanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodársky rok 2005/2006 (
Ú. v. EÚ L 51
, 2007, s. 17) vzhľadom na tento akt.
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou Saint Louis Sucre, predtým Saint Louis Sucre SA a Directeur général des douanes et droits indirects (generálne riaditeľstvo ciel a nepriamych daní), ktorý sa týka sumy produkčných odvodov zaplatených za hospodársky rok 2005/2006 v rámci financovania spoločnej organizácie trhov v sektore cukru.
Právny rámec
Právo Únie
Odôvodnenia 9 až 13 a 15 nariadenia č. 1260/2001 zneli:
„(9)
Dôvody, ktoré doteraz viedli spoločenstvo k prijatiu systému produkčných kvót pre cukor, izoglukózu a inulínový cukor zostávajú v platnosti. Tento systém však bol upravený s prihliadnutím na súčasný vývoj v produkcii a aby poskytol [Európskemu] spoločenstvu nástroje potrebné na zabezpečenie spravodlivým, avšak účinným spôsobom, aby sami výrobcovia plne pokryli náklady na realizáciu [financovali náklady na odpredaj –
neoficiálny preklad
] nadprodukcie spoločenstva v porovnaní so spotrebou a v súlade so záväzkami spoločenstva vyplývajúcimi z dohôd, ktoré sú výsledkom Uruguajského kola multilaterálnych obchodných rokovaní, ďalej označované len ako ‚dohody GATT‘ schválených rozhodnutím [Rady] 94/800/ES [z 22. decembra 1994 týkajúcim sa uzavretia dohôd v mene Európskeho spoločenstva, pokiaľ ide o záležitosti v rámci jeho kompetencie, ku ktorým sa dospelo na Uruguajskom kole multilaterálnych rokovaní (1986 – 1994) (
Ú. v. ES L 336, 1994, s. 1
; Mim. vyd. 11/021, s. 80)].
(10)
…systém kvót [by sa] mal zachovať pre hospodárske roky 2001/2002 až 2005/2006.
(11)
Spoločný systém organizovania trhov v sektore cukru sa po prvé zakladá na zásade, že výrobcovia by mali niesť plnú finančnú zodpovednosť za straty, ktoré vzniknú každý hospodársky rok v dôsledku realizácie [odpredaja –
neoficiálny preklad
] tej časti produkcie spoločenstva podliehajúcej kvóte, ktorá presahuje vnútornú spotrebu spoločenstva a po druhé, na diferenciácii cenových záruk pre realizáciu [odpredaj –
neoficiálny preklad
], ktorá odráža výrobnú kvótu pridelenú každému podniku. Produkčná kvóta cukru sa prideľuje každému podniku na základe jeho skutočnej produkcie počas konkrétneho referenčného obdobia.
(12)
… Systém samofinancovania v sektore prostredníctvom produkčných odvodov a režimu produkčných kvót by sa mal zachovať.
(13)
Výrobcovia by tak mali pokračovať v preberaní finančnej zodpovednosti povinnosťou platiť základný produkčný odvod účtovaný na celú výrobu A a B cukru, ktorý je limitovaný na 2 % intervenčnej ceny bieleho cukru, a odvod B účtovaný na produkciu B cukru do limitu 37,5 % tejto ceny. Za určitých okolností aj výrobcovia izoglukózy a inulínového sirupu tiež platia pomernú časť týchto príspevkov. …
…
(15)
V každom hospodárskom roku spotreba, výroba, dovoz, zásoby a úroveň prenosov, ako aj priemerná strata, ktorá sa pravdepodobne ponesie v rámci systému samofinancovania môžu byť také, že produkčné kvóty pridelené každému podniku v sektore cukru budú mať za následok prekročenie objemu vývozu stanoveného v dohode [o poľnohospodárstve uzavretej v rámci GATT]. Záruky viazané na kvóty by sa preto mali každý hospodársky rok upravovať tak, aby spoločenstvo mohlo splniť svoje záväzky.“
Článok 1 ods. 2 písm. e) až g) nariadenia č. 1260/2001 definoval „cukor A“ a „cukor B“ ako akékoľvek množstvo cukru, ktorého výroba v rámci kvóty A a B sa vzťahuje na konkrétny hospodársky rok príslušného podniku, zatiaľ čo „cukor C“ znamenal akékoľvek množstvo, ktorého výroba buď prevyšuje súčet kvót A a B príslušného podniku v konkrétnom hospodárskom roku, alebo ktoré vyrába podnik, ktorý nemá kvótu.
Kapitola 2 nariadenia č. 1260/2001 s názvom „Kvóty“ zahŕňala články 10 až 21 tohto nariadenia. Článok 10 uvedeného nariadenia stanovoval:
„1.   Kapitola 2 bude platiť pre hospodárske roky 2001/2002 až 2005/2006.
2.   Základné množstvá výroby cukru A a B… budú množstvá stanovené v článku 11 ods. 2.
3.   Záruky za odpredaj cukru… vyroben[ého] v rámci kvóty môžu byť znížené pre jeden alebo viacero hospodárskych rokov v záujme splnenia záväzkov spoločenstva vyplývajúcich z dohody [Svetovej obchodnej organizácie o poľnohospodárstve].
4.   Na účely uplatňovania odseku 3 sa garantované množstvo v rámci kvót stanoví do 1. októbra pre každý hospodársky rok na základe odhadov vzťahujúcich sa na výrobu, dovoz, spotrebu, skladovanie, prenosy, exportovateľný zostatok a priemernú stratu, ktorú pravdepodobne bude potrebné znášať v rámci systému samofinancovania v zmysle článku 15 ods. 1, písm. d). Ak tieto odhady ukážu, že exportovateľný zostatok pre príslušný hospodársky rok je väčší ako maximum ustanovené v dohode, potom sa garantované množstvo zníži o tento rozdiel…“.
Článok 11 nariadenia č. 1260/2001 stanovoval základné množstvá produkcie A a B pre každý členský štát a kvóty A a B sa mali následne rozdeliť medzi producentov. Článok 13 tohto nariadenia stanovoval, že cukor C sa nesmel predať na vnútornom trhu Spoločenstva a musel sa bez ďalšieho spracovania vyviezť do 1. januára nasledujúceho po konci príslušného hospodárskeho roka alebo preniesť v súlade s článkom 14 toho istého nariadenia.
Článok 14 ods. 1 uvedeného nariadenia stanovoval:
„Každý podnik sa môže rozhodnúť preniesť všetok alebo časť cukru, ktorý vyrobil nad svoju kvótu do ďalšieho hospodárskeho roka, a tento bude považovaný za časť produkcie tohto roka. Takéto rozhodnutie je neodvolateľné.
Každý podnik sa môže rozhodnúť preniesť celú alebo časť svojej výroby cukru A a cukru B do nasledujúceho hospodárskeho roka, ktorá sa tak stane cukrom C po uplatnení článku 10 ods. 3 až ods. 6 a bude považovaná za časť produkcie tohto roka. Takéto rozhodnutie je tiež neodvolateľné. …“.
Článok 15 toho istého nariadenia stanovoval:
„1.   Pred koncom každého hospodárskeho roka sa zaznamená nasledujúce:
a)
odhad produkcie cukru A a B, izoglukózy A a B a inulínového sirupu A a B, ktoré sa dajú priradiť príslušnému hospodárskemu roku;
b)
odhad množstiev cukru, izoglukózy a inulínového sirupu daného k dispozícii na spotrebu v rámci spoločenstva v priebehu príslušného hospodárskeho roka;
c)
exportovateľný zostatok získaný odčítaním množstva uvedeného v písm. b) od množstva uvedeného v písm. a);
d)
odhad priemernej straty alebo príjmu za tonu cukru čo sa týka exportných záväzkov, ktoré sa majú splniť v bežnom [príslušnom –
neoficiálny preklad
] hospodárskom roku.
Táto priemerná strata alebo príjem sa má rovnať rozdielu medzi celkovou hodnotou náhrad a celkovou hodnotou odvodov na celkovú tonáž príslušných exportných záväzkov;
e)
odhad celkovej straty alebo príjmu získaný vynásobením exportovateľného zostatku uvedeného v písm. c) priemernou stratou alebo príjmom uvedenými v písm. d).
2.   Pred koncom hospodárskeho roka 2005/2006 a bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 10 ods. 3 až 6[,] sa kumulatívne zaznamená pre hospodárske roky 2001/2002 až 2005/2006 nasledujúce:
a)
exportovateľný zostatok stanovený na základe konečnej produkcie cukru A a B, izoglukózy A a B a inulínového sirupu A a B a konečného množstva cukru, izoglukózy a inulínového sirupu daného k dispozícii na spotrebu v spoločenstve;
b)
priemerná strata alebo príjem za tonu cukru vyplývajúce z príslušných celkových exportných záväzkov vypočítaných použitím metódy popísanej v druhom pododseku odseku 1 d);
c)
celková strata alebo celkový príjem získané vynásobením exportovateľného zostatku uvedeného v písm. a) priemernou stratou alebo príjmom uvedenými v písm. b);
d)
celková čiastka základných produkčných odvodov a vybraných B odvodov.
Odhad celkových strát alebo príjmu uvedených v odseku 1 písm. e) sa upraví rozdielom medzi hodnotami uvedenými v písm. c) a d).
3.   Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 18 ods. 1, ak by hodnoty zaznamenané podľa odseku l a upravené podľa odseku 2 viedli k predvídateľnej celkovej strate, potom sa táto strata vydelí odhadovanou produkciou cukru A a B, izoglukózy A a B a inulínového sirupu A a B priraditeľných k bežnému [príslušnému –
neoficiálny preklad
] hospodárskemu roku. Výsledná hodnota sa bude účtovať výrobcom ako základný produkčný odvod z ich produkcie cukru A a B, izoglukózy A a B a inulínového sirupu A a B.
…
8.   Podrobné pravidlá uplatňovania tohto článku sa prijmú v súlade s postupom uvedeným v článku 42 ods. 2 a budú sa vzťahovať najmä na:
—
hodnoty vybraných odvodov [hodnoty odvodov, ktoré sa majú vybrať –
neoficiálny preklad
],
…“
Článok 6 ods. 4 nariadenia Komisie (ES) č. 314/2002 z 20. februára 2002 ustanovujúceho podrobné pravidlá pre uplatňovanie systému kvót v sektore cukru (
Ú. v. ES L 50
, 2002, s. 40; Mim. vyd. 03/035 s. 190), zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1140/2003 z 27. júna 2003 (
Ú. v. EÚ L 160, 2003, s. 33
; Mim. vyd. 03/039, s. 172), stanovoval:
„Množstvá odbytované [dané k dispozícii –
neoficiálny preklad
] na spotrebu v spoločenstve, ktoré sa majú zaznamenať na základe článku 15 ods. 1 písm. b) a 2 písm. a nariadenia [č. 1260/2001], sa stanovia súčtom množstiev cukrov a sirupov uvedených v článku 1 ods. 1 písm. a), b), c) a d) a izoglukózy a inulínového sirupu, vyjadrených ako biely cukor:
a)
skladované na začiatku hospodárskeho roka;
b)
vyrobené v rámci kvót A a B;
c)
dovezené v prírodnom stave;
d)
obsiahnuté v dovezených spracovaných výrobkoch;
mínus množstvá cukru, izoglukózy a inulínového sirupu uvedené v prvom pododseku, vyjadrené ako biely cukor:
a)
vyvezené v prírodnom stave;
b)
obsiahnuté vo vyvezených spracovaných výrobkoch;
c)
skladované na konci hospodárskeho roka;
d)
na ktoré boli vydané osvedčenia o výrobných [produkčných –
neoficiálny preklad
] odvodoch uvedené v článku 7 ods. 3 nariadenia… č. 1260/2001.
Množstvá uvedené v písm. c) a d) prvého pododseku a v písm. a) a b) druhého pododseku sa získavajú z databáz Eurostatu a, v prípade, že údaje za hospodársky rok nie sú úplné, vzťahujú sa na posledných 12 mesiacov. …
…“
Nariadenie č. 1260/2001 bolo zrušené a nahradené nariadením Rady (ES) č. 318/2006 z 20. februára 2006 o spoločnej organizácii trhov v sektore cukru (
Ú. v. EÚ L 58
, 2006, s. 1), ktoré bolo zrušené a nahradené nariadením Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (
Ú. v. EÚ L 299, 2007, s. 1
), ktoré zase bolo zrušené a nahradené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (
Ú. v. EÚ L 347
, 2013, s. 671).
Odôvodnenie 19 nariadenia č. 318/2006 bolo formulované takto:
„Mal by sa zaviesť výrobný poplatok, ktorý by prispieval na financovanie výdavkov vyskytujúcich sa v rámci spoločnej organizácie trhov v sektore cukru.“
Článok 8 tohto nariadenia, nazvaný „Dodatočné kvóty na cukor“, vo svojich odsekoch 1 a 3 stanovoval:
„1.   Každý cukrovarnícky podnik môže najneskôr do 30. septembra 2007 členský štát, v ktorom je zriadený, požiadať o pridelenie dodatočnej kvóty na cukor.
…
3.   Na dodatočné kvóty, ktoré boli pridelené podnikom v súlade s odsekmi 1 a 2, sa ukladá jednorazový odvod vo výške 730 [eur]. Vyberá sa na tonu dodatočne pridelenej kvóty.“
Článok 16 uvedeného nariadenia nazvaný „Výrobný poplatok“ vo svojich odsekoch 1 a 2 stanovuje:
„1.   S platnosťou od hospodárskeho roku 2007/2008 sa od podnikov vyrábajúcich cukor, izoglukózu a inulínový sirup, ktoré sú držiteľmi kvóty na cukor, kvóty na izoglukózu a kvóty na inulínový sirup vyberá za tieto kvóty výrobný poplatok.
2.   Výrobný poplatok je stanovený na 12,00 [eur] za tonu kvótovaného cukru a kvótovaného inulínového sirupu. Pri izoglukóze sa výrobný poplatok stanovuje na úrovni 50 % poplatku platného pre cukor.“
Článok 32 nariadenia č. 318/2006 s názvom „Rozsah pôsobnosti vývozných náhrad“ vo svojich odsekoch 1 a 2 stanovuje možnosť zaviesť vývozné náhrady na cukor, izoglukózu a inulínový sirup.
Článok 44 uvedeného nariadenia s názvom „Prechodné opatrenia“ bol formulovaný takto:
„V súlade s postupom uvedeným v článku 39 ods. 2 možno prijať opatrenia:
a)
na uľahčenie prechodu z trhovej situácie v hospodárskom roku 2005/2006 na trhovú situáciu v hospodárskom roku 2006/2007, najmä znížením množstva, ktoré možno v rámci kvóty vyrobiť, a prechodu z pravidiel stanovených v nariadení [č. 1260/2001] na pravidlá zavedené týmto nariadením,
a
b)
na zabezpečenie zhody zo strany Spoločenstva s jeho medzinárodnými záväzkami ohľadne cukru C uvedeného v článku 13 nariadenia (ES) č. 1260/2001, pričom nedôjde k narušeniu trhu s cukrom v Spoločenstve.“
Podľa znenia odôvodnenia 8 nariadenia Komisie (ES) č. 493/2006 z 27. marca 2006, ktorým sa ustanovujú prechodné opatrenia v rámci reformy spoločnej organizácie trhu v sektore cukru, a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1265/2001 a (ES) č. 314/2002 (
Ú. v. EÚ L 89, 2006, s. 11
):
„Na účely výpočtu, stanovenia a vyberania produkčných odvodov za hospodársky rok 2005/2006 sa určité ustanovenia nariadenia [č. 314/2002] a nariadenia Komisie (ES) č. 779/96 z 29. apríla 1996, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (EHS) č. 1785/81, pokiaľ ide o oznamovanie informácií v sektore cukru [(
Ú. v. ES L 106, 1996, s. 9
], musia naďalej uplatňovať aj po 30. júni 2006. Odvody sa vypočítajú na základe štatistických údajov, ktoré sa pravidelne aktualizujú. Vzhľadom na skutočnosť, že ide o posledné stanovenie odvodov za celé obdobie, ktoré uplynulo od hospodárskeho roku 2001/2002 do hospodárskeho roku 2005/2006, bez predchádzajúcej možnosti upraviť výpočty na základe aktualizovaných údajov, ako to bolo za predchádzajúce roky, bolo by vhodné presunúť výpočet a stanovenie odvodov na 15. február 2007, aby sa zabezpečila spoľahlivosť výpočtov a správnosť použitých štatistických údajov.“
Podľa článku 6 nariadenia č. 493/2006:
„Nariadenie [č. 314/2002], v znení zmenenom a doplnenom týmto nariadením, sa uplatňuje na stanovenie a vyberanie produkčných odvodov v hospodárskom roku 2005/2006 vrátane úprav v súvislosti s výpočtom odvodov za hospodárske roky 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004 a 2004/2005 uvedených v článku 15 ods. 2 nariadenia [č. 1260/2001].“
Článok 12 nariadenia č. 493/2006 znie:
„Nariadenie [č. 314/2002] sa mení a dopĺňa takto:
…
3.
Článok 8 sa mení a dopĺňa takto:
a)
v odseku 1 sa dopĺňa tento pododsek:
‚Pokiaľ ide o hospodársky rok 2005/2006, čiastky a koeficienty uvedené v prvom pododseku písm. a) a písm. b) sa stanovia pred 15. februárom 2007.‘
…“
Čiastky a koeficienty na hospodársky rok 2005/2006 sa stanovili nariadením č. 164/2007. V nadväznosti na rozsudok z 8. mája 2008, Zuckerfabrik Jülich a i. (
C‑5/06 a C‑23/06 až C‑36/06
,
EU:C:2008:260
), Komisia vydala nariadenie (ES) č. 1193/2009 z 3. novembra 2009, ktorým sa opravujú nariadenia (ES) č. 1762/2003, (ES) č. 1775/2004, (ES) č. 1686/2005 a (ES) č. 164/2007 a ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodárske roky 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 a 2005/2006 (
Ú. v. EÚ L 321
, 2009, s. 1). Keďže nariadenie č. 1193/2009 vyhlásil Súdny dvor za neplatné svojím rozsudkom z 27. septembra 2012, Zuckerfabrik Jülich a i. (
C‑113/10, C‑147/10 a C‑234/10
,
EU:C:2012:591
), Rada Európskej únie prijala nariadenie (EÚ) č. 1360/2013 z 2. decembra 2013, ktorým sa stanovujú produkčné odvody v sektore cukru za hospodárske roky 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 a 2005/2006, koeficient potrebný na výpočet dodatočných odvodov za hospodárske roky 2001/2002 a 2004/2005 a výška súm, ktoré zaplatia výrobcovia cukru predajcom cukrovej repy vzhľadom na rozdiel medzi maximálnou výškou odvodov a výškou týchto odvodov, ktoré budú účtované za hospodárske roky 2002/2003, 2003/2004 a 2005/2006 (
Ú. v. EÚ L 343, 2013, s. 2
).
Na základe nariadenia Komisie (ES) č. 958/2006 z 28. júna 2006 o stálom výberovom konaní v rámci hospodárskeho roka 2006/2007 pre stanovenie vývozných náhrad pre biely cukor (
Ú. v. EÚ L 175, 2006, s. 49
), sa prikročilo k takému výberovému konaniu.
Nové výberové konanie sa organizovalo v nadväznosti na prijatie nariadenia Komisie (ES) č. 900/2007 z 27. júla 2007 o stálej verejnej súťaži do konca hospodárskeho roka 2007/2008 pre stanovenie vývozných náhrad za biely cukor (
Ú. v. EÚ L 196, 2007, s. 26
).
Podľa článku 3 druhého pododseku nariadenia č. 1360/2013, produkčné odvody v sektore cukru za hospodársky rok 2005/2006, uvedené v prílohe, bode 1 tohto nariadenia sa vyhlásili za uplatniteľné od 23. februára 2007, teda od rovnakého dátumu, od ktorého sa v súlade s článkom 2 nariadenia č. 164/2007 mali stať uplatniteľnými odvody uvedené nariadením č. 164/2007.
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Spoločnosť Saint Louis Sucre je výrobcom cukru, na ktorého sa v čase vzniku okolností konania vo veci samej vzťahovala spoločná organizácia trhov v sektore cukru zavedená nariadením č. 1260/2001 a z tohto dôvodu tiež systém produkčných odvodov zavedený týmto nariadením.
Keďže sa spoločnosť Saint Louis Sucre domnievala, že v hospodárskom roku 2005/2006 jej bola nesprávne uložená povinnosť uhradiť odvody na financovanie vývozných náhrad za cukor do výšky množstva cukru na sklade, ktoré nebolo vyvezené v okamihu ukončenia uvedenej spoločnej organizácie trhu v sektore cukru, ktorá tieto odvody a náhrady upravovala, teda k 30. júnu 2006, podala 28. decembra 2008 odvolanie, v ktorom sa domáhala náhrady sumy vo výške 158982544 eur.
Keďže toto odvolanie bolo rozhodnutím Direction générale des douanes et droits indirects (Generálne riaditeľstvo ciel a nepriamych daní) z 30. septembra 2009 zamietnuté, spoločnosť Saint Louis Sucre podala 19. novembra 2009 na Tribunal de grande instance de Nanterre (Krajský súd Nanterre, Francúzsko) žalobu smerujúcu k zrušeniu tohto rozhodnutia.
Na žiadosť účastníkov konania bolo konanie pred Tribunal de grande instance de Nanterre (Krajský súd Nanterre) 6. septembra 2010 prerušené v očakávaní rozsudku Súdneho dvora o prejudiciálnej otázke týkajúcej sa platnosti nariadenia č. 1193/2009. Keďže nariadenie č. 1193/2009 vyhlásil Súdny dvor za neplatné svojím rozsudkom z 27. septembra 2012, Zuckerfabrik Jülich a i. (
C‑113/10, C‑147/10 a C‑234/10
,
EU:C:2012:591
), Rada prijala nariadenie č. 1360/2013. V nadväznosti na prijatie nariadenia č. 1360/2013 konanie vo veci pokračovalo.
Saint Louis Sucre tvrdila, že hoci nariadenie č. 1360/2013 umožňuje výpočet výšky požadovanej náhrady, otázka náhrady odvodov týkajúcich sa uskladneného cukru, ktorý nebol vyvezený pred ukončením spoločnej organizácie trhu v sektore cukru zavedenej nariadením č. 1260/2001, zostáva nezodpovedaná, keďže nariadenie č. 318/2006 zrušilo mechanizmus produkčných odvodov. Nová spoločná organizácia trhu v sektore cukru zavedená nariadením č. 318/2006 už neuvádzala produkčné odvody určené na samofinancovanie vývozov, v dôsledku čoho časť uhradených odvodov neslúžila na financovanie vývozu, ale na obohatenie Európskej únie. Saint Louis Sucre tvrdí, že Únia naakumulovala k 30. júnu 2006 zásobu 5669000 ton cukru, na ktorý sa vzťahuje kvóta a ktorý je možné zaúčtovať ako nevyvezený exportovateľný zostatok, a že k tomuto dátumu jej nebola poskytnutá žiadna náhrada z titulu tohto množstva, a preto sa domnieva, že jej žiadosť o náhradu je z tohto titulu oprávnená.
Za týchto okolností Tribunal de grande instance de Nanterre (Krajský súd Nanterre) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Majú sa článok 15 ods. 2 a 8 nariadenia č. 1260/2001, uplatňovaný vo svetle jeho odôvodnení 9 a 11 a rozsudkov z 8. mája 2008, Zuckerfabrik Jülich a i. (
C‑5/06 a C‑23/06 až C‑36/06
,
EU:C:2008:260
) a z 27. septembra 2012, Zuckerfabrik Jülich a i. (
C‑113/10, C‑147/10 et C‑234/10
,
EU:C:2012:591
) a všeobecné zásady práva Spoločenstva týkajúce sa zákazu bezdôvodného obohatenia, proporcionality a slobody podnikania vykladať v tom zmysle, že výrobca cukru má právo na náhradu zaplatených produkčných odvodov do výšky množstva cukru, na ktorý sa vzťahuje kvóta a ktorý bol uskladnený ešte 30. júna 2006, keďže systém produkčných odvodov nebol po tomto dátume nariadením č. 318/2006 obnovený?
2.
a)
V prípade kladnej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku, má sa výška náhrady odvodov výrobcov zakladať jedine na tonáži cukru, ktorý sa nachádzal 30. júna 2006 na sklade?
b)
V prípade zápornej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku, má tonáž cukru, ktorá tvorí základ náhrady odvodov, vychádzať zo zmeny stavu zásob cukru Spoločenstva v období od 1. júla 2001 do 30. júna 2006?
3.
Môže výpočet odvodov, ktoré je potrebné nahradiť, platne vychádzať z vynásobenia zásob cukru, ktoré vyplývajú z odpovede na druhú prejudiciálnu otázku, a váženého priemeru ‚priemerných strát‘ stanoveného počas [spoločnej organizácie trhu v sektore cukru pre hospodárske roky 2001/2002 až 2005/2006] alebo sa má vypočítať iným spôsobom a akým?
4.
V prípade kladnej odpovede na vyššie uvedené prejudiciálne otázky, je nariadenie č. 164/2007 neplatné?“
O prípustnosti návrhu na začatie prejudiciálneho konania
Francúzska vláda na úvod uvádza, že otázky položené vnútroštátnym súdom sú zjavne neprípustné z dôvodov uvedených nižšie.
Po prvé vnútroštátny súd neuviedol dôvody, ktoré by mohli odôvodniť jeho návrh na začatie prejudiciálneho konania a obmedzil sa na konštatovanie existencie sporu o výklade aktu Únie. Tento súd sa v skutočnosti obmedzil na to, že Súdnemu dvoru predložil otázky, ktoré mu navrhol žalobca v konaní vo veci samej.
Po druhé skutkový rámec definovaný vnútroštátnym súdom neumožňuje určiť, či sú otázky potrebné na rozhodnutie v konaní vo veci samej.
Je nesporné, že v nadväznosti na rozsudky z 8. mája 2008, Zuckerfabrik Jülich a i. (
C‑5/06 a C‑23/06 až C‑36/06
,
EU:C:2008:260
) a z 27. septembra 2012, Zuckerfabrick Jülich a i. (
C‑113/10, C‑147/10 a C‑234/10
,
EU:C:2012:591
), ako aj na uznesenie zo 6. októbra 2008, SAFBA (
C‑175/07 až C‑184/07
,
EU:C:2008:543
), ktorými sa vyhlásili za neplatné nariadenia Komisie na základe ktorých vnútroštátne orgány vyberali od výrobcov cukru produkčné odvody, Komisia prijatím nariadenia č. 1193/2009 a potom Rada prijatím nariadenia č. 1360/2013 prijali opatrenia, ktoré so sebou prinášalo vykonanie týchto rozsudkov a tohto uznesenia. Náhrady založené na nariadení č. 1360/2013 boli však v prospech výrobcov cukru poukázané až v apríli 2015, teda po podaní tohto návrhu na začatie prejudiciálneho konania, k čomu došlo 22. januára 2015. V dôsledku toho vnútroštátny súd nemohol vyvodiť dôsledky vyplývajúce z takej náhrady pre žalobu, ktorú prejednáva a najmä určiť, či táto náhrada nemala za dôsledok, že táto žaloba sa stala bezpredmetnou.
Po tretie vnútroštátny súd neuviedol vysvetlenie dôvodov, pre ktoré sa pýta na platnosť nariadenia č. 164/2007 ani vysvetlenie k spojeniu, ktoré vidí medzi týmto nariadením a konaním vo veci samej.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora pri otázkach týkajúcich sa výkladu práva Únie položených vnútroštátnym súdom v rámci právnej úpravy a skutkových okolností, ktoré tento súd vymedzí na vlastnú zodpovednosť a ktorých správnosť Súdnemu dvoru neprináleží preverovať, platí prezumpcia relevantnosti. Súdny dvor môže návrh vnútroštátneho súdu zamietnuť len vtedy, ak je zjavné, že požadovaný výklad práva Únie nemá nijakú súvislosť s existenciou alebo predmetom sporu vo veci samej, pokiaľ ide o hypotetický problém, alebo ak Súdny dvor nedisponuje skutkovými a právnymi podkladmi potrebnými na užitočnú odpoveď na otázky, ktoré sú mu položené (rozsudok z 11. novembra 2015, Pujante Rivera,
C‑422/14
,
EU:C:2015:743
, bod
a citovaná judikatúra).
V prejednávanej veci z návrhu na začatie prejudiciálneho konania jasne vyplýva, že vnútroštátny súd sa pýta Súdneho dvora na výklad článku 15 ods. 2 a 8 nariadenia č. 1260/2001, ako aj prípadne na platnosť nariadenia č. 164/2007 s cieľom, aby rozhodol o platnosti odmietnutia príslušných vnútroštátnych orgánov nahradiť Saint Louis Sucre produkčné odvody zaplatené z množstva cukru, na ktorý sa vzťahuje kvóta a ktorý bol ešte 30. júna 2006 uskladnený, keďže systém produkčných odvodov nebol po tomto dátume nariadením č. 318/2006 obnovený.
Pokiaľ ide konkrétne o štvrtú prejudiciálnu otázku, ktorá sa týka platnosti nariadenia č. 164/2007, Saint Louis Sucre sa vo svojich písomných pripomienkach dovolával neplatnosti tohto nariadenia, zatiaľ čo belgická vláda zastávala názor, že toto nariadenie bolo platné a Komisia za seba uvádzala, že nie je potrebné odpovedať na túto otázku z dôvodu, že uvedené nariadenie Súdny dvor vyhlásil za neplatné svojím rozsudkom z 27. septembra 2012, Zuckerfabrik Jülich a i. (
C‑113/10, C‑147/04 a C‑234/10
,
EU:C:2012:591
). Následne belgická vláda a Komisia v odpovedi na písomnú otázku Súdneho dvora uviedli, že Súdny dvor by mal vykladať štvrtú otázku ako týkajúcu sa platnosti nariadenia č. 1360/2013. Francúzska vláda zaujala rovnakú pozíciu s výnimkou všeobecných výhrad k prípustnosti tohto návrhu na začatie prejudiciálneho konania. Saint Louis Sucre tiež odpovedal v tomto zmysle s tou výhradou, že v prípade určenia neplatnosti posledného uvedeného nariadenia náhrady už priznané výrobcom na základe tohto nariadenia by neboli vykonané.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že ako vyplýva z bodu 22 tohto rozsudku, nariadenie č. 1360/2013 nahradilo, pokiaľ ide o produkčné odvody v sektore cukru za hospodársky rok 2005/2006, nariadenie č. 164/2007 s retroaktívnym účinkom od 23. februára 2007.
Štvrtú prejudiciálnu otázku preto treba chápať tak, že sa týka platnosti nariadenia č. 1360/2013.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že návrh na začatie prejudiciálneho konania je prípustný v celom jeho rozsahu.
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa článok 15 ods. 2 a 8 nariadenia č. 1260/2001 má vykladať v tom zmysle, že udeľuje výrobcovi cukru právo na náhradu produkčných odvodov zaplatených za množstvá cukru, na ktoré sa vzťahujú kvóty A a B, ktoré boli uskladnené ešte 30. júna 2006, keďže systém produkčných odvodov nebol po tomto dátume nariadením č. 318/2006 obnovený.
Táto prvá otázka má svoj pôvod v žiadosti Saint Louis Sucre, ktorá v podstate smeruje k tomu, aby boli opätovne prepočítané jeho produkčné odvody za hospodársky rok 2005/2006 z dôvodu, že stav zásob cukru, na ktoré sa vzťahujú kvóty A a B, nachádzajúcich sa v Spoločenstve ku koncu tohto hospodárskeho roka nevyvolal výdavky spojené s ich odpredajom.
V tejto súvislosti treba pripomenúť že článok 15 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1260/2001 stanovoval, že pred koncom hospodárskeho roka 2005/2006 sa kumulatívne zaznamená pre hospodárske roky 2001/2002 až 2005/2006 exportovateľný zostatok stanovený na základe konečnej produkcie cukru A a B, izoglukózy A a B a inulínového sirupu A a B na jednej strane, a konečného množstva cukru, izoglukózy a inulínového sirupu daného k dispozícii na spotrebu v Spoločenstve na strane druhej.
Podľa článku 6 ods. 4 nariadenia č. 314/2002, zmeneného a doplneného nariadením č. 1140/2003, na účely výpočtu uvedeného exportovateľného zostatku sa množstvá cukru, izoglukózy a inulínového sirupu uvoľnené na spotrebu v Spoločenstve, stanovia súčtom množstiev týchto tovarov skladovaných na začiatku hospodárskeho roka, vyrobených v rámci kvót A a B, dovezených v prírodnom stave, ako aj obsiahnutých v dovezených spracovaných výrobkoch, mínus množstvá tých istých tovarov vyvezených v prírodnom stave, obsiahnutých vo vyvezených spracovaných výrobkoch, skladovaných na konci hospodárskeho roka, alebo tovarov, na ktoré boli vydané osvedčenia o produkčných odvodoch.
Preto vylúčenie množstiev cukru, izoglukózy a inulínového sirupu skladovaných na konci hospodárskeho roka 2005/2006 z výpočtu exportovateľného zostatku na hospodárske roky 2001/2002 až 2005/2006 odporovalo článku 6 ods. 4 nariadenia č. 314/2002, zmeneného a doplneného nariadením č. 1140/2003, ktoré výslovne stanovuje zohľadnenie týchto skladovaných množstiev, ako aj článku 15 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1260/2001, ktoré tiež odkazuje na exportovateľný, a nie na vyvezený zostatok, ktorý ako vyplýva z odôvodnenia 15 posledného uvedeného nariadenia, zahŕňa tiež množstvá nachádzajúce sa na trhu ku koncu príslušného hospodárskeho roka, tak ako sú skladované.
Ako navyše uviedla generálna advokátka v bode 77 svojich návrhov, skutočnosť, že sa naďalej odkazuje na „predvídateľnú“ celkovú stratu, a to aj po úprave stanovenej v článku 15 ods. 2 a 3 nariadenia č. 1260/2001, pokiaľ ide o hospodárske roky 2001/2002 až 2005/2006, naznačuje, že k strate ešte nemuselo dôjsť v celom rozsahu. Súdny dvor už rozhodol, že metóda výpočtu odhadu celkovej straty v každom prípade smeruje k tomu, aby boli perspektívnym a konvenčným spôsobom stanovené straty spôsobené financovaním odpredaja nadprodukcie Spoločenstva (rozsudok z 8. mája 2008, Zuckerfabrik Jülich a i.,
C‑5/06 a C‑23/06 až C‑36/06
,
EU:C:2008:260
, bod
).
Okrem toho treba zdôrazniť, ako to poznamenala generálna advokátka v bode 82 svojich návrhov, že hoci bola reforma spoločnej organizácie trhu v sektore cukru vykonaná nariadením č. 318/2006 ďalekosiahla, neukončila, ako to vyplýva z článku 32 ods. 1 a 2 tohto nariadenia, systém vývozných náhrad.
Existovalo teda prekrývanie medzi spoločnou organizáciou trhu v sektore cukru zriadenou nariadením č. 1260/2001 na obdobie od hospodárskeho roka 2001/2002 do hospodárskeho roka 2005/2006 a tou istou spoločnou organizáciou trhu zreformovanou nariadením č. 318/2006 od hospodárskeho roka 2006/2007.
Preto sa podľa nariadenia č. 958/2006 prikročilo k stálemu výberovému konaniu v rámci hospodárskeho roka 2006/2007 pre stanovenie vývozných náhrad pre biely cukor.
Z tohto dôvodu možnosť výrobcov vyviezť skladovaný cukor s náhradami ku poslednému dňu hospodárskeho roka 2005/2006 nezanikla.
Nakoniec treba poznamenať, že článok 16 ods. 1 nariadenia č. 318/2006 zaviedol výrobný poplatok až od hospodárskeho roka 2007/2008, pričom tento poplatok mal za cieľ, podľa odôvodnenia 19 tohto nariadenia, prispievať na financovanie výdavkov vyskytujúcich sa v rámci spoločnej organizácie trhov v sektore cukru, a nie financovať v plnom rozsahu podobne ako produkčné odvody zavedené nariadením č. 1260/2001, náklady na odpredaj prebytkov vyplývajúcich z pomeru medzi produkciou Spoločenstva a jeho spotrebou.
V tomto prípade možno pripomenúť, že podľa nariadenia č. 900/2007 sa prikročilo k stálemu výberovému konaniu až do konca hospodárskeho roka 2007/2008 pre stanovenie vývozných náhrad pre biely cukor.
Za týchto okolností, vzhľadom na skutočnosť, že normotvorca Únie má v oblasti poľnohospodárstva širokú mieru voľnej úvahy, ktorá zodpovedá politickým úlohám, ktoré mu ukladajú články 40 až 43 ZFEÚ a že súdne preskúmanie sa preto musí obmedziť na overenie, či dotknuté opatrenie nie je postihnuté zjavnou chybou, alebo zneužitím právomoci, alebo či dotknutý orgán zjavne neprekročil medze svojej voľnej úvahy (rozsudok zo 14. marca 2013, Agrargenossenschaft Neuzelle,
C‑545/11
,
EU:C:2013:169
, bod
a citovaná judikatúra), sa nezdá, že by sa Rada dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, zneužitia právomoci alebo že by zjavne prekročila medze svojej voľnej úvahy, keď stanovila, že pokiaľ ide o hospodársky rok 2005/2006, exportovateľný zostatok existujúci ku koncu tohto hospodárskeho roka sa zohľadní, pričom tento zostatok nevyhnutne zahŕňal množstvá cukru skladované na konci hospodárskeho roka.
Pokiaľ ide o tvrdenie Saint Louis Sucre uvádzané na pojednávaní, podľa ktorého vývozné náhrady poskytnuté v rámci hospodárskeho roka 2006/2007 boli financované sumami vybratými z dodatočných kvót na cukor pridelených cukrovarníckym podnikom v priebehu tohto hospodárskeho roka v súlade s článkom 8 nariadenia č. 318/2006, treba konštatovať, že išlo o dobrovoľné pridelenie kvót, ku ktorému došlo na žiadosť samotných podnikov a že v každom prípade nič v spise nenasvedčuje tomu, že takto vybraté sumy sa mali použiť nie na pokrytie nákladov spojených s dodatočnými kvótami, ale na financovanie uvedených náhrad.
Vzhľadom na vyššie uvedené treba na prvú otázku odpovedať, že článok 15 ods. 2 a 8 nariadenia č. 1260/2001 sa má vykladať v tom zmysle, že neudeľuje výrobcovi cukru právo na náhradu produkčných odvodov zaplatených za množstvá cukru, na ktoré sa vzťahujú kvóty A a B, ktoré boli uskladnené ešte 30. júna 2006, keďže systém produkčných odvodov nebol po tomto dátume nariadením č. 318/2006 obnovený.
O druhej a tretej otázke
Vzhľadom na odpoveď danú na prvú otázku nie je potrebné na druhú a tretiu otázku odpovedať.
O štvrtej otázke
S prihliadnutím na odpoveď danú na prvú otázku nebola zistená žiadna skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť nariadenia č. 1360/2013.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (tretia komora) rozhodol takto:

1.
Článok 15 ods. 2 a 8 nariadenia Rady (ES) č. 1260/2001 z 19. júna 2001 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru sa má vykladať v tom zmysle, že neudeľuje výrobcovi cukru právo na náhradu produkčných odvodov zaplatených za množstvá cukru, na ktoré sa vzťahujú kvóty A a B, ktoré boli uskladnené ešte 30. júna 2006, keďže systém produkčných odvodov nebol po tomto dátume nariadením Rady (ES) č. 318/2006 z 20. februára 2006 o spoločnej organizácii trhov v sektore cukru obnovený.

2.
Nebola zistená žiadna skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť nariadenia Rady (EÚ) č. 1360/2013 z 2. decembra 2013, ktorým sa stanovujú produkčné odvody v sektore cukru za hospodárske roky 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 a 2005/2006, koeficient potrebný na výpočet dodatočných odvodov za hospodárske roky 2001/2002 a 2004/2005 a výška súm, ktoré zaplatia výrobcovia cukru predajcom cukrovej repy vzhľadom na rozdiel medzi maximálnou výškou odvodov a výškou týchto odvodov, ktoré budú účtované za hospodárske roky 2002/2003, 2003/2004 a 2005/2006.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: francúzština.