CELEX: 62018CJ0098
Præjudiciel forelæggelse
beskyttelse af sundheden
hygiejnepakke
forordning (EF) nr. 853/2004
hygiejne for animalske fødevarer
forpligtelser for ledere af fødevarevirksomheder
specifikke krav
kød af tamhovdyr
oplagring og transport
krav til temperatur for kødet

Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af bilag III, afsnit I, kapitel VII, punkt 1 og 3, til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (
EUT 2004, L 139, s. 55
, berigtiget i
EUT 2004, L 226, s. 22
, og i
EUT 2017, L 309, s. 21
).
Denne anmodning er indgivet i forbindelse med en tvist mellem T. Boer & Zonen BV, der er en nederlandsk fødevarevirksomhed, og Staatssecretaris van Economische Zaken (statssekretæren for økonomiske anliggender, Nederlandene, herefter »statssekretæren«) vedrørende administrative bøder, som sidstnævnte har pålagt sagsøgeren i hovedsagen for at have omlastet kød til en kølevogn med en temperatur, der overstiger 7°C, og visse kødprodukter med en temperatur, der overstiger 11°C.
Retsforskrifter
EU-retten
Forordning nr. 853/2004
Første, anden, fjerde og niende betragtning til forordning nr. 853/2004 har følgende ordlyd:
»(1)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 [af 29. april 2004 om fødevarehygiejne (
EUT 2004, L 139, s. 1
, berigtiget i
EUT 2004, L 226, s. 3
)] fastsattes de generelle regler for fødevarehygiejne, som gælder for ledere af fødevarevirksomheder.
(2)
Nogle fødevarer kan udgøre særlige risici for menneskers sundhed, hvorfor der bør fastsættes særlige hygiejnebestemmelser. Dette gælder især animalske fødevarer, i forbindelse med hvilke der har været hyppige indberetninger af mikrobiologiske og kemiske risici.
[…]
(4)
Med hensyn til folkesundhed indeholder disse bestemmelser fælles principper, navnlig i forbindelse med producenternes og de kompetente myndigheders ansvar, strukturelle, operationelle og hygiejnemæssige krav til virksomhederne, procedurer for autorisation af virksomhederne samt krav vedrørende opbevaring, transport og sundhedsmærker.
[…]
(9)
Hovedformålene med omarbejdelsen er at sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau med hensyn til fødevaresikkerhed, navnlig ved at sørge for, at de samme regler gælder for ledere af fødevarevirksomheder i hele Fællesskabet, og sikre, at det indre marked for animalske produkter fungerer korrekt og således bidrager til at nå den fælles landbrugspolitiks mål.«
Forordningens artikel 2 med overskriften »Definitioner« fastsætter:
»Følgende definitioner gælder ved anvendelsen af denne forordning:
1)
definitionerne i forordning (EF) nr. 178/2002
2)
definitionerne i forordning (EF) nr. 852/2004
3)
definitionerne i bilag I og
4)
de tekniske definitioner i bilag II og III.«
Den nævnte forordnings artikel 3 med overskriften »Almindelige forpligtelser« fastsætter i stk. 1:
»Lederen af en fødevarevirksomhed skal overholde de relevante bestemmelser i bilag II og III.«
Forordningens artikel 4 med overskriften »Registrering og autorisation af virksomheder« bestemmer følgende:
»1.   Lederen af en fødevarevirksomhed må kun markedsføre animalske produkter fremstillet i Fællesskabet, hvis de udelukkende er tilberedt og håndteret i virksomheder:
a)
der opfylder de relevante krav i forordning (EF) nr. 852/2004, i bilag II og III til nærværende forordning og andre relevante krav i fødevarelovgivningen, og
b)
som er registreret hos eller, hvor det kræves i medfør af stk. 2, autoriseret af myndighederne.
2.   Uden at det berører artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 852/2004, må virksomheder, der håndterer de animalske produkter, der er omfattet af kravene i denne forordnings bilag III, kun drives, hvis de er autoriseret af myndighederne i overensstemmelse med denne artikels stk. 3, bortset fra virksomheder, der kun udfører:
[…]
b)
transport
[…]
3.   En virksomhed, der skal autoriseres i henhold til stk. 2, må ikke drives, medmindre myndighederne i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 af 29. april 2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum:
a)
har givet virksomheden autorisation til at arbejde efter et besøg på stedet eller
[…]
4.   Lederen af en fødevarevirksomhed skal samarbejde med myndighederne i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 854/2004. Lederen af en fødevarevirksomhed skal navnlig sikre, at en virksomhed indstiller driften, hvis myndighederne trækker autorisationen tilbage eller, i tilfælde af betinget autorisation, ikke forlænger den eller ikke giver fuld autorisation.
[…]«
Bilag I til forordning nr. 853/2004 med overskriften »Definitioner« bestemmer i punkt 1.16, at der ved »slagteri« forstås »en virksomhed, der slagter og slagtemæssigt behandler dyr, hvis kød er bestemt til konsum«.
Bilag III, afsnit I, kapitel II, til denne forordning med overskriften »Krav til slagterier« fastsætter flere krav vedrørende slagteriernes opførelse, udformning og udstyr, som fødevarevirksomhederne skal overholde.
Bilag III til denne forordning indeholder et afsnit I, hvis kapitel VII med overskriften »Oplagring og transport« bestemmer følgende:
»Lederen af en fødevarevirksomhed skal sikre, at oplagring og transport af kød af tamhovdyr sker i overensstemmelse med følgende krav:
1.
a)
Medmindre der gælder andre specifikke bestemmelser om andet, skal kød og spiselige slagtebiprodukter umiddelbart efter kødkontrollen nedkøles i slagteriet efter en temperaturkurve, der sikrer en konstant faldende temperatur, til en temperatur overalt i kødet på højst 3°C, når der er tale om spiselige slagtebiprodukter, og 7°C, når der er tale om andet kød. Kød kan imidlertid udskæres og udbenes under nedkølingen i overensstemmelse med kapitel V, punkt 4.
b)
[U]nder nedkølingen skal der være tilstrækkelig ventilation til at undgå kondensation på kødets overflade.
2.
Kød skal opnå den i punkt 1 fastsatte temperatur og bevare denne temperatur under oplagringen.
3.
Kød skal opnå den i punkt 1 fastsatte temperatur inden transport og bevare denne temperatur under transporten. Transport kan imidlertid også finde sted, når myndighederne godkender det for at give mulighed for fremstilling af særlige produkter, forudsat at
a)
denne transport foretages i overensstemmelse med de krav, som myndighederne fastsætter for transport fra en bestemt virksomhed til en anden, og
b)
kødet forlader slagteriet eller et opskæringslokale på slagteriets område med det samme, og transporten ikke varer over to timer.
4.
Kød til frysning skal straks indfryses, men kan forinden undergå stabilisering i en periode.
5.
Uindpakket kød og emballeret kød må ikke oplagres og transporteres sammen, medmindre oplagringen eller transporten finder sted på forskellige tidspunkter eller på en sådan måde, at emballagematerialet og oplagrings- eller transportmåden ikke kan give anledning til kontaminering af kødet.«
Forordning nr. 852/2004
Artikel 2 i forordning nr. 852/2004 med overskriften »Definitioner« bestemmer i stk. 1, litra c), at der i denne forordning ved »virksomhed« forstås »enhver enhed inden for en fødevarevirksomhed«.
Forordningens artikel 5 med overskriften »Risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter« bestemmer følgende i stk. 1:
»Ledere af fødevarevirksomheder skal indføre, iværksætte og følge en fast procedure eller faste procedurer, der er baseret på [principperne om
Hazard Analysis Critical Control Point
(HACCP) (system med risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter)].«
Forordning (EF) nr. 178/2002
I Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (
EFT 2002, L 31, s. 1
) defineres »fødevarevirksomhed« i artikel 3, stk. 2, som »ethvert offentligt eller privat foretagende, som med eller uden gevinst for øje udfører en hvilken som helst aktivitet, der indgår som et hvilket som helst led i produktionen, tilvirkningen eller distributionen af fødevarer«.
Forordningens artikel 6 med overskriften »Risikoanalyse« bestemmer i stk. 1:
»For at opfylde den generelle målsætning om et højt niveau for beskyttelse af menneskers sundhed og liv skal fødevarelovgivningen være baseret på risikoanalyser, medmindre dette vil være uhensigtsmæssigt under hensyn til foranstaltningens karakter eller omstændighederne i øvrigt.«
Nævnte forordnings artikel 7 med overskriften »Forsigtighedsprincippet« har følgende ordlyd:
»1.   I de særlige tilfælde, hvor det på baggrund af en vurdering af eksisterende oplysninger påvises, at der er mulighed for skadelige virkninger for sundheden, men hvor der stadig er videnskabelig usikkerhed, kan der vedtages sådanne midlertidige risikostyringsforanstaltninger, som er nødvendige for at sikre det høje sundhedsbeskyttelsesniveau, som Fællesskabet ønsker, medens det afventes, at der fremskaffes yderligere videnskabelige oplysninger med henblik på en mere fuldstændig risikovurdering.
2.   Foranstaltninger vedtaget i henhold til stk. 1 må ikke være mere vidtgående end nødvendigt og ikke hindre handelen mere end nødvendigt for at sikre det høje sundhedsbeskyttelsesniveau, som Fællesskabet ønsker, idet der tages hensyn til, hvad der er teknisk og økonomisk muligt og andre legitime aspekter i den pågældende situation. En revurdering af sådanne foranstaltninger foretages inden for en rimelig tid under hensyn til arten af den risiko, der er konstateret for liv eller sundhed, og den type videnskabelige oplysninger, der er nødvendige for, at der kan ske en afklaring af den videnskabelige usikkerhed, og for at der kan foretages en mere omfattende risikovurdering.«
Forordningens artikel 8 med overskriften »Beskyttelse af forbrugernes interesser« bestemmer følgende i stk. 1:
»Fødevarelovgivningen skal have til formål at beskytte forbrugernes interesser og skal give forbrugerne grundlag for at træffe informerede valg med hensyn til de fødevarer, som de indtager. […]«
Artikel 14 i forordning nr. 178/2002 med overskriften »Generelle krav i fødevarelovgivningen« er affattet således:
»1.   Fødevarer må ikke markedsføres, hvis de er farlige.
[…]
5.   Ved afgørelsen af, om en fødevare er uegnet til menneskeføde, skal der tages hensyn til, om fødevaren er uacceptabel til menneskeføde, hvis den anvendes som tiltænkt, fordi den er forurenet på grund af udefra kommende forhold eller på anden måde eller på grund af forrådnelse, nedbrydning eller fordærv.«
Denne forordnings artikel 17 med overskriften »Ansvarsfordeling« bestemmer:
»1.   Ledere af fødevare- og foderstofvirksomheder sikrer, at de krav i fødevarelovgivningen, der er relevante for deres aktiviteter, er opfyldt for fødevarer og foder i alle produktions-, tilvirknings- og distributionsled i den virksomhed, som er under deres ledelse, og kontrollerer, at de pågældende krav overholdes.
2.   Medlemsstaterne håndhæver fødevarelovgivningen samt overvåger og kontrollerer, at lederne af fødevare- og foderstofvirksomheder overholder de relevante krav i fødevarelovgivningen i alle produktions-, tilvirknings- og distributionsled.
Til det formål opretholder medlemsstaterne et offentligt kontrolsystem samt andre aktiviteter, der efter omstændighederne er berettigede, herunder udsendelse af officielle meddelelser om fødevare- og fodersikkerhed og om eventuelle risici, samt overvågning af fødevare- og fodersikkerheden og andre overvågningsaktiviteter omfattende alle produktions-, tilvirknings- og distributionsled.
Medlemsstaterne fastsætter også bestemmelser om, hvilke foranstaltninger og sanktioner der skal bringes i anvendelse i tilfælde af, at fødevare- og foderlovgivningen overtrædes. Foranstaltningerne og sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.«
Nederlandsk ret
Artikel 6.2, stk. 1, i Wet houdende een integraal kader voor regels over gehouden dieren en daaraan gerelateerde onderwerpen (lov om samlede rammer for reglerne om dyrehold og forbundne spørgsmål) af 19. maj 2011 (Stb. 2011, nr. 345) (herefter »dyreloven«) bestemmer følgende:
»Det er ulovligt at handle i strid med bestemmelserne i Den Europæiske Unions forordninger om forhold, der er reguleret ved nærværende lov, der er omfattet af eller følger af de offentlige myndigheders anordning eller en ministeriel bekendtgørelse.«
Dyrelovens artikel 8.7 fastsætter:
»Ministeren kan pålægge personer, der begår en overtrædelse, en administrativ bøde.«
Artikel 2.4 i Regeling van de Minister van Economische Zaken, nr. WJZ/12346914, houdende regels met betrekking tot dierlijke producten (økonomiministerens bekendtgørelse nr. WJZ/12346914 om regler for animalske produkter) af 7. december 2012 (Stcrt. 2012, nr. 25949) bestemmer følgende i stk. 1, litra d):
»De bestemmelser i Den Europæiske Unions forordninger, der omhandles i dyrelovens artikel 6.2, stk. 1, er følgende:
[…]
d)
artikel 3 og artikel 4, stk. 1-4, samt artikel 5 og artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 853/2004.«
Tvisten i hovedsagen og det præjudicielle spørgsmål
T. Boer & Zonen driver et slagteri, som i det væsentlige forarbejder og markedsfører kalvekød, kødprodukter og biprodukter. Selskabet anvender en slagtemetode, hvor slagtekroppe og slagtekropsdele efter slagtning og slagtemæssig behandling gradvist nedkøles i et kølerum i forlængelse af det lokale, hvor slagtningen og den slagtemæssige behandling finder sted. Nedkølingen fortsætter herefter i en kølevogn, som befinder sig på slagteriets lastedok, hvori kødet lastes fra kølerummet med henblik på transport.
Med henblik på at fastslå, om den krævede køletemperatur, som er fastsat til 7°C i bilag III, afsnit I, kapitel VII, til forordning nr. 853/2004, nås i alle køddele, anvender T. Boer & Zonen en empirisk regel, hvorefter kødtemperaturen falder 1°C i timen. Under den gradvise nedkølingsproces står kølevognen på T. Boer & Zonens bedriftsområde, og transportdokumenterne udarbejdes og overgives ved afslutningen af denne proces. Herefter transporteres kødet i denne vogn.
Ved kontroller foretaget den 16. og den 30. december 2014 af Nederlandse Voedsel-en Warenautoriteit (den nederlandske myndighed for fødevare- og produktsikkerhed) i T. Boer & Zonens lokaler blev det fastslået, at kødet blev lastet i kølevogne med en temperatur, der oversteg 7°C og i visse tilfælde oversteg 11°C. Det blev ligeledes fastslået, at denne praksis var af strukturel natur.
På grundlag af disse konstateringer pålagde statssekretæren ved to særskilte afgørelser af 27. marts 2015 T. Boer & Zonen administrative bøder på i alt 20000 EUR som følge af dels en tilsidesættelse af artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 853/2004 og af bilag III, afsnit I, kapitel VII, punkt 3, til nævnte forordning (overtrædelse af maksimumstemperaturen ved lastning), dels en tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1, i forordning nr. 852/2004 om fødevarehygiejne (tilsidesættelse af procedurerne støttet på HACCP-principperne).
T. Boer & Zonen anlagde sag med påstand om annullation af disse afgørelser. Ved afgørelse af 1. oktober 2015 nedsatte statssekretæren disse bøder efter delvist at have tiltrådt T. Boer & Zonens klagepunkter.
Herefter indbragte selskabet afgørelsen af 1. oktober 2015 for Rechtbank Rotterdam (retten i første instans i Rotterdam, Nederlandene), som forkastede søgsmålet den 14. juli 2016.
T. Boer & Zonen iværksatte appel af dommen afsagt i første instans for College van Beroep voor het Bedrijfsleven (appeldomstol i sager om handel og industri, Nederlandene).
Til støtte for søgsmålet har T. Boer & Zonen gjort gældende, at nedkølingen af kød ligeledes kan foretages efter lastningen i en kølevogn, indtil det når den krævede temperatur på 7°C, forudsat at dette køretøj ikke forlader slagteriets område, før denne temperatur forventes at være nået ud fra en empirisk regel om, at kødets temperatur falder 1°C i timen. Statssekretæren har derimod gjort gældende, at den nedkølingsproces, som T. Boer & Zonen anvender, er åbenbart i strid med bestemmelserne i og formålet med forordning nr. 853/2004, eftersom den ikke garanterer fødevaresikkerheden. Det er statssekretærens opfattelse, at nedkølingen skal ske i slagteriet i overensstemmelse med reglerne i punkt 1 i bilag III, afsnit I, kapitel VII, til denne forordning, og kølevognen kan ikke sidestilles med et slagteri som omhandlet i denne bestemmelse. Endvidere skal den krævede nedkøling nås, inden kødet lastes i dette køretøj.
Den forelæggende ret har præciseret, at det er ubestridt, for det første at temperaturen på det kød, som den nederlandske myndighed for fødevare- og produktsikkerhed kontrollerede, oversteg 7°C ved lastningen i kølevognen, og for det andet at omstændighederne i den sag, der verserer for denne ret, ikke svarer til den situation, som foreskrives i punkt 3, andet punktum, litra a) og b), i bilag III, afsnit I, kapitel VII, til forordning nr. 853/2004.
Det er for det første den forelæggende rets opfattelse, at en kølevogn ikke kan sidestilles med et »slagteri«, som dette anlæg defineres i punkt 1.16 i bilag I til forordning nr. 853/2004. For det andet har retten anført, at et sådant køretøj ikke er en enhed i en fødevarevirksomhed og derfor ikke kan anses for at være en enhed som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra c), i forordning nr. 852/2004. I denne forbindelse er det den forelæggende rets opfattelse, at transporten af kød begynder ved lastningen heraf i en kølevogn, og at den fuldstændige nedkøling heraf skal være opnået, inden det lastes i dette køretøj.
Henset til, at der er afsagt divergerende domme af de nederlandske retsinstanser hvad angår fortolkningen af den nedkølingsforpligtelse, der er fastsat i bilag III, afsnit I, kapitel VII, punkt 1 og 3, til forordning nr. 853/2004, har den forelæggende ret medgivet, at fortolkningen af de omhandlede bestemmelser i EU-retten ikke fremgår med en sådan klarhed, at der ikke foreligger nogen rimelig tvivl.
På denne baggrund har College van Beroep voor het Bedrijfsleven (appeldomstol i sager om handel og industri, Nederlandene) besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»Skal bestemmelsen i bilag III, afsnit I, kapitel VII, [punkt] 1 og 3, [til] forordning nr. 853/2004 fortolkes således, at nedkølingen af kødet skal ske i selve slagteriet, således at lastning af kødet i en kølevogn først må påbegyndes, når kødet har nået en temperatur på højst 7°C, eller kan nedkølingen af kødet også ske i kølevognen, så længe denne ikke forlader slagteriets område?«
Om det præjudicielle spørgsmål
Med sit spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om bilag III, afsnit I, kapitel VII, punkt 1 og 3, til forordning nr. 853/2004 skal fortolkes således, at nedkølingen af kødet efter slagtningen udelukkende må ske i slagteriets lokaler, indtil alle dele af kødet har nået en temperatur på højst 7°C, eller om nedkølingen af kødet også kan ske i en kølevogn, så længe denne befinder sig på slagteriets område.
Det skal indledningsvis bemærkes, at forordning nr. 853/2004 i punkt 3, andet punktum, i kapitel VII, der fremgår af afsnit I i dette bilag, foreskriver en undtagelse til forpligtelsen til at nedkøle kød til en temperatur på 7°C inden transporten for visse produkter og på specifikke betingelser. En sådan undtagelse er ikke taget i betragtning i det foreliggende tilfælde, og den forelæggende ret har ikke spurgt Domstolen om fortolkningen af denne bestemmelse, for så vidt som den fastsætter en sådan undtagelse.
I henhold til punkt 1 og 3 i bilag III, afsnit I, kapitel VII, til forordning nr. 853/2004 skal kød umiddelbart efter kødkontrollen nedkøles i slagteriet for at sikre en temperatur i alle dele af kødet på højst 7°C. Kødet skal endvidere opnå og bevare denne temperatur både før og efter transporten.
Det fremgår af disse bestemmelsers ordlyd, at nedkølingen skal foretages i selve slagteriet. Det skal følgelig vurderes, om en kølevogn som den i hovedsagen omhandlede kan anses for at udgøre en del af et »slagteri« som omhandlet i forordning nr. 853/2004 beregnet til nedkøling af kød.
Punkt 1.16 i bilag I til denne forordning definerer »slagteri« som »en virksomhed, der slagter og slagtemæssigt behandler dyr, hvis kød er bestemt til konsum«. I henhold til artikel 2, stk. 1, litra c), i forordning nr. 852/2004 forstås ved »virksomhed«»enhver enhed inden for en fødevarevirksomhed«.
Som fastslået i nærværende doms præmis 34 skal en sådan virksomhed endvidere sikre øjeblikkelig nedkøling af alle dele af kødet, inden det transporteres.
Som Europa-Kommissionen med føje har anført, er en kølevogn som den i hovedsagen omhandlede i denne forbindelse af selve sin art beregnet til transport af kød og indgår hverken i processen for slagtning, slagtemæssige behandling eller nedkøling af kødet inden oplagring eller transport. Sådanne køretøjers funktion er hovedsageligt at transportere kød og ikke at nedkøle det, idet deres køleanlæg er skabt til at bevare en lav temperatur under transporten.
Hertil kommer, som den franske regering har fremhævet i sine skriftlige bemærkninger, at nedkøling i slagteriernes kølerum giver mulighed for øjeblikkelig anvendelse af kulde under optimale forhold med henblik på at forebygge udviklingen af bakterier og dermed at sikre et højt fødevaresikkerhedsniveau i modsætning til den sikkerhed, der kan opnås i en kølevogn, hvor temperaturen kun kontrolleres empirisk.
Disse betragtninger kan ikke drages i tvivl af den omstændighed, at kølevognen befinder sig på slagteriets område under nedkølingsprocessen.
Desuden følger det af artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning nr. 853/2004, at lederen af en fødevarevirksomhed kun må markedsføre animalske produkter fremstillet i Unionen, hvis de udelukkende er tilberedt og håndteret i virksomheder, som er registreret hos eller, hvor det kræves i medfør af stk. 2, er autoriseret af myndighederne. Denne artikels stk. 2 bestemmer, at virksomheder, der håndterer de animalske produkter, der er omfattet af kravene i denne forordnings bilag III, kun må drives, hvis den kompetente myndighed har givet virksomhederne autorisation til at arbejde efter et besøg på stedet. Disse lederes opnåelse af denne autorisation i fødevaresektoren er underlagt visse krav om virksomhedens lokaler, hvori slagtningen og den slagtemæssige behandling udøves, der er fastsat i bilag III, afsnit I, kapitel II, til den nævnte forordning.
Selv om midlerne til transport af kød er undergivet en vis række krav som dem, der er fastsat i kapitel IV i bilag II med overskriften »Transport« til forordning nr. 852/2004, er disse transportmidler dog fritaget for en sådan procedure om autorisation fra den kompetente myndighed og er ikke dækket af slagteriets leders autorisation.
Endelig kan en fortolkning, hvorefter bilag III, afsnit I, kapitel VII, punkt 1 og 3, til forordning nr. 853/2004 fortolkes således, at ledere af fødevarevirksomheder kan nedkøle kød, der er bestemt til konsum, fra nyslagtede dyr i en kølevogn på slagteriets område, til kødet når 7°C, ikke være i overensstemmelse med det hovedformål, der forfølges med lovgivningen på hygiejneområdet, der, som det fremgår af niende betragtning til denne forordning, tilsigter at sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau med hensyn til fødevaresikkerhed.
Det fremgår nemlig af anden betragtning til forordning nr. 853/2004, at animalske fødevarer kan udgøre særlige risici for menneskers sundhed, hvorfor der bør fastsættes særlige hygiejnebestemmelser.
I denne forbindelse har det formål, der består i at sikre et højt offentligt sundhedsbeskyttelsesniveau, foranlediget EU-lovgiver til, således som det fremgår af fjerde betragtning til forordning nr. 853/2004, at pålægge lederne i fødevaresektoren ansvaret for at sikre fødevaresikkerheden og at indføre forpligtelsen til at foretage slagtning af dyr på slagterier, som overholder de tekniske krav til opførelse, udformning og udstyr i navnlig bilag III til forordning nr. 853/2004.
Henset til samtlige ovenstående betragtninger skal det forelagte spørgsmål besvares med, at bilag III, afsnit I, kapitel VII, punkt 1 og 3, til forordning nr. 853/2004 skal fortolkes således, at nedkølingen af kødet efter slagtningen skal ske i selve slagteriets lokaler, indtil alle dele af kødet har nået en temperatur på højst 7°C, inden dette kød lastes i en kølevogn.
Sagsomkostninger
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagsomkostningerne. Bortset fra nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.

På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Niende Afdeling) for ret:

Bilag III, afsnit I, kapitel VII, punkt 1 og 3, til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer skal fortolkes således, at nedkølingen af kødet efter slagtningen skal ske i selve slagteriets lokaler, indtil alle dele af kødet har nået en temperatur på højst 7°C, inden dette kød lastes i en kølevogn.

Underskrifter
(
*1
) – Processprog: nederlandsk.