CELEX: 62019CJ0096
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Cestná doprava
Pracovné dni a dni odpočinku
Digitálne tachografy
Nariadenie (EÚ) č. 165/2014
Nezaznamenanie pracovných dní na karte vodiča a neexistencia záznamových listov
Vnútroštátna právna úprava, ktorá za týchto okolností stanovuje povinnosť vodiča predložiť potvrdenie jeho zamestnávateľa
Platnosť formulára, ktorý sa nachádza v prílohe rozhodnutia 2009/959/EÚ

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka jednak výkladu článku 34 ods. 3 a článku 36 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 165/2014 zo 4. februára 2014 o tachografoch v cestnej doprave, ktorým sa ruší nariadenie Rady (EHS) č. 3821/85 o záznamovom zariadení v cestnej doprave a mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 o harmonizácii niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy (
Ú. v. EÚ L 60, 2014, s. 1
), a jednak platnosti rozhodnutia Komisie 2009/959/EÚ zo 14. decembra 2009, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2007/230/ES o formulári týkajúcom sa právnych predpisov v sociálnej oblasti súvisiacich s činnosťami cestnej dopravy (
Ú. v. EÚ L 330, 2009, s. 80
).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi VO, šoférom ťažkých nákladných vozidiel, a Bezirkshauptmannschaft Tulln (Okresný správny orgán Tulln, Rakúsko), ktorého predmetom je peňažný trest, ktorý mu bol uložený pri cestnej kontrole.
Právny rámec
Právo Únie
Nariadenie (ES) č. 561/2006
Článok 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 z 15. marca 2006 o harmonizácii niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Rady (EHS) č. 3821/85 a (ES) č. 2135/98 a zrušuje nariadenie Rady (EHS) č. 3820/85 (
Ú. v. EÚ L 102, 2006, s. 1
), stanovuje:
„Toto nariadenie stanovuje pravidlá o časoch jazdy, prestávkach a dobách odpočinku vodičov, pôsobiacich v cestnej nákladnej i osobnej doprave, s cieľom harmonizovať podmienky hospodárskej súťaže medzi druhmi vnútrozemskej dopravy, a to najmä vzhľadom na odvetvie cestnej dopravy, zlepšiť pracovné podmienky a bezpečnosť na cestách. Cieľom tohto nariadenia je tiež podporovať lepšie monitorovanie a postup zabezpečenia dodržiavania predpisov členskými štátmi a vylepšené pracovné postupy v odvetví cestnej dopravy.“
Článok 4 nariadenia č. 561/2006 uvádza:
„Na účely tohoto nariadenia platia tieto vymedzenia pojmov:
…
e)
‚iná práca‘ sú všetky činnosti vymedzené ako pracovný čas v článku 3 písm. a) smernice [Európskeho parlamentu a Rady] 2002/15/ES [z 11. marca 2002 o organizácii pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave (
Ú. v. ES L 80, 2002, s. 35
; Mim. vyd. 05/004, s. 224)], okrem ‚jazdy‘, vrátane každej práce, vykonávanej pre rovnakého alebo iného zamestnávateľa v odvetví dopravy alebo mimo neho;
…“
Článok 6 ods. 5 tohto nariadenia stanovuje:
„Ako inú prácu vodič zaznamená všetok čas strávený podľa článku 4 písm. e), ako aj akýkoľvek čas strávený vedením vozidla používaného na komerčnú dopravu, ktorá nepatrí do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia, a zaznamená všetky doby pohotovosti v zmysle článku 15 ods. 3 písm. c) nariadenia [Rady] (EHS) č. 3821/85 [z 20. decembra 1985 o záznamovom zariadení v cestnej doprave] od svojej poslednej doby denného alebo týždenného odpočinku. Tieto záznamy sa vedú buď ručne na záznamovom liste, na výtlačku, alebo pomocou ovládačov na manuálne vkladanie údajov na záznamovom zariadení.“
Nariadenie č. 165/2014
Článok 2 ods. 2 nariadenia č. 165/2014 stanovuje:
„Okrem vymedzení pojmov uvedených v odseku 1 sa na účely tohto nariadenia uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
1.
‚tachograf‘ alebo ‚záznamové zariadenie‘ je zariadenie určené na inštaláciu do cestných vozidiel na účely automatického alebo poloautomatického zobrazovania, zaznamenávania, tlačenia, ukladania a výstupu údajov o pohybe vrátane rýchlosti takýchto vozidiel v súlade s článkom 4 ods. 3 a podrobnosti o určitých dobách činnosti ich vodičov;
…
d)
‚tachografová karta‘ je inteligentná karta určená na používanie s tachografom, ktorá umožňuje tachografu určiť funkciu držiteľa karty a umožňuje prenášať a ukladať údaje;
e)
‚záznamový list‘ je list určený na zachytenie a zachovanie zaznamenaných údajov, ktorý sa vkladá do analógového tachografu a na ktorý značkové zariadenie analógového tachografu súvislo vpíše informácie, ktoré majú byť zaznamenané;
f)
‚karta vodiča‘ je tachografová karta vydaná konkrétnemu vodičovi orgánmi členského štátu, ktorá identifikuje vodiča a umožňuje ukladať údaje o činnosti vodiča;
g)
‚analógový tachograf‘ je tachograf, ktorý využíva záznamový list v súlade s týmto nariadením;
h)
‚digitálny tachograf‘ je tachograf, ktorý využíva tachografovú kartu v súlade s týmto nariadením;
…“
Článok 5 tohto nariadenia, nazvaný „Funkcie digitálneho tachografu“, stanovuje:
„Digitálne tachografy zabezpečujú tieto funkcie:
–
meranie rýchlosti a vzdialenosti,
–
monitorovanie činností vodiča a stavu vedenia vozidla,
–
monitorovanie vkladania a vyberania tachografových kariet,
–
zaznamenávanie manuálnych zápisov vodiča,
…“
Článok 6 uvedeného nariadenia, nazvaný „Zobrazenie a výstrahy“, stanovuje:
„1.   Informácie v digitálnych tachografoch a tachografových kartách týkajúce sa činností vozidla, vodičov a druhých vodičov sa zobrazujú jasne, jednoznačne a ergonomicky.
2.   Zobrazujú sa tieto informácie:
…
c)
činnosť vodiča:
–
ak je aktuálnou činnosťou vodiča vedenie vozidla, aktuálny nepretržitý čas vodiča pri vedení vozidla a aktuálny kumulovaný čas prestávok,
–
ak je aktuálnou činnosťou vodiča pohotovosť/iná práca/odpočinok alebo prestávka, aktuálny čas trvania uvedenej činnosti (od času, kedy bola zvolená) a aktuálny kumulatívny čas prestávok;
…“
Článok 29 ods. 2 toho istého nariadenia stanovuje:
„Ak je karta vodiča poškodená alebo nefunkčná, vodič ju vráti príslušnému orgánu členského štátu, v ktorom má svoje zvyčajné bydlisko. Krádež karty vodiča sa musí formálne oznámiť príslušným orgánom členského štátu, v ktorom ku krádeži došlo.“
Článok 34 nariadenia č. 165/2014 stanovuje:
„1.   Vodiči sú povinní používať záznamové listy alebo karty vodiča každý deň jazdy od chvíle, keď prevzali vozidlo. Záznamový list alebo karta vodiča sa neodoberú pred ukončením dennej pracovnej doby, ak ich odobranie nie je oprávnené inak. Žiadny záznamový list ani karta vodiča nesmú používať dlhšie obdobie, než na aké boli určené.
…
3.   Keď sa vodič nachádza mimo vozidla a v dôsledku toho nemôže používať tachograf namontovaný vo vozidle, časové úseky uvedené v odseku 5 písm. b) bodoch ii), iii) a iv):
…
b)
v prípade vybavenia vozidla digitálnym tachografom sa zapíšu na kartu vodiča pomocou ovládača na manuálne zapisovanie nachádzajúceho sa na tachografe.
Členské štáty neukladajú vodičom povinnosť predkladať tlačivá potvrdzujúce ich činnosť počas neprítomnosti vo vozidle.
…
5.   Vodiči:
…
b)
uvedú do činnosti prepínací mechanizmus umožňujúci, aby nasledujúce časové úseky boli zaznamenané oddelene a zreteľne:
i)
pod znakom: dobu jazdy;
ii)
pod znakom : ‚iná práca‘ je akákoľvek iná činnosť než jazda vymedzená v článku 3 písm. a) smernice 2002/15/ES, ako aj každá práca vykonávaná pre rovnakého alebo iného zamestnávateľa v odvetví dopravy alebo mimo neho;
iii)
pod znakom : ‚pohotovosť‘ vymedzená v článku 3 písm. b) smernice 2002/15/ES;
iv)
pod znakom : prestávky alebo odpočinok.
…“
Článok 35 ods. 2 nariadenia č. 165/2014 stanovuje:
„Ak je karta vodiča poškodená, nefunkčná, stratená alebo odcudzená, vodič:
a)
na začiatku cesty vytlačí údaje o vozidle, ktoré vedie, a na tomto výtlačku uvedie:
…
ii)
doby uvedené v článku 34 ods. 5 písm. b) bodoch ii), iii) a iv);
b)
po ukončení cesty vytlačí informácie týkajúce sa dôb zaznamenaných tachografom, zaznamená všetky doby inej práce, pohotovosti a čerpaného odpočinku od času vyhotovenia výtlačku na začiatku cesty, ak neboli zaznamenané tachografom, a na tomto dokumente uvedie údaje umožňujúce identifikáciu vodiča (meno, číslo karty vodiča alebo jeho vodičského preukazu) vrátane podpisu vodiča.“
Článok 36 tohto nariadenia stanovuje:
„…
2.   Ak vodič riadi vozidlo vybavené digitálnym tachografom, na požiadanie oprávneného kontrolného úradníka kedykoľvek predloží:
i)
svoju kartu vodiča;
ii)
každý ručný záznam a výtlačok vytvorený počas daného dňa a predchádzajúcich 28 dní, ako sa to vyžaduje v tomto nariadení a nariadení (ES) č. 561/2006;
…
3.   Oprávnený kontrolný úradník môže analýzou záznamových listov, zobrazených, vytlačených alebo stiahnutých údajov, ktoré zaznamenal tachograf alebo karta vodiča, skontrolovať, či sa dodržiava nariadenie (ES) č. 561/2006, alebo ak to nie je možné, akéhokoľvek podporného dokumentu, ktorý zdôvodňuje nedodržanie ustanovení článku 29 ods. 2 a článku 37 ods. 2 tohto nariadenia.“
Podľa článku 37 ods. 2 nariadenia č. 165/2014 uvádza:
„Počas obdobia, keď tachograf nie je schopný prevádzky alebo je nefunkčný, vodič zaznamená údaje, ktoré umožnia jeho identifikáciu (meno, číslo karty vodiča alebo vodičského preukazu), vrátane podpisu, ako aj údaje o rôznych časových úsekoch, ktoré tachograf už správne nezaznamenáva alebo netlačí:
a)
na záznamovom liste alebo na záznamových listoch, alebo
b)
na dočasnom liste, ktorý sa pripojí k záznamovému listu alebo uchová pri karte vodiča.“
Smernica 2006/22/ES
Článok 11 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/22/ES z 15. marca 2006 o minimálnych podmienkach vykonávania nariadení Rady (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85 o právnych predpisoch v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, a o zrušení smernice Rady 88/599/EHS (
Ú. v. EÚ L 102, 2006, s. 35
), nazvaný „Osvedčené postupy“, vo svojom odseku 3 uvádza:
„Komisia zostaví elektronický formulár, vhodný pre tlač, v súlade s postupom uvedeným v článku 12 ods. 2, ktorý sa použije, ak je vodič práceneschopný alebo čerpá riadnu dovolenku, alebo ak vodič viedol iné vozidlo, ktoré je vyňaté z rozsahu pôsobnosti nariadenia [Rady] (EHS) č. 3820/85 [z 20. decembra 1985 o zosúlaďovaní niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy (
Ú. v. ES L 370, 1985, s. 1
; Mim. vyd. 05/001, s. 319)], počas obdobia uvedeného v prvej zarážke prvého pododseku článku 15 ods. 7 nariadenia (EHS) č. 3821/85.“
Článok 13 tejto smernice, nazvaný „Vykonávacie opatrenia“, stanovuje:
„Na žiadosť členského štátu alebo z vlastného podnetu Komisia, konajúc v súlade s postupom uvedeným v článku 12 ods. 2, prijme vykonávacie opatrenia, a to najmä pre tieto ciele:
a)
podporovať spoločný prístup k vykonaniu tejto smernice;
b)
napomáhať súdržnosti prístupu orgánov zabezpečujúcich dodržiavanie predpisov a harmonizovanému výkladu nariadenia [č. 561/2006] zo strany orgánov zabezpečujúcich dodržiavanie predpisov;
c)
uľahčiť dialóg medzi odvetvím dopravy a orgánmi zabezpečujúcimi dodržiavanie predpisov.“
Rozhodnutie 2007/230/ES
Článok 1 rozhodnutia Komisie 2007/230/ES z 12. apríla 2007 o formulári týkajúcom sa právnych predpisov v sociálnej oblasti súvisiacich s činnosťami cestnej dopravy (
Ú. v. EÚ L 99, 2007, s. 14
) stanovuje:
„Formulár uvedený v článku 11 ods. 3 smernice 2006/22/ES je uvedený v prílohe k tomuto rozhodnutiu.“
Formulár potvrdenia činností, ktorý sa nachádza v prílohe rozhodnutia 2007/230, obsahoval predovšetkým tri kolónky očíslované 13, 14 a 15, ktoré mal podnik označiť a ktoré obsahujú vysvetlivky, že vodič „13. bol práceneschopný“, „14. čerpal riadnu dovolenku“ alebo „15. riadil vozidlo vyňaté z pôsobnosti nariadenia (ES) č. 561/2006…“.
Rozhodnutie 2009/959
Odôvodnenia 1, 3 a 4 rozhodnutia 2009/959 znejú:
„(1)
Hlavným zdrojom informácií o cestných kontrolách sú tachografové záznamy. Chýbajúce záznamy by mali byť odôvodnené iba v prípadoch, keď z objektívnych dôvodov tachografové záznamy vrátane manuálneho zadávania údajov nebolo možné uskutočniť. V takýchto prípadoch by sa malo vydať potvrdenie o uvedených dôvodoch.
…
(3)
Aby mohli členské štáty zvýšiť účinnosť a efektívnosť kontrol súladu s ustanoveniami nariadenia [č. 561/2006], mali by sa do formulára [potvrdenia, ktorý sa nachádza v prílohe rozhodnutia 2007/230,] vložiť dodatočné prvky, ktoré dopĺňajú prvky uvedené v článku 11 ods. 3 smernice 2006/22/ES.
(4)
Formulár potvrdenia by sa mal používať iba vtedy, ak sa z tachografových záznamov z objektívnych technických dôvodov nedá dokázať, že bol dodržaný súlad s ustanoveniami nariadenia (ES) č. 561/2006.“
Článok 1 rozhodnutia 2009/959 stanovuje:
„Príloha k rozhodnutiu 2007/230/ES sa nahrádza znením prílohy k tomuto rozhodnutiu.“
Formulár potvrdenia, ktorý sa nachádza v prílohe rozhodnutia 2009/959, jednak preberá prvky uvedené v kolónkach 13, 14 a 15 formulára, ktorý sa nachádza v prílohe rozhodnutia 2007/230, pričom im priradil čísla 14, 15 a 17, a jednak ku kolónkam uvedeným v tomto formulári pridáva tri ďalšie kolónky, ktoré má vyplniť podnik o tom, že vodič „16. mal voľno alebo odpočíval“, „18. vykonával inú činnosť ako riadenie vozidla“ alebo „19. bol k dispozícii“.
Rakúske právo
§ 102a ods. 4 Kraftfahrgesetz 1967 [zákon o motorových vozidlách z roku 1967, v znení uplatniteľnom na skutkové okolnosti veci samej (ďalej len „KFG 1967“)] stanovuje:
„Vodiči vozidiel, ktoré sú vybavené digitálnym tachografom v zmysle nariadenia [č. 165/2014], pri obsluhe záznamového zariadenia musia dodržiavať návod na obsluhu záznamového zariadenia. Sú povinní zabezpečiť, aby záznamové zariadenie bolo počas jazdy v prevádzke a aby sa ich karta vodiča v záznamovom zariadení používala. Vodiči musia na požiadanie orgánu verejnej bezpečnosti alebo dohľadu na cestách vydať výpisy stanovené nariadením [č. 165/2014], kartu vodiča a záznamový list, ktorý majú pri sebe za daný deň a predchádzajúcich 28 dní, a to v prípade, že v tomto období viedli vozidlo, ktoré je vybavené analogickým záznamovým zariadením. O tom sa má vodičovi vystaviť potvrdenie. Ak jednotlivé pracovné dní na karte vodiča chýbajú a ak namiesto toho nie sú vedené ani záznamové listy, je potrebné za tieto dni mať so sebou a pri kontrole vydať zodpovedajúce potvrdenia zamestnávateľa, ktoré musia zodpovedať minimálnym požiadavkám formulára vydaného Komisiou podľa článku 11 ods. 3 smernice [2006/22].“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Pri cestnej kontrole vykonanej v marci 2018 uložili rakúske orgány VO, vodičovi nákladného vozidla vybaveného digitálnym tachografom, na základe ustanovení KFG 1967 peňažný trest vo výške 50 eur z dôvodu, že pokiaľ ide o viaceré dni, ktoré tejto kontrole predchádzali, nepredložil potvrdenie svojho zamestnávateľa vyhotovené na základe formulára nachádzajúceho sa v prílohe rozhodnutia 2009/959, ktoré by potvrdzovalo, že v dotknutých dňoch (dni bez vedenia vozidla) vozidlo neviedol. Predloženie takého potvrdenia by mu umožnilo nahradiť chýbajúce záznamy relevantných údajov, ktoré sa mali nachádzať v digitálnom tachografe, ktorým bolo uvedené vozidlo vybavené.
Landesverwaltungsgericht Niederösterreich (Správny súd spolkovej krajiny Dolné Rakúsko, Rakúsko) rozhodujúci o odvolaní VO proti rozhodnutiu, ktorým mu bol tento peňažný trest uložený, si na jednej strane kladie otázku, či dni bez vedenia vozidla spadajú pod pojem „činnosti“ v zmysle článku 34 ods. 3 druhého pododseku nariadenia č. 165/2014 a či je v dôsledku toho zakázané od vodiča vyžadovať, aby predložil potvrdenie týkajúce sa dní bez vedenia vozidla, na rozdiel od toho, čo upravuje § 102a ods. 4 KFG 1967. V takom prípade sa vnútroštátny súd domnieva, že VO nemal byť potrestaný za porušenie tohto ustanovenia.
Na druhej strane a v prípade, že dni bez vedenia vozidla spadajú pod pojem „činnosti“ v zmysle článku 34 ods. 3 druhého pododseku tohto nariadenia, sa vnútroštátny súd pýta na platnosť formulára nachádzajúceho sa v prílohe rozhodnutia 2009/959. Podľa názoru tohto súdu Komisia prekročila právomoc, ktorá jej bola priznaná článkom 11 ods. 3 smernice 2006/22, tým, že do tohto formulára pridala kolónky 16, 18 a 19, ako aj tým, že od vodičov na rozdiel od toho, čo upravuje článok 34 ods. 3 druhý pododsek uvedeného nariadenia, vyžadovala, aby predložili formulár vydaný ich zamestnávateľom potvrdzujúci ich činnosti, hoci sa vo svojom vozidle nenachádzali.
Za týchto podmienok Landesverwaltungsgericht Niederösterreich (Správny súd spolkovej krajiny Dolné Rakúsko) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky:
„1.
Má sa nariadenie [č. 165/2014], najmä jeho článok 34 ods. 3 [druhý pododsek], ako aj jeho článok 36 ods. 2, vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej úprave, ktorá vyžaduje, aby vodiči vozidiel, ktoré sú vybavené digitálnym tachografom v zmysle článku 2 ods. 2 písm. h) [tohto] nariadenia, v prípade chýbajúcich jednotlivých pracovných dní na karte vodiča…, pre ktorú sa vo vozidle nevedú záznamové listy, pre tieto dni mali so sebou a odovzdali v prípade kontroly primerané potvrdenia činností zamestnávateľa, ktoré musia zodpovedať minimálnym požiadavkám formulára vyhotoveného Komisiou podľa článku 11 ods. 3 smernice [2006/22]?
2.
V prípade, že odpoveď na prvú otázku je záporná, je formulár určený Komisiou jej rozhodnutím [2009/959] úplne alebo čiastočne neplatný?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
Vnútroštátny súd sa svojou prvou otázkou v podstate pýta, či sa má článok 34 ods. 3 druhý pododsek nariadenia č. 165/2014 vykladať v tom zmysle, že do pôsobnosti zákazu, ktorý stanovuje, spadá vnútroštátna úprava, ktorá vodičovi vozidla vybaveného digitálnym tachografom ukladá povinnosť predložiť v prípade chýbajúcich automatických alebo manuálnych záznamov v tachografe ako podporný dôkaz o jeho činnostiach potvrdenie činnosti vystavené jeho zamestnávateľom v súlade s formulárom, ktorý sa nachádza v rozhodnutí 2009/959.
Na účely odpovede na túto otázku treba na úvod pripomenúť, že cieľmi nariadenia č. 561/2006, ako vyplýva najmä z jeho článku 1, je harmonizovať podmienky hospodárskej súťaže v odvetví cestnej dopravy a zlepšiť pracovné podmienky a bezpečnosť na cestách, pričom tieto ciele sú premietnuté najmä do povinnosti vybaviť vozidlá cestnej dopravy schváleným tachografom, ktorý umožňuje kontrolovať dodržiavanie časov jazdy a odpočinku vodičov (rozsudok zo 7. februára 2019, NK,
C‑231/18
,
EU:C:2019:103
, bod
a citovaná judikatúra).
Na tieto účely nariadenie č. 165/2014 obsahuje určitý počet ustanovení týkajúcich sa používania tachografu vo vozidlách, na ktoré sa vzťahuje nariadenie č. 561/2006.
Pokiaľ ide predovšetkým o vozidlá vybavené digitálnym tachografom, o aké ide v konaní vo veci samej, ktorý funguje s kartou vodiča, a to podľa článku 2 ods. 2 písm. d) a f) nariadenia č. 165/2014 s inteligentnou kartou určenou na používanie s tachografom, ktorá umožňuje predovšetkým identifikáciu vodiča a ukladanie údajov týkajúcich sa jeho činnosti, článok 34 ods. 1 tohto nariadenia vyžaduje, aby vodič túto kartu používal každý deň jazdy od chvíle, keď prevezme vozidlo, pričom ju môže odobrať až na konci dennej pracovnej doby.
Na základe článku 34 ods. 3 prvého pododseku písm. b) nariadenia č. 165/2014 však v prípade, keď sa vodič nachádza mimo vozidla a v dôsledku toho nemôže používať ovládač na automatické zapisovanie digitálneho tachografu namontovaného vo vozidle, iné časové úseky, ako je doba jazdy, uvedené v odseku 5 písm. b) bodoch ii), iii) a iv) tohto článku, a to časové úseky ako „iná práca“, „pohotovosť“, ako aj „prestávky alebo odpočinok“, sa zapíšu na kartu vodiča pomocou ovládača na manuálne zapisovanie nachádzajúceho sa na uvedenom tachografe.
Článok 36 ods. 2 nariadenia č. 165/2014 spresňuje, že vodič vozidla vybaveného takým tachografom na požiadanie oprávneného kontrolného úradníka kedykoľvek predloží najmä každý ručný záznam a výtlačok vytvorený počas daného dňa a predchádzajúcich 28 dní, ako sa to vyžaduje v tomto nariadení a nariadení č. 561/2006.
Z toho vyplýva, že v prípade, ako je to vo veci samej, že vodič pri cestnej kontrole nepredloží požadované informácie týkajúce sa viacerých dní predchádzajúcich tejto kontrole, vynára sa otázka podporných dôkazov, ktoré má tento vodič predložiť na to, aby nahradil chýbajúci záznam relevantných údajov v digitálnom tachografe, ktorým je vybavené jeho vozidlo.
V tomto kontexte sa vnútroštátny súd pýta na rozsah zákazu uvedeného v článku 34 ods. 3 druhom pododseku nariadenia č. 165/2014, podľa ktorého členské štáty neukladajú vodičom povinnosť predkladať tlačivá potvrdzujúce ich činnosť počas neprítomnosti vo vozidle. Presnejšie sa vnútroštátny súd pýta, či dni bez vedenia vozidla spadajú pod pojem „činnosti“ v zmysle tohto ustanovenia, takže na rozdiel od toho, čo stanovuje § 102a ods. 4 KFG 1967, od vodiča nemožno požadovať, aby predložil potvrdenie vystavené jeho zamestnávateľom týkajúce sa takýchto dní bez vedenia vozidla, hoci by sa aj také potvrdenie zakladalo na formulári nachádzajúcom sa v prílohe rozhodnutia 2009/959.
V tejto súvislosti treba konštatovať, že pojem „činnosti“ uvedený v článku 34 ods. 3 druhom pododseku nariadenia č. 165/2014 toto nariadenie nedefinuje.
Navyše žiadne ustanovenie tohto nariadenia nenaznačuje, že by tento pojem bolo potrebné vykladať reštriktívne tak, že by sa nevzťahoval na časové úseky vymenované v článku 34 ods. 5 písm. b) tohto nariadenia. Z článku 6 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 165/2014 totiž vyplýva, že „činnosť vodiča“, ktorá sa musí nachádzať v informáciách zobrazených v tachografe, zodpovedá buď aktuálnemu nepretržitému času vodiča pri vedení vozidla a aktuálnemu kumulovanému času prestávok, „ak je aktuálnou činnosťou vodiča vedenie vozidla“, alebo aktuálnemu času trvania uvedenej činnosti a aktuálnemu kumulatívnemu času prestávok, „ak je aktuálnou činnosťou vodiča pohotovosť/iná práca/odpočinok alebo prestávka“.
V prvom rade by však nebolo koherentné so štruktúrou ustanovení nariadenia č. 165/2014, ak by sa článok 34 ods. 3 druhý pododsek tohto nariadenia vykladal tak, že zakazuje vnútroštátnu právnu úpravu, podľa ktorej musí vodič predložiť potvrdenie svojich činností vystavené jeho zamestnávateľom, keď z dôvodu, že sa nachádza mimo svojho vozidla, chýbajú automatické a manuálne záznamy, ktoré sa majú bežne nachádzať v digitálnom tachografe, ktorým je uvedené vozidlo vybavené.
Z článku 36 ods. 3 nariadenia č. 165/2014 konkrétne vyplýva, že kontrolný úradník je poverený analyzovať zobrazené, vytlačené alebo stiahnuté údaje, ktoré zaznamenal tachograf alebo karta vodiča, a tak skontrolovať, či sa dodržiavajú ustanovenia nariadenia č. 561/2006, „alebo, ak to nie je možné, akéhokoľvek podporného dokumentu“, ktorý zdôvodňuje nedodržanie ustanovení článku 29 ods. 2 nariadenia č. 165/2014, ktorý sa týka prípadov krádeže, poškodenia alebo znefunkčnenia karty vodiča, a článku 37 ods. 2 tohto nariadenia, pokiaľ ide o údaje, ktoré musí vodič zaznamenať počas obdobia, keď tachograf nie je schopný prevádzky alebo je nefunkčný. Z dôvodu, že uvedenie týchto dvoch ustanovení však zjavne nie je vyčerpávajúce, článok 36 ods. 3 tohto nariadenia tak oprávňuje kontrolné orgány členských štátov, aby zanalyzovali akýkoľvek druh dokumentu ako podporného dôkazu, ktorý im umožní skontrolovať rôzne časové úseky činností vodiča v prípade, že tieto časové úseky sa nenachádzajú v digitálnom tachografe vozidla.
Opačný výklad by ďalej poškodil ciele stanovené najmä nariadeniami č. 561/2006 a 165/2014, konkrétne ciele týkajúce sa bezpečnosti na cestách a zlepšenia pracovných podmienok vodičov. Taký výklad by tak kontrolným orgánom členských štátov nie len znemožnil zabezpečiť dodržiavanie najmä dôb jazdy, prestávok a odpočinku uvedených vodičov tak, ako sú stanovené nariadením č. 561/2006, v situácii, keď relevantné údaje nemohli byť do digitálneho tachografu zapísané, ale by prípadne tiež mohol odobriť úmyselné opomenutie zaznamenania týchto údajov.
Navyše posúdenie uvedené v bode 36 tohto rozsudku je podporené zhodnými pripomienkami belgickej vlády a Komisie, podľa ktorých cieľom zákazu uvedeného v článku 34 ods. 3 druhom pododseku nariadenia č. 165/2014 je iba napraviť prax niektorých členských štátov, ktoré okrem záznamov vykonaných v tachografoch od vodičov ako dôkaz ich činností systematicky vyžadovali predloženie vnútroštátnych tlačív, pričom táto prax cestným dopravným podnikom spôsobovala administratívnu záťaž a dodatočné náklady.
Napokon treba uviesť, že prijatie nariadenia č. 165/2014 žiadnym spôsobom neovplyvnilo obsah článku 11 ods. 3 smernice 2006/22. Toto ustanovenie vyzýva Komisiu, aby zostavila elektronický formulár vhodný pre tlač, ktorý sa použije, ak je vodič práceneschopný alebo čerpá riadnu dovolenku, alebo ak vodič viedol iné vozidlo, ktoré je vyňaté z rozsahu pôsobnosti najmä nariadenia č. 561/2006 počas daného dňa a predchádzajúcich 28 dní. Podľa odôvodnení 3 a 4 rozhodnutia 2009/959 sa však tento formulár, ktorý sa nachádza v prílohe tohto rozhodnutia, použije iba vtedy, ak sa z dôvodov chýbajúcich tachografových záznamov, vrátane manuálnych, nedá dokázať, že bol dodržaný súlad s ustanoveniami nariadenia č. 561/2006.
Zo všetkých týchto úvah vyplýva, že článok 34 ods. 3 druhý pododsek nariadenia č. 165/2014 sa má vykladať v tom zmysle, že do pôsobnosti zákazu, ktorý stanovuje, nespadá vnútroštátna úprava, ktorá vodičovi vozidla vybaveného digitálnym tachografom ukladá povinnosť v prípade chýbajúcich automatických alebo manuálnych záznamov v tachografe predložiť ako podporný dôkaz o jeho činnostiach potvrdenie činnosti vystavené jeho zamestnávateľom v súlade s formulárom, ktorý sa nachádza v rozhodnutí 2009/959.
O druhej otázke
Vnútroštátny súd sa svojou druhou otázkou pýta, či táto inštitúcia tým, že rozhodnutím 2009/959 zmenila formulár nachádzajúci sa v prílohe rozhodnutia 2007/230 tak, že upravila viaceré prípady období nevedenia vozidla, než sú obdobia upravené v článku 11 ods. 3 smernice 2006/22, prekročila právomoc, ktorú jej toto ustanovenie zverilo, čo spôsobuje úplnú alebo čiastočnú neplatnosť takto zmeneného formulára.
Po prvé treba uviesť, že vnútroštátny súd nemá žiadne pochybnosti, pokiaľ ide o platnosť uvedeného formulára v rozsahu, v akom zahŕňa kolónky 14, 15 a 17, ktoré v súlade s článkom 11 ods. 3 smernice 2006/22 zodpovedajú obdobiam, počas ktorých bol vodič práceneschopný, čerpal riadnu dovolenku alebo riadil vozidlo vyňaté z pôsobnosti najmä nariadenia č. 561/2006.
Po druhé treba pripomenúť, že formulár nachádzajúci sa v prílohe rozhodnutia 2009/959 obsahuje tri dodatočné kolónky, ktoré umožňujú uviesť obdobia, počas ktorých mal vodič voľno alebo odpočíval, vykonával inú činnosť ako riadenie vozidla alebo bol k dispozícii, pričom tieto obdobia sú uvedené v kolónkach 16, 18 a 19 tohto formulára.
Hoci je pravda, že tieto kolónky nie sú uvedené v článku 11 ods. 3 smernice 2006/22, treba uviesť, že právnym základom rozhodnutia 2009/959 nie je len toto ustanovenie, ale aj článok 13 tejto smernice, ktorý predovšetkým oprávňuje Komisiu, aby z vlastného podnetu prijala vykonávacie opatrenia smernice 2006/22, ktorých cieľom je okrem iného napomáhať súdržnosti prístupu orgánov zabezpečujúcich dodržiavanie predpisov a harmonizovanému výkladu nariadenia č. 561/2006 zo strany orgánov zabezpečujúcich dodržiavanie predpisov.
Ako to zdôrazňuje odôvodnenie 3 rozhodnutia 2009/959, dodatočné prvky nachádzajúce sa v kolónkach 16, 18 a 19 boli do formulára nachádzajúceho sa v prílohe tohto rozhodnutia vložené s cieľom umožniť členským štátom zvýšiť účinnosť a efektívnosť kontrol vykonávaných členskými štátmi v súlade s ustanoveniami nariadenia č. 561/2006.
Z článku 6 ods. 5 nariadenia č. 561/2006 však vyplýva, že vodič musí automaticky alebo manuálne zaznamenať dobu denného alebo týždenného odpočinku, všetky doby „pohotovosti“, ako aj čas venovaný inej práci. Táto povinnosť záznamov sa v súlade s článkom 34 ods. 3 prvým pododsekom písm. b) nariadenia č. 165/2014 vzťahuje aj na situáciu, keď sa vodič nachádza mimo svojho vozidla.
Z toho vyplýva, že v prípade, že také záznamy nie sú k dispozícii, možno od vodiča požadovať, aby dodal dôkaz dodržania ustanovení týchto nariadení tak, že predloží relevantné informácie zodpovedajúce niektorému z období uvedených v predchádzajúcom bode tohto rozsudku na základe formulára nachádzajúceho sa v prílohe rozhodnutia 2009/959, aby sa kontrolným orgánom členských štátov umožnilo najmä to, že ciele zlepšenia pracovných podmienok vodičov a ochrana bezpečnosti na cestách budú dodržané.
Preskúmanie druhej otázky tak neodhalilo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť formulára Komisie, ktorý sa nachádza v prílohe rozhodnutia 2009/959.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (ôsma komora) rozhodol takto:

1.
Článok 34 ods. 3 druhý pododsek nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 165/2014 zo 4. februára 2014 o tachografoch v cestnej doprave, ktorým sa ruší nariadenie Rady (EHS) č. 3821/85 o záznamovom zariadení v cestnej doprave a mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 o harmonizácii niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, sa má vykladať v tom zmysle, že do pôsobnosti zákazu, ktorý stanovuje, nespadá vnútroštátna úprava, ktorá vodičovi vozidla vybaveného digitálnym tachografom ukladá povinnosť v prípade chýbajúcich automatických alebo manuálnych záznamov v uvedenom tachografe predložiť ako podporný dôkaz o jeho činnostiach potvrdenie vystavené jeho zamestnávateľom v súlade s formulárom, ktorý sa nachádza v prílohe rozhodnutia Komisie 2009/959/EÚ zo 14. decembra 2009, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2007/230/ES o formulári týkajúcom sa právnych predpisov v sociálnej oblasti súvisiacich s činnosťami cestnej dopravy.

2.
Preskúmanie druhej otázky neodhalilo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť formulára, ktorý sa nachádza v prílohe rozhodnutia 2009/959.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.