CELEX: 62020TJ0203
Gemensam utrikes- och säkerhetspolitik
Restriktiva åtgärder mot Syrien
Frysning av tillgångar
Rätten till försvar
Rätten till ett effektivt domstolsskydd
Oriktig bedömning
Proportionalitet
Rätt till egendom
Skada på anseendet

)
I.

Bakgrund till tvisten och omständigheter som inträffat efter det att talan väckts
[
utelämnas
]
A.

Det ursprungliga upptagandet av sökandens namn i förteckningen i bilaga I till beslut 2013/255 och i bilaga II till förordning nr 36/2012
Genom rådets genomförandebeslut (Gusp) 2020/212 av den 17 februari 2020 om genomförande av beslut 2013/255 (
EUT L 43 I, 2020, s. 6
) och rådets genomförandeförordning (EU) 2020/211 av den 17 februari 2020 om genomförande av förordning nr 36/2012 (
EUT L 43 I, 2020, s. 1
) (nedan gemensamt kallade de ursprungliga rättsakterna), fördes sökandens namn upp på rad 289 i tabell A i förteckningen över de personer, enheter och organ som omfattas av de restriktiva åtgärderna, i bilaga I till beslut 2013/255 och i bilaga II till förordning nr 36/2012 (nedan gemensamt kallade de aktuella förteckningarna), tillsammans med följande motivering:
”Ledande affärsman med verksamhet i Syrien med affärsintressen inom turism, telekommunikation och fastigheter. Som generaldirektör för det regimstödda [Telsa Group LLC] och för Castro LLC och genom sina andra affärsintressen gagnas Mahir Burhan Eddine Al-Imam av regimen och stöder dess finansierings- och lobbypolitik samt dess byggpolitik.”
[
utelämnas
]
B.

Beslutet att bibehålla sökandens namn i de aktuella förteckningarna
Den 28 maj 2020 antog rådet beslut (Gusp) 2020/719 om ändring av beslut 2013/255 (
EUT L 168, 2020, s. 66
) och genomförandeförordning (EU) 2020/716 om genomförande av förordning nr 36/2012 (
EUT L 168, 2020, s. 1
) (nedan gemensamt kallade rättsakterna om bibehållande). Tillämpningen av beslut 2013/255 förlängdes till den 1 juni 2021 med stöd av rättsakterna om bibehållande. Sökandens namn behölls på rad 289 i tabell A i de aktuella förteckningarna av samma skäl som dem som angavs i de ursprungliga rättsakterna.
[
utelämnas
]
II.

Förfarandet och parternas yrkande
Genom ansökan som inkom till tribunalens kansli den 18 april 2020 väckte sökanden förevarande talan om ogiltigförklaring av beslut 2013/255, förordning nr 36/2012 och de ursprungliga rättsakterna, i den mån dessa rättsakter avser honom.
Samma dag ingav sökanden en ansökan om att målet skulle handläggas med förtur i enlighet med artikel 67.2 i tribunalens rättegångsregler. Ansökan avslogs genom beslut som meddelades av ordföranden på tribunalens fjärde avdelning den 4 juni 2020.
Den 23 april 2020 ingav sökanden en begäran om sekretess med stöd av artikel 66 i rättegångsreglerna, vilken avslogs genom ett beslut som meddelades av tribunalen den 15 juni 2020, eftersom de aktuella uppgifterna, särskilt de som avsåg sökandens identitet, fanns angivna i de angripna besluten, vilka hade offentliggjorts i
Europeiska unionens officiella tidning
, och således hade blivit offentliga. Antagandet av beslutet att avslå begäran om sekretess påverkade däremot inte beslutet att bevilja begäran om att ekonomiska uppgifter och uppgifter om tredje man skulle utelämnas.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 24 juli 2020 justerade sökanden talan med stöd av artikel 86 i rättegångsreglerna, så att den även avser ogiltigförklaring av rättsakterna om bibehållande, i den del dessa rättsakter rör honom.
Den 27 juli 2020 inkom rådet med sitt svaromål till tribunalens kansli.
Den 10 september 2020 inkom rådet med sitt yttrande över inlagan om justering av talan till tribunalens kansli.
Replik och duplik inkom den 14 september respektive den 26 oktober 2020.
Den skriftliga delen av förfarandet avslutades den 26 oktober 2020.
Den 10 mars 2021 anmodade tribunalen parterna att besvara flera frågor, såsom en åtgärd för processledning enligt artikel 89.3 a i rättegångsreglerna. Parterna efterkom denna anmodan inom den utsatta fristen.
Eftersom parterna inte hade inkommit med någon begäran om muntlig förhandling inom den utsatta fristen, beslutade tribunalen (fjärde avdelningen) den 26 maj 2021, på förslag av referenten, att avgöra målet utan att inleda den muntliga delen av förfarandet.
Sökanden har yrkat att tribunalen ska
–
slå fast att talan kan tas upp till sakprövning,
–
slå fast att beslut 2013/255, förordning nr 36/2012, de ursprungliga rättsakterna och rättsakterna om bibehållande, i den mån dessa rättsakter berör sökanden, är rättsstridiga,
–
följaktligen ogiltigförklara beslut 2013/255, förordning nr 36/2012, de ursprungliga rättsakterna och rättsakterna om bibehållande, i den mån dessa rättsakter berör sökanden,
–
för det första, förplikta rådet att till sökanden betala dels ett belopp på 10000 euro, dels ett belopp på 15000 euro per vecka från och med den 18 februari 2020 som ersättning för den ekonomiska respektive ideella skada som sökanden har lidit till följd av att restriktiva åtgärder vidtagits mot honom, och, för det andra, förplikta rådet att ersätta all framtida skada som sökanden kommer att lida till följd av att restriktiva åtgärder vidtagits mot honom, och
–
förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna.
När det gäller sökandens tre skadeståndsyrkanden har sökanden i repliken preciserat att vid fastställandet av det yrkade skadeståndsbeloppet ska den relevanta periodens slut vara den dag då tribunalens dom meddelas.
Rådet har yrkat att tribunalen ska
–
i första hand, ogilla talan i dess helhet, och
–
i andra hand, för det fall de ursprungliga rättsakterna och rättsakterna om bibehållande (nedan gemensamt kallade de angripna rättsakterna) ogiltigförklaras i den mån de berör sökanden, förordna att verkningarna av genomförandebeslut 2020/212 och beslut 2020/719 ska bestå till dess att den delvisa ogiltigförklaringen av genomförandeförordningarna 2020/211 och 2020/716 får verkan, och
–
förplikta sökanden att ersätta rättegångskostnaderna.
III.

Rättslig bedömning
[
utelämnas
]
B.

Yrkandena om ogiltigförklaring
[
utelämnas
]
2.

Prövning i sak
[
utelämnas
]
a)

Den första grunden: Åsidosättande av rätten till försvar
[
utelämnas
]
1)

Den första delgrunden: Åsidosättande av rätten att yttra sig och rätten att få tillgång till handlingarna i ärendet
[
utelämnas
]
ii)

Efter offentliggörandet av de ursprungliga rättsakterna
–
Omprövning av de ursprungliga rättsakterna
Vad för det första gäller de ursprungliga rättsakterna har sökanden gjort gällande att fristen för att inkomma med en begäran om omprövning och synpunkter var för kort och att den därför inte gav honom möjlighet att yttra sig på ett ändamålsenligt och effektivt sätt. Denna frist började löpa den dag då det meddelande som nämns i punkt 13 ovan offentliggjordes i
Europeiska unionens officiella tidning
, det vill säga den 18 februari 2020, och löpte ut den dag då den frist, som angavs i meddelandet, för att inkomma med nämnda begäran löpte ut, det vill säga den 1 mars 2020.
Sökanden anser dessutom att det föreligger en obalans mellan den frist som fastställts för att inkomma med en begäran om omprövning och synpunkter och den period då rådet ska pröva nämnda begäran och yttranden. Denna period inleddes vid utgången av nämnda frist, den 1 mars 2020, och avslutades den dag då den sista förlängningen av beslut 2013/255 löpte ut enligt rådets beslut (Gusp) 2019/806 av den 17 maj 2019 (
EUT L 132, 2019, s. 36
), det vill säga den 1 juni 2020.
Vad för det andra gäller rättsakterna om bibehållande har sökanden gjort gällande att den omständigheten att eventuella synpunkter som han kan komma att framföra, enligt det meddelande som offentliggjordes i
Europeiska unionens tidning
den 29 maj 2020, tas i beaktande vid nästkommande årliga översyn av de aktuella förteckningarna, i stället för att omedelbart analyseras, inte är förenlig med rätten att yttra sig.
Sökanden har för det tredje hävdat att den omständigheten att rådet har beslutat att se över de aktuella förteckningarna en gång om året inte är förenlig med beslut 2013/255, i dess lydelse enligt beslut 2015/1836, och med förordning nr 36/2012, i dess lydelse enligt förordning 2015/1828. Sökanden har gjort gällande att rådet enligt artikel 32.4 i förordning nr 36/2012, i dess lydelse enligt förordning 2015/1828, är skyldigt att regelbundet och minst en gång var tolfte månad se över de aktuella förteckningarna. Den årliga översynen utgör således endast en del av den omprövningsskyldighet som föreskrivs i dessa rättsakter.
Rådet har bestritt sökandens argument.
Vad för det första gäller frågan huruvida sökandens rätt att yttra sig har åsidosatts på grund av att fristen för att inge en begäran om omprövning var för kort, påpekar tribunalen inledningsvis att denna frist, som är ostridigt mellan parterna, var åtta arbetsdagar, räknat från den dag då det meddelande som nämns i punkt 13 ovan offentliggjordes i
Europeiska unionens officiella tidning
, det vill säga den 18 februari 2020, till fristdagen, som angavs i meddelandet, för att inkomma med nämnda begäran, det vill säga den 1 mars 2020.
I artikel 32.3 i förordning nr 36/2012 föreskrivs följande: ”Om synpunkter inges eller om väsentliga nya bevis framläggs, ska rådet se över sitt beslut och informera de fysiska eller juridiska personerna, enheterna eller organen om detta”. I artikel 32.4 föreskrivs vidare följande: ”Förteckningarna i bilagorna II och IIa ska ses över regelbundet och minst en gång var tolfte månad”. Härav följer att det i förordning nr 36/2012 inte föreskrivs någon tidsgräns för att inkomma med en begäran om omprövning eller synpunkter.
Det fanns således ingenting som hindrade sökanden från att när som helst inge en begäran om omprövning eller synpunkter i enlighet med artikel 32.3 i förordning nr 36/2012, i dess lydelse enligt förordning 2015/1828. Rådet har i detta avseende påpekat att det besvarade synpunkterna utan att invänta utgången av perioden på tolv månader.
Det ska vidare erinras om att skyldigheten att iaktta en skälig tidsfrist vid handläggningen av administrativa förfaranden utgör en allmän unionsrättslig princip som säkerställs av unionsdomstolarna och som för övrigt återges som en del av rätten till god förvaltning i artikel 41.1 i stadgan (se, analogt, dom av den 11 april 2006, Angeletti/kommissionen,
T‑394/03
,
EU:T:2006:111
, punkt
, och dom av den 6 december 2012, Füller-Tomlinson/parlamentet,
T‑390/10 P
,
EU:T:2012:652
, punkt
). Det framgår även av nämnda praxis att frågan huruvida tidsfristen är skälig, när förfarandets längd inte har stadgats i någon unionsbestämmelse, ska bedömas med hänsyn till samtliga omständigheter i det enskilda fallet och i synnerhet med hänsyn till tvistens betydelse för den berörda personen, ärendets komplexitet samt parternas uppträdande (se, analogt, dom av den 28 februari 2013, Omprövning Arango Jaramillo m.fl./EIB,
C‑334/12 RX-II
,
EU:C:2013:134
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Rådet har i detta avseende påpekat att det behövde en frist på tre månader, nämligen från den 1 mars 2020 till den dag då den sista förlängningen av beslut 2013/255 löpte ut enligt beslut 2019/806, det vill säga den 1 juni 2020, för att genomföra den årliga översynen. En sådan översyn innebär enligt rådet en bedömning av den individuella situationen för nästan trehundrafemtio av de personer och enheter vars namn finns upptagna i de aktuella förteckningarna. Rådet har vidare hävdat att det bemöter de synpunkter som framförts och erbjuder en möjlighet att lämna nya kommentarer, vilket innebär att en kontradiktorisk skriftväxling sker mellan rådet och de personer och enheter som inkommit med synpunkter under denna tremånadersperiod.
Det ska påpekas att en frist på tre månader för att se över den individuella situationen för nästan trehundrafemtio personer och enheter är relativt kort. Att fastställa en fristdag för att inge en begäran om omprövning utgör under dessa omständigheter ett legitimt sätt för rådet att försäkra sig om att synpunkter och bevis från berörda personer och enheter har mottagits före det att översynsförfarandet avslutas och att det har tillräckligt med tid för att kunna se över dem med erforderlig omsorg. Den frist på tolv dagar som följde av fastställandet av fristdagen i förevarande fall var visserligen en kort frist, eftersom den innebar att sökanden under denna period behövde få kännedom om meddelandet och om innehållet i skälen för upptagandet i förteckningen och skriftligen sammanställa de synpunkter som kunde stödjas av bevisning. Det uppställs emellertid inte några formkrav för att framställa en begäran om omprövning. I motsats till vad sökanden har hävdat krävs det inte heller att den som ansöker företräds av en advokat för att inge en sådan ansökan. Ingivandet av en begäran om omprövning startar en dialog mellan rådet och den berörda personen eller enheten, vilken varken är begränsad i tiden eller till antalet skrivelser som utväxlats. Detta innebär att det inte finns något som hindrar att en begäran om omprövning som innehåller kortfattade synpunkter, inges inom den föreskrivna fristen och därefter, i förekommande fall, kompletteras med andra synpunkter eller annan bevisning under en efterföljande kontradiktorisk skriftväxling med rådet. Den frist på tolv dagar som rådet fastställt i det meddelande som offentliggjordes i
Europeiska unionens officiella tidning
den 18 februari 2020, och som nämns i punkt 13 ovan, för att inge en begäran om omprövning innebär inte i sig att sökandens rätt att yttra sig har åsidosatts.
Det fanns under alla omständigheter, såsom slagits fast i punkt 91 ovan och såsom rådet har medgett, ingenting som hindrade sökanden från att när som helst – till och med efter nämnda frist – inkomma med en sådan begäran eller synpunkter i enlighet med artikel 32.3 i förordning nr 36/2012. Den fristdag som rådet fastställt i det meddelande som offentliggjordes i
Europeiska unionens officiella tidning
den 18 februari 2020, och som nämns i punkt 13 ovan, kan således endast anses vara av rent vägledande art. Angivelsen av nämnda fristdag gör det möjligt för berörda personer och enheter att lämna in en begäran om omprövning innan översynsförfarandet, vilket är ett internt förfarande inom rådet som de inte kan ha kännedom om, avslutas och innan rådet antar nya rättsakter.
Vad för det andra gäller sökandens argument dels att eventuella ingivna synpunkter inte analyseras omedelbart, dels att rådet har beslutat att endast se över de aktuella förteckningarna en gång per år, erinrar tribunalen inledningsvis om att sökanden, såsom påpekats i punkterna 91 och 95 ovan, när som helst kan inkomma med synpunkter som rådet besvarar utan att invänta utgången av perioden på tolv månader.
Det ska vidare påpekas att enligt artikel 34 i beslut 2013/255, i dess lydelse enligt beslut 2015/1836, ska beslutet ses över kontinuerligt, vilket innebär att det ska förlängas eller vid behov ändras, om rådet bedömer att målen i beslutet inte har uppnåtts. Bevis på detta är att de ursprungliga rättsakterna, såsom rådet med rätta har påpekat, antogs i februari 2020 och inte efter en årlig översyn i enlighet med artikel 32.4 i förordning nr 36/2012, i dess lydelse enligt förordning 2015/1828.
Sökanden kan således inte vinna framgång med sina invändningar om att fristen för att inge en begäran om omprövning av de ursprungliga rättsakterna var för kort och att rådet, genom att endast se över förteckningarna en gång per år, inte omedelbart prövade sökandens synpunkter.
[
utelämnas
]

Mot denna bakgrund beslutar
TRIBUNALEN (fjärde avdelningen)
följande:

1)
Talan ogillas.

2)
Maher Al-Imam ska ersätta rättegångskostnaderna.

Gervasoni
Frendo
Martín y Pérez de Nanclares
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 22 september 2021.
Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: franska.
(
)	Nedan återges endast de punkter i denna dom som tribunalen anser bör publiceras.