CELEX: 62021TJ0164
Henkilöstö
Väliaikaiset toimihenkilöt
Määräaikaisen työsopimuksen uusimatta jättäminen toistaiseksi voimassa olevaksi työsopimukseksi
Yksikön etu
Oikeudellinen virhe
Ilmeinen arviointivirhe
Oikeus tulla kuulluksi
Hyvän oikeudenkäytön periaate
Huolenpitovelvollisuus

)
Kantaja QM vaatii SEUT 270 artiklaan perustuvassa kanteessaan kumoamaan Euroopan unionin lainvalvontayhteistyöviraston (Europol) 27.5.2020 tekemän päätöksen olla uusimatta hänen työsopimustaan toistaiseksi voimassa olevaksi sopimukseksi (jäljempänä riidanalainen päätös) sekä tarvittaessa kumoamaan hänen oikaisuvaatimuksensa hylkäämisestä 18.12.2020 tehdyn päätöksen (jäljempänä oikaisuvaatimuksen hylkäämistä koskeva päätös).
Asian tausta
[– –]
Menettely kantajan työsopimuksen uusimiseksi toistaiseksi voimassa olevaksi sopimukseksi aloitettiin 7.1.2020 Europolissa sovellettavien sääntöjen mukaisesti.
[– –]
Pääjohtaja ilmoitti 5.5.2020 työsopimusten tekemiseen valtuutettuna viranomaisena (jäljempänä valtuutettu viranomainen) kantajalle aikeestaan olla uusimatta tämän työsopimusta toistaiseksi voimassa olevaksi sopimukseksi sekä täsmensi, että – ottaakseen huomioon Europolin strategian nimeltä ”Europol Strategy 2020+” (jäljempänä Europol-strategia 2020+) sekä Europolille ohjelman ”EU Interoperability Agenda” puitteissa osoitetut vastuualueet – tulevalla [
luottamuksellinen
] osaston päälliköllä olisi oltava enemmän sellaista ammattitaitoa ja pätevyyttä, jota kantajalla ei ollut (jäljempänä 5.5.2020 päivätty tiedonantokirje).
Kantaja liitti 12.5.2020 sopimuksen uusimislomakkeen osioon 6 huomautuksensa pääjohtajan aikomuksesta olla uusimatta hänen työsopimustaan.
Valtuutettu viranomainen antoi riidanalaisen päätöksen 27.5.2020. Päätös annettiin kantajalle tiedoksi 2.6.2020 lähetetyllä sähköpostilla.
Valtuutettu viranomainen täsmensi riidanalaisessa päätöksessä, että ”Europol 2020+ -strategian ja Europolin ’ohjelmointiasiakirjojen’, mukaan lukien Europolille unionin yhteentoimivuusohjelman puitteissa osoitettujen asteittain toteutettavien vastuutehtävien, tarkastelun perusteella havaittiin, että [
luottamuksellinen
] osaston päälliköllä on oltava [kantajan] nykyiseen toimenkuvaan verrattuna enemmän operatiivisia valmiuksia ja kokemusta ”.
[– –]
Asianosaisten vaatimukset
Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta
–
kumoamaan riidanalaisen päätöksen ja tarvittaessa oikaisuvaatimuksen hylkäämistä koskevan päätöksen
–
velvoittamaan Europolin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Europol vaatii unionin yleistä tuomioistuinta
–
hylkäämään kanteen perusteettomana
–
velvoittamaan kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudellinen arviointi
[– –]
Riidanalaisen päätöksen kumoamiseen tähtäävät vaatimukset
41 Kantaja vetoaa kumoamiskanteensa tueksi viiteen kanneperusteeseen, joista ensimmäinen perustuu valtuutetun viranomaisen tekemiin virheisiin tämän soveltaessa hakijan työsopimuksen uusimista toistaiseksi voimassa olevaksi sopimukseksi koskevia arviointiperusteita, siihen, ettei tehtävän uusien tarpeiden tarkistamisesta ja määrittelystä ollut tehty päätöstä, toinen kuulluksi tulemisen oikeuden loukkaamiseen, kolmas ennakkoluuloihin kantajan valmiuksista vastata tehtävän tuleviin tarpeisiin, kantajan soveltuvuuden tutkimatta jättämiseen, hyvää hallintoa koskevan velvoitteen ja kantajan arvioiduksi tulemisen perustellun oikeuden loukkaamiseen, neljäs ilmeiseen arviointivirheeseen kantajan henkilöprofiilin ja soveltuvuuden arvioinnissa sekä viides oikeuksien väärinkäyttöön ja huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiin.
[– –]
Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu valtuutetun viranomaisen tekemiin virheisiin tämän soveltaessa hakijan työsopimuksen uusimista toistaiseksi voimassa olevaksi sopimukseksi koskevia arviointiperusteita, sekä siihen, ettei tehtävän uusien tarpeiden tarkistamisesta ja määrittelystä ollut tehty päätöstä
Kantajan mukaan 28.3.2019 tehdyn päätöksen 4 artiklan 3 kohdan mukaan tässä artiklassa mainittu ilmaisu ”ennakoitavissa oleva tuleva kehitys” liittyy toimen tai tehtävän jatkuvaan tarpeellisuuteen ja siten yksinomaan ensimmäiseen arviointiperusteeseen. Riidanalaisen päätöksen perusteluista kuitenkin käy kantajan mukaan ilmi, että kyseiset perustelut perustuvat yksinomaan mainitussa määräyksessä tarkoitettuun toiseen arviointiperusteeseen eli toimihenkilön soveltuvuuteen ja pätevyyteen, jotka eivät viittaa ennakoitavissa olevaan tulevaan kehitykseen.
Kantaja väittääkin, että koska riidanalaisessa päätöksessä häntä vaaditaan osoittamaan uutta osaamista ennakoitavissa olevan tulevan kehityksen vuoksi, päätös perustuu tosiasiallisesti hänen hoitamansa toimen uudelleenjärjestelyyn, vaikka siitä ei ollut tehty uudelleenjärjestelyä koskevaa päätöstä, ja toisaalta tehtävän uusia tarpeita ei ollut määritelty hänen työsopimuksensa uusimatta jättämistä koskevan päätöksenteon yhteydessä.
Kantaja vetoaa ensiksi 16.12.2020 annettuun tuomioon VP v. Cedefop (
T-187/18
, ei julkaistu,
EU:T:2020:613
) ja tuo esille, että Europol saattoi viitata tuleviin uudelleenjärjestelyihin arvioidakseen intressiään toimihenkilöidensä työsopimuksen mahdolliseen uusimiseen ainoastaan siinä tapauksessa, että uudelleenjärjestelyt olivat ennakoitavissa. Pääjohtaja teki siis kantajan mukaan virheen päättäessään olla uusimatta hänen työsopimustaan toistaiseksi voimassa olevaksi sopimukseksi sillä perusteella, että tulevalle [
luottamuksellinen
] osaston päällikölle osoitettavien tehtävien suorittaminen edellytti muita ammattitaitoja, vaikka kyseiseen toimeen liittyvien tehtävien toimenkuvaa ei ollut vielä muutettu.
Kantaja vetoaa toiseksi siihen, että riidanalaisessa päätöksessä ei täsmennetä [
luottamuksellinen
] osaston päällikön tulevan tehtävän hoitamisessa tarvittavaa ammattitaitoa. Yhdessäkään Europolin mainitsemassa asiakirjassa ei myöskään kantajan mukaan määritellä sellaisia uusia taitoja, joita tulevalla [
luottamuksellinen
] osaston johtajalla pitäisi olla.
Kantajan mukaan hänen ammattitaitonsa ja pätevyytensä olisi siis pitänyt tutkia sen selvittämiseksi, täyttikö hän toimenkuvan vaatimukset sellaisena kuin se oli vastedes suunniteltu. Europolin olisi näet pitänyt arvioida kantajan pätevyys ja ammattitaidot arviointimenettelyn tai testauksen eikä nykyisen työnkuvan vaatiman suorituskyvyn perusteella.
Kantaja väittää myös, että hän oli osoittanut, että hänellä oli vastedes vaadittu ammattitaito ja pätevyys tai että hän oli pystynyt työuransa aikana vähintäänkin osoittamaan, että hän pystyi täysin mukauttamaan henkilöprofiiliaan pätevyytensä mukaan ja päinvastoin.
Kantaja korostaa niin ikään, että [
luottamuksellinen
] julkaistuun avoinna olevaa toimea koskevaan ilmoitukseen sisältyi kuvaus hänen toimeaan vastaavasta toimesta. Tältä osin hän väittää, että hoitaessaan toimeaan sen kuvaus ei ollut kertaakaan muuttunut hänen tehtäviensä mukauttamisesta huolimatta.
Kolmanneksi kantaja on eri mieltä siitä, että [
luottamuksellinen
] osaston päällikön toimi on luokiteltu niin sanottuihin ”rajoitettuihin toimiin”. Hän väittää, että tällaiseen muutokseen ei voida pätevästi vedota häntä vastaan, sillä toimen luonteen muuttaminen tehtävien hoidon aikana ei saa aiheuttaa vahinkoa kyseistä tointa hoitavalle toimihenkilölle. Muutos, joka kantajan mukaan velvoittaisi toimihenkilöiden kierrättämiseen, olisi estänyt kantajaa hakemasta tointa kolmen vuoden viiveajan vuoksi.
Neljänneksi kantaja vetoaa eriarvoiseen kohteluun ja henkilöstösääntöjen 27 artiklan rikkomiseen. Hän väittää, että [
luottamuksellinen
] osaston päällikön toimeen [
luottamuksellinen
] valittu henkilö ei ollut häntä pätevämpi ja että valitun henkilön henkilöprofiili on verrattavissa hänen profiiliinsa. Kansalaisuus on ainoa erottava tekijä valitun henkilön ja kantajan välillä. Kantaja lisää, että [
luottamuksellinen
] toimihenkilön valinta sellaisen [
luottamuksellinen
] osaston päällikön tehtävään, jossa kaksi yksikön päällikköä on niin ikään [
luottamuksellinen
] kansalaisia, horjuttaa virkamiesten ja toimihenkilöiden kansallisuuksien välistä tasapainoa sekä loukkaa henkilöstösääntöjen 27 artiklassa vahvistettua periaatetta.
Europol kiistää kantajan väitteet.
Edellä esitetystä on syytä muistuttaa aluksi, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan mahdollisuus uusia väliaikaisen toimihenkilön työsopimus on pelkkä toimivaltaisen viranomaisen harkintavaltaan jätetty mahdollisuus, sillä toimielimillä on laaja harkintavalta yksikköjensä järjestämisessä niille osoitettujen tehtävien mukaan sekä toimielinten palveluksessa olevan henkilöstön asemapaikkojen määräämisessä tehtävien hoitamista varten, kunhan asemapaikkojen määrääminen tapahtuu yksikön edun mukaisesti (ks. tuomio 10.10.2014, EMA/BU,
T-444/13 P
,
EU:T:2014:865
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Edellä mainittu oikeuskäytäntö on sitäkin merkityksellisempi tilanteessa, jossa määräaikainen työsopimus korvataan toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella, mikä luo entistä kiinteämmän ja ajallisista rajoitteista vapaan yhteyden toimielimen ja asianomaisen toimihenkilön välille (tuomio 26.1.2022, MN v. Europol,
T-586/20
, ei julkaistu,
EU:T:2022:24
,
kohta).
Yksikön järjestäminen ja toiminta kuuluvat yksinomaan toimielimen toimivaltaan, ja yksiköiden järjestämisestä vastaa nimittämiseen valtuutettu henkilö yksin. Yksistään hänen tehtävänään on arvioida yksikön tarpeita ja nimittää vastaavasti yksikön käytössä olevaa henkilöstöä (ks. tuomio 16.12.2020, VP v. Cedefop,
T-187/18
, ei julkaistu,
EU:T:2020:613
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Unionin toimielimillä ja virastoilla on täten vapaus järjestää hallintoyksikkönsä ottamalla huomioon sellaiset tekijät, kuten yksiköille osoitettujen tehtävien luonne ja laajuus sekä talousarvioon liittyvät mahdollisuudet. Vapaus pitää sisällään vapauden lakkauttaa virkoja ja muuttaa tehtävien jakoa työn organisoinnin tehostamiseksi tai unionin poliittisten elinten asettamien virkojen lakkauttamiseen liittyvien budjettivaatimusten täyttämiseksi sekä vapauden lakkautetun toimen haltijan aiemmin hoitamien tehtävien uudelleen kohdistamiseen ilman, että toimen lakkauttamisen edellytykseksi välttämättä asetetaan se, että kaikki vaaditut tehtävät hoidetaan pienemmällä henkilöstömäärällä kuin ennen uudelleenjärjestelyä (ks. tuomio 16.12.2020, VP v. Cedefop,
T-187/18
, ei julkaistu,
EU:T:2020:613
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Toisin kuin virkamiehet, joiden työsuhteen vakaus taataan henkilöstösäännöillä, väliaikaiset toimihenkilöt kuuluvat sellaisen toisenlaisen järjestelmän piiriin, jonka perustana on asianomaisen toimielimen kanssa tehty työsopimus. Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan 1 kohdan b alakohdasta ilmenee, että toimielimen ja määräajaksi palkatun väliaikaisen toimihenkilön välisen työsuhteen kestoa säännellään nimenomaan osapuolten välillä tehdyssä sopimuksessa vahvistetuilla ehdoilla (tuomio 13.12.2018, Wahlström v. Frontex,
T-591/16
, ei julkaistu,
EU:T:2018:938
,
kohta).
On kuitenkin huomattava, että kun hallintoelin on sisäisellä ohjeella ottanut käyttöön erityisen järjestelmän, jonka tarkoituksena on erityisesti taata työsopimusten uusimisen avoimuus sekä tiettyjen menettelyä koskevien edellytysten asianmukainen soveltaminen, järjestelmää voidaan pitää toimielimen harkintavallan omaehtoisena rajoittamisena, josta hallintoelin voi poiketa ainoastaan ilmoittamalla selkeästi syyt, joilla muutos on perusteltavissa, sillä muussa tapauksessa loukataan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta (tuomio 26.9.2017, Hanschmann v. Europol,
T-562/16
, ei julkaistu,
EU:T:2017:664
,
kohta).
Käsiteltävässä asiassa on ensinnäkin huomattava, että 28.3.2019 tehtyä päätöstä, jossa määritellään työsopimusten uusimista koskeva Europolin yleinen käytäntö, voidaan pitää edellä 87 kohdassa mainitussa oikeuskäytännössä tarkoitettuna sisäisenä ohjeena. Mainitulla päätöksellä näet otetaan käyttöön erityinen järjestelmä, jossa työsopimusten uusiminen toistaiseksi voimassa oleviksi sopimuksiksi edellyttää kolmen kumulatiivisen edellytyksen täyttymistä.
Edellä todetusta on syytä muistaa, että 28.3.2019 tehdyn päätöksen 4 artiklan 3 kohdan mukaan työsopimuksen uusiminen toistaiseksi voimassa olevaksi sopimukseksi edellyttää kolmen arviointiperusteen täyttymistä, joista ensimmäinen koskee toimen tai tehtävän jatkuvaa tarpeellisuutta myös ennakoitavissa olevan tulevan kehityksen valossa, toinen toimihenkilön ammattitaitoja ja pätevyyttä sekä niiden merkitystä hoidettavan toimen tai tehtävän kannalta, sekä kolmas asianomaisen virkamiehen tasaisen hyvää suorituskykyä.
Riidanalaisesta päätöksestä käy keskeisesti ilmi, että vaikka toimen jatkuvia tarpeita tai kantajan tasaisen hyvää suorituskykyä ei ole riitautettu, hänen ammattitaitonsa ja pätevyytensä sekä niiden merkitys hoidettavan toimen kannalta ovat kuitenkin merkityksellisiä ennakoitavissa olevan tulevan kehityksen valossa.
Europol sovelsi käsiteltävässä asiassa kahta ensimmäistä arviointiperustetta, joista ensimmäinen koskee toimen ja tehtävän jatkuvaa tarpeellisuutta ennakoitavissa olevan tulevan kehityksen valossa ja toinen toimihenkilön ammattitaitoa ja pätevyyttä sekä niiden merkitystä hoidettavan tehtävän kannalta, sekä totesi, että kantajan ammattitaito ja pätevyys sekä [
luottamuksellinen
] koskeva ennakoitavissa oleva tuleva kehitys eivät vastaa toisiaan.
On syytä selvittää, onko tämänkaltainen kantajan riitauttama soveltaminen hänen keskeisen väitteensä mukaan perusteeton ja epäjohdonmukainen.
On ensinnäkin huomattava, että Europolin oli ennen työsopimuksen uusimista koskevan päätöksen tekoa arvioitava vastuullisesti yksikön edun nimissä tulevat muutokset ja ennakoitavissa oleva kehitys.
Europol totesi käsiteltävässä asiassa ensiksi, että sen toimintaan liittyvien lukuisten strategisten suunnitteluasiakirjojen valossa [
luottamuksellinen
] osaston oli toteutettava operatiivisia toimia eikä enää pelkästään muiden osastojen operatiivista toimintaa tukevaa toimintaa, minkä vuoksi [
luottamuksellinen
] osaston päälliköltä vaadittiin aiempaa enemmän ammattitaitoa.
Toiseksi Europol arvioi ensin kantajan ammattitaidon ja pätevyyden kantajan niiden henkilökansion tietojen ja huomautusten perusteella, jotka tämä oli toimittanut työsopimuksen uusimista koskeneen menettelyn yhteydessä, ja totesi tämän jälkeen, että kantajan ammattitaito ja pätevyys eivät vastanneet [
luottamuksellinen
] koskevaa tulevaa kehitystä.
Toiseksi todettakoon, että jos 28.3.2019 tehdyn päätöksen 4 artiklan 3 kohdassa vahvistettuja arviointiperusteita pitäisi kantajan väitteen mukaan soveltaa täysin itsenäisesti, soveltaminen saattaisi johtaa tilanteeseen, jossa Europolin olisi uusittava toimihenkilön työsopimus, vaikka tämän ammattitaito ei vastaisikaan tulevaisuudessa kohtuudella ennakoitavissa olevia hoidettavan toimen vaatimuksia, mikä olisi selvästi yksikön edun ja mainitussa artiklassa tarkoitetun menettelyn tavoitteen vastaista.
Edellä esitettyjen huomautusten perusteella ja kun otetaan huomioon valtuutetun viranomaisen laaja harkintavalta määräaikaisten työsopimusten uusimisessa toistaiseksi voimassa oleviksi työsopimuksiksi, ei vaikuta siltä, että Europolia voitaisiin moittia oikeudellisen virheen tekemisestä tämän soveltaessa hakijan työsopimuksen uusimista koskevia arviointiperusteita.
Kuten riidanalaisesta päätöksestä käy toiseksi ilmi, se ei perustu viraston tulevaan uudelleenjärjestelyyn vaan siihen, että kantajan soveltuvuus ja pätevyys eivät vastanneet toimenkuvaa sen tulevan ja ennakoitavissa olevan kehityksen valossa.
[Luottamuksellinen
] osaston päällikön toimi säilytettiin Europolin organisaatiokaaviossa, mutta uusia ammattitaitoja vastaavan toimen tarpeet on määritelty uudelleen ja todettu, että toimi edellyttää aiempaa enemmän ammattitaitoa mutta ei lakkautusta tai uudelleenjärjestelyä.
Näin ollen 16.12.2020 annettua tuomiota VP v. Cedefop (
T-187/18
, ei julkaistu,
EU:T:2020:613
), jolla päätös toimihenkilön työsopimuksen uusimatta jättäminen kumottiin sillä perusteella, että päätös perustui tulevaan uudelleenjärjestelyyn, vaikka tästä ei ollut tehty minkäänlaista konkreettista päätöstä, ei voida soveltaa käsiteltävässä asiassa,
Kolmanneksi on huomattava väitteestä, jonka mukaan riidanalaisessa päätöksessä ei täsmennetä [
luottamuksellinen
] osaston päällikön tulevan tehtävän hoitamisessa tarvittavaa ammattitaitoa, että valtuutettu viranomainen täsmensi riidanalaisessa päätöksessä, että [
luottamuksellinen
] ovat tärkeitä ammattitaitoja ja että ”valmius ajaa
[luottamuksellinen
] on ensiarvoisen tärkeää
[luottamuksellinen
] osaston päällikölle”.
Useista asiakirja-aineiston yksittäisistä asiakirjoista, niin strategisista, kuten Europolin 2020+-strategiasta, kuin ohjelmallisistakin asiakirjoista, kuten muun muassa Europolin ohjelma-asiakirjoista ja etenkin kauden 2020–2022 ohjelma-asiakirjoista, mukaan lukien Europolille unionin yhteentoimivuusohjelman puitteissa osoitetuista vastuutehtävistä, joihin kantaja on [
luottamuksellinen
] osaston päällikkönä myötävaikuttanut ja joista hän ei ole voinut olla tietämättä, ilmenee, että neuvottelut tulevista [
luottamuksellinen
] liittyvistä tarpeista oli aloitettu vuonna 2019.
Riidanalainen päätös ja 5.5.2020 päivättyyn tiedonantokirjeeseen lisätyt tarkennukset sekä kantajan saatavilla olevat asiakirjat, kuten Europol 2020+ -strategia, yhteentoimivuutta koskeva Europolin etenemissuunnitelma, Europolin ohjelma-asiakirja 2020–2022, ohjelma-asiakirjaluonnos 2021–2023, Europolin raportti ulkoisille sidosryhmille, Europolin yhteentoimivuussuunnitelma unionissa sekä Europolin raportit Europol 2020+ -strategian täytäntöönpanosta ovat välttämättä antaneet kantajalle mahdollisuuden saada selville [
luottamuksellinen
] osaston päällikön toimessa vaaditut ammattitaidot ja pätevyys.
Huomattakoon väitteestä, jonka mukaan Europolin olisi pitänyt arvioida kantajan pätevyys ja ammattitaidot arviointimenettelyn tai testauksen perusteella, että 28.3.2018 tehtyyn päätökseen työsopimusten uusimista koskevan menettelyn määrittämisestä ei sisälly testausta. Toimihenkilöiden pätevyyden ja ammattitaidon tarkastaminen kuuluu pääjohtajalle, joka ottaa huomioon toimihenkilön tuloksellisuuden, hänen henkilökansionsa sisältämät tiedot ja myös hänen ansioluettelonsa sekä valtuutetun viranomaisen käsiteltävässä asiassa noudattaman työsopimusten uusimista koskevan menettelyn yhteydessä toimitetut huomautukset. Ylimääräisen menettelyn täytäntöönpano kantajan pyytämän testin tai haastattelun muodossa olisi merkinnyt 28.3.2018 tehdyn päätöksen ehtojen sivuuttamista ja saattanut johtaa yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen.
[
luottamuksellinen
] osaston päällikön toimen luokittelusta niin sanottuihin ”rajoitettuihin ” toimiin voidaan neljänneksi vain todeta, että muutos käsiteltävässä asiassa tehtiin riidanalaisen päätöksen antamisen jälkeen, joten se ei siten voi millään lailla vaikuttaa päätöksen lainmukaisuuteen. Kysymyksellä siitä, voitiinko muutokseen vedota kantajaa vastaan, ei siten ole merkitystä.
Huomattakoon viidenneksi väitteestä, jonka mukaan [
luottamuksellinen
] osaston päälliköksi hiljattain valittu henkilö ei ole kantajaa pätevämpi, että väitteet perustuvat kantajan henkilökohtaiseen käsitykseen julkisesti saatavilla olevista tiedoista. Kyseiset tiedot eivät kuitenkaan voi korvata hakemusasiakirjoja valintamenettelyssä, kuten Europol toteaa.
Todettakoon edelleen kantajan väitteestä, jonka mukaan [
luottamuksellinen
] kansalaisuutta olevan toimihenkilön nimittäminen päällikön tehtävään [
luottamuksellinen
] osastoon, jossa kaksi muuta yksikön päällikköä on niin ikään [
luottamuksellinen
] kansalaisia, rikkoo henkilöstösääntöjen 27 artiklaa, että [
luottamuksellinen
] osaston päällikön toimeen valittu ehdokas on [
luottamuksellinen
] kansalainen, kun taas kaksi muuta yksikönpäällikköä ovat [
luottamuksellinen
] kansalaisia.
Muiden todisteiden puuttuessa ei siis näytä siltä, että nimittäessään [
luottamuksellinen
] kansalaisuutta olevan toimihenkilön päälliköksi [
luottamuksellinen
] osastoon, jossa kaksi yksikön päällikköä on [
luottamuksellinen
] kansalaisia, Europol olisi rikkonut henkilöstösääntöjen 27 artiklaa, jossa nimenomaan edellytetään, että unionin virastot ottavat palvelukseen henkilöstöä mahdollisimman laajalta maantieteelliseltä alueelta unionin jäsenvaltioiden kansalaisten keskuudesta, ja jossa virastoja kielletään varaamasta työpaikkoja tietyn jäsenvaltion kansalaisille.
Ensimmäinen kanneperuste on edellä esitetyn perusteella hylättävä.
Ilmeiseen arviointivirheeseen perustuva neljäs kanneperuste
Kantaja väittää neljännessä kanneperusteessaan, että hänen ammattikokemuksensa, soveltuvuutensa ja valmiutensa mukautua tehtävän edellyttämiin tarpeisiin osoittavat, että hänellä on [
luottamuksellinen
] osaston päällikön tehtävän hoitamiseen vaadittavat ominaisuudet ja että pääjohtaja on siten tehnyt ilmeisen virheen arvioidessaan hänen valmiuksiaan hoitaa tehtäviä [
luottamuksellinen
] osaston päällikön toimen tulevan ja ennakoitavissa olevan kehityksen valossa.
Kantaja muistuttaa, ettei hän ollut tietoinen organisaation uusista tarpeista, koska vaaditut ammattitaidot eivät sisältyneet avoinna olevan toimen vaatimuksiin tai toimenkuvaan.
Joka tapauksessa kantajaa ei hänen mukaansa kohdeltu yhdenvertaisesti muiden [
luottamuksellinen
] osaston päällikön toimea hakeneiden henkilöiden kanssa kantajan soveltuvuuden arviointia koskevassa menettelyssä.
Europol kiistää kantajan väitteet.
Todettakoon ensi alkuun, että vaikka hallintoelimillä on laaja harkintavalta määräaikaisen työsopimuksen uusimisessa toistaiseksi voimassa olevaksi sopimukseksi, kuten edellä 82 ja 83 kohdasta ilmenee, unionin yleinen tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi on saatettu harkintavallan käytön yhteydessä annettua toimea vastaan nostettu kumoamiskanne, toteuttaa yhtä lailla laillisuusvalvontaa, joka ilmenee monessa suhteessa. Väliaikaisen toimihenkilön työsopimuksen uusimatta jättämistä koskevan toimihenkilölle vastaisen päätöksen kumoamista koskevassa vaateessa unionin tuomioistuinten harjoittaman valvonnan on rajoituttava sen selvittämiseen, ettei ole tehty oikeudellista virhettä tai ilmeistä arviointivirhettä yksikön edun arvioinnissa, jolla kyseinen päätös on voitu perustella, ettei harkintavaltaa ole käytetty väärin tai ettei ole laiminlyöty huolenpitovelvollisuutta, johon hallintoelin on velvoitettu, kun sitä pyydetään lausumaan toimihenkilönsä kanssa tehdyn sopimuksen jatkamisesta. Unionin yleinen tuomioistuin valvoo myös sitä, onko hallintoelin syyllistynyt menettelyllisiin sääntöjenvastaisuuksiin tai tosiseikaston paikkansapitämättömyyteen (ks. vastaavasti tuomio 13.12.2018, Wahlström v. Frontex,
T-591/16
, ei julkaistu,
EU:T:2018:938
, 47) kohta.
Virhe voidaan määritellä ilmeiseksi ainoastaan, kun se on helposti havaittavissa ja voidaan todeta selvästi niiden arviointiperusteiden valossa, joita sovelletaan asianomaisen päätösvallan harjoittamiseen. Jotta voidaan näyttää toteen, että hallintoelin on tosiseikkoja arvioidessaan tehnyt ilmeisen virheen, joka on omiaan oikeuttamaan päätöksen kumoamisen, todisteiden, joiden esittäminen kuuluu kantajalle, on oltava riittävät viedäkseen uskottavuuden hallintoelimen esittämiltä arvioinneilta. Ilmeiseen virheeseen perustuva kanneperuste on siis hylättävä, jos kyseenalaistettua arviointia voidaan kantajan esittämistä seikoista huolimatta pitää oikeana tai pätevänä (ks. tuomio 15.12.2021, HB v. BEI,
T-689/20
, ei julkaistu,
EU:T:2021:891
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Kantajan neljännen kanneperusteensa tueksi esittämiä väitteitä on tarkasteltava juuri edellä esitettyjen seikkojen valossa.
Riidanalainen päätös perustuu käsiteltävässä asiassa siihen, että kantajan ammattitaidot ja pätevyys eivät ennakoitavissa olevan tulevan kehityksen valossa vastanneet Europolin tarpeita [
luottamuksellinen
] osaston päällikön toimessa.
Huomattakoon ensiksi kantajan väitteestä, jonka mukaan hänen tuloksellisuutensa, ammattikokemuksensa ja sopeutumiskykynsä osoittavat, että hänellä oli [
luottamuksellinen
] osaston päällikön toimen hoitamiseen vaadittavat ammattitaidot ja pätevyys, että Europol ei kiistä kantajan erinomaista tehokkuutta eikä hänen sopeutumiskykyään. Kantajan työsopimuksen uusimatta jättämisen perusteena ollut syy oli siinä, että kantajan henkilöprofiili ei vastannut Europolin tulevia tarpeita [
luottamuksellinen
] alalla sittemmin vaadittavan osaamisen valossa. Tämän johdosta havaittiin uusia tarpeita ja osaamisalueita, joita kantajan pätevyys ei Europolin mukaan riitä täyttämään.
Kantaja ilmoittaa, että hänellä on hiljaittain todettu pätevyys ja ammattitaidot mutta hän ei täsmennä näitä taitoja eikä siten osoita, että hänen Europolissa hankkimansa työkokemus tai aiempi työkokemus riittäisi vastaamaan Europolin tarpeeseen löytää [
luottamuksellinen
] alalla ja vielä [
luottamuksellinen
] pätevä henkilö.
Kantaja väittää niin ikään, että 7.1.2021 julkaistuun avoinna olevaa toimea koskeneeseen ilmoitukseen sisältyneessä toimenkuvassa ei vaadittu enempää ammattitaitoja kuin hänen tehtävissään, mutta unionin yleinen tuomioistuin toteaa, että kantajan työsopimuksen uusimatta jättämisen jälkeen Europol julkaisi ilmoituksen [
luottamuksellinen
] osaston päällikön avoinna olevasta toimesta, joka kattoi useita tehtäviä, jotka eivät kuuluneet kantajan tehtäviin, kuten erityisesti [
luottamuksellinen
].
Edellä todetusta seuraa, että kantajalle Europolissa osoitetut tehtävät eivät vastanneet [
luottamuksellinen
] osaston päällikön toimen edellyttämiä tulevia ja ennakoitavissa olevia vaatimuksia ja että kantaja ei ole näyttänyt toteen Europolin ilmeistä arviointivirhettä siinä, ettei hänellä olisi ollut tarvittavaa pätevyyttä mainitun tehtävän hoitamiseen tulevaisuudessa toistaiseksi voimassa olevan sopimuksen nojalla.
Kantajan väitteistä, joiden mukaan hän ei ollut perillä organisaation uusista tarpeista, on toiseksi aiheellista viitata ensimmäisen ja toisen kanneperusteen arviointiin ja korostettava, että tieto- ja viestintäteknologian tuleva kehitys on selvästi tunnistettu useissa strategisissa asiakirjoissa, joiden valmistelussa kantaja oli mukana ja joista hänellä oli mahdollisuus esittää huomautuksensa kahteen otteeseen työsopimuksen uusimista koskeneen menettelyn puitteissa sekä kuvailla niitä ammattitaitojaan, joita ei hänen mukaansa ollut sisällytetty hänen henkilökansioonsa.
Kantaja ei edellä todetun valossa esitä riittäviä todisteita, jotka veisivät uskottavuuden Europolin huomioon ottamilta arvoilta siitä, että kantajan henkilöprofiili ei vastaa yksikön uusia tarpeita edellä 115 kohdassa mainitun oikeuskäytännön mukaan.
Asiakirja-aineistosta ei siis ilmene, että Europol olisi tehnyt ilmeisen arviointivirheen todetessaan, että kantajalla ei ollut uusia tarpeita vastaavaa ammattitaitoa tai pätevyyttä. Kantajan neljäs kanneperuste on siten hylättävä.
[– –]

Näillä perusteilla,
UNIONIN YLEINEN TUOMIOISTUIN (seitsemäs jaosto)
on ratkaissut asian seuraavasti:

1)
Kanne hylätään.

2)
QM velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

da Silva Passos
Valančius
Sampol Pucurull
Julistettiin Luxemburgissa 9.11.2022 pidetyssä julkisessa istunnossa.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: ranska.
(
)	Tuomiosta on otettu tähän vain kohdat, joiden julkaisemista unionin yleinen tuomioistuin pitää aiheellisena.