CELEX: 62015CJ0670
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti
Prístup k spravodlivosti pri cezhraničných sporoch
Smernica 2003/8/ES
Minimálne spoločné pravidlá týkajúce sa právnej pomoci pri takýchto sporoch
Pôsobnosť
Právna úprava členského štátu, podľa ktorej sa náklady na preklad podporných dokumentov potrebných na vybavenie žiadosti o právnu pomoc nenahrádzajú

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článkov 1 a 2 smernice Rady 2003/8/ES z 27. januára 2003 o zlepšení prístupu k spravodlivosti pri cezhraničných sporoch ustanovením minimálnych spoločných pravidiel týkajúcich sa právnej pomoci pri takýchto sporoch (
Ú. v. ES L 26, 2003, s. 41
; Mim. vyd. 19/006, s. 90).
Tento návrh bol podaný v rámci konania začatého pánom Šalplachtom vo veci vyplatenia nedoplatkov mzdy od spoločnosti Elektroanlagen & Computerbau GmbH, jeho bývalého zamestnávateľa.
Právny rámec
Právo Únie
V zmysle odôvodnení 5, 6, 18 a 23 smernice 2003/8:
„(5)
Táto smernica sa snaží podporiť uplatňovanie právnej pomoci v cezhraničných sporoch pre osoby, ktoré nemajú dostatok finančných prostriedkov, ak je pomoc potrebná na zabezpečenie efektívneho prístupu k spravodlivosti. Všeobecne uznávané právo prístupu k spravodlivosti znovu potvrdzuje článok 47 Charty základných práv Európskej únie.
(6)
Efektívnemu prístupu k spravodlivosti by nemal brániť ani nedostatok finančných prostriedkov strany v spore, vystupujúcej či už ako navrhovateľ alebo odporca, ani ťažkosti vyplývajúce z toho, že spor má cezhraničný charakter.
…
(18)
Zložitosť a rozdiely medzi súdnymi systémami členských štátov a náklady vyplývajúce z cezhraničného charakteru sporu by nemali vopred zamedzovať v prístupe k spravodlivosti. Podľa toho by teda právna pomoc mala pokrývať náklady spojené s cezhraničným charakterom sporu.
…
(23)
Keďže právnu pomoc poskytuje členský štát, v ktorom súd koná vo veci, alebo v ktorom sa požaduje výkon rozhodnutia, okrem pomoci pred súdnym procesom, ak žiadateľ o právnu pomoc nemá bydlisko alebo obvyklý pobyt v členskom štáte, v ktorom súd koná vo veci, musí tento členský štát uplatniť svoje vlastné právne predpisy v súlade so zásadami tejto smernice.“
Článok 1 smernice 2003/8 s názvom „Ciele a rozsah pôsobnosti“ uvádza:
„1.   Účelom tejto smernice je zlepšiť prístup k spravodlivosti pri cezhraničných sporoch ustanovením minimálnych spoločných pravidiel vzťahujúcich sa na právnu pomoc v takýchto sporoch.
2.   Vzťahuje sa, v cezhraničných sporoch, na občianske a obchodné veci bez ohľadu na povahu súdu. Nevzťahuje sa predovšetkým na dane, clá a správne veci.
3.   V tejto smernici ‚členský štát‘ znamená členské štáty okrem Dánska.“
Článok 2 tejto smernice s názvom „Cezhraničné spory“ stanovuje:
„1.   Na účely tejto smernice cezhraničný spor je spor, v ktorom strana sporu žiadajúca o právnu pomoc v zmysle tejto smernice má bydlisko alebo obvyklý pobyt v inom členskom štáte ako členský štát, v ktorom súd koná vo veci, alebo v ktorom sa má vykonať rozhodnutie.
2.   Členský štát, v ktorom má strana sporu bydlisko, sa určí v súlade s článkom 59 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o súdnej právomoci, uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach [
Ú. v. ES L 12, 2001, s. 1
; Mim. vyd. 19/004, s. 42].
3.   Dôležitým momentom na určenie toho, či ide o cezhraničný spor, je v súlade s touto smernicou čas podania žiadosti.“
Článok 3 tej istej smernice, nazvaný „Právo na právnu pomoc“, znie takto:
„1   Fyzické osoby zúčastnené na spore, na ktorý sa vzťahuje táto smernica, sú oprávnené na primeranú právnu pomoc s cieľom zabezpečenia ich efektívneho prístupu k spravodlivosti v súlade s podmienkami ustanovenými v tejto smernici.
2.   Právna pomoc sa považuje za primeranú, keď zaručuje:
a)
poradenstvo pred súdnym procesom s cieľom dosiahnuť zmier skôr, ako sa začne súdne konanie;
b)
právnu pomoc a zastupovanie na súde a oslobodenie od nákladov konania príjemcu alebo pomoc pri tom, ako aj od nákladov uvedených v článku 7 a poplatkov osobám splnomocneným súdom na výkon úkonov počas konania.
V členských štátoch, v ktorých strana, ktorá prehrala spor, nesie zodpovednosť za náklady protistrany, ak príjemca prehrá spor, pokryje právna pomoc náklady, ktoré vznikli protistrane, ak by hradila takéto náklady, keby mal príjemca bydlisko alebo obvyklý [pobyt –
neoficiálny preklad
] v členskom štáte, v ktorom súd koná vo veci.
…“
Článok 5 smernice 2003/8 s názvom „Podmienky vzťahujúce sa na finančné prostriedky“ vo svojich odsekoch 1 a 2 stanovuje:
„1.   Členské štáty poskytnú právnu pomoc osobám uvedeným v článku 3 ods. 1, ktoré nie sú schopné čiastočne alebo úplne uhradiť náklady konania uvedené v článku 3 ods. 2 v dôsledku ich ekonomickej situácie, s cieľom zabezpečenia ich efektívneho prístupu k spravodlivosti.
2.   Ekonomickú situáciu osoby zhodnotí príslušný orgán členského štátu, v ktorom súd koná vo veci, s ohľadom na rôzne objektívne faktory, ako je príjem, majetok alebo rodinná situácia vrátane zhodnotenia finančných prostriedkov osôb, ktoré sú finančne závislé od žiadateľa.“
Článok 7 tejto istej smernice s názvom „Náklady súvisiace s cezhraničným charakterom sporu“ stanovuje:
„Právna pomoc poskytnutá v členskom štáte, v ktorom súd koná vo veci, pokryje nasledujúce náklady, ktoré priamo súvisia s cezhraničným charakterom sporu:
a)
tlmočenie;
b)
preklad dokumentov, ktoré požaduje súd alebo príslušný orgán a ktoré predkladá príjemca, ktoré sú potrebné na vyriešenie prípadu; a
c)
cestovné výdavky, ktoré má znášať žiadateľ, keď sa vyžaduje fyzická prítomnosť osôb zúčastnených na predložení prípadu žiadateľa na súd zo zákona, alebo ju požaduje súd tohto členského štátu a súd rozhodne, že zúčastnené osoby nemôžu byť vypočuté k spokojnosti súdu žiadnymi inými prostriedkami.“
Článok 8 smernice 2003/8 s názvom „Náklady hradené členským štátom bydliska alebo obvyklého pobytu“ stanovuje:
„Členský štát, v ktorom má žiadateľ o právnu pomoc bydlisko alebo obvyklý pobyt, poskytne právnu pomoc uvedenú v článku 3 ods. 2, ktorá je potrebná na náhradu:
a)
nákladov súvisiacich s pomocou miestneho právneho zástupcu alebo inej osoby oprávnenej v súlade so zákonom poskytovať právne poradenstvo, ktoré vznikli v tomto členskom štáte, až do poskytnutia právnej pomoci podľa tejto smernice v členskom štáte, v ktorom súd koná vo veci;
b)
prekladu žiadosti a potrebných podporných dokumentov, ak je žiadosť podaná orgánom v tomto členskom štáte.“
Článok 12 tejto smernice s názvom „Orgán poskytujúci právnu pomoc“ stanovuje:
„Právnu pomoc poskytne alebo zamietne príslušný orgán členského štátu súdu bez toho, aby bol dotknutý článok 8.“
Článok 13 uvedenej smernice s názvom „Predloženie a postúpenie žiadostí o právnu pomoc“ znie takto:
„1.   Žiadosti o právnu pomoc sa môžu podať, buď:
a)
príslušnému orgánu členského štátu, v ktorom má žiadateľ bydlisko alebo obvyklý pobyt (postupujúci orgán); alebo
b)
príslušnému orgánu členského štátu súdu alebo členského štátu, v ktorom sa má vykonať rozhodnutie (prijímajúci orgán).
2.   Žiadosti o právnu pomoc sa vyplnia a podporné dokumenty sa preložia do:
a)
úradného jazyka alebo jedného z úradných jazykov členského štátu príslušného prijímajúceho orgánu, ktorý zodpovedá jednému z úradných jazykov orgánov [Únie]; alebo
b)
do iného jazyka, ktorý tento členský štát uviedol ako jazyk, ktorý môže akceptovať v súlade s článkom 14 ods. 3.
…
4.   Príslušný postupujúci orgán pomôže žiadateľovi zabezpečiť, aby k žiadosti boli priložené všetky podporné dokumenty, o ktorých vie, že sa požadujú na to, aby bolo možné rozhodnúť o žiadosti. Takisto pomôže žiadateľovi pri zabezpečovaní akéhokoľvek potrebného prekladu podporných dokumentov v súlade s článkom 8 písm. b).
Príslušný postupujúci orgán postúpi žiadosť príslušnému prijímajúcemu orgánu v druhom členskom štáte do 15 dní od obdržania riadne vyplnenej žiadosti v jednom z jazykov uvedených v ods. 2 a podporných dokumentov, v prípade potreby preložených do jedného z týchto jazykov.
…
6.   Členské štáty nemôžu účtovať poplatok za služby poskytnuté podľa ods. 4…“.
Nemecké právo
§ 114 ods. 1 Zivilprozessordnung (občiansky súdny poriadok) v znení uplatniteľnom na skutkové okolnosti vo veci samej (ďalej len „ZPO“) stanovuje:
„Účastníkovi konania, ktorý z dôvodu svojej osobnej alebo finančnej situácie nie je schopný úplne alebo len čiastočne a vo viacerých splátkach znášať trovy konania, sa na žiadosť poskytne právna pomoc, ak má zamýšľaná žaloba alebo obhajoba dostatočnú nádej na úspech a nejaví sa ako šikanózna. Pre cezhraničnú právnu pomoc v rámci Európskej únie platia doplňujúco § 1076 až 1078.“
§ 117 ZPO uvádza:
„1.   Žiadosť o právnu pomoc sa podá na súde, ktorý koná vo veci samej;…
2.   K žiadosti treba priložiť vyhlásenie účastníka o jeho osobnej a finančnej situácii (rodinná situácia, povolanie, majetok, príjmy a záväzky), ako aj príslušné doklady. …“
§ 1076 ZPO uvádza:
„Ak nie je ďalej stanovené inak, pre cezhraničnú právnu pomoc v rámci Európskej únie podľa smernice [2003/8] platia § 114 až 127a.“
§ 1078 ZPO je formulovaný takto:
„1.
Na prijímanie žiadostí o cezhraničnú právnu pomoc je príslušný súd, ktorý koná vo veci samej alebo súd konajúci vo veci výkonu rozhodnutia. Žiadosti musia byť vyplnené v nemeckom jazyku a podporné dokumenty doplnené prekladom do nemeckého jazyka. …
…“
§ 184 prvá veta Gerichtsverfassungsgesetz (Ústavný zákon o súdoch) v znení uplatniteľnom v konaní vo veci samej znie takto:
„Jazykom konania na súde je nemčina.“
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
Z rozhodnutia o návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že právnym úkonom z 24. septembra 2013 a z 21. októbra 2013 pán Šalplachta, ktorý má bydlisko v Českej republike, podal na Arbeitsgericht Zwickau (Pracovný súd Zwickau, Nemecko) žalobu, aby bola spoločnosť Elektroanlagen & Computerbau povinná vyplatiť nedoplatenú mzdu. V rámci svojej žaloby žalobca v konaní vo veci samej tiež požadoval právnu pomoc v konaní na prvom stupni.
Návrhom z 27. novembra 2013 žalobca v konaní vo veci samej požiadal, aby bola právna pomoc rozšírená na náklady na preklad dokumentov o jeho príjmoch a jeho dedičstve do nemčiny, preložených prekladateľskou agentúrou so sídlom v Drážďanoch (Nemecko).
Uznesením z 8. apríla 2014 Arbeitsgericht Zwickau (Pracovný súd Zwickau) priznal právnu pomoc v konaní na prvom stupni, ale zamietol rozšíriť právnu pomoc na náklady na preklad uvedených dokumentov.
Žaloba podaná žalobcom v konaní vo veci samej proti tomuto zamietnutiu bola zamietnutá Landesarbeitsgericht Chemnitz (Vyšší pracovný súd Chemnitz, Nemecko) rozhodnutím z 15. apríla 2015. Tento súd najmä zdôraznil, že v súlade s ustanoveniami smernice 2003/8 je náhrada nákladov za preklad dokumentov súvisiacich so žiadosťou o právnu pomoc priznaná, keď bola táto žiadosť podaná na postupujúci orgán v zmysle článku 13 ods. 1 písm. a) tejto smernice, teda príslušný orgán členského štátu, v ktorom má žiadateľ svoje bydlisko alebo svoj obvyklý pobyt. Naopak, tieto ustanovenia neupravujú náhradu týchto nákladov, keď bola žiadosť podaná, ako v prejednávanom prípade, priamo na prijímajúci orgán v zmysle článku 13 ods. 1 písm. b) uvedenej smernice, teda príslušný orgán členského štátu, v ktorom súd koná vo veci alebo v ktorom sa má rozhodnutie vykonať.
Okrem toho podľa uvedeného súdu uplatnením § 114 a 1078 ZPO zahŕňa právna pomoc iba náklady spojené s konaním pred súdom. Táto pomoc nezahŕňa náklady na preklad dokumentov, ktoré majú byť predložené v rámci preskúmania žiadosti o právnu pomoc v rozsahu, v akom sú tieto náklady považované za náklady, ktoré vznikli mimo sporového konania.
Žalobca v konaní vo veci samej podal odvolanie proti tomuto rozhodnutiu na Bundesarbeitsgericht (Spolkový pracovný súd, Nemecko). Tento súd sa domnieva, že smernica 2003/8 nedovoľuje dostatočne jasne určiť, či a v akom rozsahu musí členský štát, v ktorom súd koná vo veci, znášať náklady na preklad dokumentov súvisiacich so žiadosťou o právnu pomoc, keď ako v konaní vo veci samej žiadateľ o právnu pomoc nechal preložiť tieto dokumenty sám a podal priamo žiadosť na príslušný súd, ktorý je tiež príslušný rozhodnúť o uvedenom návrhu ako prijímajúci orgán v zmysle článku 13 ods. 1 písm. b) tejto smernice. Tento súd však tvrdí, že zamietnutím rozšírenia právnej pomoci na náklady na preklad týchto dokumentov, za predpokladu, že predstavuje obmedzenie účinného prístupu k spravodlivosti, sleduje legitímny cieľ, teda odbremenenie štátnej pokladne členského štátu, v ktorom súd koná vo veci, od nákladov, ktoré by mal znášať členský štát, v ktorom žiadateľ má svoje bydlisko alebo svoj obvyklý pobyt.
Za týchto okolností Bundesarbeitsgericht (Spolkový pracovný súd) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Vyžaduje právo fyzickej osoby na účinný prístup k spravodlivosti pri cezhraničnom spore v zmysle článku 1 a článku 2 smernice 2003/8, aby právna pomoc, ktorú poskytla Spolková republika Nemecko, zahŕňala náklady, ktoré žalobca vynaložil na preklad vyhlásenia a podporných dokumentov k žiadosti o právnu pomoc, keď žalobca požiadal o právnu pomoc spolu s podaním žaloby na súde príslušnom konať vo veci samej, ktorý je príslušný aj ako prijímajúci orgán v zmysle článku 13 ods. 1 písm. b) smernice, a sám nechal vyhotoviť preklad?“
O prejudiciálnej otázke
Svojou prejudiciálnou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa majú články 3, 8 a 12 smernice 2003/8 vykladať v tom zmysle, že právna pomoc schválená členským štátom, v ktorom súd koná vo veci, v ktorom fyzická osoba, majúca svoje bydlisko alebo svoj obvyklý pobyt v inom členskom štáte, podala žiadosť o právnu pomoc v rámci cezhraničného sporu, zahŕňa aj náklady vynaložené touto osobou na preklad podporných dokumentov potrebných na vybavenie tejto žiadosti.
Na účely odpovede na túto otázku je potrebné zdôrazniť, že smernica 2003/8 v zmysle svojho odôvodnenia 5 smeruje k podpore uplatňovania právnej pomoci v cezhraničných sporoch v občianskej a obchodnej oblasti, na účely zabezpečenia účinného prístupu k spravodlivosti každej osobe, ktorá nedisponuje dostatočnými finančnými zdrojmi, v súlade s článkom 47 tretím odsekom Charty základných práv a slobôd.
Ako uvádza odôvodnenie 6 tejto smernice, ani nedostatok finančných prostriedkov osoby, ktorá je účastníkom sporu, ani ťažkosti vyplývajúce z toho, že spor má cezhraničný charakter, by nemali brániť efektívnemu prístupu k spravodlivosti.
V tejto súvislosti z tejto smernice vyplýva, že jazykové bariéry nemôžu zabrániť možnosti osoby, ktorá má svoje bydlisko alebo obvyklý pobyt v inom členskom štáte, než je členský štát, v ktorom súd koná vo veci, aby plne uplatnila svoje práva pred súdom iného členského štátu, ak je jazyk konania naposledy uvedeného štátu iný než jazyk konania prvého členského štátu. Táto požiadavka sa týka rovnako dokumentov a potvrdení, ktoré sú z dôvodu cezhraničného charakteru sporu vystavené v inom než jazyku konania a musia sa preto preložiť.
V tomto kontexte článok 3 ods. 1 a 2 uvedenej smernice garantuje právo každej fyzickej osoby, ktorá je účastníkom cezhraničného sporu v občianskoprávnej alebo obchodnej oblasti, na „primeranú“ právnu pomoc.
Pokiaľ ide o podanie žiadosti o právnu pomoc, na účely zabezpečenia účinného prístupu k spravodlivosti, článok 13 ods. 1 smernice 2003/8 stanovuje, že žiadateľ právnej pomoci má dve možnosti, ktoré spočívajú v tom, že môže podať žiadosť o právnu pomoc buď na príslušný orgán členského štátu, v ktorom má svoje bydlisko alebo svoj obvyklý pobyt, ktorý je označený v článku 13 ods. 1 písm. a) tejto smernice ako postupujúci orgán, alebo na príslušný orgán členského štátu, v ktorom súd koná vo veci, alebo na orgán členského štátu, v ktorom sa má rozhodnutie vykonať, označený v článku 13 ods. 1 písm. b) uvedenej smernice ako prijímajúci orgán.
Pokiaľ ide o rozsah právnej pomoci, článok 3 ods. 2 smernice 2003/8 stanovuje, že táto pomoc sa považuje za „primeranú“, ak garantuje žiadateľovi poradenstvo pred súdnym procesom, právnu pomoc a zastupovanie na súde, ako aj oslobodenie od nákladov konania, vrátane, podľa okolností, prípadných nákladov, ktoré vznikli protistrane za predpokladu, že príjemca právnej pomoci nemal vo veci úspech.
Ďalej v súlade s článkom 7 tejto smernice právna pomoc v členskom štáte, v ktorom súd koná vo veci, zahŕňa náklady priamo súvisiace s cezhraničným charakterom sporu, teda náklady na tlmočenie, náklady na preklad dokumentov vyžadovaných súdom alebo príslušným orgánom a predložených príjemcom pomoci, ktoré sú potrebné na vyriešenie prípadu, ako aj prípadné cestovné výdavky, ktoré vznikli žiadateľovi.
Článok 8 uvedenej smernice s názvom „Náklady hradené členským štátom bydliska alebo obvyklého pobytu“ stanovuje, že tento členský štát uhradí náklady súvisiace s pomocou miestneho právneho zástupcu alebo inej osoby oprávnenej v súlade so zákonom poskytovať právne poradenstvo, ktoré vznikli v tomto členskom štáte, až do poskytnutia právnej pomoci v členskom štáte, v ktorom súd koná vo veci; ako aj náklady na preklad žiadosti o právnu pomoc a podporných dokumentov potrebných pre jej vybavenie, ak je žiadosť podaná na orgán členského štátu bydliska alebo obvyklého pobytu.
V tomto prípade odôvodnil vnútroštátny súd prejednávané rozhodnutie o návrhu na začatie prejudiciálneho konania pochybnosťami v súvislosti s identifikáciou členského štátu, ktorý má zabezpečiť náhradu nákladov na preklad podporných dokumentov potrebných na vybavenie žiadosti o právnu pomoc, ak žiadateľ o právnu pomoc uplatnil možnosť podľa písm. b) článku 13 smernice 2003/8, adresujúc túto žiadosť priamo prijímajúcemu orgánu.
Je potrebné konštatovať, po prvé, že právna pomoc, ktorú si môžu uplatniť všetky fyzické osoby, ktoré sú stranou cezhraničného sporu, musí byť podľa znenia článku 3 ods. 2 uvedenej smernice „primeranou pomocou“ s cieľom zabezpečenia efektívneho prístupu k spravodlivosti.
Podanie žiadosti o právnu pomoc, či už na postupujúci orgán alebo na prijímajúci orgán, ako tiež v podstate zdôraznil generálny advokát v bode 42 svojich návrhov, predstavuje prvotnú podmienku zabezpečenia účinného prístupu k spravodlivosti, ktorý má táto istá smernica za cieľ zaručiť v súlade s článkom 47 tretím odsekom Charty základných práv.
V tomto rámci je potrebné zdôrazniť, že podporné dokumenty súvisiace so žiadosťou o právnu pomoc majú v systéme smernice 2003/8 osobitný význam. V súlade s článkom 5 ods. 1 tejto smernice je právna pomoc priznaná osobám, ktoré nie sú úplne alebo čiastočne schopné uhradiť náklady konania z dôvodu ich ekonomickej situácie. V zmysle článku 5 odseku 2 uvedenej smernice posudzuje ekonomickú situáciu osoby príslušný orgán členského štátu, v ktorom súd koná vo veci, pri zohľadnení rôznych objektívnych kritérií, ako je príjem, majetok alebo rodinná situácia. Ak žiadateľ nepredloží niektoré dokumenty potvrdzujúce jeho osobnú a finančnú situáciu, nemôže byť žiadosť o pomoc prijatá. Uvedené dokumenty teda predstavujú predpoklad získania tejto pomoci.
Po druhé je potrebné pripomenúť, že v zmysle článku 12 smernice 2003/8 v spojení s odôvodnením 23 tejto smernice sa prijme alebo zamietne právna pomoc členským štátom, v ktorom súd koná vo veci, a to „bez toho, aby bol dotknutý článok 8“ tejto smernice.
Na účely veci samej je potrebné poukázať na to, že podľa článku 8 písm. b) uvedenej smernice členský štát, v ktorom má žiadateľ o právnu pomoc bydlisko alebo obvyklý pobyt, poskytne potrebnú právnu pomoc na úhradu prekladu žiadosti a podporných dokumentov potrebných na jej vybavenie, „ak je žiadosť podaná orgánom v tomto členskom štáte.“
V tejto súvislosti sa spresnenie, ktoré sa nachádza v poslednom odseku článku 8 písm. b) smernice 2003/8, musí vykladať v tom zmysle, že neodzrkadľuje podmienku, ktorá musí byť splnená v každom prípade, žiadateľom o právnu pomoc, aby mohol uplatniť náhradu uvedených nákladov, ale sa obmedzuje na identifikáciu okolností, za ktorých môže príjemca nadobudnúť náhradu týchto nákladov v členskom štáte, v ktorom má bydlisko alebo obvyklý pobyt, bez toho, aby vylúčilo takúto náhradu, ak, tak ako je to v konaní vo veci samej, je žiadosť podaná v členskom štáte, v ktorom súd koná vo veci.
Ako tiež uviedol generálny advokát v bode 53 svojich návrhov, článok 8 písm. b) smernice 2003/8 sa musí vykladať v zmysle, že stanovuje – ako výnimku zo všeobecného pravidla požadujúceho náhradu členským štátom, v ktorom súd koná vo veci, nákladov spojených s cezhraničnou povahou sporu – náhradu členským štátom bydliska alebo obvyklého pobytu nákladov na preklad žiadosti o právnu pomoc a podporných dokumentov potrebných na vybavenie žiadosti.
Po tretie je potrebné konštatovať, že vylúčenie náhrady nákladov, ktoré sú spojené s prekladom podporných dokumentov potrebných na vybavenie žiadosti o právnu pomoc, členským štátom, v ktorom súd koná vo veci, by išlo proti cieľom sledovaných smernicou 2003/8 tak, ako sú uvedené v bodoch 25 až 27 tohto rozsudku týkajúcich sa účinného prístupu k spravodlivosti v cezhraničných sporoch, pretože by trestalo žiadateľa o právnu pomoc za predpokladu, že by sa rozhodol predložiť žiadosť o pomoc priamo na prijímací orgán.
Ako tiež vyplýva z bodu 29 tohto rozsudku, článok 13 smernice 2003/8 ponúka žiadateľovi o právnu pomoc možnosť voľby medzi dvoma rovnocennými alternatívami tým, že mu umožňuje podať svoju žiadosť o právnu pomoc buď na postupujúci orgán, alebo na prijímajúci orgán.
Ak by boli náklady spojené s prekladom podporných dokumentov potrebných na vybavenie žiadosti o právnu pomoc uhradené iba v prípade, že žiadateľ o právnu pomoc sa obráti na príslušné orgány členského štátu svojho bydliska alebo obvyklého pobytu, viedlo by to k protiprávnemu podmieneniu získania právnej pomoci týkajúcej sa týchto nákladov procesnou voľbou, ktorú si vybrala dotknutá osoba a stratil by sa zmysel článku 13 ods. 1 písm. b) smernice 2003/8, ktorý upravuje možnosť predložiť žiadosť o právnu pomoc priamo prijímajúcemu orgánu.
Okrem toho, ako uviedol generálny advokát v bode 46 svojich návrhov, takéto vylúčenie by mohlo u žiadateľa o právnu pomoc viesť k nákladnejšiemu procesnému riešeniu. Namiesto predloženia svojej žiadosti o právnu pomoc priamo na súd príslušný prejednávať predmet sporu by musel uvedený žiadateľ iniciovať dve samostatné konania, jedno na príslušnom súde v členskom štáte, v ktorom súd koná vo veci, s cieľom zabezpečiť dodržanie lehôt, a druhé pred orgánmi v členskom štáte jeho bydliska alebo obvyklého pobytu, s cieľom získať náhradu nákladov vynaložených v súvislosti so žiadosťou o právnu pomoc.
Takáto situácia by predstavovala tiež prekážku výkonu práva osoby, ktorá je účastníkom sporu s cezhraničných charakterom, na efektívny prístup k spravodlivosti, teda osoby, ktorá nedisponuje potrebnými finančnými zdrojmi na náhradu súdnych poplatkov a ktorá sa nachádza v ťažšej situácii z dôvodu cezhraničného charakteru uvedeného sporu.
Je potrebné spresniť, že smernica 2003/8 vyžaduje, aj podľa znenia svojho názvu, „zlepšiť prístup k spravodlivosti pri cezhraničných sporoch“ nahradením systému spolupráce v oblasti právnej pomoci vytvoreného Európskym dohovorom Rady Európy o postúpení žiadostí o právnu pomoc, podpísanom v Štrasburgu 27. januára 1977, ktorý upravuje mechanizmus oznamovania a postúpenia žiadostí o právnu pomoc, bez zohľadnenia otázky rozsahu právnej pomoci v členskom štáte, v ktorom súd koná.
Pri zohľadnení toho, čo bolo povedané vyššie, je potrebné na prejudiciálnu otázku odpovedať, že články 3, 8 a 12 smernice 2003/8 sa musia spoločne vykladať v tom zmysle, že právna pomoc poskytnutá členským štátom, v ktorom súd koná vo veci, a v ktorom fyzická osoba s bydliskom alebo obvyklým pobytom v inom členskom štáte podala žiadosť o právnu pomoc v rámci cezhraničného sporu, zahŕňa tiež náklady vynaložené touto osobou na preklad podporných dokumentov potrebných na vybavenie tejto žiadosti.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (piata komora) rozhodol takto:

Články 3, 8 a 12 smernice Rady 2003/8/ES z 27. januára 2003 o zlepšení prístupu k spravodlivosti pri cezhraničných sporoch ustanovením minimálnych spoločných pravidiel týkajúcich sa právnej pomoci pri takýchto sporoch sa musia spoločne vykladať v tom zmysle, že právna pomoc poskytnutá členským štátom, v ktorom súd koná vo veci a v ktorom fyzická osoba s bydliskom alebo obvyklým pobytom v inom členskom štáte podala žiadosť o právnu pomoc v rámci cezhraničného sporu, zahŕňa tiež náklady vynaložené touto osobou na preklad podporných dokumentov potrebných na vybavenie tejto žiadosti.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.