CELEX: 62018CJ0245
Előzetes döntéshozatal
Belső piaci pénzforgalmi szolgáltatások
2007/64/EK irányelv
A 74. cikk (2) bekezdése
Átutalással teljesített fizetési megbízás
A fizető fél által megjelölt hibás egyedi azonosító
A fizetési műveletek egyedi azonosító alapján történő teljesítése
A kedvezményezett pénzforgalmi szolgáltatójának felelőssége

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a belső piaci pénzforgalmi szolgáltatásokról és a 97/7/EK, a 2002/65/EK, a 2005/60/EK és a 2006/48/EK irányelv módosításáról és a 97/5/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. november 13‑i 2007/64/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (
HL 2007. L 319., 1. o.
, helyesbítés:
HL 2009. L 187., 5. o.
) 74. és 75. cikkének értelmezésére vonatkozik.
E kérelmet a Tecnoservice Int. Srl, felszámolás alatt (a továbbiakban: Tecnoservice) és Poste Italiane SpA között valamely pénzösszeg – fizető fél által megjelölt hibás egyedi azonosító okán – téves kedvezményezettnek történő fizetése tárgyában folyamatban lévő jogvitában terjesztették elő.
Jogi háttér
Az uniós jog
A 2007/64 irányelv (40), (43) és (48) preambulumbekezdése szerint:
„(40)
A fizetések teljesen integrált, azonnali és közvetlen feldolgozása szempontjából, valamint a pénzforgalmi szolgáltatás igénybe vevői között fennálló alapkötelezettségek teljesítése tekintetében a jogbiztonság szempontjából kulcsfontosságú, hogy a fizető fél által átutalt teljes összeg jóváírásra kerüljön a kedvezményezett számláján. […]
[…]
(43)
A[z Európai Unión] belüli fizetések hatékonyságának növelése érdekében maximálisan egynapos teljesítési határidőt kell előírni a fizető fél által kezdeményezett és euróban vagy az euróövezeten kívüli tagállamok pénznemében denominált valamennyi fizetésre, az átutalásokat és a készpénzátutalásokat is beleértve. […] Figyelemmel arra, hogy a nemzeti fizetési infrastruktúrák többnyire igen hatékonyak, a tagállamok adott esetben az egy munkanapnál rövidebb teljesítési időt előíró szabályaikat is érvényben tarthatják, vagy megállapíthatnak ilyen szabályokat annak érdekében, hogy elkerüljék a jelenlegi szolgáltatási színvonal csökkenését.
[…]
(48)
A pénzforgalmi szolgáltató számára lehetővé kell tenni, hogy a fizetési megbízás pontos teljesítéséhez szükséges adatokat egyértelműen meghatározhassa. Másfelől a tagállamok számára nem indokolt biztosítani, hogy előírják valamely meghatározott azonosító használatát a fizetési műveletekhez, mivel ez széttöredezettséghez vezethetne, és veszélyeztetné a közösségi szintű integrált fizetési rendszerek létrehozását. Ugyanakkor ez nem akadályozhatja meg a tagállamokat abban, hogy a fizető fél pénzforgalmi szolgáltatójától megköveteljék, hogy kellő gondossággal járjon el és – amennyiben ez műszakilag lehetséges és nem igényel kézi beavatkozást – ellenőrizze az egyedi azonosító koherenciáját, és ha kiderül, hogy az egyedi azonosító nem koherens, utasítsa vissza a fizetési megbízás teljesítését, valamint a fizető felet értesítse erről. A pénzforgalmi szolgáltató felelősségét arra kell korlátozni, hogy a pénzforgalmi szolgáltatás igénybe vevője részéről adott fizetési megbízásnak megfelelően rendben teljesítse a fizetési műveletet.”
Ezen irányelv 4. cikke a következőképpen rendelkezik:
„Ezen irányelv alkalmazásában a következő fogalommeghatározások érvényesek:
[…]
5.
»fizetési művelet«: a fizető fél vagy a kedvezményezett által kezdeményezett pénzbefizetés, ‑átutalás vagy ‑felvétel, függetlenül a fizető fél és a kedvezményezett közötti alapkötelezettségektől;
[…]
21.
»egyedi azonosító«: olyan betű‑, számjegy‑ vagy jelkombináció, amelyet a pénzforgalmi szolgáltató a pénzforgalmi szolgáltatás igénybe vevője számára meghatároz, és amelyet a pénzforgalmi szolgáltatás igénybe vevőjének a pénzforgalmi szolgáltatás másik igénybe vevője és/vagy annak – az adott fizetési műveletben érintett – fizetési számlája egyértelmű azonosítása céljából meg kell adnia;
[…]”
Az említett irányelv III. címe alatt található „Egyszeri fizetési műveletek” című 2. fejezet tartalmazza az „Információk és feltételek” című 37. cikket. E cikk az (1) bekezdésében előírja:
„A tagállamok biztosítják, hogy a pénzforgalmi szolgáltatást igénybe vevő megkapja a következő információkat és feltételeket, illetve ezek a számára elérhetők:
a)
azon adat(ok) vagy egyedi azonosító pontos meghatározása, amelye(ke)t a pénzforgalmi szolgáltatás igénybe vevőjének a fizetési megbízás megfelelő teljesítéséhez meg kell adnia;
[…]”
Az ugyanezen irányelv III. címe alatt található „Keretszerződések” című 3. fejezet tartalmazza az „Információk és feltételek” című 42. cikket. E cikk szövege a következő:
„A tagállamok biztosítják, hogy a pénzforgalmi szolgáltatást igénybe vevő megkapja a következő információkat és feltételeket:
[…]
2.
a pénzforgalmi szolgáltatás igénybevételéről:
[…]
b)
azon adat(ok) vagy egyedi azonosító pontos meghatározása, amelye(ke)t a pénzforgalmi szolgáltatás igénybe vevőjének a fizetési megbízás megfelelő teljesítéséhez meg kell adnia;
[…]”
A 2007/64 irányelv „Hibás egyedi azonosítók” című 74. cikke az alábbiak szerint rendelkezik:
„(1)   Amennyiben a fizetési megbízás teljesítése az egyedi azonosító alapján történik, úgy a fizetési megbízás az egyedi azonosító által jelölt kedvezményezett vonatkozásában hibátlanul teljesítettnek minősül.
(2)   Ha a pénzforgalmi szolgáltatás igénybe vevője hibás egyedi azonosítót adott meg, a 75. cikk értelmében a művelet teljesítésének elmaradásáért vagy a hibás teljesítéséért a pénzforgalmi szolgáltatót felelősség nem terheli.
A fizető fél pénzforgalmi szolgáltatója azonban köteles észszerű erőfeszítéseket tenni annak érdekében, hogy visszaszerezze a műveletben érintett pénzösszeget.
[…]
(3)   Amennyiben a pénzforgalmi szolgáltatás igénybe vevője a 37. cikk (1) bekezdésének a) pontjában vagy a 42. cikk (2) bekezdésének b) pontjában meghatározottakhoz képest további adatokat is megad, a pénzforgalmi szolgáltató a fizetési műveleteknek csak a pénzforgalmi szolgáltatás igénybe vevője által megadott egyedi azonosító alapján történő teljesítéséért tartozik felelősséggel.”
Ezen irányelv „A teljesítés elmaradása és hibás teljesítés” című 75. cikke lényegében azt írja elő az (1) és a (2) bekezdésében, hogy az említett irányelv „74. cikk[e] (2) és (3) bekezdés[ének] […] sérelme nélkül” állapít meg felelősséget.
Az olasz jog
A 2007/64 irányelvet a 2010. január 27‑i decreto legislativo n. 11, recante attuazione della direttiva 2007/64/CE (a 2007/64/EK irányelv átültetéséről szóló 11/2010. sz. felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet) (a GURI 2010. február 13‑i 36. számának rendes melléklete; a továbbiakban: 11/2010. sz. felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet) ültette át az olasz jogba.
A 11/2010. sz. felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet 24. és 25. cikke ültette a 2007/64 irányelv 74. és 75. cikkét, szinte azonos megfogalmazással átvéve annak szövegét.
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
2015. augusztus 3‑án a Tecnoservice egyik adósa megbízást adott bankjának valamely kifizetés e társaság javára a Poste Italiane‑nél nyitott, a 2007/64 irányelv 4. cikkének 21. pontja szerinti egyedi azonosítóval, azaz egy nemzetközi bankszámlaszámmal (a továbbiakban: IBAN) jelölt folyószámla terhére, banki átutalással történő teljesítésére. Ezen utalás várt kedvezményezettjének nevét, azaz a Tecnoservice‑t, szintén megjelölték ezen átutalási megbízásban.
Az átutalást teljesítették ez ezen IBAN‑nak megfelelő számlára. Mindazonáltal bebizonyosodott, hogy ezen átutalás a Tecnoservice‑től eltérő fél javára történt, így a Tecnoservice sosem kapta meg az esedékes összeget.
A Tecnoservice eljárást indított a Poste Italiane‑vel szemben a kérdést előterjesztő bíróság, a Tribunale ordinario di Udine (udinei bíróság, Olaszország) előtt, azt kérve, hogy e bíróság állapítsa meg a Poste Italiane annak okán fennálló felelősségét, hogy nem ellenőrizte, hogy a megbízója által megjelölt IBAN megfelel‑e a kedvezményezett nevének. Így a Poste Italiane engedélyezte, hogy a szóban forgó összeget téves kedvezményezett kapja meg annak ellenére, hogy elegendő tényező állt rendelkezésére annak megállapításához, hogy az egyedi azonosító hibás volt.
A Poste Italiane szerint az utóbbi iránti felelőssége nem áll fenn, mivel az átutalást a megbízó által megjelölt IBAN‑nak megfelelő számlára teljesítette, és nem köteles semmilyen további ellenőrzést elvégezni.
A kérdést előterjesztő bíróság e tekintetben megállapítja, hogy a 2007/64 irányelv rendelkezései előírják lényegében, hogy amennyiben a fizetési megbízás teljesítése az egyedi azonosító alapján történik, úgy az hibátlanul teljesítettnek minősül.
Mindazonáltal álláspontja szerint a 2007/64 irányelv 74. és 75. cikke, és következésképpen a nemzeti jogszabály vonatkozó rendelkezései kétféleképpen értelmezhetők.
Az első értelmezés alapján e két cikk kizárólag a fizető fél és annak bankja, nem pedig a kifizetés kedvezményezettjének bankja és más érdekeltek – mint a megbízó, a tényleges kedvezményezett vagy éppen a téves kedvezményezett – közötti jogviszonyokra vonatkozik. Ebben az esetben az utóbbi jogviszonyra kizárólag a – gyakran az ezen irányelv által bevezetett, eltérő és tágabb felelősségi szabályokon alapuló – nemzeti szabályozás alkalmazandó.
A második értelmezés szerint a két cikk a fizetési művelet egészére alkalmazandó, amely magában foglalja a kedvezményezett bankjának közreműködését is. Ebben az esetben a kedvezményezett pénzforgalmi szolgáltatójának felelőssége is szorosan a megbízó által megjelölt IBAN figyelembevételének kizárólagos kötelezettségéhez kötődne.
E tekintetben a kérdést előterjesztő bíróság megállapítja, hogy az Arbitro Bancario e Finanziario keretében a peren kívüli megegyezést elősegítő szervek (pénzügyi és banki választottbíráskodás, Olaszország) különböző határozatokat fogadtak el a témában, azonban az e szervek közötti koordinációt végző szerv a második értelmezést részesíti előnyben.
E körülmények között a Tribunale ordinario di Udine (udinei bíróság) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjeszti Bíróság elé:
„Úgy kell‑e értelmezni a [2007/64] irányelv 2015. augusztus 3‑án hatályos szövegének – az olasz jogrendbe a pénzforgalmi szolgáltató kötelezettségeiről és felelősségének korlátozásáról szóló [11/2010]. sz. felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet 24. és 25. cikkével átültetett – 74. és 75. cikkét, hogy azok kizárólag a pénzforgalmi szolgáltatás teljesítésére megbízást adó személy pénzforgalmi szolgáltatójára vonatkoznak, vagy azok a kedvezményezett pénzforgalmi szolgáltatójára is vonatkoznak?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
Kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a 2007/64 irányelv 74. és 75. cikkét úgy kell‑e értelmezni, hogy amennyiben a fizetési megbízás teljesítése a pénzforgalmi szolgáltatás igénybe vevője által megjelölt egyedi azonosító alapján történik, amely nem felel meg a kedvezményezett ugyanezen igénybe vevő által megjelölt nevének, a pénzforgalmi szolgáltató felelősségének korlátozása kizárólag a megbízó szolgáltatójára vagy a kedvezményezett pénzforgalmi szolgáltatójára is vonatkozik‑e.
Emlékeztetni kell arra, hogy a 2007/64 irányelv 74. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy „[a]mennyiben a fizetési megbízás teljesítése az egyedi azonosító alapján történik, úgy a fizetési megbízás az egyedi azonosító által jelölt kedvezményezett vonatkozásában hibátlanul teljesítettnek minősül”. Az ugyanezen cikk (2) bekezdésének első albekezdése pontosítja, hogy „[h]a a pénzforgalmi szolgáltatás igénybe vevője hibás egyedi azonosítót adott meg, a 75. cikk értelmében a művelet teljesítésének elmaradásáért vagy a hibás teljesítéséért a pénzforgalmi szolgáltatót felelősség nem terheli”.
Meg kell állapítani, hogy amennyiben a Bírósághoz benyújtott iratokból kitűnik, hogy a kérdést előterjesztő bíróság kételyei lényegében a 2007/64 irányelv 74. cikke (2) bekezdésének értelmezésére irányulnak, amely konkrétan arra a helyzetre vonatkozik, amikor hibás a pénzforgalmi szolgáltatás igénybe vevője által megjelölt egyedi azonosító, a bíróság részére történő hasznos válasz adása érdekében elegendő ezen utóbbi rendelkezést értelmezni.
A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata értelmében valamely uniós jogi rendelkezés értelmezéséhez annak nemcsak kifejezéseit, hanem szövegkörnyezetét, valamint annak a szabályozásnak a célkitűzéseit is figyelembe kell venni, amelynek az említett rendelkezés részét képezi (2015. szeptember 2‑iSurmačs ítélet,
C‑127/14
,
EU:C:2015:522
,
28.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat; 2016. november 16‑iDHL Express [Austria] ítélet,
C‑2/15
,
EU:C:2016:880
,
19.
pont).
A jelen esetben meg kell állapítani, hogy a 2007/64 irányelv 74. cikke (2) bekezdése első albekezdésének szövege, amely kizárólag a „pénzforgalmi szolgáltató” kifejezést használja, nem tesz különbséget a különböző pénzforgalmi szolgáltatók között. E szövegre tekintettel a felelősség e rendelkezésben előírt korlátozása a műveletben részt vevő minden egyes – nem pedig csak az egyik – szolgáltatóra alkalmazandó.
Ezen szó szerinti értelmezést alátámasztja e rendelkezés szövegkörnyezete. Ugyanis egyrészt a „fizetési műveletet” – a 2007/64 irányelv alkalmazásában – ezen irányelv 4. cikkének 5. pontja úgy határozza meg, mint amely „a fizető fél vagy a kedvezményezett által kezdeményezett” tevékenység, amely pénzbefizetésből, ‑átutalásból vagy ‑felvételből áll, függetlenül a fizető fél és a kedvezményezett közötti alapkötelezettségektől. E fogalommeghatározásból kitűnik tehát, hogy a „fizetési műveletet” fogalma a fizető fél és a kedvezményezett közötti egyetlen átfogó tevékenységre irányul, nem pedig kizárólag a fizető fél és a kedvezményezett saját pénzforgalmi szolgáltatójával fennálló egyes jogviszonyokra.
Másrészt a 2007/64 irányelv 74. cikke (2) bekezdésének második albekezdése kizárólag a „fizető fél pénzforgalmi szolgáltatóját” kötelezi észszerű erőfeszítéseket tenni annak érdekében, hogy visszaszerezze a fizetési műveletben érintett pénzösszeget. Így, ha az uniós jogalkotó kizárólag a fizető fél pénzforgalmi szolgáltatójára kívánta volna korlátozni a 2007/64 irányelv 74. cikke (2) bekezdése első albekezdésének hatályát, az igénybe vevő által megjelölt egyedi azonosítónak megfelelően teljesített kifizetéseket illetően, azt szintén pontosította volna e rendelkezésben.
Egyébiránt a 2007/64 irányelv 74. cikk (2) bekezdésének – a jelen ítélet 25. pontjában megfogalmazott – értelmezését megerősítik továbbá ezen irányelv céljai. Ugyanis meg kell állapítani, hogy egyrészt kitűnik a 2007/64 irányelv (40) preambulumbekezdésből, hogy az többek között a műveletek teljesen integrált, azonnali és közvetlen feldolgozásának biztosítására, másrészt a (43) preambulumbekezdésből pedig, hogy a fizetések hatékonyságának és gyorsaságának növelésére irányul. Márpedig a közvetlen feldolgozásra és a fizetések gyorsaságára irányuló célt jobban szolgálja e rendelkezés olyan értelmezése, amely korlátozza mind a fizető fél, mind pedig a kedvezményezett pénzforgalmi szolgáltatójának a felelősségét, ami így felmenti e szolgáltatókat az annak ellenőrzésére irányuló kötelezettség alól, hogy a pénzforgalmi szolgáltatás igénybe vevője által megjelölt egyedi azonosító megfelel‑e a kedvezményezettként megnevezett személynek.
Egyébiránt meg kell állapítani, hogy a 2007/64 irányelv (48) preambulumbekezdése pontosítja, hogy nem vitatott, hogy ez nem akadályozhatja meg a tagállamokat abban, hogy – amennyiben ez műszakilag lehetséges és nem igényel kézi beavatkozást – a „fizető fél” pénzforgalmi szolgáltatóját terhelő kellő gondosságra irányuló kötelezettséget írjanak elő. Mindazonáltal a szolgáltatók két csoportja közötti különbségtétel nélkül állapítja meg, hogy a pénzforgalmi szolgáltató felelősségét arra kell korlátozni, hogy a pénzforgalmi szolgáltatást igénybe vevő részéről adott fizetési megbízásnak megfelelően rendben teljesítse a fizetési műveletet.
A fenti megfontolások összességéből következik, hogy az előterjesztett kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 2007/64 irányelv 74. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy amennyiben a fizetési megbízás teljesítése a pénzforgalmi szolgáltatás igénybe vevője által megjelölt egyedi azonosító alapján történik, amely nem felel meg a kedvezményezett – ugyanezen igénybe vevő által megjelölt – nevének, a pénzforgalmi szolgáltató felelősségének e rendelkezésben előírt korlátozása mind a megbízó pénzforgalmi szolgáltatójára, mind pedig a kedvezményezett pénzforgalmi szolgáltatójára vonatkozik.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (tizedik tanács) a következőképpen határozott:

A belső piaci pénzforgalmi szolgáltatásokról és a 97/7/EK, a 2002/65/EK, a 2005/60/EK és a 2006/48/EK irányelv módosításáról és a 97/5/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. november 13‑i 2007/64/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 74. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy amennyiben a fizetési megbízás teljesítése a pénzforgalmi szolgáltatás igénybe vevője által megjelölt egyedi azonosító alapján történik, amely nem felel meg a kedvezményezett – ugyanezen igénybe vevő által megjelölt – nevének, a pénzforgalmi szolgáltató felelősségének e rendelkezésben előírt korlátozása mind a megbízó pénzforgalmi szolgáltatójára, mind pedig a kedvezményezett pénzforgalmi szolgáltatójára vonatkozik.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: olasz.