CELEX: 62015CJ0096
Előzetes döntéshozatal
Mezőgazdaság
Cukor
Termelési illetékek
Visszatérítésre való jogosultság
Raktáron lévő, de nem exportált cukor
Jogalap nélküli gazdagodás
A vállalkozás szabadsága
Számítási módszer

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a cukor piacának közös szervezéséről szóló, 2001. június 19‑i 1260/2001/EK tanácsi rendelet (
HL 2001. L 178., 1. o.
, magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 33. kötet, 17. o., helyesbítés: magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 45. kötet, 282. o.) 15. cikke (2) és (8) bekezdésének értelmezésére, valamint e jogi aktusra tekintettel a cukorágazatban termelési illetékként fizetendő összegeknek a 2005/2006‑os gazdasági évre történő megállapításáról szóló, 2007. február 19‑i 164/2007/EK bizottsági rendeletnek (
HL 2007. L 51., 17. o.
) az érvényességére irányul.
Ezt a kérelmet a Saint Louis Sucre, korábban Saint Louis Sucre SA és a directeur général des douanes et droits indirects (vámok és közvetett adók igazgatóságának főigazgatója) között a cukorpiac közös szervezésének finanszírozása keretében a 2005/2006‑os gazdasági évre megfizetett illetékek összegének tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő.
Jogi háttér
Az uniós jog
Az 1260/2001 rendelet (9)–(13) és (15) preambulumbekezdésének szövege így szólt:
„(9)
Azok az okok, amelyek a Közösséget eddig – a cukor, izoglükóz és inulinszirup esetében – termelési kvótarendszer elfogadására ösztönözték, továbbra is érvényesek. A szóban forgó rendszert azonban a legújabb termelési fejlesztések figyelembevételéhez igazították, hogy így a[z Európai] Közösség számára olyan eszközöket biztosítsanak, amelyek méltányosan, de hatékonyan gondoskodnak arról, hogy maguk a termelők állják teljes mértékben a Közösség fogyasztáson túli termelési többleteinek értékesítési költségeit, és hogy így eleget tegyenek a Közösségnek a 94/800/EK határozattal [a többoldalú tárgyalások uruguayi fordulóján (1986–1994) elért megállapodásoknak a Közösség nevében a hatáskörébe tartozó ügyek tekintetében történő megkötéséről szóló, 1994. december 22‑i tanácsi határozat,
HL 1994. L 336., 1. o.
, magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 21. kötet, 80. o.] jóváhagyott, a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulójából származó megállapodások – továbbiakban »GATT« – alapján felmerülő kötelezettségeinek.
(10)
[...] A kvótarendszert [...] fenn kell tartani a 2001/2002‑től 2005/2006‑ig terjedő gazdasági évekre.
(11)
A cukorágazat piacának közös szervezése egyrészt azon az elven alapul, hogy a termelőknek teljes körű pénzügyi felelősséget kell vállalniuk minden gazdasági év során a kvóta alá eső közösségi termelés azon részének elhelyezéséből származó veszteségekért, amely a Közösség belső fogyasztását meghaladó többlet, másrészt pedig az egyes vállalkozásokra kijelölt termelési kvótát tükröző elhelyezés árgaranciáinak differenciálására. Minden egyes vállalkozás számára cukortermelési kvótát jelölnek ki a vállalkozás egy adott tárgyidőszak alatti tényleges termelése alapján.
(12)
[...] Az ágazat termelési illetékeken keresztül megvalósuló önfinanszírozási rendszerét és a termelési kvóta rendszerét fenn kell tartani.
(13)
Ily módon, a termelőknek továbbra is pénzügyi felelősséget kell vállalniuk az A és B cukor teljes termelésére kivetett termelési alapilleték – amely azonban fehér cukornál az intervenciós ár 2%‑ára korlátozódik – és a szóban forgó ár 37,5%‑os határértékét meg nem haladó, a B cukor termelésére kivetett B illeték kifizetésével. Az izoglükóz és az inulinszirup termelői – bizonyos körülmények között – kifizetik a szóban forgó hozzájárulások egy részét is. [...]
[...]
(15)
Bármely adott gazdasági évben, a fogyasztási, termelési, kiviteli [helyesen: behozatali], állományi és áthozati szintek, valamint az átlagos, várhatóan az önfinanszírozási rendszer alapján viselt veszteség lehet olyan mértékű, hogy a cukorágazatban az egyes vállalkozások számára meghatározott termelési kvóták a [GATT‑megállapodások keretében megkötött mezőgazdasági] Megállapodásban rögzítettet meghaladó exportvolument eredményeznek. Ennélfogva a kvótákhoz kapcsolódó garanciákat minden gazdasági évben úgy kell kiigazítani, hogy a Közösség a kötelezettségvállalásait teljesíteni tudja.”
Az 1260/2001 rendelet 1. cikke (2) bekezdésének e)–g) pontja úgy határozta meg az „A cukor” és a „B cukor” fogalmát, hogy az az adott vállalkozás A, illetve B kvótája alapján egy adott gazdasági évnek tulajdonított cukortermelés mennyisége, míg a „C cukor” az adott gazdasági évnek tulajdonított cukortermelés mennyisége volt, akár az érintett vállalkozás A és B kvótájának összegén túl, akár pedig olyan vállalkozás részéről, amelynek nincs kvótája.
Az 1260/2001 rendelet „Kvóták” című 2. fejezete tartalmazta e rendelet 10–21. cikkét. Az említett rendelet 10. cikke a következőképpen rendelkezett:
„(1)   A 2. fejezetet a 2001/2002‑től 2005/2006‑ig terjedő gazdasági évekre kell alkalmazni.
(2)   Az A és B cukor [...] termelés[ének] alapmennyiségeit a 11. cikk (2) bekezdése rögzíti.
(3)   A kvóta alapján termelt cukor, izoglükóz és inulinszirup értékesítésének garanciáit – a Közösségnek [a Kereskedelmi Világszervezet] mezőgazdasági megállapodás[á]ból fakadó kötelezettségvállalásainak teljesítése érdekében – egy vagy több gazdasági évre lehet csökkenteni.
(4)   A (3) bekezdés alkalmazása érdekében, a kvóták szerinti, garantált mennyiséget minden gazdasági évben október 1‑jéig kell rögzíteni, a termelésre, behozatalra, fogyasztásra, raktározásra, átvitelre, az exportálható többletre és a 15. cikk (1) bekezdésének d) pontja értelmében vett önfinanszírozási rendszer által valószínűleg viselt, átlagos veszteségre vonatkozó előrejelzések alapján. Ha ezek az előrejelzések azt mutatják, hogy a szóban forgó gazdasági évre az exportálható többlet a Megállapodásban megállapított maximumnál nagyobb, akkor a garantált mennyiséget [...] a különbséggel csökkentik.”
Az 1260/2001 rendelet 11. cikke rögzítette az egyes tagállamok tekintetében az A és B termelési alapmennyiségeket, majd a termelők között A és B kvótákat kellett szétosztani. E rendelet 13. cikke előírta, hogy a C cukrot a Közösség belső piacán nem lehet értékesíteni, és azokat az adott gazdasági év végét követő január 1‑je előtt további feldolgozás nélkül exportálni kell, vagy ugyanezen rendelet 14. cikke alapján át kell vinni a következő gazdasági évre.
Az említett rendelet 14. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezett:
„Mindegyik vállalkozás dönthet az általa a kvótán [helyesen: az A kvótán] felül termelt cukor teljes egészének vagy egy részének a következő gazdasági évre történő átvitele mellett, amely aztán az adott év termelésének részeként kezelendő. Ezt a döntést nem lehet visszavonni.
Mindegyik vállalkozás dönthet a saját A és B cukortermelése – amely a 10. cikk (3), (4), (5) és (6) bekezdésének alkalmazása után C cukor lett – teljes egészének vagy egy részének a következő gazdasági évre történő átvitele mellett, amely aztán az adott év termelésének részeként kezelendő. Ezt a döntést szintén nem lehet visszavonni. […]”
Ugyanezen rendelet 15. cikke a következőképpen rendelkezett:
„(1)   Minden egyes gazdasági év vége előtt meg kell állapítani:
a)
az adott gazdasági évre vonatkozó A és B cukor, A és B izoglükóz, valamint A és B inulinszirup termelésére vonatkozó előrejelzést;
b)
az adott gazdasági év során a Közösségben történő fogyasztásra értékesített cukor, izoglükóz és inulinszirup mennyiségeire vonatkozó előrejelzést;
c)
a b) pontban meghatározott mennyiségnek az a) pontban meghatározott mennyiségből történő levonásával kapott exportálható többletet;
d)
a folyó gazdasági év során az exportkötelezettségek teljesítéséhez szükséges cukor tonnánkénti átlagos veszteségére vagy bevételére vonatkozó becslést.
Ez az átlagos veszteség vagy bevétel egyenlő a visszatérítések teljes összege és a szóban forgó exportkötelezettségek tonnában számított teljes mennyisége lefölözéseinek teljes összege közötti különbséggel;
e)
a c) pontban említett többlet d) pontban említett átlagos veszteséggel vagy bevétellel történő megszorzásával kapott teljes veszteségre vagy bevételre vonatkozó becslést.
(2)   A 2005/2006‑os gazdasági év vége előtt, a 10. cikk (3), (4), (5) és (6) bekezdésének sérelme nélkül, a 2001/2002‑től 2005/2006‑ig terjedő gazdasági évekre összesítve kell megállapítani:
a)
az A és B cukor, A és B izoglükóz, valamint A és B inulinszirup tényleges termelése, és a fogyasztás céljából a Közösségen belül elhelyezett cukor, izoglükóz, valamint inulinszirup tényleges mennyisége alapján megállapított exportálható többletet;
b)
a cukor tonnánkénti, az összes érintett exportkötelezettségekből fakadó, átlagos veszteségét vagy bevételét, amelyet a fenti (1) bekezdés d) pontjának második albekezdésében ismertetett módszer alkalmazásával számítanak ki;
c)
az a) pontban említett többlet b) pontban említett átlagos veszteséggel vagy bevétellel történő megszorzásával kapott teljes veszteséget vagy bevételt;
d)
a felszámított alaptermelési díjak és B díjak végösszegét [helyesen: a felszámított termelési alapilletékek és B illetékek végösszegét].
Az (1) bekezdés e) pontjában említett teljes veszteségre vagy bevételre vonatkozó becslést a c) és d) pontban említett összegek közötti különbséggel ki kell igazítani.
(3)   A 18. cikk (1) bekezdésének sérelme nélkül, amennyiben az (1) bekezdés alapján megállapított, és a (2) bekezdés alapján kiigazított értékek előre látható összveszteséget eredményeznének, akkor e veszteséget el kell osztani a folyó gazdasági évre vonatkozó A és B cukor, A és B izoglükóz, valamint A és B inulinszirup becsült termelésével. Az így keletkező összeget, mint az A és B cukor‑, A és B izoglükóz‑, valamint A és B inulinszirup‑termelésük után kivetett alaptermelési díjat [helyesen: kivetett termelési alapilletéket], ki kell róni a gyártókra.
[...]
(8)   Az e cikk alkalmazására vonatkozó részletes szabályok, amelyeket a 42. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell elfogadni, különösen a következőkre vonatkoznak:
—
a beszedendő díjak [helyesen: illetékek] összege,
[...]”
A 2003. június 27‑i 1140/2003/EK bizottsági rendelettel (
HL 2003. L 160., 33. o.
; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 39. kötet, 172. o.) módosított, a cukorágazatban a kvótarendszer alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. február 20‑i 314/2002/EK bizottsági rendelet (
HL 2002. L 50., 40. o.
; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 35. kötet, 190. o.) 6. cikkének (4) bekezdése a következőket mondta ki:
„Az 1260/2001 […] rendelet 15. cikke (1) bekezdésének b) pontja és (2) bekezdésének a) pontja értelmében rögzítendő, a Közösségen belül fogyasztás céljából eladott mennyiségeket a fehércukorban kifejezett, az 1. cikk (1) bekezdésének a), b), c) és d) pontjában jelzett cukor‑ és szirupmennyiségek, valamint izoglükóz‑ és inulinszirup‑mennyiségek összesítésével kell megállapítani a következők szerint:
a)
a gazdasági év elején tárolt mennyiségek;
b)
az A és a B kvóta keretein belül termelt mennyiségek;
c)
természetes állapotban behozott mennyiségek;
d)
a behozott feldolgozott termékekben tartalmazott mennyiségek;
mínusz az első albekezdésben említett, fehércukorban kifejezett [helyesen: cukor‑,] izoglükóz‑ és inulinszirup‑mennyiségek a következők szerint:
a)
természetes állapotban kivitt mennyiségek;
b)
a kivitt feldolgozott termékek által tartalmazott mennyiségek;
c)
a gazdasági év végén tárolt mennyiségek;
d)
amelyek vonatkozásában az 1260/2001 […] rendelet 7. cikke (3) bekezdésében megjelölt módon termelési visszatérítési igazolást állítottak ki.
Az első albekezdés c) és d) pontjában és a második albekezdés a) és b) pontjában jelzett mennyiségeket az Eurostat‑adatbázisokból kell kiemelni, és ha az adott gazdasági évre vonatkozó összes adat nem áll rendelkezésre, akkor a legutolsó rendelkezésre álló 12 hónap adatait kell venni. [...]
[...]”
Az 1260/2001 rendeletet hatályon kívül helyezte és felváltotta a cukorágazat piacának közös szervezéséről szóló, 2006. február 20‑i 318/2006/EK tanácsi rendelet (
HL 2006. L 58., 1. o.
, helyesbítés:
HL 2006. L 235., 23. o.
), amelyet hatályon kívül helyezett és felváltott a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22‑i 1234/2007/EK tanácsi rendelet (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet) (
HL 2007. L 299., 1. o.
, helyesbítések:
HL 2013. L 97., 4. o.
,
HL 2010. L 63., 30. o.
), amelyet szintén hatályon kívül helyezett és felváltott a mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról és a 922/72/EGK, a 234/79/EK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17‑i 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (
HL 2013. L 347., 671. o.
, helyesbítések:
HL 2014. L 189., 261. o.
,
HL 2014. L 232., 25. o.
,
HL 2016. L 130., 9. o.
).
A 318/2006 rendelet (19) preambulumbekezdésének szövege a következő volt:
„Termelési díjat kell bevezetni, amely hozzájárul a cukorágazat piacának közös szervezése keretében felmerülő kiadások finanszírozásához.”
E rendelet „Kiegészítő cukorkvóta” című 8. cikkének (1) és (3) bekezdése előírta:
„(1)   Legkésőbb 2007. szeptember 30‑ig valamennyi cukorgyártó vállalkozás kérheti kiegészítő kvóta kiosztását a letelepedés szerinti tagállamtól.
[...]
(3)   A vállalkozások részére az (1) és a (2) bekezdéssel összhangban kiosztott kiegészítő kvóták után egy egyszeri 730 EUR összeget kell kivetni. Beszedése a kiosztott kiegészítő kvóta tonnája után történik.”
Az említett rendelet „Termelési díj” című 16. cikkének (1) és (2) bekezdése a következőképpen rendelkezett:
„(1)   A 2007/2008. gazdasági évtől kezdve a cukrot, izoglükózt, illetve inulinszirupot gyártó vállalkozások birtokában lévő cukorkvótára, izoglükózkvótára, illetve inulinszirupkvótára termelési díjat kell kivetni.
(2)   A termelési díj mértéke 12,00 [euró] a kvótacukor, illetve kvóta‑inulinszirup tonnájára vetítve. Az izoglükóz esetében a termelési díj mértéke a cukorra alkalmazandó díj 50%‑a.”
A 318/2006 rendelet „Az export‑visszatérítések alkalmazási köre” című 32. cikkének (1) és (2) bekezdése rendelkezett a cukor, az izoglükóz és az inulinszirup tekintetében az export‑visszatérítés lehetőségéről.
Az említett rendelet „Átmeneti intézkedések” című 44. cikkének szövege a következő volt:
„A 39. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban intézkedéseket lehet elfogadni:
a)
a 2005/2006. gazdasági év piaci helyzetéről a 2006/2007. gazdasági év piaci helyzetére való áttérés megkönnyítése érdekében – különösen a kvóta szerint termelhető mennyiség csökkentése révén –, valamint az 1260/2001 […] rendeletben előírt szabályokról az e rendelettel megállapított szabályokra való áttérés megkönnyítése érdekében,
és
b)
a Közösségnek az 1260/2001 […] rendelet 13. cikkében említett C cukor tekintetében fennálló nemzetközi kötelezettségeinek való megfelelés biztosítása érdekében, elkerülve ugyanakkor a Közösség cukorpiacának bármilyen megzavarását.”
A cukorágazat piacának közös szervezését érintő reform keretében átmeneti intézkedések megállapításáról, valamint az 1265/2001/EK és a 314/2002/EK rendelet módosításáról szóló, 2006. március 27‑i 493/2006/EK bizottsági rendelet (
HL 2006. L 89., 11. o.
) (8) preambulumbekezdése szerint:
„A 2005/2006‑os gazdasági évre vonatkozó termelésre az illetékszámítás, ‑meghatározás és ‑beszedés elvégzése érdekében a […] 314/2002 [...] rendelet és a cukorágazaton belüli közlemények tekintetében az 1785/81/EGK tanácsi rendelet alkalmazása részletes szabályainak megállapításáról szóló, 1996. április 29‑i 779/96/EK bizottsági rendelet [
HL 1996. L 106., 9. o.
, magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 19. kötet, 37. o.] bizonyos intézkedéseit 2006. június 30‑a után is alkalmazni kell. Az illetékszámítások a rendszeresen frissített statisztikai adatok alapján történnek. Tekintettel arra, hogy a 2001/2002‑es és a 2005/2006‑os gazdasági évek közötti időszak egészére nézve az utolsó illetékmegállapításról van szó, az elmúlt évek gyakorlatával szemben a frissített adatbázisok alapján a számítások kiigazításának későbbi lehetősége nélkül, a számítások megbízhatósága és a felhasznált statisztikai adatok helytállóságának biztosítása érdekében helyénvaló az illetékek kiszámításának és megállapításának 2007. február 15‑ig történő elhalasztása.”
A 493/2006 rendelet 6. cikke értelmében:
„A 2005/2006‑os gazdasági év termelésére vonatkozó illetékek megállapítására és beszedésére, beleértve az 1260/2001 [...] rendelet 15. cikkének (2) bekezdésében említett 2001/2002–2004/2005‑ös járulékok [helyesen: illetékek] kiszámítására vonatkozó korrekciókat, az e rendelettel módosított 314/2002 […] rendelet alkalmazandó.”
A 493/2006 rendelet 12. cikkének szövege a következő:
„A 314/2002 […] rendelet a következőképpen módosul:
[...]
3.
A 8. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
»A 2005/2006‑os gazdasági évre vonatkozóan az összegeket és az első albekezdés a) és b) pontjában említett együtthatókat 2007. február 15. előtt meg kell állapítani.«;
[...]”
A 2005/2006‑os gazdasági év tekintetében a termelési illetékként fizetendő összeget a 164/2007 rendelet állapította meg. A 2008. május 8‑iZuckerfabrik Jülich és társai ítéletet (
C‑5/06 és C‑23/06–C‑36/06
,
EU:C:2008:260
) követően a Bizottság elfogadta az 1762/2003/EK, az 1775/2004/EK, az 1686/2005/EK és a 164/2007/EK rendelet helyesbítéséről és a cukorágazatban termelési illetékként fizetendő összegeknek a 2002/2003‑as, 2003/2004‑es, 2004/2005‑ös, 2005/2006‑os gazdasági évekre történő megállapításáról szóló, 2009. november 3‑i 1193/2009/EK rendeletet (
HL 2009. L 321., 1. o.
). Miután a Bíróság a 2012. szeptember 27‑iZuckerfabrik Jülich és társai ítéletében (
C‑113/10, C‑147/10 és C‑234/10
,
EU:C:2012:591
) érvénytelennek nyilvánította az 1193/2009 rendeletet, az Európai Unió Tanácsa elfogadta a 2001/2002‑es, a 2002/2003‑as, a 2003/2004‑es, a 2004/2005‑ös és a 2005/2006‑os gazdasági évre vonatkozó cukorágazati termelési illetékek, a 2001/2002‑es és a 2004/2005‑ös gazdasági év tekintetében alkalmazandó kiegészítő illeték kiszámításához szükséges együttható, valamint a cukorgyártók által a cukorrépa‑eladóknak az illetékek maximális összege és a 2002/2003‑as, a 2003/2004‑es és a 2005/2006‑os gazdasági évre kivetendő illetékösszeg közötti különbség alapján fizetendő összegek megállapításáról szóló, 2013. december 2‑i 1360/2013/EU rendeletet (
HL 2013. L 343., 2. o.
).
A pályáztatásra a fehér cukorra alkalmazandó export‑visszatérítéseknek a 2006/2007‑es gazdasági év vonatkozásában történő megállapítására irányuló folyamatos pályázati felhívásról szóló, 2006. június 28‑i 958/2006/EK bizottsági rendelettel (
HL 2006. L 175., 49. o.
) került sor.
A fehér cukorra alkalmazandó export‑visszatérítéseknek a 2007/2008‑as gazdasági év végéig történő megállapítására irányuló folyamatos pályázati felhívásról szóló, 2007. július 27‑i 900/2007/EK bizottsági rendelet (
HL 2007. L 196., 26. o.
) elfogadását követően újabb pályáztatásra került sor.
Az 1360/2013 rendelet 3. cikkének második albekezdése értelmében a 2005/2006‑os gazdasági év vonatkozásában az e rendelet mellékletének 1. pontjában meghatározott cukorágazati termelési illetékek 2007. február 23‑tól voltak alkalmazandók, ami megegyezik azon időponttal, amelytől kezdve a 164/2007 rendelet 2. cikkének megfelelően az utóbbi rendeletben meghatározott illetékeket alkalmazni kellett.
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
A Saint Louis Sucre egy cukorgyártó társaság, amely az alapeljárásban szóban forgó tények idején a cukorpiac 1260/2001 rendelettel létrehozott közös szervezési rendszere, és így az e rendelettel kialakított termelési illetékrendszer alá tartozott.
Mivel úgy vélte, hogy a 2005/2006‑os gazdasági év vonatkozásában tévesen kellett megfizetnie a termelési illetékeket a cukorexport‑visszatérítések finanszírozása érdekében azon raktáron levő cukormennyiség után, amelyet az ezen illetékeket és visszatérítéseket szabályozó közös piacszervezés lejártáig, azaz 2006. június 30‑ig nem exportáltak, a Saint Louis Sucre társaság 2008. december 28‑án kifogást nyújtott be, amelyben 158982544 euró összeg visszatérítését kérte.
Mivel ezt a kifogást a direction générale des douanes et droits indirects (vámok és közvetett adók főigazgatósága) a 2009. szeptember 30‑i határozatával elutasította, a Saint Louis Sucre a tribunal de grande instance de Nanterre‑hez (nanterre‑i regionális bíróság) benyújtott 2009. november 19‑i keresetlevelében az e határozat hatályon kívül helyezésére irányuló keresetet terjesztett elő.
2010. szeptember 6‑án a tribunal de grande instance de Nanterre (nanterre‑i regionális bíróság) a felek kérelmére törölte az ügyet, a Bíróság ítélethozatalára várva az 1193/2009 rendelet érvényessége tárgyában előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésben. Miután a Bíróság a 2012. szeptember 27‑iZuckerfabrik Jülich és társai ítéletében (
C‑113/10, C‑147/10 és C‑234/10
,
EU:C:2012:591
) érvénytelennek nyilvánította ezt a rendeletet, a Tanács elfogadta az 1360/2013 rendeletet. Ez utóbbi rendelet elfogadását követően az említett bíróság ismételten nyilvántartásba vette az ügyet.
A Saint Louis Sucre szerint, bár az 1360/2013 rendelet lehetővé teszi a kért visszatérítés összegének kiszámítását, fennmarad az 1260/2001 rendelettel kialakított, a cukorpiac közös szervezésének lejártakor raktáron lévő, de nem exportált cukorra vonatkozó illetékek visszatérítésének kérdése, mivel a 318/2006 rendelet megszüntette a termelési illetékek rendszerét. Márpedig a cukorpiacnak az utóbbi rendelettel kialakított új közös szervezése már nem írta elő az export termelési illetékeken keresztül megvalósuló önfinanszírozását, így a megfizetett illetékek egy részét nem az export finanszírozására használták fel, hanem az az Európai Uniót gazdagította. Előadva, hogy az Unióban 2006. június 30‑ra felhalmozódott 5669000 tonna kvóta alá tartozó cukrot exportálható, de nem exportált többletként számolták el, és hogy ezen időpontig semmilyen visszatérítést nem fizettek e mennyiségek után, a Saint Louis Sucre úgy véli, hogy e jogcímen alapuló visszatérítési igénye igazolt.
E körülmények között a tribunal de grande instance de Nanterre (nanterre‑i regionális bíróság) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)
Az 1260/2001 rendelet 15. cikkének (2) és (8) bekezdését e rendelet (9) és (11) preambulumbekezdésének, a 2008. május 8‑iZuckerfabrik Jülich és társai (
C‑5/06 és C‑23/06–C‑36/06
,
EU:C:2008:260
) és a 2012. szeptember 27‑iZuckerfabrik Jülich és társai (
C‑113/10, C‑147/10 és C‑234/10
,
EU:C:2012:591
) ítéletnek, valamint a közösségi jog jogalap nélküli gazdagodás tilalmára, arányosságra és vállalkozás szabadságára vonatkozó általános elveinek fényében vizsgálva úgy kell‑e értelmezni, hogy egy cukortermelő megalapozottan igényelheti az olyan kvóta alá eső cukormennyiségek után megfizetett termelési illetékek visszatérítését, amelyek 2006. június 30‑án még raktározás alatt álltak, mivel a termelési illetékek rendszerét ezen időpontot követően a 318/2006 rendelet nem újította meg?
2)
a)
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett előző kérdésre adandó igenlő válasz esetén a gyártók részére visszatérítendő illetékösszegeknek kizárólag a 2006. június 30‑án raktárban lévő cukor mennyiségén kell‑e alapulniuk?
b)
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett előző kérdésre adandó nemleges válasz esetén az illetékek visszatérítésének alapját képező cukormennyiséget a közösségi cukorkészlet 2001. július 1. és 2006. június 30. közötti változásai alapján kell‑e megállapítani?
3)
A visszatérítendő illeték számítása érvényesen alapulhat‑e az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második kérdésre adandó válaszban megállapított cukorkészlet mennyiségének és a [2001/2002–2005/2006‑os gazdasági évek vonatkozásában a cukor piacának közös szervezése] során megállapított »átlagos veszteségek« súlyozott átlagának szorzatán, vagy azt eltérő módon kell kiszámítani, és ha igen, miként?
4)
Az előző kérdésekre adandó igenlő válasz esetén, érvénytelen‑e a 164/2007 rendelet?”
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadhatóságáról
A francia kormány mindenekelőtt arra hivatkozik, hogy a kérdést előterjesztő bíróság által feltett kérdések az alábbi okokból nyilvánvalóan elfogadhatatlanok.
Először is, a kérdést előterjesztő bíróság nem ismertette az előterjesztését igazoló indokokat, és annak megállapítására szorítkozott, hogy egy uniós jogi aktus értelmezését vitatják. E bíróság valójában nem tesz mást, mint a Bíróság elé terjeszti az alapeljárás felperese által számára javasolt kérdéseket.
Másodszor, a kérdést előterjesztő bíróság által meghatározott tényállás alapján nem állapítható meg, hogy a kérdések szükségesek‑e az alapeljárásban való döntéshozatalhoz.
Márpedig nem vitatott, hogy miután a 2008. május 8‑iZuckerfabrik Jülich és társai ítélet (
C‑5/06 és C‑23/06–C‑36/06
,
EU:C:2008:260
) és a 2012. szeptember 27‑iZuckerfabrik Jülich és társai ítélet (
C‑113/10, C‑147/10 és C‑234/10
,
EU:C:2012:591
), valamint a 2008. október 6‑iSAFBA‑végzés (
C‑175/07–C‑184/07
,
EU:C:2008:543
) érvénytelennek nyilvánította azokat a bizottsági rendeleteket, amelyek alapján a nemzeti hatóságok termelési illetékeket szedtek be a cukorgyártóktól, az 1193/2009 rendelet elfogadásával a Bizottság, majd az 1360/2013 rendelet elfogadásával a Tanács az említett ítéletekben és végzésben foglaltak teljesítéséhez szükséges intézkedéseket hozott. Mindazonáltal az 1360/2013 rendeleten alapuló visszatérítéseket csak 2015 áprilisában, azaz a jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelem 2015. január 22‑i benyújtását követően fizették meg a cukorgyártók számára. Következésképpen a kérdést előterjesztő bíróság nem állapíthatta meg az ilyen visszatérítés következményeit az előtte folyamatban lévő eljárásban, és különösen nem dönthette el azt, hogy e visszatérítés következményeként ezen eljárás okafogyottá vált‑e.
Harmadszor, a kérdést előterjesztő bíróság nem ismertette azokat az indokokat, amelyek miatt kérdés merült fel benne a 164/2007 rendelet érvényességére vonatkozóan, sem azt a kapcsolatot, amelyet e rendelet és az alapeljárás között felállít.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a nemzeti bíróság által saját felelősségére meghatározott jogszabályi és ténybeli háttér alapján – amelynek helytállóságát a Bíróság nem vizsgálhatja – az uniós jog értelmezésére vonatkozóan előterjesztett kérdések releváns voltát vélelmezni kell. A nemzeti bíróság által előterjesztett kérelem Bíróság általi elutasítása csak abban az esetben lehetséges, amennyiben nyilvánvaló, hogy az uniós jog kért értelmezése nem függ össze az alapeljárás tényállásával vagy tárgyával, illetve ha a probléma hipotetikus jellegű, vagy a Bíróság nem rendelkezik azon ténybeli és jogi elemek ismeretével, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a feltett kérdéseket hasznosan megválaszolja (2015. november 11‑iPujante Rivera ítélet,
C‑422/14
,
EU:C:2015:743
,
20.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
A jelen esetben az előzetes döntéshozatal iránti kérelemből egyértelműen kitűnik, hogy a kérdést előterjesztő bíróság az 1260/2001 rendelet 15. cikke (2) és (8) bekezdésének értelmezésére, illetve adott esetben a 164/2007 rendelet érvényességére vonatkozó kérdésben vár választ a Bíróságtól, annak érdekében, hogy állást tudjon foglalni arról, hogy az illetékes nemzeti hatóságok érvényesen utasították‑e el a Saint Louis Sucre által benyújtott, a 2006. június 30‑án még raktáron lévő, kvóta alá eső cukormennyiségnek megfelelően megfizetett termelési illetékek megtérítése iránti kérelmet, mivel a termelési illetékek rendszerét ezen időpontot követően a 318/2006 rendelet nem újította meg.
Ami konkrétan az előzetes döntéshozatalra előterjesztett negyedik, a 164/2007 rendelet érvényességére vonatkozó kérdést illeti, írásbeli észrevételeiben a Saint Louis Sucre e rendelet érvénytelenségére hivatkozott, míg a belga kormány álláspontja szerint az érvényes, a Bizottság pedig azzal érvelt, hogy e kérdést nem kell megválaszolni, mivel az említett rendeletet a Bíróság a 2012. szeptember 27‑iZuckerfabrik Jülich és társai ítéletében (
C‑113/10, C‑147/10 és C‑234/10
,
EU:C:2012:591
) érvénytelennek nyilvánította. A belga kormány és a Bizottság ezt követően a Bíróság által feltett kérdésre adott válaszában azt állította, hogy a Bíróságnak e negyedik kérdést úgy kell értelmeznie, hogy az az 1360/2013 rendelet érvényességére vonatkozik. A francia kormány a jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadhatóságára vonatkozó általánosabb fenntartásai mellett ugyanerre az álláspontra helyezkedett. A Saint Louis Sucre szintén ez irányú választ adott, annak fenntartásával, hogy bármilyen megállapítás szülessen is ez utóbbi rendelet érvényességével kapcsolatban, ez nem érintheti azokat a visszatérítéseket, amelyekre a termelők az említett rendelet alapján már jogosultságot szereztek.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy amint az a jelen ítélet 22. pontjából kitűnik, az 1360/2013 rendelet visszamenőleges hatállyal, 2007. február 23‑tól felváltotta a 164/2007 rendeletet a 2005/2006‑os gazdasági évre vonatkozó cukorágazati termelési illetékek tekintetében.
Ezért az előzetes döntéshozatalra előterjesztett negyedik kérdést úgy kell értelmezni, hogy az az 1360/2013 rendelet érvényességére vonatkozik.
A fentiekből az következik, hogy az előzetes döntéshozatal iránti kérelem teljes egészében elfogadható.
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Az első kérdésről
Első kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy az 1260/2001 rendelet 15. cikkének (2) és (8) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy egy cukortermelő megalapozottan igényelheti az A és B kvóta alá eső olyan cukormennyiségek után megfizetett termelési illetékek visszatérítését, amelyek 2006. június 30‑án még raktározás alatt álltak, mivel a termelési illetékek rendszerét ezen időpontot követően a 318/2006 rendelet nem újította meg.
Ezen első kérdés a Saint Louis Sucre által benyújtott azon kérelmen alapul, amelyben lényegében a 2005/2006‑os gazdasági évre vonatkozó termelési illetékének újraszámítását kérte, mivel az említett gazdasági év végén a Közösség területén lévő, A és B kvóta alá eső cukorkészletek tekintetében nem merültek volna fel az értékesítésükkel kapcsolatos kiadások.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az 1260/2001 rendelet 15. cikke (2) bekezdésének a) pontja előírta, hogy a 2005/2006‑os gazdasági év vége előtt a 2001/2002‑től 2005/2006‑ig terjedő gazdasági évekre összesítve kell megállapítani az A és B cukor, A és B izoglükóz, valamint A és B inulinszirup tényleges termelése és a fogyasztás céljából a Közösségen belül elhelyezett cukor, izoglükóz, valamint inulinszirup tényleges mennyisége alapján megállapított exportálható többletet.
Márpedig az 1140/2003 rendelettel módosított 314/2002 rendelet 6. cikke (4) bekezdésének megfelelően az említett exportálható többlet kiszámításakor a Közösségen belül fogyasztás céljából eladott cukor, izoglükóz, valamint inulinszirup mennyiségét ezen élelmiszereknek a gazdasági év elején tárolt, az A és B kvóta keretein belül termelt, a természetes állapotban behozott és a behozott feldolgozott termékekben tartalmazott mennyiségeinek összege alapján kell megállapítani, amelyből le kell vonni ugyanezen élelmiszereknek a természetes állapotban kivitt, a kivitt feldolgozott termékek által tartalmazott, a gazdasági év végén tárolt és a termelési visszatérítési igazolás tárgyát képező mennyiségeit.
Ezért a 2001/2002–2005/2006‑os gazdasági évekre vonatkozó exportálható többlet kiszámítása keretében a 2005/2006‑os gazdasági év végén raktáron lévő cukor‑, izoglükóz‑ és inulinszirup‑mennyiségek kizárása ellentétes lenne mind az 1140/2003 rendelettel módosított 314/2002 rendelet 6. cikkének (4) bekezdésével, amely kifejezetten előírja e raktáron lévő mennyiségek figyelembevételét, mind az 1260/2001 rendelet 15. cikke (2) bekezdésének a) pontjával, amely szintén exportálható, nem pedig exportált többletet említ, ami szükségképpen magában foglalja – amint ezen utóbbi rendelet (15) preambulumbekezdéséből kitűnik – az érintett gazdasági év végén a piacon, illetve raktáron lévő mennyiségeket.
Ezenfelül, amint arra a főtanácsnok az indítványának 77. pontjában rámutat, az, hogy továbbra is – az 1260/2001 rendelet 15. cikkének (2) és (3) bekezdésében a 2001/2002–2005/2006‑os gazdasági évek tekintetében előírt kiigazítást követően is – „előrelátható” összveszteséget említenek, arra utal, hogy a veszteség még nem jelentkezett teljes egészében. A Bíróság egyébiránt kimondta, hogy a teljes veszteségre vonatkozó becslés kiszámításának módja mindenesetre a közösségi termelési többlet értékesítéséből adódó veszteségeknek a jövőre vonatkozóan és konvencionális módon történő megállapítására irányul (2008. május 8‑iZuckerfabrik Jülich és társai ítélet,
C‑5/06 és C‑23/06–C‑36/06
,
EU:C:2008:260
,
43.
pont).
Egyébiránt hangsúlyozni kell, hogy amint arra a főtanácsnok az indítványának 82. pontjában rámutat, a cukorpiac közös szervezésének a 318/2006 rendelettel elvégzett reformja, akármennyire is átfogó volt, nem szüntette meg az export‑visszatérítési rendszert, amint az e rendelet 32. cikkének (1) és (2) bekezdéséből kitűnik.
Ezért átfedés volt a cukorpiacnak az 1260/2001 rendelettel a 2001/2002‑es gazdasági évtől a 2005/2006‑os gazdasági évig terjedő időszakra létrehozott közös szervezése, illetve a 318/2006 rendelettel a 2006/2007‑es gazdasági évtől megreformált ugyanezen közös piacszervezés között.
Így a 958/2006 rendelet értelmében állandó pályáztatáshoz folyamodtak a fehér cukorra alkalmazandó export‑visszatérítéseknek a 2006/2007‑es gazdasági év vonatkozásában történő megállapítása érdekében.
Ezért a 2005/2006‑os gazdasági év utolsó napjával sem szűnt meg a gyártók azon lehetősége, hogy visszatérítés mellett exportálják a raktáron lévő cukrot.
Végül meg kell jegyezni, hogy a 318/2006 rendelet 16. cikkének (1) bekezdése csak a 2007/2008‑as gazdasági évtől kezdődően állapított meg termelési díjat, és e díj célkitűzése – e rendelet (19) preambulumbekezdésének megfelelően – végeredményben az volt, hogy hozzájáruljon a cukorágazat piacának közös szervezése keretében felmerülő kiadások finanszírozásához, és nem pedig az, hogy az 1260/2001 rendeletben előírt termelési illetékhez hasonlóan teljes egészében finanszírozza a közösségi termelés és fogyasztás különbségéből eredő többletek értékesítésének költségeit.
A jelen esetben felidézhető, hogy a 900/2007 rendelet értelmében állandó pályáztatáshoz folyamodtak a fehér cukorra alkalmazandó export‑visszatérítéseknek a 2007/2008‑as gazdasági év végéig történő megállapítása érdekében.
E körülmények között, tekintettel arra, hogy az uniós jogalkotó az EUMSZ 40–EUMSZ 43. cikk által ráruházott politikai kötelezettségeinek megfelelően a mezőgazdaságot érintő kérdésekben széles mérlegelési jogkörrel rendelkezik, és következésképpen a bíróság által végzett felülvizsgálatnak arra kell korlátozódnia, hogy az érintett rendelkezés nem tartalmaz‑e nyilvánvaló hibát, nem történt‑e hatáskörrel való visszaélés, vagy az érintett hatóság nem lépte‑e túl nyilvánvalóan a számára biztosított mérlegelési jogkört (2013. március 14‑i ítélet, Agrargenossenschaft Neuzelle,
C‑545/11
,
EU:C:2013:169
,
43.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat), nem tűnik úgy, hogy a Tanács nyilvánvaló hibát vagy hatáskörrel való visszaélést követett volna el, vagy nyilvánvalóan túllépte volna a számára biztosított mérlegelési jogkört, amikor a 2005/2006‑os gazdasági év tekintetében előírta az e gazdasági év végén meglévő exportálható többlet figyelembevételét, ami szükségképpen magában foglalja a gazdasági év végén raktáron lévő cukormennyiségeket.
A Saint Louis Sucre által a tárgyaláson hivatkozott azon érvet illetően, amely szerint a 2006/2007‑es gazdasági évre nyújtott export‑visszatérítéseket az e gazdasági év során a 318/2006 rendelet 8. cikkének megfelelően a cukorgyártó vállalkozásoknak kiosztott kiegészítő cukorkvótákra kivetett összegekből finanszírozták, meg kell állapítani, hogy a kvóták kiosztására önkéntes alapon, maguknak a vállalkozásoknak a kérésére került sor, és hogy mindenesetre az ügy iratainak egyetlen eleme sem mutat arra, hogy az így beszedett összegeket nem az említett kiegészítő kvótákkal kapcsolatos költségek fedezésére, hanem az említett visszatérítések finanszírozására használták volna fel.
A fentiekre tekintettel az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1260/2001 rendelet 15. cikkének (2) és (8) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy egy cukortermelő nem igényelheti megalapozottan az A és B kvóta alá eső olyan cukormennyiségek után megfizetett termelési illetékek visszatérítését, amelyek 2006. június 30‑án még raktározás alatt álltak, mivel a termelési illetékek rendszerét ezen időpontot követően a 318/2006 rendelet nem újította meg.
A harmadik és a negyedik kérdésről
Tekintettel az első kérdésre adott válaszra, a második és a harmadik kérdésre nem szükséges válaszolni.
A negyedik kérdésről
Az első kérdésre adott válaszra tekintettel nem merült fel olyan körülmény, amely az 1360/2013 rendelet érvényességére hatással lenne.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (harmadik tanács) a következőképpen határozott:

1)
A cukorágazat piacának közös szervezéséről szóló, 2001. június 19‑i 1260/2001/EK tanácsi rendelet 15. cikkének (2) és (8) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy egy cukortermelő nem igényelheti megalapozottan az A és B kvóta alá eső olyan cukormennyiségek után megfizetett termelési illetékek visszatérítését, amelyek 2006. június 30‑án még raktározás alatt álltak, mivel a termelési illetékek rendszerét ezen időpontot követően a cukorágazat piacának közös szervezéséről szóló, 2006. február 20‑i 318/2006/EK tanácsi rendelet nem újította meg.

2)
A Bíróság által folytatott vizsgálat során nem merült fel olyan körülmény, amely a 2001/2002‑es, a 2002/2003‑as, a 2003/2004‑es, a 2004/2005‑ös és a 2005/2006‑os gazdasági évre vonatkozó cukorágazati termelési illetékek, a 2001/2002‑es és a 2004/2005‑ös gazdasági év tekintetében alkalmazandó kiegészítő illeték kiszámításához szükséges együttható, valamint a cukorgyártók által a cukorrépa‑eladóknak az illetékek maximális összege és a 2002/2003‑as, a 2003/2004‑es és a 2005/2006‑os gazdasági évre kivetendő illetékösszeg közötti különbség alapján fizetendő összegek megállapításáról szóló, 2013. december 2‑i 1360/2013/EU tanácsi rendelet érvényességére hatással lenne.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: francia.