CELEX: 62017CJ0161
Ennakkoratkaisupyyntö
Tekijänoikeus ja lähioikeudet
Direktiivi 2001/29/EY
Tietoyhteiskunta
Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistaminen
3 artiklan 1 kohta
Yleisölle välittäminen
Käsite
Aiemmin toisella internetsivustolla rajoituksetta ja tekijänoikeuden haltijan luvalla julkaistun valokuvan laittaminen internetsivustolle ilman tekijänoikeuden haltijan lupaa
Uusi yleisö

Ennakkoratkaisupyyntö koskee tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY (
EYVL 2001, L 167, s. 10
) 3 artiklan 1 kohdan tulkintaa.
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Land Nordrhein-Westfalen (Nordrhein-Westfalenin osavaltio, Saksa) ja valokuvaaja Dirk Renckhoff ja jossa on kyse siitä, että mainitun osavaltion alueella sijaitsevan koulun oppilas on käyttänyt luvatta Renckhoffin ottamaa valokuvaa, joka oli vapaasti saatavilla internetsivustolla, havainnollistaakseen kouluesitelmäänsä, jonka kyseinen koulu on julkaissut eräällä toisella internetsivustolla.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Direktiivin 2001/29 johdanto-osan 3, 4, 9, 10, 23 ja 31 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”(3)
Ehdotettu yhdenmukaistaminen edistää sisämarkkinoiden neljän vapauden toteuttamista ja liittyy erityisesti niiden oikeudellisten perusperiaatteiden noudattamiseen, jotka koskevat omaisuutta, henkinen omaisuus mukaan lukien, sekä ilmaisunvapautta ja yleistä etua.
(4)
Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien oikeudellisten puitteiden yhdenmukaistaminen lisää oikeusvarmuutta ja täyttää henkisen omaisuuden korkeatasoisen suojan vaatimukset sekä edistää siten merkittäviä investointeja luovuuteen ja innovaatioon, mukaan lukien verkostoinfrastruktuuriin, mikä puolestaan johtaa Euroopan teollisuuden kasvuun ja sen kilpailukyvyn parantumiseen sekä sisällöllisen tarjonnan että tietotekniikan osalta ja yleisemmin monilla teollisuuden ja kulttuurin aloilla. Tämä ylläpitää työllisyyttä ja edistää uusien työpaikkojen luomista.
– –
(9)
Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien yhdenmukaistamisen on perustuttava suojan korkeaan tasoon, koska nämä oikeudet ovat ratkaisevan tärkeitä henkisen luomistyön kannalta. Niiden suojaaminen auttaa varmistamaan luovuuden ylläpitämisen ja kehittymisen niin tekijöiden, esittäjien, tuottajien, kuluttajien, kulttuurin, teollisuuden kuin suuren yleisön etujen mukaisesti. Tämän vuoksi henkisen omaisuuden tunnustetaan olevan erottamaton osa omaisuuden käsitettä.
(10)
Voidakseen jatkaa luovaa ja taiteellista työtään tekijöiden tai esittäjien on saatava asianmukainen korvaus työnsä käyttämisestä, kuten myös tuottajien voidakseen rahoittaa tällaista työtä. Tuotteiden kuten äänitteiden, elokuvien tai multimediatuotteiden sekä esimerkiksi tilauspalvelujen kaltaisten palvelujen tuottamiseen vaadittavat investoinnit ovat merkittäviä. Henkistä omaisuutta koskevien oikeuksien riittävä oikeudellinen suoja on tarpeen, jotta tämän korvauksen saatavuus voidaan taata ja mahdollistaa näille investoinneille riittävä tuotto.
– –
(23)
Tällä direktiivillä olisi edelleen yhdenmukaistettava tekijän oikeutta välittää teoksia yleisölle. Tämä oikeus tulisi ymmärtää laajasti siten, että se koskee kaikenlaista välittämistä yleisölle, joka ei ole läsnä paikassa, josta välittäminen saa alkunsa. Tämän oikeuden olisi katettava kaikenlainen teoksen siirto ja edelleen siirto yleisölle sekä langallisesti että langattomasti, mukaan lukien yleisradiointi. Tämän oikeuden ei olisi koskettava muita toimia.
– –
(31)
Eri oikeudenhaltijaryhmien välisten samoin kuin eri oikeudenhaltijaryhmien ja suojatun aineiston käyttäjien välisten oikeuksien ja etujen oikeudenmukainen tasapaino on turvattava. – –”
Direktiivin 2001/29 3 artiklan, jonka otsikko on ”Oikeus välittää yleisölle teoksia ja oikeus saattaa muu aineisto yleisön saataviin”, 1 ja 3 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1.   Jäsenvaltioiden on säädettävä, että tekijöillä on yksinoikeus sallia tai kieltää teostensa langallinen tai langaton välittäminen yleisölle, mukaan lukien teosten saattaminen yleisön saataviin siten, että yleisöön kuuluvilla henkilöillä on mahdollisuus saada teokset saataviinsa itse valitsemastaan paikasta ja itse valitsemanaan aikana.
– –
3.   Edellä 1 ja 2 kohdassa mainitut oikeudet eivät sammu tässä artiklassa säädetyllä tavalla tapahtuvan yleisölle välittämisen tai yleisön saataviin saattamisen yhteydessä.”
Direktiivin 2001/29 5 artiklan, jonka otsikkona on ”Poikkeukset ja rajoitukset”, 3 kohdan a alakohdassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltiot voivat säätää poikkeuksista tai rajoituksista 2 ja 3 artiklassa säädettyihin oikeuksiin seuraavissa tapauksissa:
a)
käyttö yksinomaan opetuksen tai tieteellisen tutkimuksen havainnollistamiseen siltä osin kuin käyttö on perusteltua tavoiteltavan ei-kaupallisen tarkoituksen vuoksi ja mainiten lähde ja myös tekijän nimi, jollei tämä osoittaudu mahdottomaksi”.
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
Kantajana oleva Renckhoff, joka saattoi asian Landgericht Hamburgin (Hampurin alueellinen tuomioistuin, Saksa) käsiteltäväksi, on valokuvaaja. Stadt Waltrop (Waltropin kaupunki, Saksa), joka oli alun perin vastaajana ensimmäisessä oikeusasteessa mutta joka ei enää ole pääasian asianosainen, vastaa Gesamtschule Waltropista (Waltropin toisen asteen oppilaitos, jäljempänä koulu). Nordrhein-Westfalenin osavaltio (Saksa), joka oli myös vastaajana ensimmäisessä oikeusasteessa, vastaa koulun valvonnasta ja on sen opettajien työnantaja.
Koulun internetsivustolla oli 25.3.2009 lukien mahdollista tutustua erään sen oppilaan koulun tarjoamassa kielityöpajassa laatimaan esitelmään, johon sisältyi havainnollistuksena Renckhoffin ottama valokuva (jäljempänä valokuva), jonka kyseinen oppilas oli ladannut matka-aiheiselta internetsivustolta (jäljempänä matka-aiheinen internetsivusto). Kyseinen valokuva oli mainitulla sivustolla niin, ettei sen lataamista ollut estetty millään rajoitustoimenpiteillä. Mainitun valokuvan alle kyseinen oppilas oli merkinnyt viittauksen kyseiseen sivustoon.
Renckhoff tuo esiin, että hän on antanut käyttöoikeuden ainoastaan matka-aiheisen internetsivuston ylläpitäjille, ja väittää, että valokuvan laittaminen koulun internetsivustolle loukkaa hänen tekijänoikeuttaan. Hän vaati ensimmäisessä oikeusasteessa toimivaltaiselta tuomioistuimelta, että Nordrhein-Westfalenin osavaltiota kielletään sakon uhalla valmistamasta tai valmistuttamasta kappaleita valokuvasta ja/tai saattamasta sitä yleisön saataviin joko omasta tai jonkun muun toimesta ja toissijaisesti antamasta oppilaille mahdollisuutta valmistaa valokuvasta kappaleita internetiin sijoittamiseksi. Hän vaati myös mainittua osavaltiota maksamaan vahingonkorvausta 400 euroa.
Renckhoffin kanne hyväksyttiin osittain ja Nordrhein-Westfalenin osavaltio velvoitettiin poistamaan valokuva koulun internetsivustolta ja maksamaan korvauksena 300 euroa korkoineen.
Molemmat osapuolet valittivat kyseisestä tuomiosta Oberlandesgericht Hamburgiin (Hampurin ylempi alueellinen tuomioistuin, Saksa), joka katsoi muun muassa, että tekijänoikeus suojasi kyseistä valokuvaa ja että sen laittaminen koulun internetsivustolle oli loukannut kappaleenvalmistamisoikeutta ja oikeutta yleisön saataville saattamiseen, joiden haltija Renckhoff oli. Mainittu tuomioistuin katsoi, että sillä, että valokuva oli jo rajoituksetta kaikkien saatavilla internetissä ennen riidanalaisia toimia, ei ollut merkitystä, sillä kappaleen valmistaminen valokuvasta palvelimelle ja sitä seurannut valokuvan saattaminen yleisön saataville koulun internetsivustolla oli johtanut siihen, että yhteys alkuperäisen julkaisemisen matka-aiheisella internetsivustolla ja saataville saattamisen koulun internetsivustolla välillä oli katkennut.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi on saatettu Revision-valitus, katsoo, että valituksen ratkaisu riippuu direktiivin 2001/29 3 artiklan 1 kohdan tulkinnasta. Mainitulla tuomioistuimella on epäilyksiä erityisesti siitä, täyttyykö oikeuskäytännössä asetettu edellytys, jonka mukaan kyseinen yleisölle välittäminen on pitänyt tehdä ”uudelle” yleisölle.
Tässä tilanteessa Bundesgerichtshof (liittovaltion ylin tuomioistuin, Saksa) päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Onko toisella internetsivustolla tekijänoikeuden haltijan luvalla kaikkien internetin käyttäjien vapaasti saataviin asetetun teoksen sijoittaminen omalle yleisön saataviin asetetulle internetsivustolle direktiivin [2001/29] 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua yleisön saataviin saattamista, jos teos kopioidaan ensin palvelimelle ja ladataan sieltä omalle internetsivustolle?”
Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelu
Kysymyksellään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pyrkii selvittämään lähinnä, onko direktiivin 2001/29 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua yleisölle välittämisen käsitettä tulkittava siten, että se kattaa aiemmin toisella internetsivustolla rajoituksetta ja tekijänoikeuden haltijan luvalla julkaistun valokuvan laittamisen internetsivustolle.
Aluksi on muistutettava siitä, että valokuva voi saada tekijänoikeudellista suojaa, jos se on sellaisen luovan henkisen työn tulos, joka kuvastaa tekijänsä yksilöllisyyttä ja joka käy ilmi niistä vapaista luovista ratkaisuista, joihin tekijä on päätynyt valokuvaa toteuttaessaan, mikä kansallisen tuomioistuimen on selvitettävä kussakin yksittäistapauksessa. (ks. vastaavasti tuomio 1.12.2011, Painer,
C-145/10
,
EU:C:2011:798
,
kohta).
Siitä, onko aiemmin toisella internetsivustolla rajoituksetta ja tekijänoikeuden haltijan luvalla julkaistun valokuvan laittaminen internetsivustolle direktiivin 2001/29 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua ”yleisölle välittämistä”, on muistutettava, että kyseisessä säännöksessä säädetään, että jäsenvaltiot antavat tekijänoikeuden haltijoille yksinoikeuden sallia tai kieltää teostensa välittäminen yleisölle.
Tästä johtuu, että jollei direktiivin 2001/29 5 artiklassa tyhjentävästi säädetyistä poikkeuksista ja rajoituksista muuta johdu, sitä, että kolmas käyttää teosta ilman tällaista etukäteen annettua suostumusta, on aina pidettävä kyseisen teoksen tekijän oikeuksien loukkauksena (tuomio 16.11.2016, Soulier ja Doke,
C-301/15
,
EU:C:2016:878
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Koska direktiivin 2001/29 3 artiklan 1 kohdassa ei täsmennetä käsitettä ”yleisölle välittäminen”, tämän käsitteen merkitys ja soveltamisala on määritettävä kyseisellä direktiivillä tavoiteltujen päämäärien ja sen asiayhteyden perusteella, johon tulkittu säännös kuuluu (tuomio 14.6.2017, Stichting Brein,
C-610/15
,
EU:C:2017:456
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Tästä on huomautettava, että direktiivin 2001/29 johdanto-osan neljännestä, yhdeksännestä ja kymmenennestä perustelukappaleesta ilmenee, että direktiivin päätavoitteena on suojan saattaminen korkealle tasolle tekijöiden hyväksi, mikä mahdollistaa sen, että nämä saavat teostensa käytöstä asianmukaisen korvauksen erityisesti silloin, kun teoksia välitetään yleisölle. Tästä seuraa, että yleisölle välittämisen käsite on ymmärrettävä laajasti, kuten myös kyseisen direktiivin 23 perustelukappaleesta nimenomaisesti käy ilmi (tuomio 14.6.2017, Stichting Brein,
C-610/15
,
EU:C:2017:456
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Kuten unionin tuomioistuin on useasti todennut, direktiivin 2001/29 3 artiklan 1 kohdasta käy ilmi, että yleisölle välittämisen käsitteessä yhdistyy kaksi kumulatiivista tekijää, eli teoksen ”välittäminen” ja teoksen välittäminen ”yleisölle” (tuomio 16.3.2017, AKM,
C-138/16
,
EU:C:2017:218
,
kohta ja tuomio 14.6.2017, Stichting Brein,
C-610/15
,
EU:C:2017:456
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Ensimmäisestä tekijästä eli siitä, onko kyseessä direktiivin 2001/29 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ”välittäminen”, on todettava, että ”välittämiseen” riittää erityisesti se, että teos saatetaan yleisön saataviin siten, että yleisöön kuuluvilla henkilöillä on mahdollisuus saada teos saataviinsa, eikä ole ratkaisevaa, käyttävätkö kyseiset henkilöt tätä mahdollisuutta (tuomio 13.2.2014, Svensson ym.,
C-466/12
,
EU:C:2014:76
,
kohta ja tuomio 14.6.2017, Stichting Brein,
C-610/15
,
EU:C:2017:456
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Nyt käsiteltävässä asiassa aiemmin toisella internetsivustolla julkaistun valokuvan laittamista internetsivustolle sen jälkeen, kun se oli ensin kopioitu yksityiselle palvelimelle, on pidettävä direktiivin 2001/29 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna ”saataville saattamisena” ja näin ollen ”välittämisenä”. Kyseinen laittaminen antaa nimittäin sillä internetsivustolla vieraileville, jolle kyseinen valokuva on laitettu, mahdollisuuden saada tämä valokuva saataville kyseisellä internetsivustolla.
Toisen edellä mainitun tekijän osalta eli sen osalta, että suojattu teos on todella välitetty ”yleisölle”, unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmenee, että yleisön käsite tarkoittaa rajoittamatonta määrää potentiaalisia vastaanottajia ja lisäksi varsin huomattavaa määrää henkilöitä (tuomio 13.2.2014, Svensson ym.,
C-466/12
,
EU:C:2014:76
,
kohta ja tuomio 14.6.2017, Stichting Brein,
C-610/15
,
EU:C:2017:456
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Nyt käsiteltävässä asiassa on selvää, että tämän tuomion 21 kohdassa mainitun kaltainen välittäminen koskee kaikkia sen internetsivuston potentiaalisia käyttäjiä, jolle valokuva on laitettu, eli rajoittamatonta ja varsin huomattavaa määrää vastaanottajia, ja sitä on siis pidettävä kyseisissä olosuhteissa edellä mainitussa oikeuskäytännössä tarkoitettuna ”yleisölle” välittämisenä.
Vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee kuitenkin myös, että jotta kyseessä voisi olla ”yleisölle välittäminen”, suojattu teos on välitettävä tietyllä teknisellä tavalla, joka poikkeaa siihen asti käytetyistä tavoista, tai, jos näin ei ole, ”uudelle yleisölle” eli yleisölle, jota tekijänoikeuden haltijat eivät ole ottaneet huomioon silloin, kun ne antoivat luvan teoksensa alkuperäiseen yleisölle välittämiseen (tuomio 13.2.2014, Svensson ym.,
C-466/12
,
EU:C:2014:76
,
kohta; tuomio 8.9.2016, GS Media,
C-160/15
,
EU:C:2016:644
,
kohta ja tuomio 14.6.2017, Stichting Brein,
C-610/15
,
EU:C:2017:456
,
kohta).
Nyt käsiteltävässä asiassa on selvää, että sekä teoksen alkuperäinen välittäminen internetsivustolla että sen myöhempi välittäminen toisella internetsivustolla on tehty samalla teknisellä tavalla.
Pääasian asianosaiset ja Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 23 artiklassa tarkoitetut osapuolet, jotka ovat jättäneet kirjallisia huomautuksia, eivät kuitenkaan ole samaa mieltä siitä, onko valokuva välitetty ”uudelle yleisölle”.
Nordrhein-Westfalenin osavaltio ja Italian hallitus tuovat nimittäin esiin muun muassa 13.2.2014 annettuun tuomioon Svensson ym. (
C-466/12
,
EU:C:2014:76
) tukeutuen, ettei yhtäältä sen, että teos on välitetty laittamalla se internetsivustolle, ja toisaalta sen, että mainitunlainen teos on välitetty lisäämällä internetsivustolle hyperlinkki, joka johtaa toiseen internetsivustoon, jolla mainittu teos on alun perin välitetty rajoituksetta ja tekijänoikeuden haltijan luvalla, välillä ole syytä tehdä erottelua. Näin ollen pääasian kaltaisissa olosuhteissa teosta ei ole Nordrhein-Westfalenin osavaltion ja Italian hallituksen mukaan välitetty uudelle yleisölle.
Renckhoff ja Ranskan hallitus ovat sitä vastoin istunnossa väittäneet, kuten myös komissio kirjallisissa huomautuksissaan, lähinnä, ettei tämän tuomion edellisessä kohdassa tarkoitettua oikeuskäytäntöä sovelleta pääasiassa kyseessä olevien olosuhteiden kaltaisissa olosuhteissa. Erityisesti sitä, että teosta ei välitetä hyperlinkin välityksellä vaan laittamalla se uudelleen eri internetsivustolle kuin se sivusto, jolla kyseinen teos on jo välitetty tekijänoikeuden haltijan luvalla, on niiden mukaan pidettävä ”uutena yleisölle välittämisenä”, kun otetaan huomioon muun muassa se, että tämän uuden saataville saattamisen vuoksi tekijänoikeuden haltija ei voi enää käyttää mainitun teoksen alkuperäistä välittämistä koskevaa määräysvaltaansa.
Tältä osin on muistutettava ensinnäkin, että unionin tuomioistuimen vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee, että ellei direktiivin 2001/29 5 artiklassa säädetyistä poikkeuksista ja rajoituksista muuta johdu, kolmas tarvitsee kaikkeen kappaleen valmistamiseen teoksesta tai sen välittämiseen yleisölle teoksen tekijän etukäteen antaman suostumuksen ja että tekijöillä on direktiivin 2001/29 3 artiklan 1 kohdan nojalla luonteeltaan ehkäisevä oikeus, jonka perusteella he voivat puuttua sellaiseen yleisölle välittämisen, johon heidän teostensa mahdolliset käyttäjät saattaisivat ryhtyä, ja kieltää tällaisen välittämisen (ks. vastaavasti tuomio 31.5.2016, Reha Training,
C-117/15
,
EU:C:2016:379
,
kohta; tuomio 16.11.2016, Soulier ja Doke,
C-301/15
,
EU:C:2016:878
,
kohta ja tuomio 14.6.2017, Stichting Brein,
C-610/15
,
EU:C:2017:456
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Mainitunlaisella luonteeltaan ehkäisevällä oikeudella ei kuitenkaan olisi tehokasta vaikutusta, jos olisi katsottava, että aiemmin toisella internetsivustolla tekijänoikeuden haltijan luvalla julkaistun teoksen laittaminen internetsivustolle ei ole uudelle yleisölle välittämistä. Mainittu teoksen laittaminen muulle internetsivustolle kuin sille, jolla välittäminen alun perin on tapahtunut, voisi nimittäin tehdä mahdottomaksi tai ainakin selvästi vaikeammaksi tekijänoikeuden haltijalle sen, että hän käyttää ehkäisevää oikeuttaan vaatia teoksen välittämisen lopettamista esimerkiksi poistamalla teoksen kyseiseltä internetsivustolta, jolla sitä on välitetty hänen luvallaan, tai perumalla aiemmin kolmannelle antamansa luvan.
Tästä siis seuraisi, että siinäkin tapauksessa, että tekijänoikeuden haltija päättäisi olla enää välittämättä teostaan sillä internetsivustolla, jolla sitä on alun perin välitetty hänen luvallaan, kyseinen teos olisi edelleen saatavilla sillä internetsivustolla, jolle se on uudelleen laitettu. Unionin tuomioistuin on kuitenkin jo korostanut, että teoksen tekijän on voitava lopettaa se, että kolmas käyttää hänellä kyseiseen teokseen olevia oikeuksia hyödyntää teosta digitaalisessa muodossa, ja kieltää näin kolmannelta kaikenlainen tuleva käyttö digitaalisessa muodossa tarvitsematta noudattaa ensin muita muodollisuuksia (ks. analogisesti tuomio 16.11.2016, Soulier ja Doke,
C-301/15
,
EU:C:2016:878
,
kohta).
Toiseksi direktiivin 2001/29 3 artiklan 3 kohdassa säädetään erityisesti, ettei kyseisen direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu yleisölle välittämistä koskeva oikeus sammu kyseisessä säännöksessä säädetyllä tavalla tapahtuvan yleisölle välittämisen tai yleisön saataviin saattamisen yhteydessä.
Jos katsottaisiin, että aiemmin tekijänoikeuden haltijan luvalla toisella internetsivustolla välitetyn teoksen laittaminen internetsivustolle ei merkitsisi kyseisen teoksen saattamista uuden yleisön saataville, se johtaisi välittämistä koskevan oikeuden sammumista koskevan säännön antamiseen.
Sen lisäksi, että mainittu sääntö olisi vastoin direktiivin 2001/29 3 artiklan 3 kohdan sanamuotoa, se myös veisi kyseiseltä tekijänoikeuden haltijalta kyseisen direktiivin johdanto-osan kymmenennessä perustelukappaleessa mainitun mahdollisuuden vaatia asianmukaista korvausta teoksensa käytöstä, ja näin olisi siitä huolimatta, että – kuten unionin tuomioistuin on muistuttanut – immateriaalioikeuden ydinsisältönä on erityisesti taata kyseisten oikeuksien haltijoille mahdollisuus hyödyntää kaupallisesti suojan kohteiden levittämistä tai käyttöön antamista myöntämällä lisenssejä asianmukaista korvausta vastaan jokaisesta suojan kohteiden käytöstä (ks. vastaavasti tuomio 4.10.2011, Football Association Premier League ym.,
C-403/08 ja C-429/08
,
EU:C:2011:631
,
ja
kohta).
Kun nämä seikat otetaan huomioon, on katsottava tämän tuomion 24 kohdassa mieleen palautetun oikeuskäytännön valossa, että tekijänoikeuden suojaaman teoksen laittamista muulle internetsivustolle kuin sille, jolla välittäminen on alun perin tapahtunut tekijänoikeuden haltijan luvalla, on pääasiassa kyseessä olevien olosuhteiden kaltaisissa olosuhteissa pidettävä mainitunlaisen teoksen saattamisena uuden yleisön saataville. Mainitunlaisissa olosuhteissa nimittäin yleisö, jonka tekijänoikeuden haltija on ottanut huomioon silloin, kun hän on antanut luvan teoksensa välittämiseen internetsivustolla, jolla se on alun perin julkaistu, on muodostunut ainoastaan kyseisen sivuston käyttäjistä eikä sen internetsivuston käyttäjistä, jolle kyseinen teos on myöhemmin laitettu ilman mainitun haltijan lupaa, tai muista internetin käyttäjistä.
Tämän tuomion 29–35 kohdassa esitettyihin objektiivisiin näkökohtiin ei vaikuta se, että – kuten pääasiassa – tekijänoikeuden haltija ei ole rajannut mahdollisuuksia, joilla internetin käyttäjät voivat valokuvaa käyttää. Unionin tuomioistuimella on nimittäin jo ollut tilaisuus muistuttaa, että direktiivin 2001/29 3 artiklan 1 kohdassa säädetyn oikeuden nauttimisen ja käyttämisen edellytykseksi ei voida asettaa mitään muodollisuuksia (ks. vastaavasti tuomio 16.11.2016, Soulier ja Doke,
C-301/15
,
EU:C:2016:878
,
kohta).
Unionin tuomioistuin on tosin katsonut muun muassa 13.2.2014 antamassaan tuomiossa Svensson ym. (
C-466/12
,
EU:C:2014:76
,
ja
kohta) ja 21.10.2014 antamassaan määräyksessä BestWater International (
C-348/13
, ei julkaistu,
EU:C:2014:2315
,
kohta) suojattujen teosten saataville saattamisesta klikattavan linkin, joka johtaa toiselle internetsivustolle, jolla välittäminen on alun perin tapahtunut, kautta, että alkuperäisen välittämisen kohdeyleisö muodostui kaikista kyseessä olevan sivuston potentiaalisista vierailijoista, sillä kun muistetaan, että mahdollisuutta saada teokset saataviin kyseisellä sivustolla ei ollut rajoitettu millään tavalla, kaikki internetin käyttäjät saattoivat siis päästä kyseiselle sivustolle vapaasti. Näin ollen se katsoi, että kyseisten tuomioiden taustalla olleissa asioissa kyseessä olevan kaltainen asianomaisten teosten saataviin saattaminen klikattavalla linkillä ei johtanut kyseessä olevien teosten välittämiseen uudelle yleisölle.
Kyseistä oikeuskäytäntöä ei kuitenkaan voida soveltaa pääasiassa kyseessä olevien olosuhteiden kaltaisissa olosuhteissa.
Ensinnäkin mainittu oikeuskäytäntö on annettu sellaisten hyperlinkkien erityisessä asiayhteydessä, jotka internetissä johtavat suojattuihin teoksiin, jotka on aiemmin välitetty oikeudenhaltijoiden luvalla.
Toisin kuin hyperlinkit, joilla unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan edistetään internetin moitteetonta toimintaa muun muassa mahdollistamalla tietojen leviäminen kyseisessä verkossa, jolle on ominaista valtavien tietomäärien saatavuus (tuomio 8.9.2016, GS Media,
C-160/15
,
EU:C:2016:644
,
kohta), aiemmin toisella internetsivustolla tekijänoikeuden haltijan suostumuksella välitetyn teoksen laittaminen jollekin internetsivustolle ilman tekijänoikeudenhaltijan lupaa ei kuitenkaan samassa määrin edistä mainitun tavoitteen toteutumista.
Näin ollen siinä, että mainitunlainen internetsivustolle laittaminen sallittaisiin ilman, että tekijänoikeuden haltija voisi vedota direktiivin 2001/29 3 artiklan 1 kohdassa säädettyihin oikeuksiinsa, ei otettaisi huomioon mainitun direktiivin johdanto-osan 3 ja 31 perustelukappaleessa tarkoitettua oikeudenmukaista tasapainoa, joka on säilytettävä digitaalisessa ympäristössä yhtäältä tekijänoikeuksien ja lähioikeuksien haltijoiden edun saada immateriaalioikeuksilleen Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan 2 kohdassa taattua suojaa ja toisaalta suojattujen teosten käyttäjien etujen ja perusoikeuksien, erityisesti perusoikeuskirjan 11 artiklassa taatun sananvapauden ja tiedonvälityksen vapauden, suojan sekä yleisen edun välillä.
Tässä asiayhteydessä Nordrhein-Westfalenin osavaltio tuo esiin, että pääasian kaltaisissa olosuhteissa käsillä olevia etuja punnittaessa on otettava huomioon perusoikeuskirjan 14 artiklassa mainittu oikeus koulutukseen. Erityisesti Nordrhein-Westfalenin osavaltion mukaan kyseisen oppilaan toiminta kuuluu mainitun oikeuden käyttämiseen, koska valokuva on sijoitettu havainnollistamistarkoituksessa mainitun oppilaan kielityöpajassa valmisteleman esitelmän ensimmäiselle sivulle. Tältä osin riittää kuitenkin, kun todetaan, että tämän tuomion 35 kohdassa esitetyt uuden yleisön käsitettä koskevat näkökohdat eivät perustu siihen, onko kyseisen oppilaan kouluesitelmän havainnollistaminen luonteeltaan koulutukseen liittyvä toimi, vaan siihen, että laittamalla kyseinen teos koulun internetsivustolle se on saatettu kaikkien kyseisellä sivustolla vierailevien saataville.
On muutenkin muistutettava siitä, että kun on kyse tasapainon hakemisesta oikeuden koulutukseen ja immateriaalioikeuksien suojan välillä, unionin lainsäätäjä on säätänyt direktiivin 2001/29 5 artiklan 3 kohdan a alakohdassa jäsenvaltioille mahdollisuuden säätää poikkeuksista tai rajoituksista kyseisen direktiivin 2 ja 3 artiklassa säädettyihin oikeuksiin, kunhan kyse on käytöstä yksinomaan opetuksen tai tieteellisen tutkimuksen havainnollistamiseen, siltä osin kuin käyttö on perusteltua tavoiteltavan ei-kaupallisen tarkoituksen vuoksi.
Toiseksi – kuten tämän tuomion 29 kohdassa on palautettu mieleen – direktiivin 2001/29 3 artiklan 1 kohdassa tekijöille taatut oikeudet ovat luonteeltaan ehkäiseviä. Siltä osin kuin on kyse välittämisestä, joka muodostuu siitä, että internetsivustolle lisätään hyperlinkki, joka johtaa aiemmin tekijänoikeuden haltijan luvalla välitettyyn teokseen, haltijan oikeuksien ehkäisevä luonne säilyy, koska haltija voi siinä tapauksessa, ettei hän enää halua välittää teostaan kyseisellä internetsivustolla, poistaa sen siltä internetsivustolta, jolla sitä on alun perin välitetty, jolloin mikään hyperlinkki kyseiseen teokseen ei enää toimi. Pääasiassa kyseessä olevien olosuhteiden kaltaisissa olosuhteissa sitä vastoin se, että teos laitetaan muulle internetsivustolle, johtaa uuteen välittämiseen, joka on riippumaton siitä välittämisestä, johon on alun perin annettu lupa. Mainitun sivustolle laittamisen seurauksena kyseinen teos saattaa pysyä saatavilla viimeksi mainitulla sivustolla riippumatta tekijän aiemmasta suostumuksesta ja huolimatta niistä toimista, joilla tekijänoikeuden haltija mahdollisesti päättää olla enää välittämättä teostaan sillä internetsivustolla, jolla sitä on alun perin välitetty hänen luvallaan.
Kolmanneksi on huomattava, että 13.2.2014 antamassaan tuomiossa Svensson ym. (
C-466/12
,
EU:C:2014:76
,
ja
kohta) unionin tuomioistuin on katsoessaan, että kyseisen tuomion taustalla olleessa asiassa kyseessä ollutta välittämistä ei ollut suoritettu uudelle yleisölle, korostanut sitä, että sen sivuston ylläpitäjä, jolla sellainen klikattava linkki oli, jonka kautta oli mahdollista saada saataville kyseiset teokset sivustolta, jolla ne oli alun perin välitetty tekijänoikeuden haltijan luvalla, ei ollut toteuttanut välittämiseen liittyviä toimenpiteitä.
Nyt käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että pääasiassa kyseessä olevan teoksen käyttäjä on valmistanut kyseisestä teoksesta kappaleen yksityiselle palvelimelle ja sen jälkeen laittanut teoskappaleen muulle internetsivustolle kuin sille, jolla teosta on alun perin levitetty. Näin toimiessaan kyseisellä käyttäjällä on ollut ratkaiseva rooli mainitun teoksen välittämisessä yleisölle, jota teoksen tekijä ei ollut ottanut huomioon silloin, kun hän oli antanut luvan alkuperäiseen välittämiseen.
Kun kaikki edellä esitetty otetaan huomioon, esitettyyn kysymykseen on vastattava, että direktiivin 2001/29 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua yleisölle välittämisen käsitettä on tulkittava siten, että se kattaa aiemmin toisella internetsivustolla ilman sen lataamista estävää rajoitusta ja tekijänoikeuden haltijan luvalla julkaistun valokuvan laittamisen internetsivustolle.
Oikeudenkäyntikulut
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.

Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (toinen jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:

Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua yleisölle välittämisen käsitettä on tulkittava siten, että se kattaa aiemmin toisella internetsivustolla ilman sen lataamista estävää rajoitusta ja tekijänoikeuden haltijan luvalla julkaistun valokuvan laittamisen internetsivustolle.

Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: saksa.