CELEX: 62018CJ0654
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
Aplinka
Atliekų vežimas
Reglamentas (EB) Nr. 1013/2006
Išankstinio raštiško pranešimo ir leidimo procedūra
Bendri informacijos reikalavimai
III A priedas
Popieriaus, statybinio kartono ir popieriaus gaminių mišinys
Bazelio konvencijos IX priedo B3020 įrašas
Priemaišos
Mišinio užteršimas kitomis medžiagomis
Naudojimas aplinkai saugiu būdu

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1013/2006 dėl atliekų vežimo (
OL L 190, 2006, p. 1
), iš dalies pakeisto 2015 m. lapkričio 10 d. Komisijos reglamentu (ES) 2015/2002 (
OL L 294, 2015, p. 1
) (toliau – Reglamentas Nr. 1013/2006), 3 straipsnio 2 dalies išaiškinimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant
Interseroh Dienstleistungs GmbH
(toliau –
Interseroh
) ir
SAA Sonderabfallagentur Baden-Württemberg GmbH
(Badeno-Viurtembergo žemės specialiųjų atliekų agentūra, toliau – SAA) ginčą dėl šios agentūros atsisakymo netaikyti popieriaus, statybinio kartono ir popieriaus gaminių atliekų mišinio vežimui Reglamente Nr. 1013/2006 numatytos pranešimo procedūros.
Teisinis pagrindas
Tarptautinė teisė
Pagrindinėje byloje taikytinos redakcijos Konvencijos dėl pavojingų atliekų tarpvalstybinių pervežimų bei jų tvarkymo kontrolės, pasirašytos 1989 m. kovo 22 d. Bazelyje ir Europos bendrijos vardu patvirtintos 1993 m. vasario 1 d. Tarybos sprendimu 93/98/EEB (
OL L 39, 1993, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 18 t., p. 301; toliau – Bazelio konvencija), 1 straipsnio „Konvencijos veikimo sfera“ 1 dalies a punkte nustatyta:
„Šioje Konvencijoje „pavojingomis atliekomis“ laikomos šios atliekos, kaip tarpvalstybinių pervežimų objektas:
a)
atliekos, patenkančios į bet kurią kategoriją, nurodytą I priede, jeigu tik jos neturi kitų savybių, išvardytų III priede,
<…>“
Šios konvencijos IX priedo įžanginis sakinys suformuluotas taip:
„Šiame priede nurodytoms atliekoms Konvencijos 1 straipsnio 1 dalies a punktas netaikomas, išskyrus atvejus, kai jų sudėtyje yra tiek I priede išvardytų medžiagų, kad joms būdingos III priede nurodytos pavojingos savybės.“ (Neoficialus vertimas)
Šio priedo B3 sąraše pateikiamos „Atliekos, kuriose daugiausia yra organinių sudedamųjų dalių, kuriose gali būti metalų ir neorganinių medžiagų“. Šiame B3 sąraše, be kita ko, yra B3020 įrašas, kuriame nurodyta:
„B3020 Popieriaus, statybinio kartono ir popieriaus gaminių atliekos
Šios medžiagos, jeigu jos nesumaišytos su pavojingomis atliekomis:
statybinio kartono atliekos ir makulatūra:
–
nebalintas kraftpopieris ar kartonas arba gofruotas popierius ar kartonas,
–
kitas popierius ar statybinis kartonas, daugiausia pagamintas iš balintos cheminės medienos / popieriaus masės, dažniausiai nedažytas
–
popierius ar statybinis kartonas, daugiausia pagamintas iš mechaninės medienos / popieriaus masės (pvz., laikraščiai, žurnalai ir kiti panašūs spausdinti leidiniai)
–
kita, įskaitant, bet neapsiribojant:
–
sluoksniuotas statybinis kartonas,
–
nerūšiuota makulatūra.“
Sąjungos teisė
Direktyva 2006/12/EB
2006 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/12/EB dėl atliekų (
OL L 114, 2006, p. 9
) 4 straipsnio 1 dalyje buvo numatyta:
„Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad atliekos būtų panaudotos ar pašalintos nesukeliant pavojaus žmonių sveikatai ir nenaudojant procesų ar būdų, galinčių pakenkti aplinkai, visų pirma:
a)
nesukeliant pavojaus vandeniui, orui, dirvožemiui, augalams ir gyvūnams;
b)
nesukeliant triukšmo ar kvapų;
c)
nedarant neigiamo poveikio kraštovaizdžiui ar ypatingai svarbioms vietovėms.“
Reglamentas Nr. 1013/2006
Reglamento Nr. 1013/2006 1, 3, 5, 7, 8, 14, 15, 33 ir 39 konstatuojamosios dalys suformuluotos taip:
„(1)
Aplinkos apsauga yra šio reglamento pagrindinis ir svarbiausias tikslas bei sudedamoji dalis <…>
<…>
(3)
[Sprendimas 93/98] buvo susijęs su Bazelio konvencijos <…> sudarymu Bendrijos vardu, kurios šalimi Bendrija yra nuo 1994 m. <…>
<…>
(5)
Atsižvelgiant į tai, kad Bendrija patvirtino [Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (EBPO)] Tarybos sprendimą C(2001)107/Galutinis dėl Sprendimo C(92)39/Galutinis dėl naudojimui skirtų atliekų tarpvalstybinio vežimo kontrolės (EBPO sprendimas) peržiūros, siekiant atliekų sąrašus suderinti su Bazelio konvencija ir peržiūrėti tam tikrus kitus reikalavimus, būtina to sprendimo turinį įtraukti į Bendrijos teisės aktus.
<…>
(7)
Svarbu organizuoti ir reguliuoti atliekų vežimo priežiūrą ir kontrolę taip, kad būtų atsižvelgiama į būtinybę išsaugoti, apsaugoti ir pagerinti aplinkos kokybę bei žmonių sveikatą, ir taip, kad būtų skatinamas vienodesnis reglamento taikymas Bendrijoje.
(8)
Svarbu taip pat atsižvelgti į Bazelio konvencijos 4 straipsnio 2 dalies d punkte nustatytą reikalavimą, kad pavojingų atliekų vežimai būtų minimaliai mažinami siekiant aplinkosaugos požiūriu tinkamai ir veiksmingai tvarkyti šias atliekas.
<…>
(14)
Vežant <…> III, IIIA ar IIIB prieduose neišvardytas naudojimui skirtas atliekas, reikėtų užtikrinti optimalią priežiūrą ir kontrolę reikalaujant išankstinio raštiško leidimo dėl tokių vežimų. <…>
(15)
Vežant III, IIIA ar IIIB prieduose išvardytas naudojimui skirtas atliekas, reikėtų užtikrinti minimalų priežiūros ir kontrolės lygį reikalaujant, kad tokias atliekas vežant būtų pateikiama tam tikra informacija.
<…>
(33)
Reikėtų imtis veiksmų, būtinų užtikrinti, kad, vadovaujantis [Direktyva 2006/12] ir kitais Bendrijos teisės aktais dėl atliekų, Bendrijoje vežamos atliekos ir į Bendriją importuotos atliekos vežimo metu, taip pat ir jas naudojant ar šalinant paskirties šalyje, yra tvarkomos nesukeliant pavojaus žmonių sveikatai ir nenaudojant galinčių pakenkti aplinkai procesų ar metodų. <…>
<…>
(39)
Nagrinėjant mišrias atliekas, kurios turi būti papildomai įrašytos į IIIA priedą,
inter alia
, turėtų būti svarstoma ir ši informacija: atliekų ypatybės, pavyzdžiui, jų galimos pavojingos savybės, taršos galimybė ir jų fizinė būklė; tvarkymo aspektai, pavyzdžiui, technologinės galimybės panaudoti atliekas ir dėl naudojimo operacijų atsirandanti nauda aplinkai, įskaitant tai, ar gali būti pakenkta atliekų tvarkymui aplinkai saugiu būdu. <…>“
Šio reglamento 2 straipsnio 3 ir 8 punktuose numatyta:
„Šiame reglamente:
<…>
3)
mišrios atliekos – atliekos, susidariusios apgalvotai ar netyčia sumaišius dviejų ar daugiau rūšių atliekas, kurios neklasifikuojamos vienu atskiru įrašu III, IIIB, IV ir IVA prieduose. Atliekos, pervežamos vienu atskiru atliekų, sudarytų iš dviejų ar daugiau atliekų rūšių, kurių kiekviena yra atskirta, pervežimu, nėra mišrios atliekos;
<…>
8)
tvarkymas aplinkai saugiu būdu – visų tinkamų veiksmų, užtikrinančių, kad atliekos tvarkomos tokiu būdu, kuris apsaugos žmonių sveikatą ir aplinką nuo galimo neigiamo šių atliekų poveikio, ėmimasis.“
Šio reglamento 3 straipsnyje „Bendroji procedūrų sistema“ numatyta:
„1.   Vežant toliau nurodytas atliekas taikoma išankstinio rašytinio pranešimo ir leidimo procedūra pagal šio skyriaus nuostatas:
<…>
b)
jei skirtos naudojimo operacijoms:
<…>
iii)
atliekos, kurios III, IIIB, IV ar IVA prieduose neklasifikuojamos vienu atskiru įrašu,
iv)
mišrios atliekos, kurios III, IIIB, IV ar IVA prieduose neklasifikuojamos vienu atskiru įrašu, jei nėra išvardytos IIIA priede.
2.   Jei vežama daugiau kaip 20 kg atliekų, toliau nurodytam naudojimui skirtų atliekų vežimui taikomi bendri 18 straipsnyje nustatyti informacijos reikalavimai:
a)
III ar IIIB prieduose nurodytoms atliekoms;
b)
III priede vienu atskiru įrašu neklasifikuojamiems mišiniams, sudarytiems iš dviejų ar daugiau III priede išvardytų atliekų, jeigu dėl šių mišinių sudėties nesumažėja jų nekenksmingas aplinkai naudojimas, ir su sąlyga, kad šie mišiniai pagal 58 straipsnio nuostatas yra nurodyti III A priede.
<…>“
Reglamento Nr. 1013/2006 4 ir paskesniuose straipsniuose numatyta išankstinio raštiško pranešimo ir leidimo procedūros tvarka.
Šio reglamento 18 straipsnyje nustatyti bendrieji informacijos reikalavimai, pagal kuriuos visų pirma apie šio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje nurodytas atliekas turi būti pateikta tam tikra informacija, be kita ko, to paties reglamento VII priede esantis dokumentas.
Reglamento Nr. 1013/2006 28 straipsnyje „Nesutarimai klasifikavimo klausimais“ 2 dalyje numatyta:
„Jei išsiuntimo ir paskirties kompetentingos institucijos negali sutarti dėl III, IIIA, IIIB ar IV prieduose išvardytų atliekų, apie kurias pranešta, klasifikavimo, laikoma, kad šios atliekos išvardytos IV priede.“
Šio reglamento 49 straipsnio „Aplinkos apsauga“ 1 dalyje nustatyta:
„Gamintojas, pranešėjas ir įmonės, dalyvaujančios vežant atliekas ir (arba) jas naudojant ar šalinant, imasi būtinų priemonių, užtikrinančių, kad, visą vežimo laikotarpį bei naudojant ir šalinant, atliekos būtų tvarkomos nesukeliant pavojaus žmogaus sveikatai ir aplinkai saugiu būdu. [Direktyvos 2006/12] 4 straipsnio reikalavimų ir Bendrijos teisės aktų dėl atliekų būtina laikytis visų pirma tuomet, kai vežama Bendrijoje.“
Šio reglamento III priedas pavadintas „Atliekų, kurioms taikomi 18 straipsnyje numatyti bendri informacijos reikalavimai, sąrašas (atliekos išvardytos „žaliajame“ sąraše)“. Jo įžanginėje dalyje nurodyta:
„Nepriklausomai nuo to, ar atliekos yra įtrauktos į šį sąrašą ar ne, joms gali būti netaikomas bendras reikalavimas, kad jas lydėtų tam tikra informacija [netaikomi 18 straipsnyje išdėstyti bendrieji informacijos reikalavimai], jei jos yra užterštos kitomis medžiagomis tokiu mastu, kuris:
a)
padidintų su atliekomis susijusią grėsmę, dėl kurios jos taptų tinkamomis išankstinio rašytinio pranešimo ir sutikimo procedūrai, atsižvelgiant į pavojingas savybes, išvardytas [1991 m. gruodžio 12 d. Tarybos] direktyvos 91/689/EEB [dėl pavojingų atliekų (
OL L 377, 1991, p. 20
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 78), panaikintos 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinančia kai kurias direktyvas (
OL L 312, 2008, p. 3
)] III priede; arba
b)
užkirstų kelią atliekų naudojimui aplinkai saugiu būdu.“
Šio III priedo I dalyje, be kita ko, numatyta, kad Bazelio konvencijos IX priede, kurio tekstas sutampa su Reglamento Nr. 1013/2006 V priedo 1 dalyje pateiktu B sąrašu, kuriame, be kita ko, yra įrašas B3020, išvardytoms atliekoms taikomi šio reglamento 18 straipsnyje nurodyti bendrieji informacijos reikalavimai.
Šio reglamento IIIA priede „Mišrios atliekos, susidedančios iš dviejų arba daugiau atliekų, išvardytos III priede ir neklasifikuojamos vienoje įrašo skiltyje, kaip nurodyta 3 straipsnio 2 dalyje“ nustatyta:
„1.   Nepriklausomai nuo to, ar atliekų mišiniai yra įtraukti į šį sąrašą, jiems gali būti netaikomas nustatytas bendrasis reikalavimas, kad juos lydėtų dokumentas su tam tikra informacija [netaikomi 18 straipsnyje nurodyti bendrieji informacijos reikalavimai], jei jie yra užteršti kitomis medžiagomis tokiu mastu, kuris:
a)
padidintų su atliekomis susijusią grėsmę, dėl kurios joms galėtų būti taikoma išankstinio rašytinio pranešimo ir sutikimo procedūra, atsižvelgiant į pavojingas savybes, išvardytas [Direktyvos 91/689] III priede; arba
b)
užkirstų kelią atliekų naudojimui aplinkai saugiu būdu.
<…>
3.   Į šį priedą įtraukiamos tokios mišrios atliekos, priskirtos skirtingoms vieno atskiro įrašo įtraukoms ar įtraukų dalims:
<…>
g)
mišrios atliekos, išvardytos Bazelio konvencijos B3020 įraše, apsiribojant nebalintu kraftpopieriu ar kartonu arba gofruotu popieriumi ar kartonu, kitu popieriumi ar statybiniu kartonu, daugiausia pagamintu iš balintos, nedažytos cheminės masės, popieriumi ar statybiniu kartonu, daugiausia pagamintu iš mechaninės masės (pvz., laikraščiais, žurnalais ir panašiais spaudiniais);
<…>“
Minėto reglamento V priedo „Atliekos, kurioms taikomas 36 straipsnio eksporto draudimas“ I dalies B sąrašo tekstas sutampa su Bazelio konvencijos IX priedo tekstu. Įrašas B3020, esantis B3 dalyje „Atliekos, kuriose daugiausia yra organinių sudedamųjų dalių, kuriose gali būti metalų ir neorganinių medžiagų“, suformuluotas taip:
„B3020 Popieriaus, statybinio kartono ir popieriaus gaminių atliekos
Šios medžiagos, jeigu jos nesumaišytos su pavojingomis atliekomis:
–
Statybinio kartono atliekos ir makulatūra:
–
nebalintas kraftpopieris ar kartonas arba gofruotas popierius ar kartonas,
–
kitas popierius ar statybinis kartonas, daugiausia pagamintas iš balintos cheminės medienos / popieriaus masės, dažniausiai nedažytas
–
popierius ar statybinis kartonas, daugiausia pagamintas iš mechaninės medienos / popieriaus masės (pvz., laikraščiai, žurnalai ir kiti panašūs spausdinti leidiniai)
–
kita, įskaitant, bet neapsiribojant:
–
sluoksniuotas statybinis kartonas;
–
nerūšiuota makulatūra.“
Direktyva 2008/98
Direktyvos 2008/98 13 straipsnyje nustatyta:
„Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad atliekų tvarkymas būtų atliekamas nesukeliant pavojaus žmonių sveikatai ir nepakenkiant aplinkai, visų pirma:
a)
nesukeliant pavojaus vandeniui, orui, dirvožemiui, augalams ar gyvūnams;
b)
nekeliant nepatogumų dėl triukšmo ar kvapų; ir
c)
nedarant neigiamo poveikio kraštovaizdžiui ar ypatingai svarbioms vietovėms.“
Šios direktyvos III priede pateikti paaiškinimai dėl įvairių savybių, dėl kurių atliekos tampa pavojingos.
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
Interseroh
yra bendrovė, kurios buveinė yra Vokietijoje. Ji surenka panaudotas prekių pakuotes, t. y. lengvas popierines pakuotes, skirtas utilizuoti. Paruoštą makulatūrą ji veža perdirbti į Nyderlanduose esantį fabriką. Iš anksto apdorotas popierius, kad būtų perdirbtas, perduodamas į gamyklą Nyderlanduose, kurią eksploatuoja
ESKA Graphic Board BV
(toliau – ESKA).
Iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad vežamas atliekas turi sudaryti popieriaus, statybinio kartono ir popieriaus gaminių atliekų mišinys, o kiekviena mišinį sudarančių atliekų rūšis turi būti priskiriama prie Bazelio konvencijos IX priedo B3020 įrašo pirmoje, antroje arba trečioje įtraukoje nurodytų atliekų; be to, šiame mišinyje gali būti ne daugiau kaip 10 % priemaišų, tarp kurių gali būti kartoninių skysčių pakuočių (iki 4 %), plastiko (iki 3 %), metalų (iki 0,5 %), taip pat kitokių pašalinių medžiagų (iki 3,5 %), pavyzdžiui, stiklo, akmenų, tekstilės ar gumos (toliau – nagrinėjamas atliekų mišinys). Šios vertės atitinka ESKA nustatytas didžiausias ribas.
SAA, kompetentinga institucija, atsakinga už atliekų vežimo teisės aktų įgyvendinimą Badeno-Viurtembergo žemėje (Vokietija), taip pat atlieka ir Reglamente Nr. 1013/2006 numatytus uždavinius.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad tokių atliekų mišinių, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, vežimas buvo vykdomas remiantis SAA ir kompetentingos Nyderlandų institucijos išduotais eksporto kontrolės leidimais, taikant Reglamento Nr. 1013/2006 4 ir paskesniuose straipsniuose numatytą pranešimo procedūrą.
2015 m. gegužės 20 d. ESKA iš
Raad van State
(Valstybės Taryba, Nyderlandai) Administracinių bylų skyriaus gavo sprendimą, pagal kurį toks atliekų mišinys, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, nepaisant priemaišų, priskirtinas prie Bazelio konvencijos IX priedo, minimo Reglamento Nr. 1013/2006 III priede, B3020 įrašo, taigi patenka į sąrašą atliekų, kurioms taikomi šio reglamento 18 straipsnyje numatyti bendrieji informacijos reikalavimai.
Remdamasi šiuo sprendimu
Interseroh
paprašė SAA priskirti nagrinėjamą atliekų mišinį prie Reglamento Nr. 1013/2006 III priede nurodytų atliekų.
SAA atmetė šį prašymą motyvuodama tuo, kad šio atliekų mišinio negalima visiškai priskirti prie vienos iš keturių Bazelio konvencijos IX priedo B3020 įrašo įtraukų. Konkrečiai kalbant, šis mišinys nepatenka į šio įrašo ketvirtą įtrauką, nes tai nėra įvairios kilmės ir sudėties mišinių likutinė kategorija. SAA taip pat teigė, kad minėto mišinio negalima klasifikuoti pagal Reglamento Nr. 1013/2006 IIIA priedą, nes jame yra per daug priemaišų.
2016 m. birželio 1 d.
Interseroh
pateikė skundą
Verwaltungsgericht Stuttgart
(Štutgarto administracinis teismas, Vokietija), prašydama pripažinti, kad vežant nagrinėjamą atliekų mišinį jai taikoma ne pareiga pranešti, o tik Reglamento Nr. 1013/2006 18 straipsnyje numatyti bendrieji informacijos reikalavimai.
Šiuo aspektu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, ar Bazelio konvencijos IX priedo B3020 įrašas apima šio įrašo pirmose trijose įtraukose nurodytų atliekų mišinius, kurių sudėtyje yra iki 10 % priemaišų, ar šis įrašas apima tik atliekas, kurias sudaro tik vienos rūšies atliekos, o tokiems mišiniams taikomas tik Reglamento Nr. 1013/2006 IIIA priedo 3 punkto g papunktis.
Šiomis aplinkybėmis
Verwaltungsgericht Stuttgart
(Štutgarto administracinis teismas) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar Reglamento Nr. 1013/2006 3 straipsnio 2 dalį <…> reikia aiškinti taip, kad popieriaus, statybinio kartono ir popieriaus gaminių atliekų mišiniai, kurių sudėtis tokia, kad jų atskirai paimtos atliekų frakcijos patenka į Bazelio konvencijos IX priedo B3020 įrašo pirmąsias tris įtraukas, ir kuriuose, be to, yra iki 10 % priemaišų, turi būti klasifikuojami priskiriant Bazelio konvencijos [IX priedo] B3020 kodą, ir dėl to jiems taikomi 18 straipsnyje nustatyti bendrieji informacijos reikalavimai, o ne 4 straipsnyje nustatyta pareiga pranešti?
Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:
2.
Ar Reglamento Nr. 1013/2006 3 straipsnio 2 dalį <…> reikia aiškinti taip, kad popieriaus, statybinio kartono ir popieriaus gaminių atliekų mišiniai, kurių sudėtis tokia, kad jų atskirai paimtos atliekų frakcijos patenka į Bazelio konvencijos IX priedo B3020 įrašo pirmąsias tris įtraukas, ir kuriuose, be to, yra iki 10 % priemaišų, nėra priskirtini IIIA priedo 3 punkto g papunkčiui, todėl jiems taikomi ne 18 straipsnyje nustatyti bendrieji informacijos reikalavimai, o 4 straipsnyje nustatyta pareiga pranešti?“
Dėl prašymo atnaujinti žodinę proceso dalį
Generalinei advokatei pateikus išvadą, 2020 m. vasario 18 d.
Interseroh
pateikė Teisingumo Teismo kanceliarijai prašymą atnaujinti žodinę proceso dalį pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 83 straipsnį.
Grįsdama prašymą
Interseroh
iš esmės tvirtino, kad generalinės advokatės išvada grindžiama naujomis aplinkybėmis, dėl kurių šalys dar nepateikė nuomonės.
Interseroh
konkrečiai nurodo šios išvados 35–48, 59, 68 ir 74 punktus. Šiuo aspektu ji priduria, kad klausimas dėl atliekas reglamentuojančių teisės aktų nuoseklaus aiškinimo per posėdį nebuvo iškeltas. Be to, prašyme atnaujinti žodinę proceso dalį
Interseroh
keliais aspektais ginčija generalinės advokatės išvadoje pateiktą Reglamento Nr. 1013/2006 išaiškinimą.
Pirmiausia reikia priminti, kad pagal SESV 252 straipsnio antrą pastraipą generalinio advokato pareiga – viešame posėdyje visiškai nešališkai ir nepriklausomai teikti motyvuotą išvadą dėl bylų, kuriose pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statutą jis turi dalyvauti. Teisingumo Teismo nesaisto nei ši išvada, nei ją pagrindžiantys generalinio advokato motyvai (2019 m. gruodžio 19 d. Sprendimo Exportslachterij J. Gosschalk ir kt.,
C‑477/18 ir C‑478/18
,
EU:C:2019:1126
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Taip pat reikia priminti, kad Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statute ir Procedūros reglamente suinteresuotiesiems asmenims nenumatyta galimybė atsakyti į generalinio advokato pateiktą išvadą. Todėl suinteresuotojo asmens nesutikimas su generalinio advokato išvada, nepaisant to, kokie klausimai joje nagrinėjami, savaime negali būti motyvas, pateisinantis žodinės proceso dalies atnaujinimą (2019 m. gruodžio 19 d. Sprendimo Exportslachterij J. Gosschalk ir kt.,
C‑477/18 ir C‑478/18
,
EU:C:2019:1126
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Taip pat pasakytina, kad pagal Procedūros reglamento 83 straipsnį Teisingumo Teismas, išklausęs generalinį advokatą, gali bet kada nutarti atnaujinti žodinę proceso dalį – pirmiausia, jeigu mano, kad jam nepateikta pakankamai informacijos, arba jeigu baigus žodinę proceso dalį šalis pateikė naują faktą, kuris gali būti lemiamas Teisingumo Teismui priimant sprendimą, arba jeigu nagrinėjant bylą reikia remtis argumentu, dėl kurio šalys ar Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 23 straipsnyje nurodyti suinteresuotieji asmenys nepateikė nuomonės.
Nagrinėjamu atveju, priešingai, nei tvirtina
Interseroh
, ši bendrovė, kaip ir šiame procese dalyvavę suinteresuotieji asmenys, tiek per rašytinę, tiek per žodinę proceso dalis galėjo nurodyti teisines aplinkybes, kurios, kaip jie mano, yra reikšmingos, kad Teisingumo Teismas galėtų išaiškinti Reglamentą Nr. 1013/2006 ir atsakyti į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo klausimus.
Taigi nė viena aplinkybė, iš
Interseroh
nurodytųjų grindžiant prašymą atnaujinti žodinę proceso dalį, negali pateisinti šio atnaujinimo pagal Procedūros reglamento 83 straipsnį.
Tokiomis aplinkybėmis Teisingumo Teismas, išklausęs generalinę advokatę, mano, kad nereikia atnaujinti žodinės proceso dalies.
Dėl prejudicinių klausimų
Savo dviem klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Reglamento Nr. 1013/2006 3 straipsnio 2 dalies a ir b punktai turi būti aiškinami taip, kad ši nuostata apima popieriaus, statybinio kartono ir popieriaus gaminių atliekų mišinį, kurio sudėtyje esančios kiekvienos rūšies atliekos patenka į Bazelio konvencijos IX priedo, kurio tekstas sutampa su šio reglamento V priedo 1 dalies B sąrašu, B3020 įrašo vieną iš trijų įtraukų ir kuriame yra iki 10 % priemaišų.
Reglamento Nr. 1013/2006 3 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad, kai vežamos panaudoti skirtos atliekos ir jų kiekis viršija 20 kg, tokiam vežimui taikomi šio reglamento 18 straipsnyje nustatyti bendrieji informacijos reikalavimai, jeigu, pirma, pagal šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies a punktą šios atliekos nurodytos to paties reglamento III priede arba, antra, pagal šio 3 straipsnio 2 dalies b punktą III priede vienu atskiru įrašu neklasifikuojami iš dviejų ar daugiau šiame priede išvardytų atliekų sudaryti mišiniai yra tokios sudėties, kai dėl jos nesumažėja jų nekenksmingas aplinkai naudojimas, ir yra nurodyti Reglamento Nr. 1013/2006 IIIA priede.
Kadangi Reglamento Nr. 1013/2006 3 straipsnio 2 dalies a punkte ir 3 straipsnio 2 dalies b punkte daroma nuoroda atitinkamai į šio reglamento III ir IIIA priedus, pirmiausia reikia išnagrinėti šio reglamento III priedo, o paskui prireikus ir jo IIIA priedo taikymo sritį.
Pirma, Reglamento Nr. 1013/2006 III priede pateiktas „žaliasis“ atliekų sąrašas, o jo I dalyje daroma nuoroda į Bazelio konvencijos IX priedą, kurio tekstas sutampa su šio reglamento V priedo 1 dalies B sąrašu, kuriame, be kita ko, yra B3020 įrašas „Popieriaus, statybinio kartono ir popieriaus gaminių atliekos“.
Iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, jog tam, kad
Interseroh
surinkti popieriaus ir statybinio kartono atliekų mišiniai būtų vežami perdirbti į ESKA eksploatuojamą gamyklą Nyderlanduose, jų sudėtyje turi būti ne mažiau kaip 90 % atliekų, patenkančių į vieną iš Bazelio konvencijos IX priedo B3020 įrašo pirmų trijų įtraukų. Šiuo aspektu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas klausia, ar tokie mišiniai gali būti priskirti prie šio įrašo.
Visų pirma pažymėtina, kad Bazelio konvencijos IX priedo B3020 įraše yra keturios įtraukos, ketvirtąją įtrauką sudaro dvi įtraukos, o Reglamento Nr. 1013/2006 V priedo 1 dalies B sąrašo versijoje prancūzų kalba ši dalis suformuluota kitaip – joje yra dvi įtraukos, kurių pirmojoje yra trys įtraukos, o antrojoje dvi įtraukos.
Pažymėtina, jog, kaip įtvirtinta Reglamento Nr. 1013/2006 3 ir 5 konstatuojamosiose dalyse, iš Sprendimo 93/98 matyti, kad Europos Sąjunga patvirtino Bazelio konvenciją ir kad EBPO sprendimo, kuriuo atliekų sąrašas suderinamas su šia konvencija, turinys įtrauktas į šį reglamentą, todėl šio sprendimo nuostatos nuo tos dienos, kai Sąjunga tapo minėtos konvencijos šalimi, yra Sąjungos teisės sistemos sudedamoji dalis. Šiomis aplinkybėmis, atsižvelgiant į Sąjungos sudarytų tarptautinių susitarimų viršenybės antrinės teisės aktų atžvilgiu principą, Reglamentą Nr. 1013/2006 reikia aiškinti kiek įmanoma derinant su Bazelio konvencija (šiuo klausimu žr. 2013 m. balandžio 11 d. Sprendimo HK Danmark,
C‑335/11 ir C‑337/11
,
EU:C:2013:222
,
ir
punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją).
Vadinasi, aiškinant Reglamento Nr. 1013/2006 V priedo 1 dalies B sąraše esantį B3020 įrašą, reikia atsižvelgti į tai, kaip įvairios šio įrašo įtraukos išdėstytos Bazelio konvencijos IX priedo B3020 įraše.
Pateikus šią pirminę pastabą, konstatuotina, kad Bazelio konvencijos IX priedo B3020 įrašas apima „statybinio kartono atliekas ir makulatūrą“, jeigu jos nesumaišytos su pavojingomis atliekomis; šį įrašą sudaro keturios įtraukos. Pagal šio įrašo pirmas tris įtraukas, atitinkančias Reglamento Nr. 1013/2006 V priedo 1 dalies B sąrašo versijoje prancūzų kalba esančio B3020 įrašo pirmos įtraukos tris įtraukas, tokios atliekos ir makulatūra gali būti „nebalintas kraftpopieris ar kartonas arba gofruotas popierius ar kartonas“, „kitas popierius ar statybinis kartonas, daugiausia pagamintas iš balintos cheminės medienos / popieriaus masės, dažniausiai nedažytas“, arba „popierius ar statybinis kartonas, daugiausia pagamintas iš mechaninės medienos / popieriaus masės (pvz., laikraščiai, žurnalai ir kiti panašūs spausdinti leidiniai)“. Bazelio konvencijos IX priedo B3020 įrašo ketvirta įtrauka, Reglamento Nr. 1013/2006 versijoje prancūzų kalba atitinkanti šio V priedo 1 dalies B sąraše esančio B3020 įrašo antrą įtrauką, pavadinta „kita“ ir apima, įskaitant, bet neapsiribojant, „sluoksniuotą statybinį kartoną“ ir „nerūšiuotą makulatūrą“.
Taigi iš Bazelio konvencijos IX priedo B3020 įrašo struktūros ir jo keturių įtraukų teksto matyti, kad šios įtraukos apima skirtingas statybinio kartono atliekų ir makulatūros rūšis, tačiau neminimi šių skirtingų rūšių atliekų mišiniai.
Be to, atsižvelgiant į šio įrašo ketvirtos įtraukos tekstą, ši įtrauka turi būti suprantama kaip apimanti kitas statybinio kartono atliekas ir makulatūrą nei nurodytos pirmose trijose šios įrašo įtraukose.
Taigi atsižvelgiant į Bazelio konvencijos IX priedo B3020 įrašo, sutampančio su Reglamento Nr. 1013/2006 V priedo 1 dalies B sąraše esančiu įrašu, tekstą, šis įrašas turi būti suprantamas taip, kad jo keturiose įtraukose išvardytos atliekos atitinka atliekų rūšis ir kad prie šio įrašo nepriskirtini šių skirtingų rūšių atliekų mišiniai.
Antra, toks aiškinimas yra vienintelis, kuris gali būti suderinamas su Reglamento Nr. 1013/2006 bendra struktūra. Iš tiesų šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies b punkte aiškiai nurodyti šio reglamento III priede vienu atskiru įrašu neklasifikuojami mišiniai, sudaryti iš dviejų ar daugiau III priede išvardytų atliekų ir nurodyti šio reglamento IIIA priede. Pastarojo priedo 3 punkto g papunktyje konkrečiai minimi atliekų mišiniai, patenkantys į Bazelio konvencijos IX priedo B3020 įrašo pirmąsias tris įtraukas. Taigi manytina, kad, kaip išvados 43 punkte iš esmės pažymėjo generalinė advokatė, IIIA priedas neturėtų jokios prasmės, jei Reglamento Nr. 1013/2006 V priedo 1 dalies B sąraše esantis B3020 įrašas, būtent jo paskutinė įtrauka „Kita“, turėtų būti suprantamas kaip apimantis atliekų mišinius, kuriuos sudaro kitose šio įrašo įtraukose nurodytos atliekos.
Trečia, Reglamento Nr. 1013/2006 V priedo 1 dalies B sąraše esančio B3020 įrašo tekstu pagrįstas aiškinimas, atsižvelgiant į Bazelio konvencijos IX priedo atitinkamą įrašą ir šio reglamento bendrą struktūrą, atitinka šiuo reglamentu siekiamą aplinkos apsaugos tikslą. Pagal to paties reglamento 7 konstatuojamąją dalį juo organizuojama ir reguliuojama atliekų vežimo priežiūra ir kontrolė, kad būtų atsižvelgiama į būtinybę išsaugoti, apsaugoti ir gerinti aplinkos kokybę ir žmonių sveikatą.
Aplinkybė, kad naudoti skirtų atliekų, nurodytų Reglamento Nr. 1013/2006 III priede pateiktame žaliajame atliekų sąraše, vežimui išimties tvarka bendrai netaikoma šio reglamento II antraštinės dalies I skyriuje numatyta išankstinio raštiško pranešimo ir leidimo procedūra, paaiškinama tuo, kad šių atliekų vežimas kelia mažesnį pavojų aplinkai, o tai, kaip nurodyta minėto reglamento 15 konstatuojamojoje dalyje, leidžia užtikrinti minimalų priežiūros ir kontrolės lygį reikalaujant, kad vežant tokias atliekas būtų pateikiama tam tikra informacija.
Taigi Reglamentu Nr. 1013/2006 siekiamas aplinkos ir žmonių sveikatos apsaugos tikslas draudžia šio reglamento V priedo 1 dalies B sąraše esantį B3020 įrašą aiškinti taip, kad šiame įraše aiškiai nenurodytiems mišiniams taikomi šio reglamento 18 straipsnyje nustatyti bendrieji informacijos reikalavimai, kurie yra ne tokie griežti kaip numatytieji pagal to paties reglamento 3 straipsnio 1 dalyje įtvirtintą išankstinio raštiško pranešimo ir leidimo procedūrą.
Remiantis tuo, kas išdėstyta, darytina išvada, kad Reglamento Nr. 1013/2006 V priedo 1 dalies B sąraše esantis B3020 įrašas apima tik atliekas, priskirtinas prie popieriaus, statybinio kartono ir popieriaus gaminių atliekų, nurodytų skirtingose šio įrašo įtraukose. Taigi jis neapima atliekų mišinių, kuriuos sudaro atliekos, atskirai patenkančios į šias skirtingas įtraukas. Vadinasi, tokie mišiniai negali būti priskirti prie Reglamento Nr. 1013/2006 III priede pateikto žaliojo atliekų sąrašo, o tai reiškia, kad jiems pagal šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies a punktą negali būti taikomi jo 18 straipsnyje nustatyti bendrieji informacijos reikalavimai.
Atsižvelgiant į šią tarpinę išvadą, siekiant nustatyti, ar Reglamento Nr. 1013/2006 3 straipsnio 2 dalies b punkte numatyta tvarka taikoma nagrinėjamiems atliekų mišiniams, reikia išnagrinėti šio reglamento IIIA priedo taikymo sritį.
Kaip priminta šio sprendimo 48 punkte, šio IIIA priedo 3 punkto g papunktyje konkrečiai minimi Bazelio konvencijos IX priedo B3020 įraše išvardyti atliekų mišiniai, apsiribojant šio įrašo pirmose trijose įtraukose nurodytų atliekų mišiniais.
Šiuo aspektu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, ar dėl to, kad atliekų mišinyje, kurį sudarančios atliekos patenka į vieną iš minėto įrašo pirmų trijų įtraukų, yra iki 10 % priemaišų, toks mišinys negali būti priskirtas prie šio įrašo.
Pirma, pažymėtina, kad šis teismas nurodo, jog atliekų mišiniuose, kuriuos
Interseroh
veža į Nyderlandus perdirbti, gali būti iki 4 % kartoninių skysčių pakuočių. Iš Teisingumo Teismo turimos bylos medžiagos matyti, kad šios pakuotės gali būti priskiriamos prie Bazelio konvencijos IX priedo B3020 įrašo. Iš tiesų neginčijama, kad kartoninės skysčių pakuotės, kai jos yra atliekos, gali būti priskirtos kategorijai „popieriaus, statybinio kartono ir popieriaus gaminių atliekos“. Vis dėlto, kadangi jos neatitinka nė vienos iš šio įrašo pirmose trijose įtraukose nurodytų atliekų rūšių, manytina, kad jos patenka į šio įrašo ketvirtą įtrauką, kuri yra likutinio pobūdžio.
Kartoninių skysčių pakuočių buvimas nagrinėjamuose atliekų mišiniuose (ar jų tuose mišiniuose yra, turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas) lemia, kad šiuos mišinius sudaro atliekos, priskirtinos ne tik prie vienos iš šio įrašo pirmų trijų įtraukų, bet ir prie jo ketvirtos įtraukos, taigi šie mišiniai nenurodyti Reglamento Nr. 1013/2006 IIIA priedo 3 punkto g papunktyje, kuriame aiškiai minimi tik atliekų mišiniai, kuriuos sudaro minėto įrašo pirmose trijose įtraukose nurodytos atliekos, todėl nepriskiriami prie šiame priede nurodytų mišinių. Taigi tokiems mišiniams netaikoma šio reglamento 18 straipsnyje numatyta informavimo procedūra.
Antra, pažymėtina, kad net darant prielaidą, jog nagrinėjamuose atliekų mišiniuose nėra kartoninių skysčių pakuočių, iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad bet kuriuo atveju šių mišinių sudėtyje gali būti iki 7 % kitų priemaišų.
Siekiant nustatyti, ar tokie atliekų mišiniai gali patekti į Reglamento Nr. 1013/2006 IIIA priedo taikymo sritį, primintina, kad šio priedo 1 punkte nustatyta, jog nepaisant to, ar atliekų mišiniai yra įtraukti į šiame IIIA priede minimą atliekų mišinių sąrašą, jiems negali būti taikomi šio reglamento 18 straipsnyje nustatyti bendrieji informacijos reikalavimai, jei jie yra užteršti kitomis medžiagomis tiek, kad dėl to padidėtų su atliekomis susijusi grėsmė, dėl kurios joms galėtų būti taikoma išankstinio rašytinio pranešimo ir leidimo procedūra, atsižvelgiant į pavojingas savybes, išvardytas Direktyvos 91/689 III priede, arba būtų užkirstas kelias atliekų naudojimui aplinkai saugiu būdu.
Visų pirma pažymėtina, kad iš Reglamento Nr. 1013/2006 IIIA priedo matyti, jog šiame priede esančiame sąraše išvardytų atliekų mišinys negali savaime nepatekti į šį sąrašą vien dėl to, kad jame, be šiame sąraše aiškiai išvardytų atliekų, yra priemaišų. Kaip išvados 53 punkte pažymėjo generalinė advokatė, šio 1 punkto buvimas rodo, kad Sąjungos teisės aktų leidėjas suprato, jog techniškai sudėtinga arba net neįmanoma užtikrinti, kad atliekų srautas būtų visiškai neužterštas.
Viena vertus, taip pat pažymėtina, jog Reglamento Nr. 1013/2006 IIIA priedo 1 punkto a papunktyje numatyta sąlyga siekiama užtikrinti, kad šiame priede išvardytiems atliekų mišiniams, kurie dėl jose esančių priemaišų kiekio kelia didesnį pavojų aplinkai, būtų taikoma išankstinio rašytinio pranešimo ir leidimo procedūra. Konkrečiai kalbant, toks pavojus turi būti vertinamas atsižvelgiant į Direktyvos 91/689 III priede, kurio tekstas, panaikinus šią direktyvą, perkeltas į Direktyvos 2008/98 III priedą, nurodytus pavojaus kriterijus.
Kita vertus, Reglamento Nr. 1013/2006 IIIA priedo 1 punkto b papunktyje įtvirtintoje sąlygoje minimas „naudojimo aplinkai saugiu būdu“ reikalavimas. Nors ši sąvoka nėra aiškiai apibrėžta šiame reglamente, pažymėtina, kad, kaip ir šio reglamento 2 straipsnio 8 punkte pateikta sąvokos „tvarkymas aplinkai saugiu būdu “ apibrėžtis, atliekų naudojimas aplinkai saugiu būdu yra bet kokia praktinė priemonė, leidžianti užtikrinti, kad atliekos bus panaudotos taip, kad būtų užtikrinta žmonių sveikatos ir aplinkos apsauga nuo galimo neigiamo šių atliekų poveikio.
Šiomis aplinkybėmis reikia priminti, kad, kaip matyti iš Reglamento Nr. 1013/2006 49 straipsnio 1 dalies, siejamos su šio reglamento 33 konstatuojamąja dalimi, atliekos turi būti vežamos į paskirties šalį visą vežimo laikotarpį nesukeliant pavojaus žmonių sveikatai ir nenaudojant galinčių pakenkti aplinkai procesų ar metodų. Šiuo aspektu pasakytina, kad, kai vežama Sąjungoje, pagal šio 49 straipsnio 1 dalį reikalaujama laikytis, be kita ko, Direktyvos 2006/12 4 straipsnio 1 dalyje, kurios nuostatos pakartotos Direktyvos 2008/98 13 straipsnyje, numatytų reikalavimų, pagal kuriuos atliekos turi būti naudojamos nesukeliant pavojaus vandeniui, orui, dirvožemiui, augalams ir gyvūnams, nesukeliant triukšmo ar kvapų ir nedarant neigiamo poveikio kraštovaizdžiui ir ypač svarbioms vietovėms.
Atsižvelgiant į šį patikslinimą, pažymėtina, kad įgyvendinant Reglamento Nr. 1013/2006 IIIA priedo 1 punkto b papunktyje nurodytą sąlygą kiekvienu konkrečiu atveju reikia nustatyti, ar šiame IIIA priede nurodytų atliekų mišinyje esančių priemaišų rūšis ir kiekis trukdo panaudoti atitinkamas atliekas aplinkai saugiu būdu. Kaip savo išvados 64 punkte pažymėjo generalinė advokatė, iš esmės tai yra fakto klausimas, kurį turi spręsti kompetentingos nacionalinės institucijos ir prireikus nacionaliniai teismai.
Šiuo klausimu konstatuotina, kad, kaip nurodė Nyderlandų vyriausybė ir Europos Komisija per Teisingumo Teisme vykusią prejudicinio sprendimo procedūrą, Reglamente Nr. 1013/2006 nenurodyta jokio kito kriterijaus, leidžiančio dar labiau patikslinti šios Reglamento Nr. 1013/2006 IIIA priedo 1 punkto b papunktyje nurodytos sąlygos taikymo sritį.
Vadinasi, kiekvienai valstybei narei turi būti suteikta tam tikra diskrecija įgyvendinti šį 1 punktą. Šiuo tikslu valstybės narės gali pačios nustatyti kriterijus, leidžiančius apibrėžti aplinkybes, kurioms esant priemaišų buvimas atliekų mišinyje trukdo panaudoti šį mišinį aplinkai saugiu būdu, su sąlyga, kad tai darydamos jos nepakenkia nei Reglamento Nr. 1013/2006 taikymo sričiai, nei veiksmingumui, įskaitant jo 18 straipsnyje numatytą procedūrą (pagal analogiją žr. 2018 m. balandžio 12 d. Sprendimo Fédération des entreprises de la beauté,
C‑13/17
,
EU:C:2018:246
,
punktą).
Konkrečiau kalbant, nustatydamos tokius kriterijus valstybės narės turi atsižvelgti į tai, kad Reglamento Nr. 1013/2006 18 straipsnyje numatytos procedūros, susijusios su bendraisiais informacijos reikalavimais, taikymas yra šio reglamento 3 straipsnio 1 dalyje numatytos bendros išankstinio rašytinio pranešimo ir leidimo procedūros taikymo išimtis. Vadinasi, minėto reglamento 3 straipsnio 2 dalis ir, be kita ko, jo IIIA priedas, kuriame patikslinama šios nuostatos taikymo sritis, iš principo turi būti aiškinami siaurai.
Be to, šiuo klausimu pažymėtina, kad šio IIIA priedo 1 punktu konkrečiai siekiama užtikrinti Reglamento Nr. 1013/2006 18 straipsnyje numatytos procedūros, susijusios su bendraisiais informacijos reikalavimais, taikymą tik tiek, kiek būtina šiuo reglamentu siekiamiems tikslams įgyvendinti, nes atliekų mišiniai pagal šią procedūrą vežami tik tuomet, kai nėra didelio pavojaus aplinkai ir žmonių sveikatai, atsižvelgiant į SESV 191 straipsnio 2 dalyje nurodytą tikslą užtikrinti aukštą aplinkos apsaugos lygį ir į atsargumo principą bei principus, kad reikia imtis prevencinių veiksmų – šiais principais grindžiama Sąjungos politika šioje srityje.
Šiuo aspektu Reglamento Nr. 1013/2006 39 konstatuojamoji dalis galėtų būti nuostata, kuria galima remtis siekiant nustatyti kriterijus, pagal kuriuos būtų atsižvelgiama į priemaišų rūšį, atliekų, kurios sudaro priemaišas, ypatybes ir galimą jų pavojingumą, šių priemaišų kiekį ir technologines galimybes; tai pažymėjo ir generalinė advokatė savo išvados 59 punkte.
Šiomis aplinkybėmis pasakytina, kad kriterijų, pagal kuriuos apibrėžiamos aplinkybės, kurioms esant priemaišų buvimas atliekų mišinyje trukdo panaudoti šį mišinį aplinkai saugiu būdu, nustatymas suteikia kompetentingoms nacionalinėms institucijoms ir ūkio subjektams galimybę iš anksto žinoti, ar atliekų mišinio vežimas Sąjungos viduje gali būti vykdomas pagal Reglamento Nr. 1013/2006 18 straipsnyje įtvirtintą su bendraisiais informacijos reikalavimais susijusią procedūrą, o tai padeda užtikrinti didesnį teisinį saugumą ir šios procedūros veiksmingumą.
Vis dėlto pažymėtina, kad, viena vertus, nesant tokių kriterijų, kompetentingos nacionalinės institucijos turi galimybę vertinti kiekvieną konkretų atvejį, siekdamos užtikrinti, kad šis reglamentas būtų veiksmingai taikomas laikantis juo siekiamų tikslų ir atsižvelgiant į tai, kad minėtame reglamente aiškiai numatyta galimybė taikyti jo 18 straipsnyje numatytą informavimo procedūrą atliekų mišiniams.
Kita vertus, jei kompetentingoms nacionalinėms institucijoms kyla abejonių dėl to, ar atitinkamas atliekų mišinys gali būti panaudotas aplinkai saugiu būdu, kaip tai suprantama pagal šio reglamento III A priedo 1 punkto b papunktį, siekdamos užtikrinti tinkamą aplinkos ir žmonių sveikatos apsaugos lygį šios institucijos turi taikyti šio reglamento 3 straipsnio 1 dalyje nurodytą išankstinio rašytinio pranešimo ir leidimo procedūrą.
Galiausiai pažymėtina, kad, kaip išvados 74 punkte nurodė generalinė advokatė, kol nebus imtasi teisėkūros iniciatyvos nustatyti bendrus kriterijus dėl toleruojamo atliekų mišinių užteršimo priemaišomis rūšies ir masto, t. y. kriterijus, kurie leistų vienodai visoje Sąjungoje taikyti šio priedo 1 punkto b papunktyje nustatytą sąlygą, gali būti taikoma šio reglamento 28 straipsnio 2 dalis. Pagal šią nuostatą, jei išsiuntimo valstybės narės ir paskirties valstybės narės institucijos negali sutarti dėl atliekų klasifikavimo, taigi ir dėl galimybės taikyti šio reglamento 18 straipsnyje nustatytą su bendraisiais informacijos reikalavimais susijusią procedūrą, šios atliekos laikomos to paties reglamento IV priede išvardytomis atliekomis. Taigi joms taikoma Reglamento Nr. 1013/2006 3 straipsnio 1 dalyje numatyta išankstinio rašytinio pranešimo ir leidimo procedūra.
Nagrinėjamu atveju prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, atsižvelgdamas į pirma nurodytus vertinimo kriterijus, turi nustatyti, ar, kiek tai susiję su pagrindine byla, priemaišų buvimas nagrinėjamame atliekų mišinyje lemia, kad, atsižvelgiant į Reglamento Nr. 1013/2006 IIIA priedo 1 punkte nustatytus reikalavimus, šis mišinys negali būti priskirtas prie šiame priede pateikto atliekų mišinių sąrašo, todėl pagal šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies b punktą jam negali būti taikomi bendrieji informacijos reikalavimai, kaip jie suprantami pagal minėto reglamento 18 straipsnį.
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į pateiktus klausimus reikia atsakyti taip:
–
Reglamento Nr. 1013/2006 3 straipsnio 2 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad jis netaikomas popieriaus, statybinio kartono ir popieriaus gaminių atliekų mišiniui, kurio sudėtyje esančios kiekvienos rūšies atliekos patenka į Bazelio konvencijos IX priedo, kurio tekstas sutampa su šio reglamento V priedo 1 dalies B sąrašu, B3020 įrašo vieną iš trijų įtraukų ir kuriame yra iki 10 % priemaišų.
–
Reglamento Nr. 1013/2006 3 straipsnio 2 dalies b punktas turi būti aiškinamas taip, kad jis taikomas tokiam atliekų mišiniui su sąlyga, kad, pirma, šiame mišinyje nėra medžiagų, patenkančių į šios konvencijos IX priedo, kurio tekstas sutampa su šio reglamento V priedo 1 dalies B sąrašu, B3020 įrašo ketvirtą įtrauką, ir, antra, tenkinamos minėto reglamento IIIA priedo 1 punkte įtvirtintos sąlygos; tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamose bylose, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų Teisingumo Teismui pateikimu, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija) nusprendžia:

2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1013/2006 dėl atliekų vežimo, iš dalies pakeisto 2015 m. lapkričio 10 d. Komisijos reglamentu (ES) 2015/2002, 3 straipsnio 2 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad jis netaikomas popieriaus, statybinio kartono ir popieriaus gaminių atliekų mišiniui, kurio sudėtyje esančios kiekvienos rūšies atliekos patenka į Konvencijos dėl pavojingų atliekų tarpvalstybinių pervežimų bei jų tvarkymo kontrolės, pasirašytos 1989 m. kovo 22 d. Bazelyje ir Europos bendrijos vardu patvirtintos 1993 m. vasario 1 d. Tarybos sprendimu 93/98/EEB, IX priedo, kurio tekstas sutampa su šio reglamento V priedo 1 dalies B sąrašu, B3020 įrašo vieną iš trijų įtraukų ir kuriame yra iki 10 % priemaišų.

Reglamento Nr. 1013/2006, iš dalies pakeisto Reglamentu 2015/2002, 3 straipsnio 2 dalies b punktas turi būti aiškinamas taip, kad jis taikomas tokiam atliekų mišiniui su sąlyga, kad, pirma, šiame mišinyje nėra medžiagų, patenkančių į šios konvencijos IX priedo, kurio tekstas sutampa su šio reglamento V priedo 1 dalies B sąrašu, B3020 įrašo ketvirtą įtrauką, ir, antra, tenkinamos minėto reglamento IIIA priedo 1 punkte įtvirtintos sąlygos; tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: vokiečių.