CELEX: 62018CJ0098
Zahtjev za prethodnu odluku
Zaštita zdravlja
Higijenski paket
Uredba (EZ) br. 853/2004
Higijena hrane životinjskog podrijetla
Obveze subjekata u poslovanju s hranom
Posebni zahtjevi
Meso domaćih papkara i kopitara
Skladištenje i prijevoz
Temperaturni uvjeti mesa

Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje priloga III. odjeljka I. poglavlja VII. točaka 1. i 3. Uredbe (EZ) br. 853/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o utvrđivanju određenih higijenskih pravila za hranu životinjskog podrijetla (
SL 2004., L 139, str. 55
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 11., str. 3.).
Zahtjev je podnesen u okviru spora između društva T. Boer & Zonen BV, poduzetnika koji posluje s hranom sa sjedištem u Nizozemskoj i Staatssecretarisa van Economische Zaken (Državni tajnik za gospodarstvo, Nizozemska, u daljnjem tekstu: Državni tajnik), o upravnim kaznama koje je potonji nametnuo žalitelju u glavnom postupku jer je u kamion‑hladnjaču prekrcao meso na temperaturi višoj od 7 °C, a određene mesne proizvode na temperaturi višoj od 11 °C.
Pravni okvir
Pravo Unije
Uredba br. 853/2004
Uvodne izjave 1., 2., 4. i 9. Uredbe br. 853/2004 glase kako slijedi:
„(1)
Uredbom (EZ) br. 852/2004 [od 29. travnja 2004. o higijeni hrane (
SL 2004., L 139, str. 1
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 15., str. 42.)], Europski parlament i Vijeće utvrdili su opća higijenska pravila za hranu kojih se moraju pridržavati subjekti u poslovanju s hranom.
(2)
Određena hrana može predstavljati posebnu opasnost za zdravlje ljudi, zbog čega je potrebno utvrditi određena higijenska pravila. To se prije svega odnosi na hranu životinjskog podrijetla u kojoj su često utvrđene mikrobiološke i kemijske opasnosti.
[…]
(4)
Što se tiče javnog zdravlja ta pravila sadrže zajednička načela naročito u odnosu na odgovornosti proizvođača i nadležnih tijela, konstrukcijske, operativne i higijenske uvjete koje moraju ispunjavati objekti, postupke odobravanja objekata, uvjete u vezi sa skladištenjem i prijevozom te oznake zdravstvene ispravnosti.
[…]
(9)
Glavni ciljevi preinačenja su osiguravanje visoke razine zaštite potrošača u pogledu sigurnosti hrane, podvrgavajući subjekte u poslovanju s hranom u cijeloj Zajednici istim pravilima, te osiguravanje pravilnog djelovanja unutarnjeg tržišta proizvodima životinjskog podrijetla, pridonoseći tako ostvarenju ciljeva zajedničke poljoprivredne politike.”
Člankom 2. te uredbe, naslovljenim „Definicije”, određeno je:
„Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
definicije utvrđene u Uredbi (EZ) br. 178/2002;
2.
definicije utvrđene u Uredbi (EZ) br. 852/2004;
3.
definicije utvrđene u Prilogu I.; i
4.
sve tehničke definicije iz priloga II. i III.”
Članak 3. navedene uredbe, naslovljen „Opće obveze”, u svojem stavku 1. predviđa:
„Subjekti u poslovanju s hranom moraju ispunjavati odgovarajuće odredbe iz priloga II. i III.”
U skladu s člankom 4. te uredbe, naslovljenim „Upis u registar i odobravanje objekata”:
„1.   Subjekti u poslovanju s hranom mogu na tržište staviti proizvode životinjskog podrijetla proizvedene u Zajednici jedino ako su pripremljeni i ako se njima rukovalo isključivo u objektima:
(a)
koji zadovoljavaju odgovarajuće zahtjeve iz Uredbe (EZ) br. 852/2004, iz priloga II. i III. ovoj Uredbi te druge odgovarajuće propisa o hrani; i
(b)
koje je nadležno tijelo upisalo u registar ili, ako se to zahtijeva u skladu sa stavkom 2., odobrilo.
2.   Ne dovodeći u pitanje članak 6. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 852/2004, objekti u kojima se rukuje onim proizvodima životinjskog podrijetla koji podliježu zahtjevima iz Priloga III. ovoj Uredbi ne smiju poslovati ako ih ne odobri nadležno tijelo u skladu sa stavkom 3. ovog članka, izuzimajući objekte koji se bave jedino:
[…]
(b)
poslovima prijevoza;
[…]
3.   Objekt koji podliježe odobrenju u skladu sa stavkom 2. ne smije poslovati ako nadležno tijelo nije, u skladu s Uredbom (EZ) br. 854/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o utvrđivanju posebnih pravila organizacije službenih kontrola proizvoda životinjskog podrijetla namijenjenih prehrani ljudi:
(a)
tom objektu izdalo odobrenje za rad nakon inspekcije na licu mjesta; ili
[…]
4.   Subjekti u poslovanju s hranom surađuju s nadležnim tijelima u skladu s Uredbom (EZ) br. 854/2004. Subjekti u poslovanju s hranom naročito jamče da će objekt prestati raditi ako nadležno tijelo povuče svoje odobrenje ili ako ga, u slučaju uvjetnog odobrenja, ne produlji ili ne izda puno odobrenje.
[…]”
Prilog I. Uredbi br. 853/2004, naslovljen „Definicije”, u svojoj točki 1.16, predviđa da „klaonica” znači „objekt u kojemu se obavlja klanje i klaonička obrada životinja čije je meso namijenjeno prehrani ljudi”.
Prilog III. odjeljak I. poglavlje II. te uredbe, naslovljeno „Zahtjevi za klaonice”, predviđa više zahtjeva vezanih uz izgradnju, uređenje i opremu klaonica koje moraju ispuniti subjekti u poslovanju s hranom.
Prilog III. te uredbe sadržava odjeljak I., u čijem je poglavlju VII., naslovljenom „Skladištenje i prijevoz”, određeno:
„Subjekti u poslovanju s hranom moraju osigurati da se skladištenje i prijevoz mesa domaćih papkara i kopitara obavlja u skladu sa sljedećim uvjetima:
1.
(a)
Ako druge posebne odredbe ne predviđaju drugačije, nakon
post mortem
pregleda meso se u klaonici mora odmah ohladiti, u skladu s krivulj[om] hlađenja koja osigurava stalno smanjenje temperature, kako bi se u svim dijelovima mesa postigla temperatura od najviše 3 °C kod nusproizvoda klanja i 7 °C kod ostalog mesa. Međutim, meso se smije rasijecati i otkoštavati tijekom hlađenja u skladu s poglavljem V., točkom 4.;
(b)
Tijekom procesa hlađenja, mora biti osigurana odgovarajuća ventilacija kako bi se spriječila kondenzacija na površini mesa.
2.
Meso mora postići temperaturu navedenu u točki 1. te je zadržati tijekom uskladištenja.
3.
Meso mora postići temperaturu navedenu u točki 1. prije prijevoza i zadržati je tijekom prijevoza. Međutim, prijevoz se također može obaviti ako to dopusti nadležno tijelo kako bi se omogućila proizvodnja posebnih proizvoda, pod uvjetom:
(a)
da se taj prijevoz obavi u skladu sa uvjetima koje nadležno tijelo odredi glede prijevoza iz jednog određenog objekta u drugi;
i
(b)
da meso odmah napusti klaonicu, ili rasjekavaonicu koja je na istoj lokaciji kao i klaonica, te da prijevoz ne traje dulje od dva sata.
4.
Meso namijenjeno zamrzavanju mora se zamrznuti bez nepotrebnog odgađanja, uzimajući, prema potrebi, u obzir razdoblje stabilizacije prije zamrzavanja.
5.
Nepakirano se meso mora skladištiti i prevoziti odvojeno od pakiranog mesa, osim ako se skladištenje i prijevoz obavljaju u različito vrijeme ili tako da materijal za ambalažiranje i način skladištenja ili prijevoza ne mogu biti izvor kontaminacije mesa.”
Uredba br. 852/2004
Članak 2. Uredbe br. 852/2004, naslovljen „Definicije”, u svojem stavku 1. točki (c) pobliže određuje da u smislu te uredbe „objekt” znači „jedinica poduzeća koja posluje s hranom”.
Članak 5. navedene uredbe naslovljen „Analiza opasnosti i kritične kontrolne točke”, u svojem stavku 1. određuje:
„Subjekti u poslovanju s hranom uspostavljaju, provode i održavaju trajni postupak ili postupke temeljene na načelima sustava [
Hazard Analysis Critical Control Point
(HACCP) (sustav analize opasnosti i kritičnih kontrolnih točaka)].”
Uredba (EZ)br. 178/2002
Uredba (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2002. utvrđivanju općih načela i uvjeta zakona o hrani, osnivanju Europske agencije za sigurnost hrane te utvrđivanju postupaka u područjima sigurnosti hrane (
SL 2002., L 31, str. 1
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 7., str. 91.), u svojem članku 3. točki 2., definira „poduzeće za poslovanje s hranom” kao „bilo koje poduzeće, bez obzira na to ostvaruje li dobit ili ne i je li javno ili privatno, u sklopu kojeg se izvršavaju poslovi vezani za bilo koju fazu proizvodnje, prerade i distribucije hrane.”
Članak 6. te uredbe, naslovljen „Analiza rizika”, u svojem stavku 1. određuje:
„Kako bi se postigao opći cilj visoke razine zaštite života i zdravlja ljudi, propisi o hrani temelje se na analizi rizika, osim kada to nije primjereno okolnostima ili prirodi mjere.”
Članak 7. navedene uredbe, naslovljen „Načelo predostrožnosti”, propisuje:
„1.   U posebnim se okolnostima, gdje na temelju dostupnih informacija postoji mogućnost štetnog djelovanja na zdravlje, ali ustraje znanstvena nesigurnost, mogu poduzeti privremene mjere upravljanja rizikom nužne za osiguranje visoke razine zaštite zdravlja koju je Zajednica odabrala, do pribavljanja daljnjih znanstvenih informacija potrebnih za opsežniju procjenu rizika.
2.   Mjere usvojene na temelju stavka 1. primjerene su i ne ograničuju trgovinu više nego što je to potrebno kako bi se postigla visoka razina zaštite zdravlja koju je Zajednica odabrala, vodeći pritom računa o njihovoj tehničkoj i ekonomskoj isplativosti i ostalim legitimnim čimbenicima u dotičnom predmetu. Mjere se preispituju u primjerenom roku, ovisno o prirodi utvrđenoga rizika za život i zdravlje i vrsti znanstvenih informacija potrebnih za razjašnjavanje znanstvene nesigurnosti, kao i za provođenje sveobuhvatne procjene rizika.”
Članak 8. te uredbe, naslovljen „Zaštita interesa potrošača”, u svojem stavku 1. predviđa:
„Cilj je propisa o hrani zaštititi interese potrošača te im pružiti osnovu na kojoj će moći donijeti mjerodavne odluke u vezi hrane koju konzumiraju. […]”
U skladu s člankom 14. Uredbe br. 178/2002, naslovljenim „Opći uvjeti propisa o hrani”:
„1.   Nesigurnu hranu nije dozvoljeno stavljati na tržište:
[…]
5.   Prilikom utvrđivanja je li neka hrana neprikladna za prehranu ljudi uzima se u obzir je li ta hrana neprihvatljiva za prehranu ljudi prema svojoj predviđenoj uporabi zbog njezinog zagađenja vanjskim uzročnikom ili na neki drugi način, ili zbog truljenja, kvarenja ili raspadanja.”
Članak 17. te uredbe koji se odnosi na „Obveze” određuje:
„1.   Subjekti u poslovanju s hranom i hranom za životinje u svim fazama proizvodnje, prerade i distribucije unutar poslovanja kojim upravljaju moraju osigurati da hrana ili hrana za životinje ispunjava zahtjeve propisa o hrani koji su od važnosti za njihove aktivnosti te moraju provjeriti jesu li ti zahtjevi ispunjeni.
2.   Države članice izvršavaju propise o hrani, prate i provjeravaju ispunjavaju li subjekti u poslovanju s hranom i hranom za životinje odgovarajuće zahtjeve propisa o hrani u svim fazama proizvodnje, prerade i distribucije.
One s tim ciljem održavaju sustav službene kontrole i drugih aktivnosti prikladan okolnostima, uključujući obavješćivanje javnosti o sigurnosti i riziku hrane i hrane za životinje, nadzoru sigurnosti hrane i hrane za životinje i ostalim aktivnostima praćenja koje pokrivaju sve faze proizvodnje, prerade i distribucije.
Države članice također utvrđuju propise za mjere i sankcije koje se primjenjuju na povrede propisa o hrani i hrani za životinje. Mjere i sankcije su učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.”
Nizozemsko pravo
Člankom 6.2 stavkom 1. Wet houdende een integraal kader voor regels over gehouden dieren en daaraan gerelateerde onderwerpena (Zakon kojim se uspostavlja cjeloviti okvir za pravila o držanim životinjama i povezanim pitanjima), od 19. svibnja 2011. (Stb. 2011., br. 345) (u daljnjem tekstu: Zakon o životinjama), određeno je:
„Zabranjeno je djelovati u suprotnosti s odredbama uredbe Europske unije koje se odnose na pitanja uređena ovim zakonom, koja su predviđena općom upravnom mjerom ili na temelju takve mjere ili ministarskom uredbom.”
Članak 8.7 Zakona o životinjama predviđa:
„Naš ministar može nametnuti upravnu kaznu osobi koja počini prekršaj.”
Članak 2.4 Regelinga van de Minister van Economische Zaken, nr. WJZ/12346914, houdende regels met betrekking tot dierlijke producten, (Uredba ministra gospodarstva br. WJZ/12346914 o pravilima o životinjskim proizvodima), od 7. prosinca 2012. (Stcrt. 2012., br. 25949), u svojem stavku 1. točki (d) određuje:
„Odredbe uredbi Europske unije poput onih previđenih u članku 6.2 stavku 1. Zakona o životinjama su sljedeće:
[…]
(d)
članak 3., članak 4. stavci 1. do 4., članak 5. i članak 7. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 853/2004.”
Glavni postupak i prethodno pitanje
T. Boer & Zonen ima klaonicu koja se poglavito bavi preradom telećeg mesa, mesnih proizvoda i nusproizvoda. On primjenjuje postupak klanja u kojem se nakon klanja i klaoničke obrade trupovi i komadi trupova postupno hlade u rashladnoj komori koja se nalazi uz objekt u kojem se obavlja klanje i klaonička obrada. Hlađenje se zatim nastavlja u kamionu‑hladnjači koji se nalazi na utovarno‑istovarnoj rampi klaonice, u koji se meso prekrcava radi njegova prijevoza iz rashladne komore.
Radi određivanja toga je li postignuta potrebna temperatura hlađenja svih dijelova mesa, utvrđena Prilogom III. odjeljkom I. poglavljem VII. Uredbe br. 853/2004 na 7 °C, T. Boer & Zonen primjenjuje empirijsko pravilo, u skladu s kojim se temperatura mesa snižava 1 °C na sat. Tijekom postupka postupnog hlađenja kamion‑hladnjača ostaje unutar klaonice T. Boer & Zonena, a nakon toga se sastavljaju i izdaju prijevozne isprave. Zatim se meso prevozi u tom vozilu.
Tijekom inspekcija koje je 16. i 30. prosinca 2014. proveo Nederlandse Voedsel‑en Warenautoriteit (Nizozemska agencija za sigurnost hrane i proizvoda široke potrošnje, Nizozemska) u objektima T. Boer & Zonena utvrđeno je da je meso prekrcano u kamione‑hladnjače na temperaturi višoj od 7 °C, a u određenim slučajevima višoj i od 11 °C. Također je utvrđeno da je ova praksa bila sustavna.
Na temelju tih utvrđenja Državni tajnik je T. Boer & Zonenu dvjema različitim odlukama od 27. ožujka 2015. nametnuo upravne kazne u ukupnom iznosu od 20000 eura zbog, s jedne strane, povrede članka 3. stavka 1. Uredbe br. 853/2004 i njezina Priloga III. odjeljka I. poglavlja VII. točke 3. (povreda najviše temperature pri prekrcavanju) i, s druge strane, povrede članka 5. stavka 1. Uredbe br. 852/2004 o higijeni hrane (povreda postupaka koji se temelje na načelima HACCP).
T. Boer & Zonen pobijao je navedene odluke. Državni je tajnik odlukom od 1. listopada 2015. djelomično prihvatio prigovore T. Boer & Zonena te snizio iznose tih kazni
Zatim je podnio tužbu protiv te odluke 1. listopada 2015. Rechtbanku Rotterdam (Sud u Rotterdamu, Nizozemska), koji ju je odbio 14. srpnja 2016.
T. Boer & Zonen podnio je žalbu protiv prvostupanjske presude Collegeu van Beroep voor het bedrijfsleven (Žalbeni sud za upravne sporove u gospodarstvu, Nizozemska).
U potporu svojoj tužbi T. Boer & Zonen ističe da se meso može hladiti i nakon prekrcavanja u kamion‑hladnjaču do zahtijevane temperature od 7 °C, pod uvjetom da vozilo ne napusti prostor klaonice prije nego što se, na temelju empirijskog pravila u skladu s kojim se temperatura mesa snižava 1 °C na sat, ne pretpostavi da je ta temperatura postignuta. Suprotno tomu, Državni tajnik tvrdi da postupak hlađenja koji je primijenio T. Boer & Zonen očito nije u skladu s odredbama i ciljem Uredbe br. 853/2004 jer ne jamči sigurnost hrane. Prema njegovu mišljenju, hlađenje treba obaviti u klaonici u skladu sa zahtjevima iz točke 1. poglavlja VII. odjeljka I. Priloga III. toj uredbi, a kamion‑hladnjača ne može se izjednačiti s klaonicom u smislu te odredbe. Osim toga, zahtijevano hlađenje treba postići prije nego što meso bude prekrcano u to vozilo.
Sud koji je uputio zahtjev pojašnjava da nije sporno, s jedne strane, da temperatura mesa koje je kontrolirala Nizozemska agencija za sigurnost hrane i proizvoda široke potrošnje bila viša od 7 °C prilikom prekrcavanja u kamion‑hladnjaču i, s druge strane, da okolnosti predmeta koji se pred njim vodi ne odgovaraju situaciji iz točke 3. druge rečenice točaka (a) i (b), poglavlja VII. odjeljka I. Priloga III. Uredbe br. 853/2004.
Sud koji je uputio zahtjev smatra, s jedne strane, da se kamion‑hladnjača ne može izjednačiti s „klaonicom”, kako je taj objekt definiran u točki 1.16 Priloga I. Uredbi br. 853/2004. S druge strane, on smatra da vozilo nije jedinica poduzeća koja posluje s hranom te se, slijedom toga, ne može smatrati objektom, u smislu članka 2. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 852/2004. S tim u vezi, sud koji je uputio zahtjev smatra da prijevoz mesa započinje prilikom njegova prekrcavanja u kamion‑hladnjaču i da se ono mora potpuno ohladiti prije prekrcavanja u to vozilo.
Međutim, uzimajući u obzir međusobno kontradiktorne presude nizozemskih sudova o tumačenju obveze hlađenja Priloga III. odjeljka I. poglavlja VII. točaka 1. i 3. Uredbe br. 853/2004, sud koji je uputio zahtjev priznaje da tumačenje predmetnih odredbi prava Unije nije tako očito da ne ostavlja mjesta nikakvoj razumnoj sumnji.
U tim je okolnostima College van Beroep voor het bedrijfsleven (Žalbeni sud za upravne sporove u gospodarstvu) odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeće prethodno pitanje:
„Treba li odredbe Priloga III. odjeljka I. poglavlja VII. uvodne rečenice i točaka 1. i 3. Uredbe br. 853/2004 tumačiti na način da se hlađenje mesa mora obavljati u samoj klaonici, tako da se s prekrcavanjem mesa u kamion hladnjaču smije započeti tek nakon što je meso postiglo temperaturu od najviše 7 °C ili se hlađenje mesa može obavljati i u kamionu hladnjači, sve dok on ne napusti prostor klaonice?”
O prethodnom pitanju
Svojim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li Prilog III. odjeljak I. poglavlje VII. točke 1. i 3. Uredbe br. 853/2004 tumačiti na način da se hlađenje mesa nakon klanja mora obavljati samo u klaonici dok svi njegovi dijelovi ne postignu temperaturu od najviše 7 °C ili se može obavljati i u kamionu hladnjači koji se nalazi u prostoru klaonice.
Uvodno valja istaknuti da druga rečenica točke 3. poglavlja VII. odjeljka I. tog priloga Uredbi br. 853/2004 predviđa odstupanje od obveze hlađenja mesa na temperaturu od 7 °C prije prijevoza određenih proizvoda u posebnim uvjetima. Međutim, takvo odstupanje nije predviđeno u predmetnom slučaju i sud koji je uputio zahtjev ne pita Sud o tumačenju te odredbe u mjeri u kojoj ona predviđa takvo odstupanje.
U skladu s točkama 1. i 3. poglavlja VII. odjeljka I. Priloga III. Uredbi br. 853/2004, nakon
post mortem
pregleda meso se u klaonici mora odmah ohladiti, u skladu s krivuljom hlađenja koja osigurava stalno smanjenje temperature, kako bi se u svim dijelovima mesa postigla temperatura od najviše 7 °C. Usto, meso mora postići tu temperaturu prije prijevoza i zadržati je tijekom prijevoza.
Iz teksta tih odredbi proizlazi da hlađenje treba obaviti u samoj klaonici. Stoga valja ocijeniti može li se kamion‑hladnjača, poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, smatrati dijelom „klaonice” u smislu Uredbe br. 853/2004 koja se koristi za hlađenje mesa.
Točka 1.16 Priloga I. toj uredbi predviđa da „klaonica” znači „objekt u kojemu se obavlja klanje i klaonička obrada životinja čije je meso namijenjeno prehrani ljudi”. U skladu s člankom 2. stavkom 1. točkom (c) Uredbe br. 852/2004, „objekt” znači „jedinica poduzeća koja posluje s hranom”.
Osim toga, kao što je utvrđeno u točki 34. ove presude, objekt treba osigurati neposredno hlađenje svih dijelova mesa prije njihova prijevoza.
S tim u vezi, kao što je to ispravno istaknula Europska komisija, kamion‑hladnjača poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku je po samoj svojoj prirodi namijenjen prijevozu mesa i ne sudjeluje u postupku klanja, klaoničke obrade i ohlađivanju mesa prije skladištenja ili prijevoza. Funkcija takvih vozila poglavito je prevesti meso, a ne hladiti ga s obzirom na to da su njihove instalacije za hlađenje dizajnirane da očuvaju nisku temperaturu tijekom prijevoza.
K tome i kao što je francuska vlada istaknula u svojim pisanim očitovanjima, hlađenje u rashladnoj komori klaonica omogućuje neposrednu primjenu hladnoće u optimalnim uvjetima radi sprječavanja razvijanja bakterija i, slijedom toga, radi osiguranja visoke razine sigurnosti hrane, suprotno onome što se može ostvariti u kamionu‑hladnjači u kojem se temperatura tek empirijski kontrolira.
Ta razmatranja ne može dovesti u pitanje okolnost da se kamion‑hladnjača nalazi u prostoru klaonice tijekom postupka hlađenja.
Usto, na temelju članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 853/2004, subjekti u poslovanju s hranom mogu na tržište staviti proizvode životinjskog podrijetla proizvedene u [Uniji] jedino ako su pripremljeni i ako se njima rukovalo isključivo u objektima koje je nadležno tijelo upisalo u registar ili, ako se to zahtijeva u skladu sa stavkom 2., odobrilo. Stavak 2. navedenog članka predviđa da objekti u kojima se rukuje onim proizvodima životinjskog podrijetla koji podliježu zahtjevima iz Priloga III. toj uredbi ne smiju poslovati ako im nadležno tijelo ne izda odobrenje za rad nakon inspekcije na licu mjesta. Da bi dobili to odobrenje, subjekti u poslovanju s hranom moraju udovoljiti određenim zahtjevima koji se odnose na prostore objekta u kojima se obavljaju djelatnosti klanja i klaoničke obrade, izloženima u Prilogu III. odjeljku I. poglavlju II. navedene uredbe.
Međutim, iako su sredstva u kojima se prevozi meso podvrgnuta određenom broju zahtjeva, poput onih iz poglavlja IV. Priloga II. naslovljenog „Prijevoz”, Uredbe br. 852/2004, ona su izuzeta iz tog postupka odobrenja nadležnog tijela i nisu obuhvaćena odobrenjem upravitelja klaonice.
Naposljetku, tumačenje Priloga III. odjeljka I. poglavlja VII. točaka 1. i 3. Uredbe br. 853/2004 u smislu da subjekti u poslovanju s hranom mogu u kamionu‑hladnjači koji se nalazi u prostoru klaonice hladiti meso životinja koje su upravo zaklane, namijenjeno prehrani ljudi, dok ne postigne temperaturu od 7 °C nije u skladu s glavnim ciljem koji se nastoji postići propisom u području higijene, a koji se, kao što to proizlazi iz uvodne izjave 9. te uredbe, sastoji u osiguravanju visoke razine zaštite potrošača u pogledu sigurnosti hrane.
Naime, iz uvodne izjave 2. Uredbe br. 853/2004 proizlazi da hrana životinjskog podrijetla može predstavljati posebnu opasnost za zdravlje ljudi, zbog čega je potrebno utvrditi određena higijenska pravila.
S tim u vezi, cilj koji se sastoji u osiguranju visoke razine zaštite javnog zdravlja potaknuo je zakonodavca Unije, kao što je navedeno u uvodnoj izjavi 4. Uredbe br. 853/2004, da subjektima u poslovanju s hranom nametne odgovornost osiguranja sigurnosti hrane i da nametne obvezu da se sve klanje životinja obavlja u klaonicama koje poštuju tehničke zahtjeve vezane uz izgradnju, uređenje i opremu, koji se nalaze osobito u Prilogu III. Uredbi br. 853/2004.
S obzirom na sva prethodna razmatranja, na postavljeno pitanje treba odgovoriti tako da Prilog III. odjeljak I. poglavlje VII. točke 1. i 3. Uredbe br. 853/2004 valja tumačiti na način da se hlađenje mesa nakon klanja mora obavljati u samoj klaonici dok svi njegovi dijelovi ne postignu temperaturu od najviše 7 °C prije bilo kakvog prekrcavanja tog mesa u kamion‑hladnjaču.
Troškovi
Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.

Slijedom navedenog, Sud (deveto vijeće) odlučuje:

Prilog III. odjeljak I. poglavlje VII. točke 1. i 3. Uredbe (EZ) br. 853/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o utvrđivanju određenih higijenskih pravila za hranu životinjskog podrijetla valja tumačiti na način da se hlađenje mesa nakon klanja mora obavljati u samoj klaonici dok svi njegovi dijelovi ne postignu temperaturu od najviše 7 °C prije bilo kakvog prekrcavanja tog mesa u kamion‑hladnjaču.

Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: nizozemski