CELEX: 62017CJ0339
Előzetes döntéshozatal
A textilszál‑elnevezések és az ezekhez kapcsolódó címkézési és jelölési követelmények
1007/2011/EU rendelet
7. és 9. cikk
Tiszta textiltermékek
Szálkeverékből készült textiltermékek
A címkézés és a jelölés módjai

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a textilszál‑elnevezésekről és a textiltermékek szálösszetételének ehhez kapcsolódó címkézéséről és jelöléséről, valamint a 73/44/EGK tanácsi irányelv és a 96/73/EK és a 2008/121/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. szeptember 27‑i 1007/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (
HL 2011. L 272., 6. o.
; kiegészítés:
HL 2011. L 338., 1. o.
; helyesbítések:
HL 2015. L 243., 13. o.
;
HL 2015. L 302., 112. o.
) 7. cikke (1) bekezdésének, valamint 9. cikke (1) bekezdésének az értelmezésére vonatkozik.
E kérelmet az egyfelől a Verein für lauteren Wettbewerb eV, egy olyan egyesület, melynek célja a tisztességtelen verseny elleni küzdelem, és másfelől a Princesport GmbH között a textiltermékek Princesport GmbH általi, interneten keresztül történő népszerűsítésére és forgalmazására vonatkozó címkézési és jelölési követelmények tárgyában folyamatban lévő jogvitában terjesztették elő.
Jogi háttér
Az uniós jog
Az 1007/2011 rendelet (10) preambulumbekezdése kimondja:
„A szálösszetétel címkézését vagy jelölését kötelezővé kell tenni, hogy az Unióban valamennyi fogyasztó pontos és egységes tájékoztatást kapjon. E rendelet azonban nem akadályozhatja a gazdasági szereplőket abban, hogy ezen túlmenően jelezzék a textiltermék eredeti minőségének megőrzése szempontjából külön figyelmet igénylő, kis mennyiségben előforduló szálak jelenlétét is. Arra az esetre, ha valamely textiltermék összetételét a gyártáskor műszakilag nehéz megállapítani, lehetőséget kell biztosítani arra, hogy a címkén és a jelölésen csak a gyártáskor ismert szálakat tüntessék fel, feltéve, hogy azok a késztermék bizonyos százalékát alkotják.”
E rendelet 1. cikke a következőképpen rendelkezik:
„Ez a rendelet szabályokat állapít meg a textilszál‑elnevezések használatára, a textiltermékek szálösszetételének ehhez kapcsolódó címkézésére és jelölésére, […] vonatkozóan a belső piac működésének javítása és a fogyasztók pontos tájékoztatása céljából.”
Az említett rendeletnek „A textiltermékek forgalmazására vonatkozó általános követelmény” című, 4. cikke a következőképpen szól:
„A textiltermékek kizárólag akkor forgalmazhatók, ha azokat e rendeletnek megfelelően címkézték, jelölték, vagy e rendeletnek megfelelő kereskedelmi dokumentumokkal látták el.”
A 1007/2011 rendelet 5. cikkének (1) bekezdése értelmében:
„Kizárólag az I. mellékletben felsorolt textilszál‑elnevezések alkalmazhatók a textiltermékek címkéin és jelölésein a szálösszetétel feltüntetése céljából.”
E rendeletnek a „Tiszta textiltermékek” címet viselő 7. cikke értelmében:
„(1)   A »100%« vagy »tiszta« [helyesen: »100%«, »tiszta« vagy »teljes«] címkézés vagy jelölés kizárólag az egyféle szálasanyagból készült textiltermékekre alkalmazható.
Ezek vagy hasonló kifejezések más textiltermékekre nem alkalmazhatók.
(2)   A 8. cikk (3) bekezdésének sérelme nélkül az idegen szálakat legfeljebb 2 tömegszázalékban tartalmazó textiltermékek kizárólag egyféle szálasanyagból készült textiltermékeknek is tekinthetők, amennyiben e mennyiség a helyes gyártási gyakorlatban technikailag elkerülhetetlen, és nem rendszeres, szándékos bekeverés eredménye.
A kártolt textiltermékek egyféle szálasanyagból készült textilterméknek is tekinthetők, ha legfeljebb 5 tömegszázalékban tartalmaznak idegen szálakat, amennyiben e mennyiség a helyes gyártási gyakorlatban technikailag elkerülhetetlen, és nem rendszeres, szándékos bekeverés eredménye.”
Az említett rendelet „Szálkeverékből készült textiltermékek” című 9. cikkének (1) és (5) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„(1)   A textiltermékeket olyan címkével kell ellátni vagy megjelölni, amely csökkenő sorrendben feltünteti valamennyi szálkomponens elnevezését és százalékos tömegarányát.
[…]
(5)   E cikk (1) bekezdésétől eltérően az I. mellékletben nem szereplő szálakat »más szálak« elnevezés alatt lehet feltüntetni, amely elnevezés előtt vagy után közvetlenül jelölni kell ezek összegzett tömegszázalékát.”
A 1007/2011 rendelet 14. cikkének (1) bekezdése kimondja:
„A textiltermékeket minden esetben a szálösszetételüket feltüntető címkével vagy jelöléssel kell forgalmazni.
A textiltermékek címkézésének, illetve jelölésének tartósnak, könnyen olvashatónak, láthatónak és hozzáférhetőnek kell lennie, valamint címke használata esetén annak biztonságos rögzítéséről is gondoskodni kell.”
E rendelet 16. cikke előírja:
„(1)   Textiltermékek forgalmazásakor az 5., 7., 8. és 9. cikkben említett, textilszál‑összetételre vonatkozó leírásokat könnyen olvasható, látható és egyértelmű módon, egységes méretű, stílusú és betűtípusú írásképpel kell feltüntetni a katalógusokban és a kereskedelmi prospektusokban, valamint a csomagoláson, a címkéken és a jelöléseken. Ezen információnak jól láthatónak kell lennie a fogyasztó számára a vásárlás előtt, abban az esetben is, ha a vásárlásra elektronikus úton kerül sor.
(2)   A védjegyek, illetve a vállalkozások nevei közvetlenül az 5., 7., 8. és 9. cikkben említett, textilszál‑összetételre vonatkozó leírások előtt vagy után is állhatnak.
[…]
Az egyéb információkat minden esetben külön kell feltüntetni.
(3)   A címkézést vagy jelölést annak a tagállamnak a hivatalos nyelvén vagy nyelvein kell elvégezni, amelynek a területén a textiltermékeket a fogyasztó rendelkezésére bocsátják, kivéve, ha az érintett tagállam másként rendelkezik.
[…]”
A német jog
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy a Verein für lauteren Wettbewerb a Gesetz gegen den unlauteren Wettbewerb (a tisztességtelen verseny elleni küzdelemről szóló törvény, a továbbiakban: UWG) bizonyos rendelkezéseinek mind a 2015. december 10‑ig hatályos változatukban (a továbbiakban: régi változat), mind az ezen időponttól hatályos változatukban (a továbbiakban: új változat) történt megsértésére hivatkozik.
Az UWG (régi változat) 4. §‑ának 11. pontja ekként rendelkezett:
„Tisztességtelen versenyjogi magatartást tanúsít az, aki
[…]
11.   olyan jogszabályi rendelkezést sért, amelynek célja többek között a piaci magatartásnak a piaci szereplők érdekében való szabályozása.”
Az UWG ezen 4. §‑ának 11. pontjának az UWG (új változat) 3a. §‑a lépett a helyébe. Ez utóbbi rendelkezés a következőképpen szól:
„Tisztességtelenül jár el, aki a piaci magatartás gazdasági szereplők érdekében történő szabályozására is irányuló valamely jogszabályt megsért, ha a jogsértés alkalmas arra, hogy érzékelhetően csorbítsa a fogyasztók, a piac egyéb résztvevői vagy a versenytársak érdekeit.”
Az UWG 8. §‑a a következőképpen rendelkezik:
„(1)   A 3. § vagy a 7. § értelmében vett bármilyen jogellenes kereskedelmi gyakorlat esetén a jogsértő magatartás megszüntetése elrendelésének, illetve a visszaesés kockázatának esetén a jogsértő magatartástól való tartózkodás elrendelésének vagy attól való eltiltásnak lehet helye. Az eltiltás iránti kérelem jogosultsága akkor keletkezik, ha felmerül a 3. § vagy a 7. § értelmében vett jogellenes gyakorlat veszélye.
[…]
(3)   Az (1) bekezdésben említett intézkedések elrendelését kérheti:
[…]
2.
jogi személyiséggel rendelkező kereskedelmi és önálló vállalkozási érdekeket képviselő szövetségek, amennyiben ahhoz ugyanazon érintett piacon hasonló árukat vagy szolgáltatásokat forgalomba hozó jelentős számú vállalkozó tartozik, és ha, különösen az emberi, tárgyi és pénzügyi erőforrásaik alapján, alkalmasak arra, hogy a kereskedelmi és önálló vállalkozási érdekek érvényesítésére irányuló, alapító okiratukban foglalt feladatuknak ténylegesen eleget tegyenek, és amennyiben a jogsértés tagjainak érdekeit érinti;
3.
azon feljogosított intézmények, amelyek igazolják, hogy szerepelnek a feljogosított intézményeknek az Unterlassungsklagengesetz (Gesetz über Unterlassungsklagen bei Verbraucherrechts‑ und anderen Verstößen – a fogyasztóvédelmi jog megsértése vagy más jogsértések esetén az abbahagyásra kötelezés iránti keresetekről szóló német törvény) 4. §‑a szerinti listáján, vagy a fogyasztói érdekek védelme érdekében a jogsértés megszüntetésére irányuló eljárásokról szóló, 2009. április 23‑i 2009/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (
HL 2009. L 110., 30. o.
) 4. cikkének (3) bekezdése szerinti bizottsági jegyzékben;
[…]”
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatban a Landgericht Köln (kölni regionális bíróság, Németország) kifejti, hogy a Bundesgerichtshof (szövetségi legfelsőbb bíróság, Németország) ítélkezési gyakorlatából kitűnik, hogy az 1007/2011 rendeletnek a textiltermékek címkézésére vonatkozó rendelkezéseinek célja a fogyasztók védelme, és ekképpen az UWG (új változat) 3a. §‑ának és az UWG (régi változat) 4. §‑a 11. pontjának értelmében piaci magatartási szabályoknak minősülnek.
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
A Verein für lauteren Wettbewerb keresetet nyújtott be a Princesporttal szemben, arra hivatkozva, hogy utóbbi azzal, hogy nem tartja tiszteletben a címkézési és jelölési követelményeket a kizárólag egyféle szálasanyagból készült textiltermékeinek az interneten keresztül történő népszerűsítése és forgalmazása során, megsérti az UWG bizonyos rendelkezéseit, valamint az 1007/2011 rendelet 5. cikkének (1) bekezdését, 9. cikkének (1) bekezdését és 16. cikkének (1) bekezdését.
2016. július 5‑én a bíróság mulasztási ítéletet hozott a Princesport ellen. Ez utóbbi ezen ítélet ellen fellebbezést nyújtott be a kérdést előterjesztő bírósághoz. Ennek keretében a Princesport lényegében úgy érvel, hogy az 1007/2011 rendelet 7. cikke nem azt írja elő, hogy a tiszta textiltermékeket a „tiszta” vagy „teljes” megjelöléssel kell jelölni, hanem kizárólag azt teszi egyértelművé, hogy csupán e termékek esetében alkalmazható e megjelölés.
A Verein für lauteren Wettbewerb ezzel szemben úgy véli, hogy feltétlenül szükséges a tiszta textiltermékek ilyetén megjelölése. E célból csak az 1007/2011 rendelet 7. cikkének (1) bekezdésében felsorolt három megjelölési lehetőség – tudniillik a „100%”, „tiszta” vagy „teljes” – közül lehet választani. Egyébiránt az 1007/2011/EU rendelet 9. cikkében foglalt kötelezettség, amely szerint a termékben felhasznált textilszálak százalékos tömegarányát fel kell tüntetni, azon termékek esetében is alkalmazni kell, amelyek kizárólag egyféle szálasanyagból készültek. Ráadásul a „tiszta” megjelölés nem alkalmazható a „100%” megjelöléssel együtt, hanem kizárólag a helyett.
E körülmények között a Landgericht Köln (kölni regionális bíróság) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1.
Úgy kell‑e értelmezni az [1007/2011 rendelet] 7. cikkének (1) bekezdését, hogy szükségképpen pontosítani kell azt, hogy egyféle szálasanyagból készült tiszta textiltermékről van szó?
2.
Kötelező‑e az [1007/2011 rendelet] 7. cikkében említett három megjelölés – »100%«, »tiszta« vagy »teljes« – valamelyikének alkalmazása, vagy ilyen termékek esetében csak lehetőségről és nem kötelezettségről van szó?
3.
Alkalmazandó‑e az [1007/2011 rendelet] 7. cikkének hatálya alá tartozó tiszta textiltermékek esetében is a[z 1007/2011] rendelet 9. cikkének (1) bekezdésében meghatározott kötelezettség, mely szerint a textiltermékeket olyan címkével kell ellátni vagy megjelölni, amely feltünteti valamennyi szálkomponens elnevezését és százalékos tömegarányát?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Előzetes észrevételek
Meg kell jegyezni, hogy az 1007/2011 rendelet hatálya alá tartozik az olyan helyzet, mint az alapeljárásban szóban forgó, amelyben az érintett textiltermékeket egy online katalógus segítségével értékesítik.
E rendelet 16. cikkének (1) bekezdése ugyanis kifejezetten megemlíti, hogy textiltermékek forgalmazásakor az 5., 7., 8. és 9. cikkben említett, textilszál‑összetételre vonatkozó leírásokat könnyen olvasható, látható és egyértelmű módon kell feltüntetni többek között a katalógusokban. Ezenkívül ezen információnak jól láthatónak kell lennie a fogyasztó számára a vásárlás előtt, abban az esetben is, ha a vásárlásra elektronikus úton kerül sor.
Ebből következik, hogy a többek között az 1007/2011 rendelet 7. és 9. cikkében kifejtett, címkézési és jelölési követelmények a textiltermékek interneten keresztüli népszerűsítésére és értékesítésére is alkalmazandók.
Az első kérdésről
Első kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság arra keres választ, hogy az 1007/2011 rendelet 7. cikkének (1) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy kötelező az alapügyben forgalmazotthoz hasonló textiltermékek címkéjén vagy jelölésén pontosítani azt, hogy egyféle szálasanyagból készült tiszta textiltermékről van szó.
E kérdés a tiszta textiltermékeknek a szálösszetételüket feltüntető címkézése vagy jelölése általános kötelezettségének fennállására vonatkozik.
E tekintetben meg kell állapítani, hogy az 1007/2011 rendelet 7. cikkének (1) bekezdése, melynek értelmében „A »100%«, »tiszta« vagy »teljes« címkézés vagy jelölés kizárólag az egyféle szálasanyagból készült textiltermékekre alkalmazható”, nem tartalmaz a szövegében általános kötelezettséget, és ennélfogva nem ad választ az első kérdésre. E rendelkezés ugyanis egyfelől pontosítja a tiszta textiltermék meghatározását, tudniillik, hogy az kizárólag egyféle szálasanyagból készül, és másfelől felsorolja az ilyen termék címkézésének és jelölésének módjait.
Meg kell mindazonáltal vizsgálni, hogy az 1007/2011 rendelet a tiszta textiltermékek esetében előír‑e a szálösszetételük feltüntetése céljából egy általános címkézési vagy jelölési kötelezettséget.
Ugyanis még ha a kérdést előterjesztő bíróság a kérdését formálisan az 1007/2011 rendelet 7. cikkének (1) bekezdésének értelmezésére korlátozta is, ez a körülmény nem képezi akadályát annak, hogy a Bíróság a nemzeti bíróság részére az uniós jognak az előtte folyamatban lévő ügy elbírálásához hasznos, összes értelmezési szempontját megadja, függetlenül attól, hogy a nemzeti bíróság – kérdése megfogalmazásában – utalt‑e azokra, vagy sem (lásd ebben az értelemben: 2016. június 16‑iLesar ítélet,
C‑159/15
,
EU:C:2016:451
,
22.
pont; 2017. január 18‑iWortmann ítélet,
C‑365/15
,
EU:C:2017:19
,
33.
pont).
Meg kell jegyezni először is, hogy a textiltermékek, beleértve a tiszta textiltermékeket, szálösszetételt feltüntető címkézésének vagy jelölésének általános követelménye egyértelműen az 1007/2011 rendelet (10) preambulumbekezdésével együttesen értelmezett 4. cikkéből és 14. cikkének (1) bekezdéséből következik.
Mindenekelőtt ugyanis az említett rendelet 4. cikke rendelkezik úgy, hogy csak azon textiltermékek forgalmazhatók, amelyeket e rendeletnek megfelelően címkéztek, jelöltek, vagy e rendeletnek megfelelő kereskedelmi dokumentumokkal láttak el.
Ezt követően az 1007/2011 rendelet 14. cikke (1) bekezdésének első albekezdése kifejezetten úgy rendelkezik, hogy a „textiltermékeket minden esetben a szálösszetételüket feltüntető címkével vagy jelöléssel kell forgalmazni”.
Végül e rendelet (10) preambulumbekezdése hangsúlyozza, hogy a szálösszetétel címkézését vagy jelölését „kötelezővé kell tenni”.
Másodszor, az érintett textiltermék szálösszetételének a címkén vagy a jelölésen való feltüntetésére irányuló kötelezettség lehetővé teszi, hogy megfelelő és pontos információkat bocsássanak a fogyasztó rendelkezésére. Az 1007/2011 rendelet (10) preambulumbekezdésével együttesen értelmezett 1. cikke szerint az ilyen információknak az Unióban valamennyi fogyasztó számára történő szolgáltatása e rendelet egyik célkitűzése.
Tekintettel a fenti megfontolásokra, az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1007/2011 rendelet (10) preambulumbekezdésével együttesen értelmezett 4. cikkét és 14. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azok valamennyi textiltermék tekintetében – beleértve az említett rendelet 7. cikkében meghatározott textiltermékeket ‑ a szálösszetételük feltüntetése céljából általános címkézési vagy jelölési kötelezettséget írnak elő.
A második kérdésről
Második kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra keres választ, hogy az 1007/2011 rendelet 7. cikkének (1) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy a tiszta textiltermékek címkéjén vagy jelölésén kötelező az e rendelkezésben említett három megjelölés – „100%”, „tiszta” vagy „teljes” – címkézés vagy jelölés valamelyikének alkalmazása.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az 1007/2011 rendelet 7. cikkének (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy „a »100%«, »tiszta« vagy »teljes« címkézés vagy jelölés kizárólag az egyféle szálasanyagból készült textiltermékekre alkalmazható”. Ekképpen csak az egyféle szálasanyagból készült, tiszta textiltermékek esetében „alkalmazható” az e rendelkezésben említett három megjelölés valamelyikét viselő címke vagy jelölés.
Az „alkalmazható” kifejezés e rendelkezésben való használata egyértelműen rámutat, hogy a „100%”, „tiszta” vagy „teljes” megjelölések használata nem kötelezettség, hanem pusztán lehetőség. Ekképpen e rendelkezés lehetővé teszi a szóban forgó tiszta textiltermék címkéjén vagy jelölésén a terméket összetevő szálnak e három megjelölés használata nélküli megnevezését.
Egyébiránt az 1007/2011 rendelet 7. cikke (1) bekezdése második albekezdésének
a contrario
értelmezéséből kitűnik, hogy a tiszta textiltermékek esetében alkalmazhatók e cikk (1) bekezdésének első albekezdésében említett megjelölésekhez „hasonló” kifejezések is. Ennélfogva a „100%”, „tiszta” vagy „teljes” kifejezések csupán példák a címkén vagy jelölésen annak pontosítása céljából feltüntethető megjelölésekre, hogy az adott textiltermék egyféle szálasanyagból készült.
Egyébiránt az 1007/2011 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének ilyen értelmezése megfelel az e rendelet által követett, a jelen ítélet 32. pontjában említett célkitűzésnek. Egy olyan címke vagy jelölés ugyanis, mely csupán egy textilszál elnevezését tartalmazza, lehetővé teszi a fogyasztó számára, hogy a szóban forgó textiltermék szálösszetételére vonatkozóan megfelelő és pontos információhoz jusson.
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból következik, hogy a kérdést előterjesztő bíróság arra is választ vár, hogy az 1007/2011 rendelet 7. cikkének (1) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy azzal ellentétes az e rendelkezésben említett három megjelölés kombinált használatának lehetősége.
E tekintetben meg kell egyfelől jegyezni, hogy az 1007/2011 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének szövege képezi akadályát e megjelölések kombinált használatának. Másfelől, e rendelkezés ilyetén értelmezése megfelel az e rendelet által követett, a jelen ítélet 32. pontjában említett célkitűzésnek.
Mindenesetre meg kell állapítani, hogy az említett rendelkezésben szereplő három megjelölés érintett textiltermék címkéjén vagy jelölésén kombinált módon történő feltüntetésének lehetősége korlátozott, mivel e megjelölések, melyeket annak pontosítására használnak, hogy az adott textiltermék kizárólag egyféle szálasanyagból készült, szinonimák, így a kombinált használatuk valószínűleg minden esetben felesleges.
Egyébiránt a Bíróság elé terjesztett iratokból nem következik, hogy az alapeljárásban szóban forgóhoz hasonló gyakorlat a belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11‑i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (
HL 2005. L 149., 22. o.
) által tiltott tisztességtelen vagy megtévesztő kereskedelmi gyakorlatnak minősülne.
A fenti megfontolásokra tekintettel a második kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1007/2011 rendelet 7. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az nem írja elő a tiszta textiltermék címkéjén vagy jelölésén az említett három megjelölés – azaz a „100%”, „tiszta” vagy „teljes” – valamelyikének használatát. E megjelölések alkalmazása esetén azokat lehet kombinált módon is alkalmazni.
A harmadik kérdésről
Harmadik kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra keres választ, hogy az 1007/2011 rendelet 9. cikkének (1) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy az érintett textiltermék valamennyi szálkomponense elnevezésének és százalékos tömegarányának a címkén vagy a jelölésen való feltüntetésére irányuló kötelezettség a tiszta textiltermékekre is vonatkozik.
E tekintetben meg kell állapítani, hogy az 1007/2011 rendelet 9. cikke a „[s]zálkeverékből készült textiltermékek”‑re alkalmazandó, míg e rendelet 7. cikke a „[t]iszta textiltermékek”‑re. Eképpen e cikkek a textiltermékek egy meghatározott kategóriájára korlátozzák a hatályukat. Ebből következik, hogy a tiszta textiltermékek nem tartoznak az említett rendelet 9. cikkének hatálya alá, és így az e cikk (1) bekezdésében foglalt követelmények nem alkalmazandóak az ilyen termékekre.
Ezenfelül, mivel a tiszta textiltermék a meghatározása szerint is kizárólag egyféle szálasanyagból készült, a „tömegarány szerint csökkenő sorrendben”„valamennyi szálkomponens” százalékos tömegarányának feltüntetésére irányuló kötelezettség nem vonatkozik az ilyen termékre.
Egyébiránt ki kell emelni, hogy amennyiben az 1007/2011 rendelet 9. cikkének (1) bekezdése szerinti, a textiltermék valamennyi szálkomponense százalékos tömegarányának feltüntetésére irányuló kötelezettség a tiszta textiltermékekre is vonatkozna, annyiban értelmét vesztené e rendelet 7. cikkének (1) bekezdése, amelyet a jelen ítélet 43. pontja értelmében úgy kell értelmezni, hogy a „100%”, „tiszta” vagy „teljes” megjelölések csupán egy lehetőséget jelentenek.
Ezenfelül meg kell állapítani, hogy az 1007/2011 rendelet 9. cikkének (1) bekezdése hatályának korlátozása nem sérti a fogyasztók védelmének az említett rendelet által a rendelet (10) preambulumbekezdésével együttesen értelmezett 1. cikke értelmében követett célt.
Amint a jelen ítélet 33. pontjából következik, az érintett tiszta textiltermék címkéjén vagy jelölésén a szálösszetétel feltüntetése minden esetben kötelező.
A fenti megfontolásokra tekintettel, a harmadik kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1007/2011 rendelet 9. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az érintett textiltermék valamennyi szálkomponense elnevezésének és százalékos tömegarányának a címkén vagy a jelölésen való feltüntetésére irányuló kötelezettség nem vonatkozik a tiszta textiltermékekre.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (ötödik tanács) a következőképpen határozott:

1)
A textilszál‑elnevezésekről és a textiltermékek szálösszetételének ehhez kapcsolódó címkézéséről és jelöléséről, valamint a 73/44/EGK tanácsi irányelv és a 96/73/EK és a 2008/121/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. szeptember 27‑i 1007/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (10) preambulumbekezdésével együttesen értelmezett 4. cikkét és 14. cikke (1) bekezdésének első albekezdését úgy kell értelmezni, hogy azok valamennyi textiltermék tekintetében – beleértve az említett rendelet 7. cikkében meghatározott textiltermékeket –a szálösszetételük feltüntetése céljából általános címkézési vagy jelölési kötelezettséget írnak elő.

2)
Az 1007/2011 rendelet 7. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az nem írja elő a tiszta textiltermék címkéjén vagy jelölésén az említett három megjelölés – azaz a „100%”, „tiszta” vagy „teljes” – valamelyikének használatát. E megjelölések alkalmazása esetén azokat lehet kombinált módon is alkalmazni.

3)
Az 1007/2011 rendelet 9. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az érintett textiltermék valamennyi szálkomponense elnevezésének és százalékos tömegarányának a címkén vagy a jelölésen való feltüntetésére irányuló kötelezettség nem vonatkozik a tiszta textiltermékekre.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: német.