CELEX: 62017CJ0289
Előzetes döntéshozatal
Polgári és kereskedelmi ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés
805/2004/EK rendelet
Nem vitatott követelésekre vonatkozó európai végrehajtható okirat
A hitelesítés előfeltételei
A nem vitatott követelésekre vonatkozó eljárások minimumszabályai
Az adós jogai
Azon intézmény címe feltüntetésének a hiánya, amelyhez a követelések vitatásával lehet fordulni vagy amelyhez jogorvoslat nyújtható be a határozattal szemben

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a nem vitatott követelésekre vonatkozó európai végrehajtható okirat létrehozásáról szóló, 2004. április 21‑i 805/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (
HL 2004. L 143., 15. o.
; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 1. kötet, 38. o.) 17. cikke a) pontjának és 18. cikke (1) bekezdése b) pontjának az értelmezésére vonatkozik.
E kérelmet az észt jog szerinti három társaság, a Collect Inkasso OÜ, az ITM Inkasso OÜ, valamint a Bigbank AS mint hitelezők és Rain Aint, Lauri Palm, Raiko Oikimus, Egle Noor, valamint Artjom Konjarov adósok között az ez utóbbiakkal szemben távollétükben hozott fizetési meghagyások európai végrehajtható okiratként való hitelesítése tárgyában folyamatban lévő öt eljárás keretében terjesztették elő.
Jogi háttér
A 805/2004 rendelet (10), (12) és (13) preambulumbekezdése értelmében:
„(10)
Ha egy tagállam bírósága az adósnak az eljárásban való részvétele nélkül hoz határozatot egy nem vitatott követelésről, úgy a határozatnak a végrehajtás helye szerinti tagállamban történő vizsgálata csak akkor mellőzhető, ha kellő biztosíték áll rendelkezésre arra nézve, hogy a védekezéshez való jogot tiszteletben tartották.
[…]
(12)
A határozat meghozatalára irányuló bírósági eljárás tekintetében minimumszabályokat kell megállapítani annak biztosítása érdekében, hogy az adós kellő időben és olyan módon kapjon tájékoztatást a vele szemben induló bírósági eljárásról, az eljárásban a követelés vitatása érdekében való tevőleges részvételének követelményeiről, illetve részvétele elmaradásának következményeiről, hogy a védekezéséhez szükséges előkészületeket megtehesse.
(13)
A polgári eljárási szabályok és különösen az iratok kézbesítésére irányadó szabályok tekintetében a tagállamok között fennálló különbségek miatt szükséges a minimumszabályok pontos és részletes meghatározása. Így különösen egy jogi vélelmen alapuló kézbesítési forma az említett minimumszabályok teljesítése tekintetében nem tekinthető elégségesnek egy határozat európai végrehajtható okiratként való hitelesítéséhez.”
E rendeletnek az „Európai végrehajtható okiratként hitelesítendő, a végrehajtás alapjául szolgáló okiratok” címet viselő 3. cikke az (1) bekezdésének b) pontjában kimondja:
„E rendeletet a nem vitatott követelésekre vonatkozó határozatokra, bírósági egyezségekre és közokiratokra kell alkalmazni.
A követelést akkor kell nem vitatottnak tekinteni, ha:
[…]
b)
a bírósági eljárás során a származási tagállam joga szerinti eljárási szabályokkal összhangban az adós a követeléssel szemben nem emelt kifogást;
[…]”
Az említett rendeletnek „Az európai végrehajtható okiratként történő hitelesítés előfeltételei” címet viselő 6. cikke (1) bekezdése c) pontja a következőképpen rendelkezik:
„Egy tagállamban meghozott, nem vitatott követelésről szóló határozatot a származási bírósághoz bármely időpontban intézett kérelem alapján európai végrehajtható okiratként kell hitelesíteni, ha:
[…]
c)
a származási tagállam bírósági eljárása megfelel a III. fejezetben meghatározott követelményeknek, amennyiben a követelés a 3. cikk (1) bekezdésének b) vagy c) pontja értelmében nem vitatott; és
[…]”
A 805/2004 rendeletnek „A nem vitatott követelésekre vonatkozó eljárások minimumszabályai” címet viselő III. fejezete e rendelet 12–19. cikkét foglalja magában. Az említett rendeletnek „A minimumszabályok alkalmazási köre” címet viselő 12. cikke az (1) bekezdésében előírja:
„A 3. cikk (1) bekezdésének b) vagy c) pontja értelmében nem vitatott követelésre vonatkozó határozat kizárólag akkor hitelesíthető európai végrehajtható okiratként, ha a származási tagállamban lefolytatott bírósági eljárás megfelel az e fejezetben meghatározott eljárási követelményeknek.”
A 805/2004 rendelet 17. cikkének az a) pontja, amely „Az adós megfelelő tájékoztatása a követelés vitatásához szükséges eljárási lépésekről” cím alatt szerepel, előírja:
„Az eljárást megindító iratban, az azzal egyenértékű iratban vagy a bírósági tárgyalásra való idézésben vagy azokhoz csatolva egyértelműen fel kell tüntetni a következőket:
a)
a követelés vitatásának eljárásjogi követelményei, beleértve a követelés írásban történő vitatásához kitűzött határidőt, illetve adott esetben a bírósági tárgyalás időpontját; azon szerv neve és címe, amelyhez a választ intézni kell, illetve amely előtt adott esetben meg kell jelenni, valamint hogy kötelező‑e az ügyvéd általi képviselet.”
E rendeletnek „A minimumszabályok alkalmazási köre” címet viselő 18. cikke az (1) bekezdésében a következőképpen rendelkezik:
„Amennyiben a származási tagállamban lefolytatott eljárás nem felelt meg a 13–17. cikkben meghatározott eljárási követelményeknek, úgy az ilyen eljárási hiányosságok orvosolhatóak, és a határozat európai végrehajtható okiratként hitelesíthető, ha:
[…]
b)
az adósnak lehetősége volt a határozattal szemben egy teljes körű felülvizsgálatot lehetővé tevő jogorvoslatot benyújtani, és az adóst a határozatban vagy azzal együtt megfelelően tájékoztatták az ilyen jogorvoslat benyújtásának eljárásjogi követelményeiről, beleértve azon szerv nevét és címét, amelyhez a jogorvoslatot be kell nyújtani, és adott esetben az erre kijelölt határidőt; […]
[…]”
Az alapeljárások és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
Öt olyan ügyben fordultak a Tartu Maakohushoz (tartui körzeti bíróság, Észtország), amelyek tényállása hasonló.
2008. január 4‑én a Collect Inkasso három különböző követelés behajtása érdekében három egyszerűsített fizetési meghagyásos eljárás iránti kérelmet terjesztett elő e bíróság előtt R. Ainttel, L. Palmmal és R. Oikimusszal szemben.
Az egyszerűsített fizetési meghagyásos eljárás iránti kérelmet, az említett bíróság által az adóssal szemben kibocsátott fizetési felszólítást és az ellentmondás benyújtására szolgáló formanyomtatványt R. Aint részére a rendőrség közreműködésével legkésőbb 2009. március 11‑én, L. Palm részére a saját kezűleg aláírt átvételi elismervény ellenében 2008. február 16‑án, R. Oikimus részére pedig a leánytestvére által aláírt átvételi elismervény ellenében 2008. január 30‑án kézbesítették. Az eredeti fizetési meghagyás ugyanezen bíróság által elrendelt kiegészítését R. Aint részére átvételi elismervény ellenében 2009. május 25‑én kézbesítették.
Mivel az adósok nem terjesztettek elő ellentmondást, a Tartu Maakohus (tartui körzeti bíróság) velük szemben több, a követelések késedelmi kamattal és/vagy eljárási költségekkel növelt összegére vonatkozó fizetési meghagyásról szóló végzést hozott.
E végzéseket R. Aint, L. Palm és R. Oikimus részére a saját kezűleg vagy valamely családtag által aláírt átvételi elismervény ellenében kézbesítették, az L. Palmmal szemben 2009. március 30‑án hozott végzés kivételével, amelyet nem kézbesítettek a részére. Ebből következően, leszámítva ez utóbbi végzést, a többi végzés jogerőre emelkedett.
2016. június 7‑én a Collect Inkasso három, a meghozott végzések európai végrehajtható okiratként történő hitelesítése iránti kérelmet nyújtott be a Tartu Maakohushoz (tartui körzeti bíróság).
A 2016. augusztus 16‑i végzéseivel a Tartu Maakohus (tartui körzeti bíróság) elutasította e hitelesítés iránti kérelmeket, megállapítva, hogy sem az eljárást megindító iratban, sem a velük szemben hozott végzésekben nem tájékoztatták az adósokat azon bíróság címéről, amelyhez a válaszukat intézhetik, vagy amely előtt megjelenhetnek, illetve amely előtt adott esetben vitathatják e végzéseket. Ebből következően a Tartu Maakohus (tartui körzeti bíróság) elutasította az európai végrehajtható okiratok kiállítását, mivel megsértették a 805/2004 rendelet 6. cikke (1) bekezdésének c) pontjában, 17. cikkének a) pontjában és 18. cikkében előírt feltételeket. Az L. Palmmal szemben 2009. március 30‑án hozott végzést illetően e bíróság továbbá megállapította, hogy azt nem kézbesítették az adós részére az e rendelet 13. és 14. cikkében előírt követelményeinek megfelelően.
2016. október 5‑én a Collect Inkasso ellentmondást nyújtott be ugyanezen bírósághoz a 2016. augusztus 16‑i végzésekkel szemben azok hatályon kívül helyezése és a kért európai végrehajtható okiratok kiállítása iránt.
2008. augusztus 15‑én az ITM Inkasso egy követelés behajtása érdekében egyszerűsített fizetési meghagyásos eljárás iránti kérelmet terjesztett elő a Tartu Maakohus (tartui körzeti bíróság) előtt E. Noorral szemben.
Miután fizetési meghagyást küldött az adós részére, a Tartu Maakohus (tartui körzeti bíróság) 2008. december 20‑án a saját kezűleg aláírt átvételi elismervény ellenében kézbesítette a részére a fizetési meghagyás iránti kérelmet, a fizetési meghagyást és az ellentmondás benyújtására szolgáló formanyomtatványt.
Ellentmondás hiányában e bíróság 2009. április 21‑én a követelés eljárási költségekkel növelt összegére vonatkozó fizetési meghagyásról szóló végzést hozott. Ezt a végzést a saját kezűleg aláírt átvételi elismervény ellenében 2009. május 4‑én kézbesítették az adós részére, így az jogerőre emelkedett.
2016. október 21‑én az ITM Inkasso az említett végzés európai végrehajtható okiratként történő hitelesítése iránti kérelmet nyújtott be a kérdést előterjesztő bírósághoz.
2007. szeptember 4‑én a Bigbank egy követelés behajtása érdekében egyszerűsített fizetési meghagyásos eljárás iránti kérelmet terjesztett elő a Tartu Maakohus (tartui körzeti bíróság) előtt A. Konjarovval szemben.
Miután fizetési meghagyást küldött az adós részére, a Tartu Maakohus (tartui körzeti bíróság) 2008. november 20‑án az adós édesanyja által aláírt átvételi elismervény ellenében kézbesítette a részére a fizetési meghagyás iránti kérelmet, a fizetési meghagyást és az ellentmondás benyújtására szolgáló formanyomtatványt.
Ellentmondás hiányában e bíróság 2009. március 6‑án a követelés eljárási költségekkel növelt összegére vonatkozó fizetési meghagyásról szóló végzést hozott. Ezt a végzést 2009. március 11‑én kézbesítették az adós részére az édesanyja által aláírt átvételi elismervény ellenében, így az jogerőre emelkedett.
2017. január 2‑án a Bigbank az említett végzés európai végrehajtható okiratként történő hitelesítése iránti kérelmet nyújtott be a kérdést előterjesztő bírósághoz.
A Collect Inkasso által benyújtott ellentmondások, valamint az ITM Inkasso és a Bigbank által előterjesztett hitelesítés iránti kérelmek elbírálhatósága érdekében a kérdést előterjesztő bíróság szükségesnek tartja a 805/2004 rendelet 17. cikkének a) pontja és 18. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti minimumszabályok terjedelmének tisztázását, különösen azon intézmény címére történő hivatkozás tekintetében, amelyhez a választ kell intézni, vagy amely előtt meg kell jelenni, illetve amely előtt adott esetben valamely fizetési meghagyásról szóló bírósági határozattal szemben jogorvoslattal lehet élni.
A kérdést előterjesztő bíróság e tekintetben arra hivatkozik, hogy az alapügyben az adósok részére továbbított dokumentumok, így az egyszerűsített fizetési meghagyásos eljárás iránti kérelmek, a fizetési felszólítások és az ellentmondás benyújtására szolgáló formanyomtatványok, valamint a fizetési meghagyásról szóló végzések nem tartalmazták az e címre történő hivatkozást. E bíróság hozzáteszi, hogy a további eljárásjogi követelmények, mint többek között az intézmény nevének a feltüntetése, teljesültek.
Az említett bíróság szerint jóllehet a 805/2004 rendelet 17. cikkének szövegéből az következik, hogy az adóssal közölni kell az e cikkben szereplő valamennyi adatot, ugyanakkor valószínű, hogy minden észszerűen gondolkodó személy képes valamely intézmény, a jelen esetben a kérdést előterjesztő bíróság címének az azonosítására, amennyiben ismeri annak nevét, mivel ez az információ a nyilvánosság számára hozzáférhető.
E körülmények között a Tartu Maakohus (tartui körzeti bíróság) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)
Úgy kell‑e értelmezni a […] 805/2004 […] rendelet 17. cikkének a) pontját, hogy az eljárást megindító iratban, az azzal egyenértékű iratban vagy a bírósági tárgyalásra való idézésben vagy azokhoz csatolva egyértelműen fel kell tüntetni [az e] cikk[ben] […] felsorolt valamennyi adatot? Különösen a[z e rendelet] 3. cikk[e] (1) bekezdésének b) pontja, a 6. cikk[e] (1) bekezdésének c) pontja és a 17. cikk[e] a) pontja szerint kizárt a bírósági határozat európai végrehajtható okiratként történő hitelesítése, ha az adóssal nem közölték azon szerv címét, amelyhez a választ intézni kell, de közölték vele a[z e] 17. cikk a) pontjában szereplő valamennyi további adatot?
2)
Úgy kell‑e értelmezni a […] 805/2004 […] rendelet 18. cikke (1) bekezdésének b) pontját, hogy amennyiben a származási tagállamban lefolytatott eljárás nem felelt meg a 805/2004 […] rendelet 17. cikkében meghatározott eljárási követelményeknek, úgy az eljárási hiányosságok akkor orvosolhatóak, ha az adóst a határozatban vagy [e dokumentumhoz csatolva] megfelelően tájékoztatták a[z e rendelet] 18. cikk[e] (1) bekezdésének b) pontjában felsorolt valamennyi adatról? Különösen kizárt az európai végrehajtható okirat kiállítása, ha az adóssal nem közölték azon szerv címét, amelyhez a jogorvoslatot be kell nyújtani, de közölték vele a[z e] 18. cikk (1) bekezdésének [b]) pontjában szereplő valamennyi további adatot?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Két kérdésével, amelyeket célszerű együttesen vizsgálni, a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a 805/2004 rendelet 17. cikkének a) pontját és 18. cikke (1) bekezdésének b) pontját úgy kell‑e értelmezni, hogy valamely bírósági határozat, amelyet anélkül hoztak meg, hogy az adóst tájékoztatták volna azon bíróság címéről, amelyhez a választ kell intézni, vagy amely előtt meg kell jelenni, illetve amely előtt adott esetben az említett határozattal szemben jogorvoslattal lehet élni, európai végrehajtható okiratként hitelesíthető.
Öt olyan ügy van folyamatban a kérdést előterjesztő bíróság előtt, amelyek fizetési meghagyásról szóló végzések európai végrehajtható okiratként történő hitelesítésére irányulnak. Jóllehet ezen ügyek az eljárás különböző szakaszaiban vannak, azok mindegyikét az jellemzi, hogy az eljárást megindító iratok és az egyszerűsített fizetési meghagyásos eljárást követően hozott végzések, noha azokat közölték az adósokkal, nem tartalmaznak az ezen eljárások lefolytatására vagy az említett végzésekkel szemben való esetleges keresetek vizsgálatára hatáskörrel rendelkező bíróság címére való hivatkozást. A követelés vitatásához szükséges további eljárásjogi követelmények, mint többek között a szerv nevének a feltüntetése, teljesültek.
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozat szerint nem vitatott, hogy az alapügyben szóban forgó adósok tétlenek maradtak az egyszerűsített fizetési meghagyásos eljárások során, ily módon a velük szemben fennálló követelések a 805/2004 rendelet 3. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében vett „nem vitatott követelés” fogalma alá tartoztak, és azok ilyen formában igazolták a kérelmezett európai végrehajtható okiratok kiállítását.
Amint az e rendelet 6. cikkéből következik, valamely tagállamban meghozott, nem vitatott követelésről szóló határozatot a származási bírósághoz bármely időpontban intézett kérelem alapján bizonyos feltételek teljesülése esetén európai végrehajtható okiratként kell hitelesíteni. Az említett rendelet 3. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében vett nem vitatott követelés esetén a 805/2004 rendelet 6. cikke (1) bekezdésének c) pontja szerinti feltétel megköveteli, hogy a származási tagállam bírósági eljárása megfeleljen bizonyos, az e rendelet III. fejezetében szereplő 12–19. cikkben meghatározott minimumszabályoknak.
E tekintetben a 805/2004 rendelet 17. cikkének a) pontja előírja, hogy bizonyos adatokat, köztük azon szerv nevét és címét, amelyhez a választ kell intézni, illetve amely előtt adott esetben meg kell jelenni, az eljárást megindító iratban, az azzal egyenértékű iratban vagy a bírósági tárgyalásra való idézésben vagy azokhoz csatolva egyértelműen fel kell tüntetni.
A nem vitatott követelésekre vonatkozó eljárások minimumszabályok esetleges megsértésének orvoslása érdekében a 805/2004 rendelet 18. cikke (1) bekezdésének b) pontja megköveteli, hogy az adósnak lehetősége legyen a határozattal szemben teljes körű felülvizsgálatot lehetővé tevő jogorvoslat benyújtására, és hogy a határozatban vagy azzal együtt megfelelően tájékoztassák az e tekintetben felmerülő eljárásjogi követelményekről, beleértve azon szerv nevét és címét, amelyhez a jogorvoslatot be kell nyújtani.
Következésképpen a 805/2004 rendelet 17. cikkének a) pontjából és 18. cikke (1) bekezdésének b) pontjából, amely rendelkezések értelmezésére a kérdést előterjesztő bíróság kérelme irányul, az következik, hogy az adósnak az érintett intézmény címéről való tájékoztatása kötelező.
A 805/2004 rendelet III. fejezetében foglalt minimumszabályok az európai uniós jogalkotó annak biztosítására irányuló szándékát tükrözik, hogy a nem vitatott követeléssel kapcsolatos határozatok elfogadását eredményező eljárások a védelemhez való jog tiszteletben tartására vonatkozó megfelelő garanciákat nyújtsák a származási tagállamban (lásd analógia útján: 2017. március 9‑iZulfikarpašić ítélet,
C‑484/15
,
EU:C:2017:199
,
48.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat), figyelemmel arra, hogy az erre vonatkozó felülvizsgálat a végrehajtás helye szerinti tagállamban hiányzik.
Ugyanis, amint az a Bíróság ítélkezési gyakorlatából következik, e minimumszabályoknak, köztük az érintett intézmény címe feltüntetésének a 805/2004 rendelet (12) preambulumbekezdésével összhangban az a célja, hogy az adós kellő időben és olyan módon kapjon tájékoztatást egyfelől a vele szemben induló bírósági eljárásról, valamint az eljárásban az érintett követelés vitatása érdekében való tevőleges részvételének a követelményeiről, másfelől az abban való részvétele elmaradásának következményeiről, hogy a védekezéséhez szükséges előkészületeket megtehesse. Az alperes távollétében hozott határozatnak az e rendelet 3. cikke (1) bekezdése második albekezdésének b) pontja szerinti különös esetében az említett eljárási minimumszabályok a védelemhez való jog tiszteletben tartására vonatkozó megfelelő garanciák meglétének biztosítását szolgálják (lásd ebben az értelemben: 2016. június 16‑iPebros Servizi ítélet,
C‑511/14
,
EU:C:2016:448
,
44.
pont).
Végül emlékeztetni kell arra, amint az a 805/2004 rendelet 17. cikkének a) pontjából és 18. cikke (1) bekezdésének b) pontjából következik, hogy az e rendelkezésekben megkövetelt információkat nemcsak eljárási iratokban vagy a bírósági határozatban lehet a kötelezett részére továbbítani, hanem az azokhoz csatolt dokumentumokban is. E tekintetben, az észt kormány álláspontja szerint, amikor az Észt Köztársaság bíróságai kézbesítik az adós részére a fizetési felszólításokat, ehhez általában egy fejléces papírra írt kísérőlevelet csatolnak, amelyen az érintett bíróság minden elérhetősége szerepel. Márpedig, jóllehet az illetések bíróság címe főszabály szerint ily módon ténylegesen az adós tudomására hozható, ugyanakkor azonban a kérdést előterjesztő bíróság a jelen ügyben megállapította, hogy a vonatkozó címet nem továbbították az alapügyben szóban forgó adósok részére.
A fenti megállapítások összességére tekintettel az előterjesztett kérdésekre azt a választ kell adni, hogy a 805/2004 rendelet 17. cikkének a) pontját és 18. cikke (1) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy valamely bírósági határozat, amelyet anélkül hoztak meg, hogy az adóst tájékoztatták volna azon bíróság címéről, amelyhez a választ kell intézni, vagy amely előtt meg kell jelenni, illetve amely előtt adott esetben az említett határozattal szemben jogorvoslattal lehet élni, nem hitelesíthető európai végrehajtható okiratként.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (hetedik tanács) a következőképpen határozott:

A nem vitatott követelésekre vonatkozó európai végrehajtható okirat létrehozásáról szóló, 2004. április 21‑i 805/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 17. cikkének a) pontját és 18. cikke (1) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy valamely bírósági határozat, amelyet anélkül hoztak meg, hogy az adóst tájékoztatták volna azon bíróság címéről, amelyhez a választ kell intézni, vagy amely előtt meg kell jelenni, illetve amely előtt adott esetben az említett határozattal szemben jogorvoslattal lehet élni, nem hitelesíthető európai végrehajtható okiratként.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: észt.