CELEX: 62017CJ0289
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu
Tiesu iestāžu sadarbība civillietās un komerclietās
Regula (ES) Nr. 805/2004
Eiropas izpildes rīkojums neapstrīdētiem prasījumiem
Apstiprināšanas prasības
Minimālās procesuālās normas neapstrīdētiem prasījumiem
Parādnieka tiesības
Norādes neesamība par tās iestādes adresi, kurā var apstrīdēt prasījumu vai kurā var pārsūdzēt nolēmumu

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 805/2004 (2004. gada 21. aprīlis), ar ko izveido Eiropas izpildes rīkojumu neapstrīdētiem prasījumiem (
OV 2004, L 143, 15. lpp.
), 17. panta a) punktu un 18. panta 1. punkta b) apakšpunktu.
Šis lūgums ir iesniegts saistībā ar piecām tiesvedībām starp kreditorēm, trim saskaņā ar Igaunijas tiesībām dibinātām sabiedrībām
Collect Inkasso

OÜ
,
ITM Inkasso OÜ
un
Bigbank AS
, un parādniekiem
Rain Aint
,
Lauri Palm
,
Raiko Oikimus
,
Egle Noor
, kā arī
Artjom Konjarov
par attiecībā uz minētajām personām, tām nepiedaloties, pieņemto nolēmumu par maksājuma rīkojumiem apstiprināšanu par Eiropas izpildu rīkojumiem.
Atbilstošās tiesību normas
Saskaņā ar Regulas Nr. 805/2004 preambulas 10., 12. un 13. apsvērumu:
“(10)
Ja kādas dalībvalsts tiesa ir pieņēmusi spriedumu par neapstrīdētu prasījumu, parādniekam nepiedaloties tiesas procesā, šo spriedumu izpildes dalībvalstī drīkst nepārbaudīt tikai un vienīgi tad, ja pastāv pietiekamas garantijas par aizstāvības tiesību ievērošanu.
[..]
(12)
Būtu jāievieš minimāli standarti tiesu procesos, kuru gaitā pieņem spriedumu, lai nodrošinātu parādnieka informēšanu par tiesvedību, kas pret to uzsākta, par prasībām, ka tam aktīvi jāpiedalās procesā, lai apstrīdētu prasījumu, un par sekām, kas iestājas, ja tas nav to darījis, paredzot informēšanai termiņu un veidu, kas ir pietiekami, lai tas varētu parūpēties par savu aizstāvību.
(13)
Ņemot vērā dalībvalstu atšķirīgos civilprocesa noteikumus, jo īpaši tos, kas attiecas uz dokumentu piegādi, ir sīki un precīzi jādefinē šīs obligātās normas. Jo īpaši jāņem vērā, ka piegādes metode, kas balstīta uz juridisko fikciju, saistībā ar obligāto normu ievērošanu nav pietiekama, lai spriedumu apstiprinātu par Eiropas izpildu rīkojumu.”
Šīs regulas 3. panta “Izpildu dokumenti, kas jāapstiprina par Eiropas izpildu rīkojumiem” 1. punkta b) apakšpunktā ir noteikts:
“Šī regula attiecas uz spriedumiem, izlīgumiem un publiskiem aktiem par neapstrīdētiem prasījumiem.
Prasījumu uzskata par neapstrīdētu, ja:
[..]
b)
parādnieks tiesas procesa gaitā to nekad nav apstrīdējis saskaņā ar izcelsmes valsts tiesību aktos paredzētajām atbilstīgajām procesuālajām normām, vai arī
[..].”
Minētās regulas 6. panta “Prasības sprieduma apstiprināšanai par Eiropas izpildes rīkojumu” 1. punkta c) apakšpunktā ir noteikts:
“Spriedumu lietā par neapstrīdētu prasījumu, kas pieņemts kādā dalībvalstī, var apstiprināt par Eiropas izpildu rīkojumu, iesniedzot pieprasījumu izcelsmes tiesai, ja:
[..]
c)
tiesas process izcelsmes dalībvalstī ir atbildis III nodaļā noteiktajām prasībām, un prasījums ir neapstrīdēts 3. panta 1. punkta b) vai c) apakšpunkta izpratnē;
[..].”
Regulas Nr. 805/2004 III nodaļā “Minimālās procesuālās normas neapstrīdētiem prasījumiem” ir ietverts šīs regulas 12.–19. pants. Minētās regulas 12. panta “Minimālo normu piemērošanas joma” 1. punktā ir paredzēts:
“Spriedumu par prasījumu, kas ir neapstrīdēts 3. panta 1. punkta b) vai c) apakšpunkta izpratnē, var apstiprināt par Eiropas izpildu rīkojumu tikai tad, ja tiesas process izcelsmes dalībvalstī ir atbildis šajā nodaļā minētajiem procedūras noteikumiem.”
Regulas Nr. 805/2004 17. panta “Parādnieka pienācīga informēšana par procesuālo kārtību, kas nepieciešama prasījuma apstrīdēšanai” a) punktā ir paredzēts:
“Dokumentā par tiesvedības uzsākšanu, līdzvērtīgā dokumentā vai pavēstē par uzaicinājumu uz tiesas sēdi skaidri jānorāda šādas ziņas, vai tās jāpievieno minētajiem dokumentiem:
a)
procedūras noteikumi, lai apstrīdētu prasījumu, pēc vajadzības minot termiņu prasījuma apstrīdēšanai rakstveidā vai tiesas sēdei nolikto laiku, tās institūcijas nosaukums un adrese, kurai jāsniedz atbilde vai kurā jāierodas (pēc vajadzības), un vai ir nepieciešamība iecelt advokātu pārstāvībai”.
Šīs regulas 18. panta “Neatbilstības obligātajām normām novēršana” 1. punktā ir noteikts:
“Ja tiesas procesā izcelsmes dalībvalstī nav ievēroti 13. līdz 17. pantā noteiktie procedūras noteikumi, šādu neatbilstību novērš un spriedumu apstiprina par Eiropas izpildu rīkojumu:
[..]
b)
ja parādniekam ir bijusi iespēja apstrīdēt spriedumu, iesniedzot pārsūdzību, un parādnieks spriedumā vai tam pievienotā dokumentā ir bijis pienācīgi informēts par pārsūdzības procedūras noteikumiem, ietverot tās iestādes nosaukumu un adresi, kurai jāiesniedz pārsūdzība, un vajadzības gadījumā pārsūdzības termiņu; [..]
[..].”
Pamatlietas un prejudiciālie jautājumi
Tartu Maakohus
(Tartu apriņķa tiesa, Igaunija) izskata piecas lietas, kurās ir līdzīgi faktiskie apstākļi.
2008. gada 4. janvārī
Collect Inkasso
šajā tiesā iesniedza trīs pieteikumus par vienkāršotu maksājuma rīkojuma procedūru attiecībā uz
R. Aint
,
L. Palm
un
R. Oikimus
trīs dažādu prasījumu piedziņai.
Pieteikumi par vienkāršotu maksājuma rīkojuma procedūru, parādniekiem adresētie minētās tiesas aicinājumi veikt maksājumu un iebildumu veidlapas tika piegādātas attiecīgi
R. Aint
– ar policijas starpniecību vēlākais 2009. gada 11. martā,
L. Palm
– izsniedzot viņam pret parakstu 2008. gada 16. februārī un
R. Oikimus
– izsniedzot pret parakstu viņa māsai 2008. gada 30. janvārī. Šīs pašas tiesas izdots sākotnējā aicinājuma veikt maksājumu papildinājums
R. Aint
tika piegādāts, izsniedzot viņam pret parakstu 2009. gada 25. maijā.
Tā kā parādnieki nebija cēluši iebildumus,
Tartu Maakohus
(Tartu apriņķa tiesa) attiecībā uz tiem izdeva vairākus rīkojumus par parāda samaksu, pieskaitot nokavējuma procentus un/vai tiesāšanās izdevumus.
Šie rīkojumi tika piegādāti attiecīgi
R. Aint
,
L. Palm
un
R. Oikimus
, izsniedzot pret parakstu viņiem pašiem vai kādam viņu ģimenes loceklim, izņemot vienu no šiem rīkojumiem, kas ir izdots attiecībā uz
L. Palm
un datēts 2009. gada 30. martā un kas viņam vēl nav ticis piegādāts. Tādējādi, izņemot šo pēdējo, pārējie rīkojumi ir ieguvuši
res judicata
spēku.
2016. gada 7. jūnijā
Collect Inkasso
vērsās
Tartu Maakohus
(Tartu apriņķa tiesa) ar trim pieprasījumiem apstiprināt pasludinātos rīkojumus par Eiropas izpildu rīkojumiem.
Ar 2016. gada 16. augusta rīkojumiem
Tartu Maakohus
(Tartu apriņķa tiesa) šos apstiprinājuma pieprasījumus noraidīja, konstatējot, ka parādnieki ne dokumentos par tiesvedības uzsākšanu, ne attiecībā uz viņiem pasludinātajos rīkojumos nebija tikuši informēti par tās tiesas adresi, kurai viņi varēja sniegt atbildi vai kurā viņiem bija jāierodas uz lietas izskatīšanu, vai arī kurā attiecīgā gadījumā viņi varēja šos rīkojumus pārsūdzēt. Līdz ar to
Tartu Maakohus
(Tartu apriņķa tiesa) atteicās izsniegt Eiropas izpildu rīkojumu apstiprinājumu Regulas Nr. 805/2004 6. panta 1. punkta c) apakšpunktā, 17. panta a) punktā un 18. pantā paredzēto nosacījumu neievērošanas dēļ. Par 2009. gada 30. martā izdoto rīkojumu attiecībā uz
L. Palm
šī tiesa arī konstatēja, ka tas nebija ticis parādniekam piegādāts atbilstoši šīs regulas 13. un 14. pantā paredzētajām prasībām.
2016. gada 5. oktobrī
Collect Inkasso
2016. gada 16. augusta rīkojumus šajā pašā tiesā pārsūdzēja, lūdzot tos atcelt un izdot pieprasītos Eiropas izpildu rīkojumus.
2008. gada 15. augustā
ITM Inkasso
iesniedza
Tartu Maakohus
(Tartu apriņķa tiesa) pieteikumu par vienkāršotu maksājuma rīkojuma procedūru attiecībā uz
E. Noor
prasījuma piedziņai.
Pēc tam, kad attiecībā uz parādnieci bija izdots aicinājums veikt maksājumu,
Tartu Maakohus
(Tartu apriņķa tiesa) viņai 2008. gada 20. decembrī, izsniedzot pret parakstu, piegādāja pieteikumu par vienkāršotu maksājuma rīkojuma procedūru, aicinājumu veikt maksājumu un iebildumu veidlapu.
Tā kā iebildumi netika celti, 2009. gada 21. aprīlī šī tiesa izdeva rīkojumu par parāda samaksu, pieskaitot tiesāšanās izdevumus. Šis rīkojums parādniecei tika piegādāts, to izsniedzot viņai pret parakstu 2009. gada 4. maijā, un tādējādi ieguva
res judicata
spēku.
2016. gada 21. oktobrī
ITM Inkasso
vērsās iesniedzējtiesā ar pieprasījumu apstiprināt minēto rīkojumu par Eiropas izpildu rīkojumu.
2007. gada 4. septembrī
Bigbank
iesniedza
Tartu Maakohus
(Tartu apriņķa tiesa) pieteikumu par vienkāršotu maksājuma rīkojuma procedūru attiecībā uz
A. Konjarov
prasījuma piedziņai.
Pēc tam, kad attiecībā uz parādnieku bija izdots aicinājums veikt maksājumu,
Tartu Maakohus
(Tartu apriņķa tiesa) viņam 2008. gada 20. novembrī, izsniedzot pret parakstu viņa mātei, piegādāja pieteikumu par vienkāršotu maksājuma rīkojuma procedūru, aicinājumu veikt maksājumu un iebildumu veidlapu.
Tā kā iebildumi netika celti, 2009. gada 6. martā šī tiesa izdeva rīkojumu par parāda samaksu, pieskaitot tiesāšanās izdevumus. Šis rīkojums parādniekam tika piegādāts, to izsniedzot pret parakstu viņa mātei 2009. gada 11. martā, un tādējādi ieguva
res judicata
spēku.
2017. gada 2. janvārī
Bigbank
vērsās iesniedzējtiesā ar pieprasījumu apstiprināt minēto rīkojumu par Eiropas izpildu rīkojumu.
Iesniedzējtiesa uzskata, ka, lai varētu lemt par
Collect Inkasso
pārsūdzību, kā arī par
ITM Inkasso
un
Bigbank
iesniegtajiem apstiprinājuma pieprasījumiem, ir nepieciešams noskaidrot Regulas Nr. 805/2004 17. panta a) punktā un 18. panta 1. punkta b) apakšpunktā noteikto minimālo prasību tvērumu, it īpaši attiecībā uz norādi par tās iestādes adresi, kurai ir jāsniedz atbilde vai kurā ir jāierodas, vai arī kurā attiecīgā gadījumā var tikt pārsūdzēts tiesas nolēmums par maksājuma rīkojumu.
Šajā ziņā iesniedzējtiesa uzsver, ka parādniekiem pamatlietā piegādātajos dokumentos, proti, pieteikumos par vienkāršotu maksājuma rīkojuma procedūru, aicinājumos veikt maksājumu un iebildumu veidlapās, kā arī rīkojumos par parāda samaksu, norāde par šo adresi nebija ietverta. Šī tiesa piebilst, ka pārējās procesuālās prasības, it īpaši norādīt iestādes nosaukumu, bija izpildītas.
Iesniedzējtiesas ieskatā, lai gan no Regulas Nr. 805/2004 17. panta formulējuma izriet, ka parādniekam ir jāsniedz visas šajā pantā minētās ziņas, tajā pašā laikā šķiet ļoti ticams, ka saprātīga persona spēs identificēt iestādes, šajā gadījumā – iesniedzējtiesas, adresi, ja tai būs zināms šīs iestādes nosaukums, jo šī informācija ir publiski pieejama.
Šajos apstākļos
Tartu Maakohus
(Tartu apriņķa tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai [..] Regulas [..] Nr. 805/2004 [..] 17. panta a) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka dokumentā par tiesvedības uzsākšanu, līdzvērtīgā dokumentā, pavēstē par uzaicinājumu uz tiesas sēdi vai tiem pievienotajos dokumentos ir jābūt skaidri norādītām visām [šīs] regulas 17. panta a) punktā minētajām ziņām? It īpaši – vai saskaņā ar 3. panta 1. punkta b) apakšpunktu, 6. panta 1. punkta c) apakšpunktu un 17. panta a) punktu spriedumu nevar apstiprināt par Eiropas izpildes rīkojumu, ja parādniekam nav paziņota tās iestādes adrese, kurai jāsniedz atbilde, bet ir sniegtas visas pārējās 17. panta a) punktā minētās ziņas?
2)
Vai [..] Regulas [..] Nr. 805/2004 [..] 18. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja tiesas procesā izcelsmes dalībvalstī nav ievērotas Regulas Nr. 805/2004 17. pantā noteiktās procesuālās prasības, procesuālo trūkumu novēršana paredz, ka parādniekam tiesas nolēmumā vai tam pievienotā dokumentā ir pienācīgi sniegtas visas [šīs] regulas 18. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētās ziņas? It īpaši – vai Eiropas izpildes rīkojumu nevar izsniegt, ja parādniekam nav paziņota tās iestādes adrese, kurai ir jāiesniedz pārsūdzība, bet ir sniegtas visas pārējās [šajā] 18. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētās ziņas?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Ar diviem jautājumiem, kas ir jāizvērtē kopā, iesniedzējtiesa būtībā vēlas noskaidrot, vai Regulas Nr. 805/2004 17. panta a) punkts un 18. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka par Eiropas izpildu rīkojumu var tikt apstiprināts tiesas nolēmums, kas ir pasludināts, neinformējot parādnieku par tās tiesas adresi, kurai ir jāsniedz atbilde, kurā ir jāierodas vai kurā attiecīgā gadījumā šis nolēmums var tikt pārsūdzēts.
Iesniedzējtiesa izskata piecas lietas, kurās ir pieprasīts rīkojumus par parāda samaksu apstiprināt par Eiropas izpildu rīkojumiem. Lai gan šīs lietas ir atšķirīgās procesuālās stadijās, tām visām ir raksturīgs apstāklis, ka dokumentos par tiesvedības uzsākšanu un pēc vienkāršotās maksājuma rīkojuma procedūras pasludinātajos rīkojumos, lai gan tie parādniekiem ir tikuši piegādāti, nav minēta tās tiesas adrese, kuras kompetencē ir šo procedūru veikšana vai iespējamas minēto rīkojumu pārsūdzības izskatīšana. Pārējās procesuālās prasības, it īpaši norādīt iestādes nosaukumu, ir izpildītas.
Kā ir norādīts lēmumā par prejudiciālu jautājumu uzdošanu, netiek apstrīdēts, ka parādnieki pamatlietā vienkāršotās maksājuma rīkojuma procedūras laikā nav rīkojušies, līdz ar to pret viņiem pastāvošie prasījumi ietilpst jēdzienā “neapstrīdēts prasījums” Regulas Nr. 805/2004 3. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē un tātad paši par sevi pamato pieprasīto Eiropas izpildu rīkojumu izdošanu.
Kā izriet no šīs regulas 6. panta, nolēmumu lietā par neapstrīdētu prasījumu, kas pieņemts kādā dalībvalstī, var apstiprināt par Eiropas izpildu rīkojumu, iesniedzot pieprasījumu izcelsmes tiesai, ja ir izpildīti zināmi nosacījumi. Ja runa ir par neapstrīdētu prasījumu minētās regulas 3. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, ar Regulas Nr. 805/2004 6. panta 1. punkta c) apakšpunktā ietverto nosacījumu ir prasīts, lai tiesas process izcelsmes dalībvalstī būtu atbildis minimālajām procesuālajām normām, kas ir noteiktas šīs regulas III nodaļā ietvertajos 12.–19. pantā.
Šajā ziņā Regulas Nr. 805/2004 17. panta a) punktā ir izvirzīta prasība, lai dokumentā par tiesvedības uzsākšanu, līdzvērtīgā dokumentā un pavēstē par uzaicinājumu uz tiesas sēdi vai tiem pievienotajos dokumentos būtu skaidri norādītas noteiktas ziņas, tostarp tās iestādes nosaukums un adrese, kurai jāsniedz atbilde vai kurā attiecīgā gadījumā jāierodas.
Lai varētu novērst iespējamu neatbilstību minimālajām procesuālajām normām neapstrīdētiem prasījumiem, Regulas Nr. 805/2004 18. panta 1. punkta b) apakšpunktā ir noteikts, ka parādniekam ir jābūt iespējai apstrīdēt tiesas nolēmumu par prasījumu, iesniedzot pārsūdzību, kurā ir paredzēta pilnīga pārskatīšana, un ka tas nolēmumā vai tam pievienotā dokumentā ir pienācīgi jāinformē par šajā ziņā pastāvošajām procesuālajām prasībām, tostarp tās iestādes adresi, kurai ir jāiesniedz pārsūdzība.
Līdz ar to no skaidrajiem formulējumiem, kas ir ietverti Regulas Nr. 805/2004 17. panta a) punktā un 18. panta 1. punkta b) apakšpunktā, kuru interpretāciju lūdz iesniedzējtiesa, izriet, ka attiecīgās iestādes adreses norādīšana parādniekam ir obligāta.
Regulas Nr. 805/2004 III nodaļā noteiktās minimālās normas izsaka Eiropas Savienības likumdevēja gribu sekmēt to, lai procedūras, kuru noslēgumā tiek pieņemti nolēmumi par neapstrīdētiem prasījumiem, sniegtu pietiekamas garantijas par tiesību uz aizstāvību ievērošanu izcelsmes dalībvalstī (skat. pēc analoģijas spriedumu, 2017. gada 9. marts, Zulfikarpašić,
C‑484/15
,
EU:C:2017:199
,
48.
punkts un tajā minētā judikatūra), ņemot vērā, ka izpildes dalībvalstī tas netiek pārbaudīts.
Kā izriet no Tiesas judikatūras, šo minimālo normu, tostarp prasības norādīt attiecīgās iestādes adresi, mērķis atbilstoši Regulas Nr. 805/2004 preambulas 12. apsvērumam ir nodrošināt parādnieka informēšanu, pirmkārt, par tiesvedību, kas pret to ir uzsākta, kā arī par prasībām, ka tam aktīvi jāpiedalās procesā, lai apstrīdētu prasījumu, un, otrkārt, par sekām, kas iestājas, ja tas nav to darījis, paredzot informēšanai termiņu un veidu, kas ir pietiekami, lai tas varētu parūpēties par savu aizstāvību. Īpašajā aizmuguriski pieņemta nolēmuma gadījumā šīs regulas 3. panta 1. punkta otrās daļas b) apakšpunkta izpratnē minēto minimālo procesuālo normu mērķis tādējādi ir nodrošināt pietiekamas garantijas par tiesību uz aizstāvību ievērošanu (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2016. gada 16. jūnijs, Pebros Servizi,
C‑511/14
,
EU:C:2016:448
,
44.
punkts).
Visbeidzot ir jāatgādina, kā izriet no Regulas Nr. 805/2004 17. panta a) punkta un 18. panta 1. punkta b) apakšpunkta, ka šajās tiesību normās prasītā informācija atbildētājam var tikt paziņota ne tikai ar procesuālajiem dokumentiem vai tiesas nolēmumu, bet arī ar tiem pievienotajiem dokumentiem. Šajā ziņā, kā ir norādījusi Igaunijas valdība, kad Igaunijas Republikas tiesas parādniekiem piegādā aicinājumus veikt maksājumu, tās tiem parasti pievieno pavadvēstuli, kas ir sagatavota uz veidlapas, kurā ir ietverta visa attiecīgās tiesas kontaktinformācija. Tomēr, lai gan kompetentās tiesas adrese principā patiešām parādniekam var tikt darīta zināma šādi, tomēr šajā gadījumā iesniedzējtiesa ir konstatējusi, ka atbilstīgā adrese parādniekiem pamatlietā nav tikusi paziņota.
Ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus, uz uzdotajiem jautājumiem ir jāatbild, ka Regulas Nr. 805/2004 17. panta a) punkts un 18. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka par Eiropas izpildu rīkojumu nevar tikt apstiprināts tiesas nolēmums, kas ir pasludināts, neinformējot parādnieku par tās tiesas adresi, kurai ir jāsniedz atbilde, kurā ir jāierodas vai kurā attiecīgā gadījumā šis nolēmums var tikt pārsūdzēts.
Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (septītā palāta) nospriež:

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 805/2004 (2004. gada 21. aprīlis), ar ko izveido Eiropas izpildes rīkojumu neapstrīdētiem prasījumiem, 17. panta a) punkts un 18. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka par Eiropas izpildu rīkojumu nevar tikt apstiprināts tiesas nolēmums, kas ir pasludināts, neinformējot parādnieku par tās tiesas adresi, kurai ir jāsniedz atbilde, kurā ir jāierodas vai kurā attiecīgā gadījumā šis nolēmums var tikt pārsūdzēts.

[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – igauņu.