CELEX: 62018CJ0306
Trimitere preliminară
Tariful vamal comun
Clasificare tarifară
Nomenclatura combinată
Piese din oțel sudate
Radiatoare pentru încălzirea centrală, cu încălzire neelectrică
Pozițiile 7307 și 7322
Noțiunile de «părți» de radiatoare și «accesorii de țevărie»
Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/23
Validitate

Cererea de decizie preliminară privește, pe de o parte, interpretarea pozițiilor 7307 și 7322 ale Nomenclaturii combinate (denumită în continuare „NC”) care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (
JO 1987, L 256, p. 1
, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 15), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1101/2014 al Comisiei din 16 octombrie 2014 (
JO 2014, L 312, p. 1
), și, pe de altă parte, validitatea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2015/23 al Comisiei din 5 ianuarie 2015 privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura combinată (
JO 2015, L 4, p. 15
).
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între KORADO a.s. (denumită în continuare „Korado”), pe de o parte, și Generální ředitelství cel (Direcția generală a vămilor, Republica Cehă), pe de altă parte, în legătură cu clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura combinată.
Cadrul juridic
SA
Convenția internațională care a instituit Sistemul armonizat de denumire și codificare a mărfurilor, încheiată la Bruxelles la 14 iunie 1983, și Protocolul de modificare a acesteia din 24 iunie 1986 au fost aprobate în numele Comunității Economice Europene prin Decizia 87/369/CEE a Consiliului din 7 aprilie 1987 (
JO 1987, L 198, p. 1
, Ediție specială, 02/vol. 3, p. 199).
Consiliul de Cooperare Vamală, în prezent Organizația Mondială a Vămilor (OMV), înființat prin Convenția de instituire a consiliului menționat, încheiată la Bruxelles la 15 decembrie 1950, aprobă, în condițiile prevăzute la articolul 8 din Convenția privind SA menționată la punctul anterior, notele explicative și avizele de clasificare adoptate de Comitetul SA.
În temeiul articolului 3 alineatul (1) litera (a) din Convenția privind SA, fiecare parte contractantă se angajează ca nomenclaturile sale tarifare și statistice să fie conforme cu SA, să utilizeze toate pozițiile și subpozițiile acestuia, fără completări sau modificări, precum și codurile numerice aferente acestora și să respecte ordinea de numerotare a SA. Aceeași prevedere stabilește și că fiecare parte contractantă trebuie să aplice normele generale de interpretare a SA, precum și toate notele de la secțiuni, capitole și subpoziții și să nu modifice domeniul de aplicare al secțiunilor, capitolelor, pozițiilor și subpozițiilor SA.
Punctul C al Considerațiilor generale ale notei explicative din SA referitoare la secțiunea XV, intitulat „Părți”, are următorul cuprins:
„[…] părțile și furniturile de uz general (vezi nota 2 din secțiune), prezentate separat, nu sunt considerate ca părți, deci își urmează regimul lor propriu. Așa se întâmplă, de exemplu, cu buloanele special concepute pentru radiatoarele de încălzire centrală sau cu arcurile speciale pentru automobile. Primele vor fi clasificate ca buloane la poziția 7318 și nu ca părți de radiatoare la poziția 7322, iar arcurile vor fi clasificate la poziția 7320 aferentă arcurilor și nu la poziția 8708 care corespunde părților și accesoriilor de automobile.”
Potrivit Notei explicative aferente poziției 7307 din SA:
„[…]
Prezenta poziție cuprinde un ansamblu de articole din fontă, din fier sau din oțel, destinate în principal pentru racordarea sau îmbinarea între ele a țevi[lor] sau [a] elemente[lor] tubulare sau a unei țevi cu un alt dispozitiv sau la obturarea anumitor elemente de țevărie, cu excluderea anumitor obiecte care, cu toate că sunt destinate montării tuburilor și a țevilor (de exemplu, colierele sau flanșele fixate în pereți pentru susținerea țevilor, colierele de strângere servind la fixarea țevilor suple pe elemente rigide, cum sunt tuburile, robinetele, racordurile etc.), nu fac parte integrantă din această poziție (poziția 7325 sau 7326).
[…]
Printre accesoriile de țevărie incluse la această poziție, se pot menționa flanșele plate sau cu guler forjat, coturile și curbele, reducțiile, teurile, crucile și dopurile, manșetele pentru sudat cap la cap, săriturile, racordurile cu ramificații multiple, racordurile analoage pentru balustrade tubulare, șuruburile reglabile, manșoanele și niplurile, racordurile cu mufă, sifoanele, inelele de fixare pentru tuburi, clemele și colierele.”
Nota explicativă referitoare la poziția 7322 din SA precizează în special:
„[…]
Poziția cuprinde:
[…]
2)
Elementele și alte părți de radiatoare, care pot fi recunoscute ca atare.
Nu sunt considerate părți ale acestor aparate:
(a)
Țevăria care leagă cazanele de radiatoare și accesoriile acestora (nr. 7303-7307).
[…]”
NC
Clasificarea vamală a mărfurilor importate în Uniunea Europeană este reglementată de NC, care este întemeiată pe SA. Versiunea acesteia în vigoare la data situației de fapt din litigiul principal este cea rezultată din Regulamentul nr. 2658/87, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul de punere în aplicare nr. 1101/2014.
Partea I din NC cuprinde un ansamblu de dispoziții preliminare. În această parte, la titlul I din NC, consacrat regulilor generale, secțiunea A prevede reguli generale pentru interpretarea acestei nomenclaturi conform cărora se efectuează clasificarea mărfurilor în NC. Astfel, se prevede, printre altele, că clasificarea se consideră legal determinată atunci când este în concordanță cu textul pozițiilor și al notelor de secțiuni și de capitole, enunțul titlurilor secțiunilor, ale capitolelor sau ale subcapitolelor fiind considerat ca având numai o valoare indicativă.
Partea II din NC cuprinde o secțiune XV referitoare la „Metale comune și articole din metale comune”.
Această secțiune, compusă din capitolele 72-83, cuprinde capitolul 73, intitulat „Articole din fontă, din fier sau din oțel”.
Nota 2 din secțiunea XV din NC dispune:
„În nomenclatură, prin «părți și furnituri de uz general» se înțelege:
(a)
articolele de la pozițiile 7307, 7312, 7315, 7317 sau 7318, precum și articolele similare din alte metale comune;
[…]
În capitolele 73–76 și 78–82 (cu excepția poziției 7315), mențiunile referitoare la părți nu cuprind părțile și furniturile de uz general în sensul menționat anterior.
[…]”
Poziția 7307 din NC are următorul conținut:
„Accesorii de țevărie (de exemplu racorduri, coturi, manșoane) din fontă, din fier sau din oțel
[…]
730793 – – Accesorii pentru sudat cap la cap
–
– Cu cel mai mare diametru exterior de maximum 609,6 mm
[…]
73079319 – – – Altele
[…]”
Poziția 7322 din NC are următorul conținut:
„Radiatoare pentru încălzirea centrală, cu încălzire neelectrică și părțile acestora, din fontă, din fier sau din oțel; generatoare și distribuitoare de aer cald (inclusiv cele care pot funcționa și ca distribuitoare de aer rece sau de aer condiționat), cu încălzire neelectrică, prevăzute cu un ventilator sau cu o suflantă cu motor și părțile acestora, din fontă, din fier sau din oțel
–
Radiatoare și părți ale acestora:
[…]
73221900 – – Altele
[…]”
Regulamentul de punere în aplicare 2015/23
Pentru a garanta o aplicare uniformă a NC, Comisia Europeană a adoptat Regulamentul de punere în aplicare 2015/23 care, în conformitate cu articolul 3, a intrat în vigoare la 28 ianuarie 2015.
Considerentele (1)-(5) ale Regulamentului de punere în aplicare 2015/23 au următorul cuprins:
„(1)
Pentru a asigura aplicarea uniformă a [NC] anexate la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87, este necesar să se adopte măsuri privind clasificarea mărfurilor menționate în anexa la prezentul regulament.
(2)
Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 stabilește regulile generale pentru interpretarea [NC]. Aceste reguli se aplică, de asemenea, oricăror alte nomenclaturi bazate integral sau parțial pe aceasta sau care îi adaugă acesteia orice fel de subdiviziuni suplimentare și care sunt stabilite prin dispoziții specifice ale Uniunii, în vederea aplicării de măsuri tarifare sau de altă natură privind comerțul cu mărfuri.
(3)
În temeiul acestor reguli generale, mărfurile descrise în coloana (1) a tabelului din anexă trebuie clasificate la codul NC indicat în coloana (2), pe baza motivelor care figurează în coloana (3) a tabelului menționat.
(4)
Este necesar să se prevadă posibilitatea invocării în continuare de către titular, în temeiul articolului 12 alineatul (6) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului [din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (
JO 1992, L 302, p. 1
, Ediție specială 02/vol.5, p. 58)], pentru o anumită perioadă, a informațiilor tarifare obligatorii furnizate în ceea ce privește mărfurile vizate de prezentul regulament, dar care nu sunt conforme cu acesta. Perioada respectivă ar trebui să fie de trei luni.
(5)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului Codului vamal.”
Articolul 1 din Regulamentul de punere în aplicare 2015/23 prevede:
„Mărfurile descrise în coloana (1) a tabelului din anexă se clasifică în [NC] la codul NC indicat în coloana (2) a tabelului menționat.”
Articolul 2 din acest regulament de punere în aplicare prevede:
„Informațiile tarifare obligatorii care nu sunt conforme cu prezentul regulament pot fi în continuare invocate, în conformitate cu articolul 12 alineatul (6) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92, timp de trei luni de la data intrării în vigoare a prezentului regulament.”
Anexa la Regulamentul de punere în aplicare 2015/23 are următorul cuprins:
„
Denumirea mărfurilor
Clasificare
(Cod NC)
Motive
(1)
(2)
(3)
Articol din oțel, în formă de «T». Diametrul extern al brațelor este de 23 mm, iar cel mai mare diametru al părții centrale este de 40 mm. Capetele sale laterale sunt tăiate oblic, în mod adecvat pentru sudarea cap la cap, iar cel de al treilea capăt are un filet interior.
Capetele laterale sunt destinate sudării între panourile radiatorului. Cel de al treilea capăt este folosit fie pentru instalarea unei supape de aerisire sau a unei supape de reglare, fie pentru racordarea radiatorului la o conductă care îl conectează pe acesta din urmă la un boiler, de exemplu.
A se vedea imaginea (*).
7307 93 19
Clasificarea se stabilește pe baza regulilor generale 1 și 6 de interpretare a Nomenclaturii combinate, a notei 2 litera (a) la secțiunea XV, precum și pe baza textului codurilor NC 7307, 7307 93 și 7307 93 19.
Articolul are caracteristicile obiective ale accesoriilor de țevărie încadrate la poziția 7307. Articolele de la poziția 7307 sunt, în conformitate cu nota 2 litera (a) la secțiunea XV, părți și furnituri de uz general. Dat fiind că trimiterile la părți și furnituri din capitolul 73, printre altele, nu cuprind părțile și furniturile de uz general în sensul notei menționate, clasificarea articolului la poziția 7322 ca părți de radiatoare pentru încălzirea centrală este exclusă [a se vedea, de asemenea, notele explicative ale Sistemului armonizat aferente poziției 7322, punctul 2 litera (a)].
Prin urmare, articolul trebuie clasificat la codul NC 7307 93 19 ca «alte accesorii de țevărie din oțel pentru sudat cap la cap cu cel mai mare diametru exterior de maximum 609,6 mm».
(*) Imaginea are un caracter strict informativ.
”
Litigiul principal și întrebările preliminare
La 9 noiembrie 2015, reclamanta din litigiul principal a solicitat Celní úřad pro Olomoucký kraj (Administrația vamală pentru regiunea Olomouc, Republica Cehă) informații tarifare obligatorii cu privire la clasificarea anumitor mărfuri. Reclamanta din litigiul principal a propus clasificarea lor la subpoziția 73221900 din NC.
Mărfurile în discuție în litigiul principal, care poartă referințele „T 74‑32”, „T 40‑32” și „L 35‑32”, sunt piese din oțel sudate, care sunt fabricate pentru radiatoare pentru încălzirea centrală, cu încălzire neelectrică.
Acestea sunt constituite din două sau trei capete, dintre care se pot deosebi, pe de o parte, unul sau mai multe brațe concepute pentru a fi conectate la panourile unui radiator prin sudarea cap la cap, și, pe de altă parte, un capăt prevăzut cu un gât filetat, care servește fie la racordarea unei supape de aerisire, a unei supape de reglare sau a unui alt dispozitiv, fie la racordarea oricărei țevi care conduce la o sursă de încălzire.
Prin mai multe decizii din 24 noiembrie 2015, Administrația vamală pentru regiunea Olomouc a clasificat, conform Regulamentului de punere în aplicare 2015/23, mărfurile în discuție în litigiul principal la subpoziția 73079319 din NC.
Reclamanta din litigiul principal a introdus contestații împotriva acestor decizii la Direcția generală a vămilor. Întrucât acestea au fost respinse, ea a introdus o acțiune în fața Krajský soud v Ostravě – pobočka v Olomouci (Curtea Regională din Ostrava, instanța din Olomouc, Republica Cehă).
Instanța de trimitere consideră că, deși mărfurile în discuție în litigiul principal sunt identice sau suficient de similare cu produsul vizat prin Regulamentul de punere în aplicare 2015/23 și trebuie, așadar, să fie clasificate la poziția 7307 din NC ca „accesorii de țevărie din fontă, din fier sau din oțel” și, mai precis, la subpoziția 73079319 din NC, o asemenea clasificare nu ar fi corectă în special din perspectiva naturii acestor mărfuri.
Instanța de trimitere subliniază că nota 2 din secțiunea XV din NC precizează că articolele de la poziția 7307 din NC trebuie considerate „părți și furnituri de uz general”. Ea consideră că mărfurile în discuție în litigiul principal nu constituie o parte sau o furnitură de uz general, ci o parte specifică a radiatoarelor fabricată la comandă pentru reclamanta din litigiul principal, potrivit documentației tehnice utilizate de fabricantul de radiatoare. Prin urmare, prin natura lor, s‑ar încadra la poziția 7322 din NC.
În plus, instanța de trimitere apreciază, asemenea reclamantei din litigiul principal, că mărfurile în discuție în litigiul principal nu pot fi considerate accesorii și arată în această privință că, în Hotărârea din 26 octombrie 2006, Turbon International (
C‑250/05
,
EU:C:2006:681
), Curtea a statuat că noțiunea de „părți” implică prezența unui ansamblu pentru funcționarea căruia acestea sunt indispensabile și că noțiunea de „accesorii” presupune prezența unor sisteme de echipamente interschimbabile care permit adaptarea unui aparat la o anumită activitate sau care îi conferă posibilități suplimentare sau îl face în măsură să asigure un anumit serviciu în raport cu funcția sa principală.
Potrivit instanței de trimitere, mărfurile în discuție în litigiul principal sunt indispensabile pentru funcționarea radiatorului, cu care formează un ansamblu. În consecință, ele nu trebuie considerate „accesorii de țevărie”, în sensul poziției 7307 din NC, ci „părți“ de radiatoare, care se încadrează la poziția 7322 din NC.
Ținând seama de aceste considerații, instanța de trimitere ridică problema validității Regulamentului de punere în aplicare 2015/23 și solicită să se stabilească în special dacă acest regulament nu a extins în mod nelegal conținutul subpoziției 73079319 din NC.
În acest context, Krajský soud v Ostravě – pobočka v Olomouci (Curtea Regională din Ostrava, instanța din Olomouc) a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1)
Este valid [Regulamentul de punere în aplicare 2015/23], în care mărfurile descrise în coloana 1 a tabelului anexat sunt clasificate la subpoziția 73079319 din NC?
2)
În cazul în care regulamentul respectiv este nevalid, este posibil ca articolele în discuție să fie clasificate la subpoziția 73221900 din NC?
3)
În cazul în care regulamentul respectiv este valid, articolele în discuție trebuie clasificate la subpoziția 73079319 din NC?”
Cu privire la întrebările preliminare
Prin intermediul întrebărilor formulate, care trebuie analizate împreună, instanța de trimitere urmărește să afle în esență, pe de o parte, dacă NC trebuie interpretată în sensul că piesele din oțel sudate precum cele în discuție în litigiul principal trebuie clasificate la poziția 7307 din NC ca „accesorii de țevărie” sau mai degrabă la poziția 7322 din NC ca „părți” de radiatoare, precum și, pe de altă parte și în subsidiar, dacă Regulamentul de punere în aplicare 2015/23 este valid.
Cu titlu introductiv, trebuie amintit că, în conformitate cu o jurisprudență constantă, atunci când Curtea este sesizată cu o trimitere preliminară în materia clasificării tarifare, funcția sa constă mai curând în a oferi clarificări instanței naționale cu privire la criteriile a căror punere în aplicare îi va permite acesteia din urmă să clasifice în mod corect produsele în cauză în NC, decât în a efectua ea însăși această clasificare, aceasta cu atât mai mult cu cât Curtea nu dispune în mod necesar de toate elementele indispensabile în această privință. Astfel, instanța națională este, în orice caz, în poziția cea mai potrivită să o efectueze (a se vedea în special Hotărârea din 25 februarie 2016, G. E. Security,
C‑143/15
,
EU:C:2016:115
, punctul
și jurisprudența citată).
Va reveni, așadar, instanței de trimitere sarcina de a efectua clasificarea mărfurilor în discuție în litigiul principal în funcție de răspunsurile oferite de Curte la întrebările pe care i le‑a adresat.
Pentru a da un răspuns util instanței de trimitere, trebuie subliniat de la început, că regulile generale pentru interpretarea NC prevăd că clasificarea mărfurilor se determină potrivit textului pozițiilor și al notelor de secțiuni sau de capitole, enunțurile titlurilor secțiunilor, ale capitolelor sau ale subcapitolelor fiind considerate ca având numai o valoare indicativă. În pofida faptului că nu au forță obligatorie, notele explicative ale SA și ale NC contribuie într‑o manieră importantă la interpretarea domeniului de aplicare al diferitor poziții tarifare (Hotărârea din 12 iunie 2014, Lukoyl Neftohim Burgas,
C‑330/13
,
EU:C:2014:1757
, punctele
și
, precum și jurisprudența citată).
Potrivit unei jurisprudențe constante a Curții, în interesul securității juridice și al facilității controalelor, criteriul decisiv pentru clasificarea tarifară a mărfurilor trebuie să aibă în vedere, în general, caracteristicile și proprietățile obiective ale acestora, astfel cum sunt definite de textul poziției din NC și de notele de secțiuni sau de capitole (Hotărârea din 25 februarie 2016, G. E. Security,
C‑143/15
,
EU:C:2016:115
, punctul
și jurisprudența citată).
Curtea a statuat de asemenea că destinația produsului poate constitui un criteriu obiectiv de clasificare, cu condiția să fie specifică produsului respectiv, caracterul inerent trebuind să poată fi apreciat în funcție de caracteristicile și de proprietățile obiective ale acestuia (Hotărârea din 13 iulie 2006, Uroplasty,
C‑514/04
,
EU:C:2006:464
, punctul
, și Hotărârea din 26 aprilie 2017, Stryker EMEA Supply Chain Services,
C‑51/16
,
EU:C:2017:298
, punctul
).
În cauza principală, instanța de trimitere solicită în esență să se stabilească poziția din NC, respectiv poziția 7307 din NC sau poziția 7322 din aceasta, la care trebuie clasificate piesele din oțel sudate precum cele în discuție în litigiul principal.
În această privință, din textul poziției 7307 din NC rezultă că aceasta acoperă accesoriile de țevărie, precum racordurile, coturile și manșoanele din fontă, din fier sau din oțel.
Nota explicativă a SA aferentă acestei poziții 7307 din SA precizează, în plus, că această poziție cuprinde un ansamblu de articole din fontă, din fier sau din oțel destinate în principal pentru racordarea sau pentru îmbinarea între ele a două țevi sau elemente tubulare sau a unei țevi cu un alt dispozitiv sau pentru obturarea anumitor elemente de țevărie.
Textul poziției 7322 din NC indică, la rândul său, că această poziție acoperă radiatoarele pentru încălzirea centrală, cu încălzire neelectrică, și părțile acestora, din fontă, din fier sau din oțel.
Rezultă că, pentru clasificarea pieselor din oțel sudate precum cele în discuție în litigiul principal, trebuie să se determine dacă acestea constituie „accesorii de țevărie” în sensul poziției 7307 din NC sau „părți” de radiatoare în sensul poziției 7322 din NC.
Trebuie amintit în această privință că, deși NC nu definește noțiunea de „părți” în sensul poziției 7322 din NC, rezultă din jurisprudența Curții, dezvoltată în contextul capitolelor 84 și 85 din secțiunea XVI, precum și al capitolului 90 din secțiunea XVIII din NC, că noțiunea de „părți” implică prezența unui ansamblu pentru funcționarea căruia acestea sunt indispensabile. Pentru a putea califica un articol drept „părți” în sensul capitolelor menționate, nu este suficient să se demonstreze că, fără acest articol, mașina sau aparatul nu este în măsură să răspundă nevoilor cărora îi este destinat. Trebuie să se stabilească în plus că funcționarea mecanică sau electrică a mașinii sau a aparatului în cauză depinde de prezența articolului menționat (Hotărârea din 12 decembrie 2013, HARK,
C‑450/12
,
EU:C:2013:824
, punctul
).
În interesul aplicării coerente și uniforme a tarifului vamal comun, noțiunea de „părți”, în sensul poziției 7322 din NC, ar trebui să primească aceeași definiție precum cea care rezultă din jurisprudența cu privire la alte capitole din NC (a se vedea prin analogie Hotărârea din 12 decembrie 2013, HARK,
C‑450/12
,
EU:C:2013:824
, punctul
).
În speță, din dosarul de care dispune Curtea rezultă că piesele din oțel sudate în discuție în litigiul principal sunt indispensabile pentru funcționarea radiatoarelor de care sunt legate și cu care formează un ansamblu.
În consecință, acestea sunt susceptibile să fie calificate drept „părți” de radiatoare care se încadrează la poziția 7322 din NC.
Cu toate acestea trebuie amintit că Curtea a statuat deja că clasificarea unui produs determinat la poziția 7307 din NC ca „accesoriu de țevărie”, și deci ca „părți și furnituri de uz general” în sensul notei 2 din secțiunea XV din NC exclude clasificarea acestui produs ca „părți” care se încadrează la altă poziție din NC (Hotărârea din 12 decembrie 2013, HARK,
C‑450/12
,
EU:C:2013:824
, punctele
-
).
Astfel, potrivit notei 2 din secțiunea XV din NC, mențiunile referitoare la „părți” care figurează în capitolele 73-76 și 78-82 din NC nu acoperă „părțile și furniturile de uz general”. Nota 2 din secțiunea XV din NC precizează că articolele care se încadrează în special la poziția 7307 din NC constituie „părți și furnituri de uz general”.
În consecință, trebuie să se examineze dacă piesele din oțel sudate în discuție în litigiul principal trebuie considerate „accesorii de țevărie” care se încadrează la poziția 7307 din NC și, prin urmare, „părți și furnituri de uz general” în sensul notei 2 din secțiunea XV din NC, ceea ce ar exclude clasificarea acestor piese ca „părți” de radiatoare care să se încadreze la poziția 7322 din NC.
Trebuie subliniat în această privință că, pentru a fi calificat drept „părți și furnituri de uz general” în sensul notei 2 din secțiunea XV din NC, produsul în cauză trebuie să fie destinat, pe baza caracteristicilor sale, a proprietăților sale obiective și a menirii inerente acestui articol, să îmbine între ele două țevi sau elemente tubulare sau a unei țevi cu un alt dispozitiv (a se vedea în acest sens Hotărârea din 12 decembrie 2013, HARK,
C‑450/12
,
EU:C:2013:824
, punctele
și
).
În speță, după cum s‑a arătat la punctul 23 din prezenta hotărâre, piesele din oțel sudate în discuție în litigiul principal sunt constituite din două sau trei capete, dintre care se pot deosebi, pe de o parte, unul sau mai multe brațe concepute pentru a fi conectate la panourile unui radiator prin sudarea cap la cap și, pe de altă parte, un capăt prevăzut cu un gât filetat, care servește fie la racordarea unei supape de aerisire, a unei supape de reglare sau a unui alt dispozitiv, fie la racordarea oricărei țevi care conduce la o sursă de încălzire.
Pe de altă parte, reclamanta din litigiul principal a recunoscut în ședința din fața Curții că diametrul intern al gâtului filetat cu care sunt prevăzute piesele din oțel sudate în discuție în litigiul principal corespunde diametrului clasic utilizat în general pentru accesoriile de țevărie.
Rezultă că piesele din oțel sudate în discuție în litigiul principal trebuie considerate, sub rezerva verificării de către instanța de trimitere a tuturor elementelor de fapt de care dispune, „părți și furnituri de uz general” în sensul notei 2 din secțiunea XV din NC și în special „accesorii de țevărie” care se încadrează la poziția 7307 din NC.
În ceea ce privește validitatea Regulamentului de punere în aplicare 2015/23, trebuie amintit că, potrivit jurisprudenței constante a Curții, pe de o parte, un regulament de clasificare este adoptat de Comisie atunci când clasificarea în NC a unui produs anume este susceptibilă să ridice o dificultate sau să facă obiectul unei controverse și, pe de altă parte, un astfel de regulament are un domeniu de aplicare general de vreme ce se aplică nu numai unui operator anume, ci și ansamblului de produse identice cu cel care face obiectul acelei clasificări (a se vedea Hotărârea din 19 februarie 2009, Kamino International Logistics,
C‑376/07
,
EU:C:2009:105
, punctul
, precum și Hotărârea din 26 aprilie 2017, Stryker EMEA Supply Chain Services,
C‑51/16
,
EU:C:2017:298
, punctul
și jurisprudența citată).
În speță, informațiile conținute în decizia de trimitere nu permit să se determine în mod clar dacă piesele din oțel sudate în discuție în litigiul principal sunt identice cu produsul vizat de Regulamentul de punere în aplicare 2015/23 și deci dacă acesta este aplicabil în privința unor astfel de piese.
Chiar presupunând că acest regulament de punere în aplicare ar fi aplicabil, Curtea a statuat deja că o astfel de aplicare nu este necesară atunci când Curtea, prin răspunsul său la o întrebare preliminară, a transmis instanței de trimitere toate elementele necesare pentru clasificarea unui produs la poziția adecvată din NC (Hotărârea din 26 aprilie 2017, Stryker EMEA Supply Chain Services,
C‑51/16
,
EU:C:2017:298
, punctul
).
În consecință, având în vedere că din considerațiile care precedă reiese că Curtea a transmis instanței de trimitere toate elementele necesare pentru clasificarea pieselor din oțel sudate în discuție în litigiul principal la poziția adecvată din NC, pronunțarea cu privire la validitatea Regulamentului de punere în aplicare 2015/23 nu este necesară.
Ținând seama de ansamblul considerațiilor care precedă, trebuie să se răspundă la întrebările adresate că NC trebuie interpretată în sensul că piesele din oțel sudate precum cele în discuție în litigiul principal trebuie, sub rezerva aprecierii de către instanța de trimitere a tuturor elementelor de fapt de care dispune, să fie clasificate la poziția 7307 din NC ca „accesorii de țevărie”.
Cu privire la cheltuielile de judecată
Întrucât, în privința părților din litigiul principal, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.

Pentru aceste motive, Curtea (Camera a opta) declară:

Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 1101/2014 al Comisiei din 16 octombrie 2014, trebuie interpretată în sensul că piesele din oțel sudate precum cele în discuție în litigiul principal trebuie, sub rezerva aprecierii de către instanța de trimitere a tuturor elementelor de fapt de care dispune, să fie clasificate la poziția 7307 din Nomenclatura combinată ca „accesorii de țevărie”.

Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: ceha.