CELEX: 62015TJ0140
Odrody rastlín
Konanie o vyhlásení neplatnosti
Odroda cukrovej repy M 02205
Článok 20 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 2100/94
Článok 7 nariadenia č. 2100/94
Odlišnosť kandidátskej odrody
Odborné preskúmanie
Konanie pred odvolacím výborom
Povinnosť starostlivo a nestranne preskúmať všetky relevantné skutočnosti predmetného prípadu
Právomoc zmeniť rozhodnutie

Okolnosti predchádzajúce sporu a napadnutý rozsudok
Konanie o udelení práva Spoločenstva k odrodám rastlín
Dňa 29. novembra 2002 podal vedľajší účastník konania SESVanderhave NV na Úrad spoločenstva pre odrody rastlín (CPVO) žiadosť o udelenie práva Spoločenstva k odrodám rastlín podľa nariadenia Rady (ES) č. 2100/94 z 27. júla 1994 o právach spoločenstva k odrodám rastlín (
Ú. v. ES L 227, 1994, s. 1
; Mim. vyd. 03/016, s. 390). Odroda rastlín, pre ktorú sa toto udelenie práva požaduje, je odroda M 02205, odroda cukrovej repy patriacej k druhu
Beta vulgaris L. ssp. Vulgaris var. altissima Döll
.
CPVO poveril Statens utsädeskontroll (Úrad pre kontrolu a osvedčovanie osív, Švédsko, ďalej len „skúšobný úrad“), aby vykonal odborné preskúmanie kandidátskej odrody v súlade s článkom 55 ods. 1 nariadenia č. 2100/94. Tento úrad bol predovšetkým poverený preskúmať, či kandidátska odroda je odlišná od veľmi podobných odrôd, ktorých existencia bola všeobecne známa ku dňu podania žiadosti o udelenie práva Spoločenstva k odrodám rastlín (ďalej len „referenčné odrody“) v zmysle článku 7 ods. 1 nariadenia č. 2100/94. Z tohto dôvodu boli odrody repy Dieck 3903 a KW 043 považované za odrody najviac podobné kandidátskej odrode.
Dňa 10. decembra 2004 zaslal skúšobný úrad CPVO záverečnú odbornú správu s priloženým opisom odrody a dokumentom s názvom „Informácie o odlišnosti“ (ďalej len „porovnávací súhrn odlišností“). Tento naposledy uvedený dokument obsahuje nasledujúce údaje:
Na základe tejto správy CPVO 18. apríla 2005 udelil vedľajšiemu účastníkovi konania práva Spoločenstva k odrodám rastlín, o ktoré sa žiada, zapísané pod označením UE 15118, pre odrodu M 02205. K tomuto rozhodnutiu boli pripojené dokumenty dodané skúšobným úradom, obsahujúce opis odrody a porovnávací súhrn odlišností.
Dňa 20. apríla 2012 informovala žalobkyňa, spoločnosť Aurora Srl, CPVO jednak o tom, že prebieha súdne konanie pred talianskymi súdmi – konanie o porušení práva vedené proti nej vedľajším účastníkom konania – a jednak, že sa objavil rozpor v osvedčení o zápise odrody M 02205, to znamená, že stupne prejavu znakov „farba čepele listu“ a „čepeľ listu: zvlnenie na okraji“, ako boli vložené do opisu odrody, nezodpovedajú stupňu prejavu uvedeného v porovnávacom súhrne odlišností (konkrétne 4 namiesto 5 a 5 namiesto 4).
Následne po žiadosti o vysvetlenie, doručenej CPVO 23. apríla 2012, potvrdil skúšobný úrad, že sa objavila chyba v porovnávacom súhrne odlišností. Podľa skúšobného úradu však táto chyba nespochybňuje záver o odlišnom charaktere kandidátskej odrody, a to tým skôr, že informácie uvedené v opise odrody boli správne.
Dňa 4. mája 2012 CPVO zaslal žalobkyni opravenú verziu porovnávacieho súhrnu odlišností, pričom jej oznámil, že v skutočnosti ide o chybu v prepise informácií prevzatých z úradného opisu uvedenej odrody.
Následne žalobkyňa informovala CPVO, že sa v opravenej verzii porovnávacieho súhrnu odlišností vyskytli ďalšie chyby, to znamená, že v zmenenej verzii uvedeného dokumentu nebol opravený údaj týkajúci sa znaku „farba čepele listu“. V tejto súvislosti CPVO 11. mája 2012 potvrdil, že vo vzťahu k danému znaku úroveň prejavenia odrody M 02205 bola 4, a nie 5. V rozsahu, v akom v dôsledku tejto naposledy vykonanej opravy znak „farba čepele listu“ už nebol relevantný pre odlíšenie kandidátskej odrody od odrody KW 043, pretože ich úrovne prejavenia sa stali zhodnými, bol tento znak z porovnávacieho súhrnu odlišností vypustený.
Počas komunikácie uskutočnenej pri tejto príležitosti medzi skúšobným úradom a CPVO tento naposledy uvedený tiež predložil otázky o zhodnej úrovni prejavenia dvoch odrôd M 02205 a KW 043, pokiaľ ide o znak „klíčivosť“.
V opravenej verzii porovnávacieho súhrnu odlišností, ktorá bola odoslaná na CPVO 27. apríla 2012, skúšobný úrad opätovne odkázal na znak „klíčivosť“, pričom pri jej úrovni prejavenia doplnil percentuálnu odchýlku, a to 29 % pre kandidátsku odrodu, oproti 94 % pre referenčnú odrodu KW 043.
Po týchto po sebe nasledujúcich opravách porovnávací súhrn odlišností znel takto:
Konanie o vyhlásenie neplatnosti pred CPVO na prvom stupni
Dňa 28. augusta 2012 podala žalobkyňa návrh na vyhlásenie neplatnosti práva Spoločenstva k odrodám rastlín priznaného vedľajšiemu účastníkovi konania na základe článku 20 nariadenia č. 2100/94 z dôvodu, že po sebe nasledujúce opravy porovnávacieho súhrnu odlišností preukázali, že odroda M 02205 nespĺňa podmienku „odlišnosti“ v zmysle článku 7 ods. 1 uvedeného nariadenia. Žalobkyňa konkrétne vo vyjadrení, ktorým sa vysvetľujú dôvody odvolania a ktoré bolo predložené CPVO, namieta skutočnosť, že v dôsledku vyššie uvedených opráv spočívala jediná odlišnosť medzi odrodami M 02205 a KW 043 v percentuálnej odchýlke úrovne prejavu znaku, ktorý sa týka „klíčivosti“, a to 29 % pre odrodu M 02205 oproti 94 % pre referenčnú odrodu KW 043. Táto okolnosť spôsobila, že táto voľba znaku nebola vhodná na účely vyvodenia záveru týkajúceho sa odlišnosti kandidátskej odrody, pretože v súlade s vysvetleniami poskytnutými v prílohe 1 protokolu prijatého CPVO 15. novembra 2001 pre druh
Beta vulgaris L. ssp. Vulgaris var. altissima Döll
(ďalej len „protokol z 15. novembra 2001“), uplatniteľného v prejednávanom prípade, odlišnosť kandidátskej odrody môže byť odôvodnená znakom „klíčivosti“ len v prípade, ak je rozdiel medzi hodnotením kandidátskej odrody a hodnotením referenčnej odrody 2 body – čo nesporne nebol prejednávaný prípad.
Dňa 13. mája 2013 – v rozsahu, v akom sa ukázalo, že v dôsledku vyššie uvedených opráv odlišnosť medzi odrodou M 02205 a odrodou KW 043 spočívala iba v rozdiele týkajúcom sa percenta znaku „klíčivosť“ – CPVO kontaktoval skúšobný úrad, a požiadal ho o overenie, či znak „klíčivosť“ predstavuje jediný znak odlíšenia uvedených odrôd, alebo či boli počas vykonania odborného preskúmania zistené aj iné znaky tohto druhu.
Dňa 14. mája 2013 skúšobný úrad vydal aktualizovanú verziu porovnávacieho súhrnu odlišností, ktorá obsahuje nové znaky, ktoré uvedený úrad považuje za spôsobilé odôvodniť odlíšenie dotknutých odrôd. Predmetná verzia znela takto:
Na základe týchto dôkazov potvrdil CPVO 16. mája 2013 účastníkom konania o vyhlásenie neplatnosti, že odroda M 02205 sa odlišuje od akejkoľvek inej odrody všeobecne známej v zmysle článku 7 nariadenia č. 2100/94. Okrem iného spresňuje, že zmena znakov, ku ktorej došlo v dôsledku toho, že prax jednotlivých skúšobných úradov sa líši, pokiaľ ide o spôsob, akým tieto úrady vyhotovujú správy o odlišnosti, ako aj pokiaľ ide o voľbu znakov, ktoré považujú za relevantné na odôvodnenie odlíšenia kandidátskej odrody. Okrem iného vlastne touto odlišnou praxou rôznych skúšobných úradov CPVO odôvodnil voľbu znaku „klíčivosť“. V rozsahu, v akom sa preukázalo, že tento znak nie je spôsobilý odôvodniť zistenie odlišnosti, bol nakoniec vypustený zo zoznamu znakov nachádzajúcich sa v konečnej verzii porovnávacieho súhrnu odlišností, ako bol stanovený 9. septembra 2013. Táto verzia znie takto:
Z dôvodu rôznych zmien vykonaných v porovnávacom súhrne odlišností žalobkyňa – v ústnych pripomienkach počas pojednávania pred CPVO – predložila dodatočné tvrdenia na účely preukázania, že v momente udelenia práv Spoločenstva k sporným odrodám rastlín odroda M 02205 nebola odlišná od referenčnej odrody KW 043.
Tiež tvrdila, že predposledná a posledná verzia porovnávacieho súhrnu odlišností uvádzajú, že v nich uvedené znaky prejavu, pokiaľ ide o referenčné odrody KW 043 a Dieck 3903, nepochádzali z výsledkov porovnávacieho preskúmania vzoriek pestovaných odrôd vykonaných v rokoch 2003 a 2004, ale boli prevzaté z úradného opisu uvedených odrôd, tak ako boli tieto znaky prejavu zistené v momente udelenia práv Spoločenstva k týmto naposledy uvedeným odrodám rastlín. Podľa žalobkyne by takáto prax bola nielen neprijateľná, ale aj protiprávna, keďže je v rozpore so všetkými predpismi, ktoré sa na danú oblasť uplatňujú, v zmysle ktorých by sa odlišný znak kandidátskej odrody mal zakladať iba na údajoch vyplývajúcich z porovnávacieho preskúmania vzoriek pestovaných odrôd vykonaných počas dvoch samostatných vegetačných cyklov po podaní žiadosti o zápis kandidátskej odrody. Podľa jej názoru existuje iba jediné možné vysvetlenie, ktoré by odôvodňovalo rozhodnutie CPVO oprieť záver o odlišnosti odrody M 02205 o úradný opis referenčných odrôd KW 043 a Dieck 3903. Toto vysvetlenie by sa opieralo o fakt, že po vyňatí znakov „farba čepele listu“ a „klíčivosť“ z porovnávacieho súhrnu odlišností by nezostal žiaden údaj vyplývajúci z výsledkov porovnávacieho preskúmania vzoriek pestovaných odrôd vykonaných počas rokov 2003 a 2004, ktorý by mohol odôvodniť odlišnosť kandidátskej odrody.
Z dôvodu odstránenia akejkoľvek pochybnosti žalobkyňa 23. mája 2013 požiadala CPVO, aby jej poskytol všetky dokumenty pochádzajúce zo skúšobného úradu, ktoré sa týkajú spisu vzťahujúceho sa na odrodu M 02205. Listom z 5. júna 2013 odpovedal CPVO na žiadosť žalobkyne, ale len čiastočne, formou poskytnutia zoznamov odrôd, ktoré boli skúmané v rámci odborného preskúmania uskutočneného v rokoch 2003 a 2004, tak ako mu boli predložené skúšobným úradom.
Žalobkyňa predložila CPVO viaceré ďalšie žiadosti o dodatočné informácie na účely získania týchto výsledkov preskúmania uvedených vzoriek pestovaných odrôd. S týmito žiadosťami v správnom konaní pred CPVO neuspela z dôvodu, že tieto údaje si musí ponechať skúšobný úrad. Až 2. marca 2015 CPVO zaslal žalobkyni výsledky preskúmania uvedených vzoriek pestovaných odrôd.
Rozhodnutím NN 010 z 23. septembra 2013 zamietol CPVO návrh na vyhlásenie neplatnosti podaný žalobkyňou na základe článku 20 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 2100/94 z dôvodu, že odroda M 02205 sa zreteľne odlišuje od referenčnej odrody, teda KW 043. Vysvetlil, že v momente vydania záverečnej správy skúšobný úrad mal vedomosť o správnych znakoch prejavu vo vzťahu ku všetkým znakom týkajúcim sa kandidátskej odrody a že z tohto dôvodu chyby v písaní urobené v porovnávacom súhrne odlišností nemali vplyv na záver týkajúci sa odlišnosti tejto odrody; táto okolnosť bola potvrdená aj skúšobným úradom.
Podľa CPVO bola kandidátska odroda zreteľne odlišná od všetkých ostatných všeobecne známych odrôd cukrovej repy, a to na základe viacerých znakov. V tejto súvislosti CPVO najprv pripomenul, že aktualizovaná verzia porovnávacieho súhrnu odlišností s dátumom 14. mája 2013 potvrdzuje záver o odlišnosti odrody M 02205 vo vzťahu k referenčnej odrode KW 043 z dôvodu ďalších štyroch znakov. Následne uviedol, že okolnosť, že znak „klíčivosť“ bol pôvodne uvedený v porovnávacom súhrne odlišností napriek jeho irelevantnosti pre odôvodnenie odlišnosti kandidátskej odrody, hoci je to poľutovaniahodné, neovplyvnil finálny záver. To platí o to viac, že porovnávací súhrn odlišností skúšobný úrad predkladá fakultatívne len na informačné účely. Nakoniec CPVO spresnil, že v momente, keď si uvedomil, že znak „klíčivosť“ nepredstavuje relevantný znak, ktorý by mal byť uvedený v správe, požiadal skúšobný úrad o predloženie iného znaku, ktorý sa skúmal počas porovnávacieho preskúmania vzoriek pestovaných odrôd a ktorým by sa mohla relevantným spôsobom preukázať odlišnosť kandidátskej odrody, a vôbec nežiadal o „dodatočné“ alebo „nové“ znaky, ako to tvrdí žalobkyňa.
Na základe vyššie uvedeného CPVO zamietol vyhlásiť neplatnosť ochrany Spoločenstva napadnutej rastlinnej odrody.
Konanie pred odvolacím výborom CPVO
Dňa 4. októbra 2013 sa žalobkyňa v súlade s článkami 67 až 72 nariadenia č. 2100/94 odvolala na odvolací výbor CPVO proti rozhodnutiu o zamietnutí jej návrhu na vyhlásenie neplatnosti.
V podaní, ktorým sa vysvetľujú dôvody odvolania, žalobkyňa vyjadrila predovšetkým svoje pochybnosti týkajúce sa pôvodu údajov o referenčnej odrode KW 043, tak ako boli uvedené v predposlednej a poslednej verzii porovnávacieho súhrnu odlišností.
Rovnako ako aj na CPVO na prvom stupni zopakovala žalobkyňa svoje tvrdenie, podľa ktorého odlišný charakter odrody M 02205 vo vzťahu k referenčným odrodám KW 043 a Dieck 3903 nebol určený na základe údajov zozbieraných z porovnávacieho preskúmania vzoriek pestovaných odrôd, ale pravdepodobnejšie na základe hodnôt obsiahnutých v osvedčeniach referenčných odrôd, získaných z porovnávacieho preskúmania vzoriek pestovaných odrôd v rôznych obdobiach, a to v rokoch 2001 a 2002 pre odrodu KW 043 a v rokoch 2002 a 2003 pre odrodu Dieck 3903. V tejto súvislosti žalobkyňa spresnila, že hodnoty prejavu udelené odrode KW 043 v porovnávacom súhrne odlišností sa zhodovali s hodnotami prejavu uvedenými v úradnom opise uvedenej odrody. Skúšobné ústavy sa zhodovali na tom, že vzhľadom na skutočnosť, že hodnoty prejavu znakov, ktoré sú špecifické pre repu, sú silno ovplyvniteľné vonkajšími faktormi, je pravdepodobnosť, že sa dosiahnu rovnaké hodnoty pri porovnávacom preskúmaní vzoriek pestovaných odrôd v rôznych rokoch, veľmi nízka.
Napadnuté rozhodnutie
Rozhodnutím A 010/2013 z 26. novembra 2014 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) zamietol odvolací výbor odvolanie žalobkyne ako nedôvodné, vzhľadom na to, že žalobkyňa precenila relevantnosť porovnávacieho súhrnu odlišností, zatiaľ čo v skutočnosti tento dokument obsahoval len doplňujúce informácie vyplývajúce z porovnávacieho preskúmania vzoriek pestovaných odrôd. Z tohto dôvodu skutočnosť, že tento dokument bol trikrát opravený, nemôže mať za následok neplatnosť udelenia práv Spoločenstva k predmetným odrodám rastlín.
V súvislosti s otázkou porovnávacieho preskúmania vzoriek pestovaných odrôd odvolací výbor konštatoval, že žalobkyňa iba tvrdila, že sa nevykonalo žiadne priame porovnanie kandidátskej odrody a referenčných odrôd. Po tom, čo kvalifikoval takéto priame porovnanie odrôd podľa základného pravidla v rámci takéhoto preskúmania vzoriek, odvolací výbor konštatoval, že takéto porovnanie sa v predmetnom prípade uskutočnilo, ako to potvrdil pán C., expert skúšobného úradu, na pojednávaní pred odvolacím výborom.
Odvolací výbor okrem toho spresnil, že údaje obsiahnuté v porovnávacom súhrne odlišností môžu pochádzať len z výsledkov porovnávacieho preskúmania vzoriek pestovaných odrôd vykonaného na kandidátskej odrode a na odrodách, ktoré sa považujú za odrody jej najviac podobné. V tejto súvislosti odvolací výbor najprv objasnil, že z dôvodu vplyvov životného prostredia na prejavy znakov nemožno kandidátske odrody porovnávať so skôr zaznamenanými a zozbieranými výsledkami. Podľa základného pravidla je totiž predbežnou podmienkou udelenia práv Spoločenstva k odrodám rastlín priame porovnanie kandidátskej odrody s referenčnými odrodami v rámci porovnávacieho preskúmania vzoriek pestovaných odrôd. Odvolací výbor následne uviedol, že skutočnosť, že takéto porovnanie živých materiálov sa v predmetnom prípade uskutočnilo, potvrdil pred odvolacím výborom na pojednávaní odborný pracovník skúšobného úradu. Napokon odvolací výbor dospel k záveru, že CPVO a skúšobný úrad riadne vykonali preskúmavacie konanie v súlade s protokolom z 15. novembra 2001.
Pokiaľ ide o tvrdenie žalobkyne pozostávajúce z kritiky adresovanej CPVO, že jej nezaslal zaregistrované výsledky porovnávacích preskúmaní vzoriek pestovaných odrôd, ktoré sa uskutočnili v priebehu rokov 2003 a 2004, napriek viacerým žiadostiam o prístup formulovaných v tomto zmysle, odvolací výbor sa domnieval, že takéto informácie má uchovávať skúšobný úrad. Preto dospel k záveru, že okolnosti tohto zamietnutia prístupu nie sú zahalené žiadnym tajomstvom a skôr mohlo ísť o nedorozumenie medzi CPVO a skúšobným úradom.
Návrhy účastníkov konania
Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zrušil napadnuté rozhodnutie,
–
zmenil uvedené rozhodnutie vyhlásením udelenia práv Spoločenstva k odrodám rastlín zapísaných pod číslom UE 15118 za neplatné,
–
zaviazal CPVO na náhradu trov konania, vrátane trov vedľajšieho účastníka konania.
CPVO navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zamietol žalobu,
–
zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania,
–
subsidiárne, pre prípad vyhovenia žalobe podanej proti rozhodnutiu odvolacieho výboru, nariadil, že CPVO znáša iba svoje vlastné trovy konania v súlade s článkom 190 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.
Vedľajší účastník konania navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zamietol žalobu v celom rozsahu,
–
zaviazal žalobkyňu na náhradu trov vedľajšieho účastníka konania,
–
subsidiárne zamietol návrh na zmenu napadnutého rozhodnutia, vrátil vec odvolaciemu výboru a zaviazal CPVO na náhradu trov vedľajšieho účastníka konania.
Právny stav
O prípustnosti
V rámci svojho vyjadrenia vedľajšieho účastníka k žalobe a v duplike podaných na Všeobecnom súde vedľajší účastník konania najprv tvrdí, že žaloba je neprípustná, keďže žalobkyňa vo svojej žalobe nezaložila žalobné dôvody na článku 20 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 2100/94 – ktorý je jediným právnym základom uplatniteľným na účely vyhlásenia udelenia práv Spoločenstva k odrodám rastlín za neplatné.
Následne sa vedľajší účastník konania domnieva, že prílohy 15 až 18, predložené prvýkrát v replike, sa musia vyhlásiť za neprípustné v rozsahu, v akom žalobkyňa nepredložila dôvody umožňujúce odôvodniť omeškanie predloženia uvedených príloh.
Napokon vedľajší účastník konania vytýka žalobkyni, že nepodala repliku jasným a presným spôsobom, a tým nedodržala požiadavky vyplývajúce z judikatúry. Konkrétne tvrdí, že tieto argumenty uvádzané žalobkyňou nemali logickú a systémovú štruktúru, ale sa prelínajú a prekrývajú takým spôsobom, že vedľajší účastník konania nemohol s istotou určiť podstatu protiargumentu, ktorý mala žalobkyňa v úmysle uviesť. Vedľajší účastník konania ponecháva teda na Všeobecnom súde posúdenie, či sa replika môže považovať za neprípustnú z dôvodu vyššie uvedených nedostatkov.
V rámci písomných pripomienok, ktoré zaslal do kancelárie Všeobecného súdu 20. júna 2017 v súvislosti s dokumentom predloženým žalobkyňou na pojednávaní na Všeobecnom súde, napadol vedľajší účastník konania prípustnosť dodatočných dôkazov podaných žalobkyňou v tejto súvislosti z dôvodu, že tieto dôkazy neboli predložené odvolaciemu výboru.
Žalobkyňa spochybňuje tvrdenia vedľajšieho účastníka konania.
Po prvé, pokiaľ ide o tvrdenie vedľajšieho účastníka konania o neexistencii výslovného odkazu na článok 20 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 2100/94, je potrebné najprv zdôrazniť, že sa nevyžaduje, aby účastník konania výslovne uviedol ustanovenia, na ktorých sú založené žalobné dôvody, ktorých sa dovoláva. Postačuje, že predmet jeho návrhu, ako aj najdôležitejšie skutkové a právne okolnosti, na ktorých je založený, boli v žalobe uvedené s dostatočnou jasnosťou [pozri rozsudok z 15. januára 2013, Gigabyte Technology/ÚHVT – Haskins (Gigabyte),
T‑451/11
, neuverejnený,
EU:T:2013:13
, bod
a citovanú judikatúru]. Táto judikatúra je uplatniteľná
mutatis mutandis
v prípade chyby v ustanoveniach, na ktorých sú založené žalobné dôvody (pozri rozsudok z 15. januára 2013, Gigabyte Technology/ÚHVT – Haskins (Gigabyte),
T‑451/11
, neuverejnený,
EU:T:2013:13
, body
až
).
V každom prípade treba zdôrazniť, že žalobkyňa sa nedopustila omylu tým, že by založila svoju žalobu na Všeobecnom súde na článku 263 ZFEÚ a na článku 73 nariadenia č. 2100/94 a nie na článku 20 ods. 1 písm. a) uvedeného nariadenia. Zo znení článkov 20 a 73 nariadenia č. 2100/94 vyplýva, že zatiaľ čo prvé ustanovenie uvádza prípady, v ktorých CPVO musí vyhlásiť právo Spoločenstva k odrodám rastlín za neplatné, ako aj následky spojené s vyhlásením takejto neplatnosti, druhé ustanovenie sa uplatní v prípade žaloby o neplatnosť podanej na súd Únie, ktorá smeruje proti rozhodnutiu odvolacieho výboru. Žalobkyňa preto správne založila svoju žalobu na článku 73 uvedeného nariadenia. Tvrdenie vedľajšieho účastníka o neprípustnosti žaloby z dôvodu neexistencie výslovného odkazu na článok 20 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 2100/94 sa musí zamietnuť.
Po druhé, pokiaľ ide o tvrdenie vedľajšieho účastníka konania o nejasnosti a nepresnosti repliky, je potrebné ho zamietnuť. Argumentácia predložená v replike je dostatočne presná a zrozumiteľná, čo sa okrem iného potvrdilo skutočnosťou, že CPVO predložil podrobné zhrnutie tejto argumentácie bez toho, že by odkazoval na prípadné problémy s pochopením.
Napokon Všeobecný súd bude analyzovať užitočnosť rozhodovania o argumentácii vedľajšieho účastníka konania týkajúcej sa údajnej neprípustnosti príloh 15 až 18 predložených žalobkyňou prvýkrát v replike a dodatočných dôkazov predložených žalobkyňou na pojednávaní na Všeobecnom súde.
O veci samej
O prvom žalobnom návrhu týkajúcom sa zrušenia napadnutého rozhodnutia
Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa tri žalobné dôvody. Po prvé v podstate tvrdí, že odvolací výbor sa nesprávne domnieval, že odroda M 02205 je odlišná od referenčnej odrody KW 043. Podľa jej názoru bolo napadnuté rozhodnutie prijaté v rozpore s článkami 6 a 7 nariadenia č. 2100/94 z dôvodu, že základná podmienka upravujúca, že kandidátska rastlinná odroda, pri ktorej sa žiada o udelenie práv Spoločenstva k odrodám rastlín, musí byť „odlišná“ od referenčnej odrody, nebola v prejednávanom prípade splnená. Po druhé sa žalobkyňa domnieva, že odvolací výbor ohrozil zásadu právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery, keď sa domnieval, že CPVO mohol spätne zmeniť znaky používané na odôvodnenie udelenia práv Spoločenstva k odrodám rastlín. Žalobkyňa sa teda domnieva, že odvolací výbor sa dopustil vo svojom výklade článku 87 ods. 4 nariadenia č. 2100/94 nesprávneho právneho posúdenia.
Po tretie v rámci jej tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa v podstate zdôrazňuje, že napadnuté rozhodnutie bolo prijaté v rozpore so zásadou transparentnosti a právom na prístup k dokumentom. Z tohto hľadiska sa zakladá na troch výhradách.
Po prvé vo svetle predposlednej a poslednej verzie porovnávacieho súhrnu odlišností žalobkyňa tvrdí, že povinnosť založiť porovnanie kandidátskej odrody s referenčnými odrodami na údajoch pochádzajúcich z porovnávacieho preskúmania vzoriek pestovaných odrôd bola v tomto prípade porušená.
Po druhé žalobkyňa zdôrazňuje, že preskúmavacie konanie nebolo vedené transparentným spôsobom, keďže jej CPVO počas správneho konania napriek viacerých žiadostiam nezaslal dokumenty týkajúce sa výsledkov porovnávacieho preskúmania vzoriek pestovaných odrôd, ktoré uskutočnil skúšobný úrad počas rokov 2003 a 2004, na účely overenia splnenia povinnosti upravenej v bode 44 vyššie. Z tých istých dôvodov žalobkyňa trvá na porušení práva na prístup k dokumentom.
Po tretie žalobkyňa v podstate odvolaciemu senátu vytýka, že neuskutočnil nevyhnutné overenia, napriek dôkazom, ktoré mu predložila v súvislosti s omylmi, ktorých sa dopustil skúšobný úrad, ale sa uspokojila s ústnymi vyhláseniami pána C., v zmysle ktorých sa porovnávacie preskúmanie vzoriek pestovaných odrôd uskutočnilo v rokoch 2003 a 2004. Týmto postupom odvolací výbor porušil požiadavku nestrannosti vyplývajúcu z článku 41 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie.
Je potrebné preskúmať po prvé tretí žalobný dôvod žalobkyne a najmä prvú a tretiu výhradu uvedenú na podporu tohto žalobného dôvodu.
Ako tiež vyplýva z bodu 44 vyššie, v rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdila, že najmä predposledná a posledná aktualizovaná verzia porovnávacieho súhrnu odlišností naznačujú, že odlišný znak odrody M 02205 bol sčasti založený na údajoch čerpaných z iného zdroja než z porovnávacieho preskúmania vzoriek pestovaných odrôd v rokoch 2003 a 2004 – v rozpore so záväznými pravidlami, v zmysle ktorých porovnanie kandidátskej odrody s referenčnými odrodami sa môže zakladať iba na údajoch vyplývajúcich z porovnávacieho preskúmania vzoriek pestovaných odrôd.
Žalobkyňa má konkrétne pochybnosti o pôvode znakov, ktoré boli vložené do týchto posledných verzií porovnávacieho súhrnu odlišností, pokiaľ ide o referenčnú odrodu KW 043. V tejto súvislosti zdôrazňuje, že pozorné preskúmanie znakov prejavu, ktoré sú uvedené v týchto posledných verziách, pokiaľ ide o odrodu KW 043, preukazuje, že uvedené znaky prejavu sú zhodné so zaznamenanými údajmi v úradnom opise odrody KW 043 vypracovanom v roku 2002 po tom, čo sa vykonalo porovnávacie preskúmanie vzoriek pestovaných odrôd v rokoch 2000 a 2001. Takáto náhoda by bola vysoko nepravdepodobná vzhľadom na účinok, ktorý môže mať ročné obdobie na fenotypický prejav.
Žalobkyňa dospela k záveru, že informácie vyplývajúce z predposlednej a poslednej verzie porovnávacieho súhrnu odlišností, pokiaľ ide o referenčnú odrodu KW 043, nepochádzajú z porovnávacieho preskúmania vzoriek pestovaných odrôd, ale boli prevzaté z úradného opisu uvedenej referenčnej odrody, ako bol stanovený v čase udelenia práv Spoločenstva k odrodám rastlín.
Žalobkyňa nepopiera skutočnosť, že porovnávacie preskúmanie vzoriek pestovaných odrôd sa uskutočnilo v rokoch 2003 a 2004. V rámci tretej výhrady však CPVO vytýka najmä skutočnosť, že napriek dôkazom, ktoré predložila, sa odvolací výbor uspokojil s ústnymi vyhláseniami experta skúšobného úradu, pána C., bez toho, aby aspoň minimálne overil údajné chyby tohto úradu.
CPVO popiera tvrdenia žalobkyne. Na úvod CPVO v podstate tvrdí, že žalobkyňa uplatňuje, že skúšobný úrad neporovnal priamo kandidátsku odrodu s referenčnými odrodami. V tejto súvislosti spresňuje, že na rozdiel od tvrdení žalobkyne uvedených počas konania uskutočneného na odvolacom výbore, expert skúšobného úradu, ktorý uskutočnil odbornú analýzu v prejednávanom prípade, potvrdil, že jednak preskúmanie odrody M 02205 sa uskutočnilo podľa protokolu z 15. novembra 2001 a jednak, že kandidátska odroda bola porovnaná s každou referenčnou odrodou počas dvoch po sebe nasledujúcich cyklov preskúmania vzoriek pestovaných odrôd.
Okrem toho CPVO tvrdí, že odvolací výbor nemal žiadny dôvod spochybniť dôveryhodnosť vyhlásení pána C. na pojednávaní pred ním, ktoré sa týkali uskutočnenia odborného preskúmania, a najmä jeho potvrdenia, že odroda M 02205 bola v priebehu porovnávacieho preskúmania vzoriek pestovaných odrôd priamo porovnaná so všetkými ostatnými všeobecne známymi odrodami repy.
Vedľajší účastník konania za seba v podstate zdôrazňuje, že žalobkyňa tvrdila bez toho, aby o tom predložila dôkazy, že informácie zaznamenané v poslednej verzii porovnávacieho súhrnu odlišností, ktoré sa týkajú odrody KW 043, nepochádzali z porovnávacích preskúmaní vzoriek pestovaných odrôd uskutočnených v rokoch 2003 a 2004. Z rozsudku z 21. mája 2015, Schräder/CPVO (
C‑546/12 P
,
EU:C:2015:332
, bod
), vyplýva, že prináleží osobe, ktorá žiada vyhlásenie neplatnosti práv k odrodám rastlín, aby predložila dôkazy a podstatné skutočnosti, ktoré odôvodňujú vážne pochybnosti o zákonnosti práv Spoločenstva k napadnutej odrode rastlín. Žalobkyňa teda neuniesla dôkazné bremeno.
Na úvod treba pripomenúť, že podľa článku 20 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 2100/94 vyhlási CPVO udelenie práv Spoločenstva k odrodám rastlín za neplatné, ak sa zistí, že v čase udelenia práv Spoločenstva k odrodám rastlín neboli splnené podmienky stanovené v článkoch 7 alebo 10. článok 7 ods. 1 tohto nariadenia stanovuje, že „odroda sa považuje za odlišnú, ak sa zreteľne odlišuje prejavom znakov, vyplývajúcich z konkrétneho genotypu alebo kombinácie genotypov, od akejkoľvek inej odrody všeobecne známej ku dňu podania prihlášky podľa článku 51“.
Ďalej je potrebné zdôrazniť, že Súdny dvor v tejto súvislosti spresnil, že podmienky viazané na rozlíšenie sú v zmysle článku 6 uvedeného nariadenia
conditions sine qua non
udelenia práv Spoločenstva k odrodám rastlín. Preto je v prípade absencie týchto podmienok udelené právo nezákonné a je vo všeobecnom záujme, aby bolo vyhlásené za neplatné (rozsudok z 21. mája 2015, Schräder/CPVO,
C‑546/12 P
,
EU:C:2015:332
, bod
).
Súdny dvor tiež rozhodol, že CPVO má širokú mieru voľnej úvahy, pokiaľ ide o vyhlásenie neplatnosti práv k odrodám rastlín v zmysle článku 20 nariadenia č. 2100/94. Opätovné preskúmanie chránenej odrody v konaní o vyhlásení neplatnosti na základe článku 20 nariadenia č. 2100/94 teda môžu odôvodniť len vážne pochybnosti o splnení podmienok uvedených v článkoch 7 alebo 10 tohto nariadenia v čase preskúmania podľa článkov 54 a 55 uvedeného nariadenia (pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. mája 2015, Schräder/CPVO,
C‑546/12 P
,
EU:C:2015:332
, bod
).
V tomto kontexte musí tretia osoba požadujúca neplatnosť práv k odrodám rastlín predložiť dôkazy a podstatné skutočnosti, ktoré odôvodňujú vážne pochybnosti o zákonnosti udelenia práv k odrodám rastlín priznaných po preskúmaní podľa článkov 54 a 55 uvedeného nariadenia (pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. mája 2015, Schräder/CPVO,
C‑546/12 P
,
EU:C:2015:332
, bod
).
Bolo teda povinnosťou žalobkyne, aby na podporu návrhu na vyhlásenie neplatnosti predložila podstatné dôkazy a skutkové okolnosti, ktoré mohli v rámci odvolacieho výboru vzbudiť vážne pochybnosti o zákonnosti udelenia práv k odrodám rastlín v prejednávanom prípade.
Následne treba preskúmať, či dôkazy predložené žalobkyňou v tejto súvislosti na odvolacom výbore boli dostatočné na vyvolanie vážnych pochybností v rámci odvolacieho výboru a z tohto hľadiska boli spôsobilé odôvodniť opätovné preskúmanie odrody M 02205 v konaní o vyhlásenie neplatnosti na základe článku 20 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 2100/94.
Na zodpovedanie tejto otázky je najprv potrebné overiť požiadavky kladené dotknutou právnou úpravou na vypracovanie znakov prejavu, na ktorých sa musia zakladať závery, pokiaľ ide o odlišnosť alebo absenciu odlišnosti rastlinnej odrody. Je potrebné preskúmať, či tvrdenia predložené žalobkyňou v tejto súvislosti boli spôsobilé spôsobiť vážne pochybnosti v rámci odvolacieho výboru. Napokon je potrebné preskúmať otázku, či si odvolací senát riadne splnil svoje povinnosti v konfrontácii s takýmito vážnymi pochybnosťami.
Po prvé, pokiaľ ide o požiadavky stanovené predmetnými právnymi predpismi, je potrebné zdôrazniť, že v zmysle článku 56 ods. 2 nariadenia č. 2100/94 sú odborné preskúmania vedené v súlade s hlavnými zásadami testovania formulovanými správnou radou a pokynmi danými CPVO. V tejto súvislosti treba uviesť, že široká miera voľnej úvahy, ktorú má CPVO pri výkone svojich úloh, neumožňuje tomuto orgánu obísť technické pravidlá, ktorými sa riadi vykonávanie odborných preskúmaní, bez porušenia povinnosti riadnej správy veci verejných, ako aj povinnosť starostlivého a nestranného preskúmania. Navyše je záväznosť týchto pravidiel, a to tiež pre CPVO, potvrdená článkom 56 ods. 2 nariadenia č. 2100/94, ktorý vyžaduje, aby odborné skúšky boli vykonávané v súlade s týmito zásadami (rozsudok z 8. júna 2017, Schniga/CPVO,
C‑625/15 P
,
EU:C:2017:435
, bod
).
Z tohto dôvodu treba pripomenúť, že v súlade s článkom 56 ods. 2 vyššie CPVO prijal protokol z 15. novembra 2001 s cieľom vytvoriť hlavné zásady testovania regulujúce odbornú analýzu a podmienky zápisu odrôd patriacich k druhom repy
Beta vulgaris L. ssp. Vulgaris var. altissima Döll
. V zmysle bodu III 2 s názvom „Materiál na preskúmanie“ (material to be examined) a bodu III 5 s názvom „Skúšobné vzorky a podmienky pestovania“ (trial designs and growing conditions) uvedeného protokolu kandidátske odrody a referenčné odrody musia byť predmetom priameho porovnania pestovaných odrôd vykonaného zvyčajne počas aspoň dvoch samostatných vegetačných cyklov. V napadnutom rozhodnutí odvolací výbor zdôraznil nevyhnutnosť dodržania tejto požiadavky, ktorá predstavuje podľa jej znenia predbežnú podmienku udelenia práv Spoločenstva k odrodám rastlín (pozri bod 28 vyššie).
Z toho vyplýva, že znaky prejavu nachádzajúce sa v porovnávacom súhrne odlišností, na základe ktorých je stanovený odlišný charakter kandidátskej odrody, musia korešpondovať so znakmi nadobudnutými v dôsledku porovnávacieho preskúmania vzoriek pestovaných odrôd uskutočneného počas dvoch ročných vegetačných cyklov nasledujúcich po žiadosti o udelenie práv Spoločenstva k odrodám rastlín v súvislosti s kandidátskou odrodou.
Po druhé, pokiaľ ide o tvrdenia predložené žalobkyňou, zo spisu vyplýva, že žalobkyňa pred odvolacím výborom tvrdila, že znaky prejavu priznané odrode KW 043 v porovnávacom súhrne odlišností boli zhodné s tými, ktoré boli uvedené v úradnom opise uvedenej odrody, čo vyvoláva dojem, že tieto znaky pochádzajú z uvedeného opisu a nie z porovnávacích preskúmaní vzoriek pestovaných odrôd vykonaných v rokoch 2003 a 2004 na účely udelenia práv Spoločenstva k odrode M 02205. Okrem toho, vychádzajúc z konkrétnych príkladov opretých o úradné opisy iných odrôd, sa žalobkyňa snažila preukázať, že je veľmi malá pravdepodobnosť, že daná odroda cukrovej repy získa tie isté hodnoty v rôznych rokoch.
V tejto súvislosti treba konštatovať, že – ako už bolo zdôraznené v bodoch 18 a 19 vyššie – hoci žalobkyňa viackrát požadovala, aby jej bol umožnený prístup k spisu o odrode M 02205, vrátane prístupu k výsledkom porovnávacích preskúmaní vzoriek pestovaných odrôd vykonaných v rokoch 2003 a 2004, tieto naposledy uvedené dokumenty jej doručil CPVO 2. marca 2015, teda v deň nasledujúci po dni, keď uvedený odvolací výbor prijal napadnuté rozhodnutie. Okrem toho treba konštatovať, že žalobkyňa nebola spôsobilá vychádzať z iných dôkazov než tých, ktoré predložili orgány CPVO, teda porovnanie medzi údajmi nachádzajúcimi sa v porovnávacom súhrne odlišností a údajmi uvedenými v úradných opisoch týkajúcich sa odrôd M 02205 a KW 043, ako aj z údajov pochádzajúcich z úradných opisov iných odrôd ako príkladov.
Okrem toho sa žalobkyňa mohla oprávnene odvolať pred odvolacím výborom na množstvo chýb urobených v porovnávacom súhrne odlišností, aké sú uvádzané v bodoch 5 až 15 vyššie a z ktorých sa vychádzalo pri následných mnohých opravách tohto súhrnu, pričom tieto chyby boli taktiež spôsobilé vyvolať vážne pochybnosti v rámci odvolacieho výboru a to prinajmenšom s ohľadom na spoľahlivosť ohodnotenia znakov prejavu zodpovedajúcich znakom uvedeným v porovnávacom súhrne odlišností. Navyše okolnosť, že sa uvedené opravy vykonali oneskorene, mohla, ako to žalobkyňa v podstate zdôraznila pred odvolacím výborom, zosilniť tieto obavy.
Na základe vyššie uvedeného treba konštatovať, že žalobkyňa poskytla odvolaciemu výboru dostatočné skutkové zistenia na účely vzniku vážnych pochybností, pokiaľ ide o otázku, či informácie používané pre referenčnú odrodu KW 043 boli prevzaté z úradného opisu tejto odrody. Odvolací výbor je povinný overiť dôvodnosť tohto tvrdenia a zohľadniť následky pre odvolanie žalobkyne.
Je potrebné doplniť, že vo svojich odpovediach na písomné otázky Všeobecného súdu, CPVO uznal, že hodnotenia prejavu týkajúce sa referenčnej odrody KW 043, aké boli doplnené v predposlednej a poslednej verzii porovnávacieho súhrnu odlišností, nekorešpondujú s údajmi zozbieranými v porovnávacích preskúmaniach vzoriek pestovaných odrôd v rokoch 2003 a 2004, ale že boli prebraté z úradného opisu odrody KW 043.
Po tretie v súvislosti s otázkou, či si odvolací výbor riadne splnil svoje povinnosti vo vzťahu k takýmto závažným pochybnostiam, treba predovšetkým pripomenúť, že úloha CPVO sa vyznačuje vedeckou a technickou zložitosťou podmienok preskúmania žiadostí o udelenie práv Spoločenstva k odrodám rastlín, takže tomuto orgánu musí byť pri výkone jeho funkcií priznaná široká miera voľnej úvahy (pozri v tomto zmysle rozsudok z 19. decembra 2012, Brookfield New Zealand a Elaris/CPVO a Schniga, C‑534/10 P, EU:2012:813, bod 50). Táto široká miera voľnej úvahy sa vzťahuje predovšetkým na overovanie odlišnosti odrody v zmysle článku 7 ods. 1 nariadenia č. 2100/94 (pozri rozsudok z 8. júna 2017, Schniga/CPVO,
C‑625/15 P
,
EU:C:2017:435
, bod
a citovanú judikatúru).
Po druhé CPVO ako orgán Európskej únie podlieha uplatňovaniu zásady riadnej správy vecí verejných, podľa ktorej má povinnosť starostlivo a nestranne preskúmať všetky relevantné skutočnosti v súvislosti so žiadosťou o udelenie práv Spoločenstva k odrodám rastlín a zhromaždiť všetky skutkové a právne informácie nevyhnutné na výkon jeho voľnej úvahy. CPVO musí okrem toho zabezpečiť riadny priebeh a efektívnosť konaní, ktoré uskutočňuje (pozri rozsudok z 8. júna 2017, Schniga/CPVO, C‑625/15 P, EU:2017:435, bod 47 a citovanú judikatúru).
Po tretie je potrebné pripomenúť, že článok 76 nariadenia č. 2100/94 upravuje, že „[CPVO] v rámci konania pred ním preskúma z vlastnej iniciatívy skutočnosti v rozsahu, v ktorom spadajú pod skúmania podľa článkov 54 a 55“.
Napokon je potrebné konštatovať, že Súdny dvor rozhodol, že v zmysle článku 51 nariadenia Komisie (ES) č. 874/2009 zo 17. septembra 2009, ktorým sa stanovujú vykonávacie pravidlá uplatňovania nariadenia Rady č. 2100/94, pokiaľ ide o konanie pred Úradom Spoločenstva pre odrody rastlín (
Ú. v. EÚ L 251, 2009, s. 3
), sú ustanovenia týkajúce sa konaní pred CPVO uplatniteľné
mutatis mutandis
na odvolacie konania (rozsudok z 21. mája 2015, Schräder/CPVO,
C‑546/12 P
,
EU:C:2015:332
, bod
).
Na jednej strane zásada preskúmania skutočností z vlastnej iniciatívy sa tak využije aj v konaní pred odvolacím výborom (rozsudok z 21. mája 2015, Schräder/CPVO,
C‑546/12 P
,
EU:C:2015:332
, bod
). Na druhej strane je odvolací výbor taktiež viazaný zásadou riadnej správy vecí verejných, v zmysle ktorej je povinný preskúmať nestranne a spravodlivo všetky podstatné skutkové a právne okolnosti relevantné v pred ním prejednávanom prípade.
V prejednávanom konaní sa odvolací výbor obmedzil na zaujatie stanoviska k otázke, či sa porovnávacie preskúmania vzoriek pestovaných odrôd uskutočnili v rokoch 2003 a 2004 – okolnosť potvrdená podľa výboru expertom skúšobného úradu, pánom C., na pojednávaní pred uvedeným výborom. Ako tiež vyplýva z bodu 25 vyššie, z odôvodnenia odvolania žalobkyne na odvolacom výbore možno jednoznačne vydedukovať, že žalobkyňa vo všeobecnosti nespochybňuje samotnú existenciu porovnávacieho preskúmania vzoriek pestovaných odrôd, ale konkrétnejšie skutočnosť, že odlišný znak odrody M 02205 bol určený na základe výsledkov získaných z daného porovnávacieho preskúmania vzoriek. Je potrebné uviesť, že ani z napadnutého rozhodnutia a ani zo zápisnice z pojednávania pred odvolacím výborom nevyplýva, že pánovi C. bola počas uvedeného pojednávania položená iná otázka než otázka súvisiaca s postupom, ktorý skúšobný úrad obvykle uplatňuje pri porovnávaní druhov cukrovej repy.
V dôsledku týchto tvrdení, ktorých dôvodnosť potvrdil neskôr CPVO pred Všeobecným súdom, tvrdenia experta skúšobného úradu, potvrdzujúce existenciu porovnávacích preskúmaní vzoriek pestovaných odrôd v rokoch 2003 a 2004, evidentne nemôžu postačovať odvolaciemu výboru v tom, aby dospel k záveru, že podmienky odlíšenia boli stanovené na základe údajov, ktoré sú v súlade s uplatniteľnými technickými pravidlami, a aby zamietol odvolanie žalobkyne.
Naopak, odvolaciemu výboru prináleží využiť širokú diskrečnú právomoc, ktorú môže uplatniť v zmysle článku 74 nariadenia č. 2100/94 vykladanom vo svetle judikatúry uvedenej v bode 74 vyššie, na overenie pôvodu hodnotení prejavu referenčnej odrody KW 043 uvedených v predposlednej a poslednej verzii porovnávacieho súhrnu odlišností a vyvodiť dôsledky. V súlade so zásadou riadnej správy vecí verejných, obsiahnutej v článku 41 ods. 1 Charty základných práv, je v právomoci odvolacieho výboru preskúmať starostlivo a nestranne všetky relevantné okolnosti na posúdenie platnosti udelenia práv Spoločenstva k odrodám rastlín, ktorého zrušenie sa požadovalo, a spojiť všetky skutkové okolnosti a zhromaždiť všetky relevantné informácie týkajúce sa právneho a skutkového stavu, nevyhnutné na výkon voľnej úvahy (pozri v tomto zmysle rozsudok z 8. júna 2017, Schniga/CPVO,
C‑625/15 P
,
EU:C:2017:435
, bod
).
Odvolaciemu výboru prináleží zabezpečiť, aby v momente prijatia napadnutého rozhodnutia disponoval všetkými relevantnými dôkazmi – teda výsledkami porovnávacích preskúmaní vzoriek pestovaných odrôd vykonaných v rokoch 2003 a 2004, aby sa mohlo posúdiť na základe relevantných údajov, či posúdenie odlišného znaku odrody M 02205, porovnávanej s referenčnou odrodou KW 043, bolo uskutočnené v súlade s uplatniteľnými technickými pravidlami.
Treba zdôrazniť, že CPVO počas konania pred Všeobecným súdom pripustil, že v momente prijatia napadnutého rozhodnutia odvolací výbor nemal k dispozícii výsledky porovnávacích preskúmaní vzoriek pestovaných odrôd z rokov 2003 a 2004. Uvedené údaje boli zaslané CPVO až po prijatí napadnutého rozhodnutia.
Z toho vyplýva, že nevykonaním príslušného preskúmania na to, aby sa zabezpečilo, že odlišný znak odrody M 02205 porovnávanej s referenčnými odrodami sa stanoví na základe údajov vyplývajúcich z porovnávacích preskúmaní vzoriek pestovaných odrôd vykonaných v rokoch 2003 a 2004, si odvolací výbor riadne nesplnil svoje povinnosti.
Tvrdenia uplatnené žalobkyňou tento záver nespochybňujú.
Po prvé v rámci svojich odpovedí na písomné otázky Všeobecného súdu vychádzal CPVO z tvrdení, ktoré sa týkajú jednak neskôr udelených hodnotení týkajúcich sa kritéria „dĺžka koreňa“, ako vyplývajú z metódy výpočtu založenej na teste zvanom „najmenšia významná odlišnosť“, predloženého prvýkrát pred Všeobecným súdom, a jednak zo skutočnosti, že v každom prípade odrody M 02205 a KW 043 boli nespochybniteľne odlišné, na základe výsledkov získaných v dôsledku porovnávacích preskúmaní vzoriek pestovaných odrôd rokov 2003 a 2004, a to vzhľadom na znak „farba čepele listu“.
V rozsahu, v akom sa tieto tvrdenia vzťahujú na kontrolu legality napadnutého rozhodnutia, postačuje pripomenúť, že legalita napadnutých aktov sa môže posudzovať len na základe skutkových a právnych okolností, na základe ktorých bolo napadnuté rozhodnutie prijaté, takže Všeobecný súd nemôže vyhovieť návrhu CVPO, aby v konečnom dôsledku nahradil odôvodnenie, na ktorom je toto napadnuté rozhodnutie založené (pozri rozsudok z 12. novembra 2013, North Drilling/Rada,
T‑552/12
, neuverejnený,
EU:T:2013:590
, bod
a citovanú judikatúru). V rozsahu, v akom tieto tvrdenia upravujú právomoc Všeobecného súdu zmeniť rozhodnutie, treba pripomenúť, že výkon právomoci zmeniť rozhodnutie sa preto musí v zásade obmedziť na situácie, v ktorých Všeobecný súd po preskúmaní posúdenia vykonaného odvolacím výborom môže na základe preukázaných skutkových a právnych okolností stanoviť, aké rozhodnutie bol odvolací výbor povinný prijať [pozri rozsudok z 18. septembra 2012, Schräder/CPVO – Hansson (LEMON SYMPHONY),
T‑133/08, T‑134/08, T‑177/08 a T‑242/09
,
EU:T:2012:430
, bod
a citovanú judikatúru]. Keďže odvolací výbor neposúdil metódu výpočtu založenú na teste zvanom „najmenšia významná odlišnosť“, ani výsledky získané z porovnávacích preskúmaní vzoriek pestovaných odrôd v rokoch 2003 a 2004, neprináleží Všeobecnému súdu posudzovať tieto tvrdenia v rámci jeho právomoci zmeniť rozhodnutie.
Okrem toho, pokiaľ ide o znak „farba čepele listu“, treba uviesť, že toto tvrdenie CPVO je v rozpore so skoršou úvahou samotného CPVO – a to úvahou uvedenou v bode 8 vyššie – podľa ktorej znak „farba čepele listu“ nebol relevantný pre dokázanie podmienky odlišnosti kandidátskej odrody. Tieto tvrdenia CPVO sa v každom prípade musia zamietnuť.
Po druhé požiadavku uvedenú v bode 63 vyššie nemožno spochybniť ani tvrdením CPVO, že hodnotenia v porovnávacích súhrnoch odlišností v súvislosti s referenčnými odrodami musia byť z dôvodu „koherencie“ prevzaté z úradných opisov uvedených odrôd.
Z tohto dôvodu prvá a tretia výhrada uplatnená na podporu tretieho žalobného dôvodu sú dôvodné. Napadnuté rozhodnutie teda treba zrušiť bez toho, aby Všeobecný súd zaujal stanovisko k ostatným výhradám a žalobným dôvodom uplatňovaným žalobkyňou na podporu prvého žalobného návrhu.
O druhom žalobnom návrhu týkajúcom sa zmeny napadnutého rozhodnutia
Druhým žalobným návrhom žalobkyňa žiada Všeobecný súd, aby zmenil rozhodnutie odvolacieho výboru a vyhlásil udelenie práv Spoločenstva k odrode rastlín zapísanej pod číslom UE 15118 za neplatné.
CPVO a vedľajší účastník konania spochybňujú možnosť Všeobecného súdu vykonať zmenu napadnutého rozhodnutia. Navyše CPVO spochybňuje právomoc Všeobecného súdu zaujať stanovisko k druhému žalobnému návrhu žalobkyne. Podľa jeho názoru vzhľadom na to, že posúdenie odlišnosti rastlinnej odrody na základe článku 7 nariadenia č. 2100/94 sa vyznačuje zložitosťou z odborného a vedeckého hľadiska, ktoré môže odôvodniť obmedzenie rozsahu súdneho preskúmania, treba návrh žalobkyne na zmenu napadnutého rozhodnutia vyhlásiť za neprípustný.
Na úvod treba uviesť, že vzhľadom na jednoznačné znenie článku 73 ods. 3 nariadenia č. 2100/94 je Všeobecný súd príslušný nielen zrušiť, ale aj zmeniť napadnuté rozhodnutie.
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že právomoc Všeobecného súdu zmeniť rozhodnutie neznamená, že by mu bola zverená právomoc nahradiť svojím vlastným posúdením posúdenie odvolacieho výboru CPVO, a už vôbec nie, aby vykonal posúdenie, ku ktorému odvolací výbor ešte neprijal stanovisko (rozsudok z 21. júla 2016, Apple and Pear Australia a Star Fruits Diffusion/EUIPO,
C‑226/15 P
,
EU:C:2016:582
, bod
a citovaná judikatúra).
Výkon právomoci zmeniť rozhodnutie sa v zásade musí obmedziť na situácie, v ktorých Všeobecný súd po preskúmaní posúdenia vykonaného odvolacím výborom môže na základe preukázaných skutkových a právnych okolností stanoviť, aké rozhodnutie bol odvolací výbor povinný prijať (pozri v tomto zmysle rozsudok z 18. septembra 2012, LEMON SYMPHONY,
T‑133/08, T‑134/08, T‑177/08 a T‑242/09
,
EU:T:2012:430
, bod
a citovanú judikatúru).
V prejednávanej veci treba konštatovať, že odvolací výbor sa obmedzil na zaujatie stanoviska k otázke, či sa porovnávacie preskúmania vzoriek pestovaných odrôd uskutočnili v rokoch 2003 a 2004. Naproti tomu odvolací výbor nepreskúmal tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého odlišný znak odrody M 02205 bol určený na základe údajov o referenčnej odrode KW 043 uvedených v úradnom opise tejto odrody, a nie na základe výsledkov získaných z porovnávacích preskúmaní vzoriek pestovaných odrôd vykonaných v rokoch 2003 a 2004.
Na základe vyššie uvedeného je potrebné dospieť k záveru, že Všeobecný súd nemôže sám vykonať takéto posúdenie. Z tohto dôvodu musí byť vec vrátená odvolaciemu výboru, aby daný výbor vo svetle vyššie uvedených dôvodov rozhodol o odvolaní žalobkyne proti rozhodnutiu CPVO, ktorým sa zamietol návrh na vyhlásenie neplatnosti. Druhý žalobný návrh žalobkyne na zmenu napadnutého rozhodnutia treba preto zamietnuť.
Vzhľadom na tieto úvahy nie je potrebné rozhodnúť o prípustnosti príloh 15 až 18 predložených prvý raz žalobkyňou v replike a dodatočných dôkazoch predložených žalobkyňou na pojednávaní pred Všeobecným súdom.
O trovách
Podľa článku 134 ods. 1 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
V prejednávanom prípade CPVO a vedľajší účastník konania nemali vo veci v podstatnej časti úspech. Keďže žalobkyňa navrhla zaviazať na náhradu trov len CPVO, treba na jednej strane CPVO uložiť povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania vzniknuté žalobkyni a na druhej strane rozhodnúť, že vedľajší účastník konania je povinný znášať svoje vlastné trovy konania.

Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (piata komora)
rozhodol takto:

1.
Rozhodnutie odvolacieho výboru Úradu spoločenstva pre odrody rastlín (CPVO) z 26. novembra 2014 (vec A010/2013) sa zrušuje.

2.
V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

3.
CPVO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Aurora Srl.

4.
SESVanderhave NV znáša svoje vlastné trovy konania.

Gratsias
Dittrich
Xuereb
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 23. novembra 2017.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.