CELEX: 62019CJ0100
Előzetes döntéshozatal
Jogszabályok közelítése
Távközlési ágazat
A rádióspektrum 2 GHz‑es frekvenciasávjainak a mobil műholdas szolgáltatásokat nyújtó rendszerek megvalósítására történő harmonizált felhasználása
626/2008/EK határozat
A 4. cikk (1) bekezdésének c) pontja, a 7. cikk (1) bekezdése és a 8. cikk (1) bekezdése
Kiegészítő földfelszíni elemek
A tagállamok által kiadott engedélyek
Az üzemeltetőnek a lakosság és a terület bizonyos százaléka lefedettségének biztosítására vonatkozó kötelezettsége
Be nem tartás
Hatás

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a mobil műholdas szolgáltatásokat nyújtó rendszerek (MSS) kiválasztásáról és engedélyezéséről szóló, 2008. június 30‑i 626/2008/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (
HL 2008. L 172., 15. o.
; a továbbiakban: MSS‑határozat) 4. cikke (1) bekezdése c) pontjának, 7. cikke (1) bekezdésének és 8. cikke (1) bekezdésének értelmezésére vonatkozik.
E kérelmet a Viasat UK Ltd és a Viasat Inc. (a továbbiakban együtt: Viasat) és az Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT) (Belgium) között ez utóbbi azon határozata tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő, amelyben az használati jogokat adott az Inmarsat Ventures Ltd c.o. (a továbbiakban: Inmarsat) részére a mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeinek vonatkozásában.
Jogi háttér
Az uniós jog
Az MSS‑határozat
Az MSS‑határozat (18) és (25) preambulumbekezdése értelmében:
„(18)
A kiegészítő földfelszíni elemek a mobil műholdas rendszerek szerves részét képezik, és használatukra a műholdon keresztül nyújtott szolgáltatások minőségének javítása érdekében általában olyan térségekben kerül sor, ahol a folyamatos műhold‑rálátás nem lehetséges a látóhatáron az épületek és földfelszín által képzett akadályok miatt. […] Az ilyen kiegészítő földfelszíni elemek engedélyezése ezért főként a helyi körülményekkel összefüggő feltételektől függ. Ezért ezeket nemzeti szinten kell kiválasztani és engedélyezni, a közösségi jog által meghatározott feltételeknek megfelelően. […]
[…]
(25)
Mivel e határozat célját – nevezetesen a mobil műholdas rendszer‑üzemeltetők kiválasztására és engedélyezésére vonatkozó közös keretrendszer létrehozását – tagállami szinten nem lehet kielégítően megvalósítani, és az intézkedések terjedelme és hatásai miatt az közösségi szinten jobban megvalósítható, a Közösség a Szerződés 5. cikkében megfogalmazott szubszidiaritás elvének megfelelően intézkedéseket fogadhat el. […]”
E határozat 1. cikke (1) bekezdésének szövege a következő:
„E határozat célja a közösségi mobil műholdas szolgáltatásokra (MSS) vonatkozó versenyképes belső piac fejlődésének elősegítése, illetve a lefedettség fokozatos biztosítása valamennyi tagállam.
Ez a határozat létrehozza az olyan mobil műholdas rendszerek üzemeltetőinek közös kiválasztására vonatkozó közösségi eljárást, amelyek [a rádióspektrum 2 GHz‑es frekvenciasávjainak a mobil műholdas szolgáltatásokat nyújtó rendszerek megvalósítására történő harmonizált felhasználásáról szóló, 2007. február 14‑i 2007/98/EK bizottsági határozattal (
HL 2007. L 43., 32. o.
)] összhangban a 2 GHz frekvenciasávot használják, amely a Föld‑világűr irányú összeköttetésre az 1 980–2 010 MHz‑es, a világűr‑Föld irányú összeköttetésre pedig a 2 170–2 200 MHz‑es frekvenciatartományt tartalmazza. A határozat emellett rendelkezéseket ír elő az e sávon belül kijelölt rádiófrekvenciás spektrum kiválasztott üzemeltetők általi használatára vonatkozó, koordinált tagállami engedélyezésre nézve, a mobil műholdas rendszerek működtetése céljából.”
Az MSS‑határozat 2. cikkének (2) bekezdése a következőt mondja ki:
„[…] Az alábbi fogalommeghatározásokat szintén alkalmazni kell:
a)
»mobil műholdas rendszerek«: olyan elektronikus hírközlő hálózatok és kapcsolódó eszközök, amelyekkel rádiós távközlési szolgáltatás nyújtható egy földfelszíni mobil állomás és egy vagy több űrbe telepített állomás között, vagy több mobil földi állomás között, egy vagy több űrbe telepített állomás révén, vagy pedig egy földfelszíni mobil állomás és egy vagy több helyhez kötött kiegészítő földfelszíni elem között. Az ilyen rendszerek legalább egy űrbe telepített állomást is magukban foglalnak.
b)
mobil műholdas rendszerek »kiegészítő földfelszíni elemei«: helyhez kötött földi telepítésű állomások annak érdekében, hogy javuljon az MSS hozzáférhetősége az olyan földrajzi térségekben, amelyek a rendszer műholdjának/műholdjainak hatótávolságán belül találhatók, és ahol egy vagy több világűrbe telepített állomással sem érhető el a szükséges minőségű kommunikáció.”
Az MSS‑határozat „Kiválasztási eljárás” című II. címe tartalmazza többek között e határozat 3. és 4. cikkét. Az említett határozat 3. cikkének (1) bekezdése a következőket írja elő:
„A Bizottság a mobil műholdas rendszer‑üzemeltetők kiválasztásához összehasonlító kiválasztási eljárást szervez. […]”
Ugyanezen határozat 4. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„A következő elfogadhatósági követelményeket kell alkalmazni:
[…]
c)
a pályázatokban a jelentkezőknek vállalniuk kell az alábbiakat:
[…]
ii.
az MSS szolgáltatás valamennyi tagállamban, és minden egyes tagállam lakossága legalább 50%‑ának és összesített területe legalább 60%‑ának lefedésével kell, hogy rendelkezésre álljon a pályázatban meghatározott határidő előtt, de mindenképpen legfeljebb hét évvel azt követően, hogy a Bizottság [pályázók kiválasztására vonatkozó] határozatát kiadják.”
Az MSS‑határozat „Engedélyezés” című III. címe tartalmazza e határozat 7–9. cikkét. Az említett határozat 7. cikke értelmében:
„(1)   A tagállamok a kiválasztott pályázók által vállalt határidőkkel és szolgáltatási területekkel összhangban, valamint a 4. cikk (1) bekezdésének c) pontjával és a nemzeti és közösségi jogszabályokkal összhangban biztosítják a kiválasztott pályázók számára a Bizottság által [a pályázók kiválasztására vonatkozó] határozatban meghatározott, adott rádiófrekvencia használati jogot és a mobil műholdas rendszer üzemeltetéséhez szükséges jogot. A tagállamok e jogokról megfelelően tájékoztatják a kiválasztott pályázókat.”
(2)   Az e cikk (1) bekezdése által érintett jogokra a következő közös feltételek vonatkoznak:
a)
a kiválasztott pályázók a kijelölt rádiófrekvenciás spektrumot az MSS szolgáltatásokhoz használják;
[…]
c)
a kiválasztott pályázóknak a pályázatukban vagy az összehasonlító kiválasztási eljárás során vállalt minden kötelezettségüket teljesíteniük kell, függetlenül attól, hogy a rádiófrekvenciás spektrum iránti összesített igény meghaladja‑e a rendelkezésre álló mennyiséget;
[…]”
Az MSS‑határozat 8. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1)   A tagállamok a nemzeti és a közösségi jogszabályokkal összhangban biztosítják, hogy illetékes hatóságaik megadják a II. címnek megfelelően kiválasztott és a 7. cikk szerint a spektrum használatára engedélyezett pályázók számára a területükön lévő, a mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeinek használatához szükséges engedélyeket.
(2)   A tagállamok nem választják ki és nem engedélyezik a mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeinek üzemeltetőit azelőtt, hogy a II. címben meghatározott kiválasztási eljárás befejeződne a Bizottság által [a pályázók kiválasztására vonatkozóan] elfogadott határozattal. Mindez nem érinti a 2 GHz‑es frekvenciasávnak a 2007/98/EK határozattal összhangban működő MSS szolgáltató rendszerektől eltérő rendszerek általi használatát.
(3)   A 2 GHz‑es frekvenciasávban a mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeinek működéséhez kiadott bármely nemzeti engedélyre a következő közös feltételek vonatkoznak:
a)
az üzemeltetők a kijelölt rádiófrekvenciás spektrumot a mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeihez használják;
b)
a kiegészítő földfelszíni elemek a mobil műholdas rendszer szerves részét képezik és a műholdas forrás és hálózatkezelési mechanizmus vezérlése alatt állnak; ugyanazt az átviteli irányt és ugyanazokat a rész frekvenciasávokat használják, mint a kapcsolódó műholdas elemek és nem növelik a kapcsolódó mobil műholdas rendszerek spektrum igényét;
c)
a kapcsolódó mobil műholdas rendszer műholdelemének meghibásodása esetén a kiegészítő földfelszíni elemek független működése nem haladhatja meg a 18 hónapot;
d)
a használati jogokat és az engedélyeket legfeljebb a kapcsolódó mobil műholdas rendszer engedélyének lejáratáig terjedő időtartamra adják meg.”
Az MSS‑határozat 9. cikke a következőképpen szól:
„(1)   A kiválasztott üzemeltetők felelnek az engedélyeikhez csatolt valamennyi feltétel betartásáért […]
(2)   A tagállamok biztosítják, hogy a 7. cikk (2) bekezdésében foglalt közös feltételek megsértése esetén alkalmazandó végrehajtás szabályok, beleértve a szankciókról szóló szabályokat, összhangban legyenek a közösségi jogszabályokkal […]. A szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.
A tagállamok biztosítják a közös feltételek betartásának ellenőrzését és meghozzák a megfelelő intézkedéseket a szabálytalanságok kezelésére. A tagállamok az ellenőrzések eredményéről évente tájékoztatják a Bizottságot, amennyiben a közös feltételeket nem tartják be és amennyiben végrehajtási intézkedéseket kellett meghozni.
A Bizottság a 10. cikk (1) bekezdésében hivatkozott hírközlési bizottság segítségével megvizsgálhatja a közös feltételek megszegésének feltételezett, konkrét eseteit. Ha egy tagállam a közös feltételek megsértésének konkrét esetéről tájékoztatja a Bizottságot, a Bizottság megvizsgálja ezt a feltételezett esetet a hírközlési bizottság segítségével.
(3)   A (2) bekezdésben hivatkozott intézkedéseket, amelyek meghatározzák a végrehajtás szabályainak összehangolt alkalmazására vonatkozó megfelelő módozatokat, beleértve az engedélyek koordinált felfüggesztésének vagy visszavonásának szabályait a 7. cikk (2) bekezdésében meghatározott közös feltételek megszegése esetén, és amelyek e határozat nem alapvető fontosságú elemeinek kiegészítéssel történő módosítására irányulnak, a 10. cikk (4) bekezdésében említett, ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárás szerint kell elfogadni.”
A kiválasztási határozat
A páneurópai mobil műholdas szolgáltatásokat nyújtó rendszerek (MSS) üzemeltetőinek kiválasztásáról szóló, 2009. május 13‑i 2009/449/EK bizottsági határozat (
HL 2009. L 149., 65. o.
; a továbbiakban: kiválasztási határozat) 2. cikke értelmében:
„[Az MSS‑határozat] II. címe szerinti összehasonlító kiválasztási eljárás első kiválasztási fázisának eredményeképpen az Inmarsat […] és a Solaris Mobile Limited alkalmas pályázónak minősülnek.
Mivel [az MSS‑határozat] II. címe szerinti összehasonlító kiválasztási eljárás során elfogadott alkalmas pályázók által igényelt rádiófrekvenciás spektrumra vonatkozó egyesített kérelem nem haladja meg a rendelkezésre álló, [az MSS‑határozat] 1. cikke (1) bekezdése szerinti rádiófrekvenciás spektrum mennyiségét, a Bizottság az Inmarsat […] és a Solaris Mobile Limited társaságokat választja ki.”
A kiválasztási határozat 3. cikke ekként rendelkezik:
„Az egyes kiválasztott pályázók által valamennyi tagállamban [az MSS‑határozat] III. címével összhangban használható frekvenciák a következők:
a)
Inmarsat […] 1980 MHz‑től 1995 MHz‑ig a Föld–világűr irányú (felmenő) összeköttetésre és 2170 MHz‑től 2185 MHz‑ig a világűr–Föld irányú (lemenő) összeköttetésre;
[…]”
A kiválasztási határozatot 2009. június 12‑én tették közzé az
Európai Unió Hivatalos Lapjában
.
A kiválasztási határozat
A mobil műholdas szolgáltatások (MSS) tekintetében a végrehajtás szabályainak összehangolt alkalmazására vonatkozó, a 626/2008 határozat 9. cikkének (3) bekezdése szerinti módozatokról szóló, 2011. október 10‑i 2011/667/EU bizottsági határozat (
HL 2011. L 265., 25. o.
; a továbbiakban: végrehajtási határozat) (8) preambulumbekezdése értelmében:
„[Az MSS‑határozat] 7. cikkének (2) bekezdésében meghatározott közös feltételek határokon átnyúló jellege szükségessé teszi a tagállamok általi végrehajtást célzó nemzeti eljárások uniós szintű összehangolását. A nemzeti végrehajtási eljárások alkalmazása körében tapasztalható eltérések – különös tekintettel a kivizsgálásra, valamint az elfogadott intézkedések időzítésére és jellegére – különböző végrehajtási intézkedéseket eredményeznének, ami ellentétes az MSS szolgáltatások páneurópai jellegével.”
A végrehajtási határozat 2. cikkének (2) bekezdése kimondja:
„[…] E határozat alkalmazásában továbbá:
–
»engedélyezett üzemeltető«: a 2009/449/EK határozat szerint kiválasztott üzemeltető, aki számára általános felhatalmazás alapján vagy egyedi használati jogként biztosították a [kiválasztási] határozatban meghatározott rádiófrekvenciák használatához való jogot és/vagy a mobil műholdas rendszer üzemeltetéséhez való jogot,
–
»közös feltételek«: az engedélyezett üzemeltetők jogaira [az MSS] határozat 7. cikkének (2) bekezdése alapján vonatkozó közös feltételek,
[…]”
A végrehajtási határozat 3. cikke ekként rendelkezik:
„(1)   Amennyiben valamely engedélyező tagállam megállapítja, hogy egy engedélyezett üzemeltető a közös feltételek közül egyet vagy többet nem teljesít, és e tagállam a megállapításairól [az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről szóló, 2002. március 7‑i 2002/20/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (
HL 2002. L 108., 21. o.
; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 337. o.)] 10. cikke (2) bekezdésének megfelelően tájékoztatja az érintett üzemeltetőt, úgy ezzel egyidejűleg tájékoztatja a Bizottságot; a Bizottság pedig tájékoztatja a többi tagállamot.
(2)   Az (1) bekezdés szerinti tájékoztatás tagállamoknak történt, Bizottság általi továbbítását követően a többi engedélyező tagállam kivizsgálja, hogy joghatóságuk alatt sor került‑e a vonatkozó közös feltételek megsértésére, és lehetőséget biztosít az érintett engedélyezett üzemeltető számára álláspontjának kifejtésére.
(3)   Az (1) bekezdés szerinti tájékoztatás tagállamoknak történt, Bizottság általi továbbítását követő öt hónapon belül az engedélyező tagállamok összefoglalót nyújtanak be a Bizottsághoz megállapításaikról és az érintett engedélyezett üzemeltető álláspontjáról, a Bizottság pedig tájékoztatja a többi tagállamot. Az (1) bekezdés szerinti tájékoztatás tagállamoknak történt, Bizottság általi továbbítását követő nyolc hónapon belül a Bizottság összehívja a hírközlési bizottság értekezletét annak érdekében, hogy az megvizsgálja a feltételezett jogsértést, és adott esetben megvitassa a feltételek teljesítésének biztosítását célzó, az 1. cikk (2) bekezdésében említett célkitűzéseknek megfelelő intézkedéseket.
(4)   A hírközlési bizottság (3) bekezdésben említett értekezlete előtt a tagállamok nem hoznak végső döntést a feltételezett jogsértéssel kapcsolatban.
(5)   A hírközlési bizottság (3) bekezdésben említett értekezletét követően valamennyi olyan engedélyező tagállam, amely megállapításairól a 2002/20/EK irányelv 10. cikke (2) bekezdésének megfelelően értesítette az érintett engedélyezett üzemeltetőt, és arra a következtetésre jut, hogy a közös feltételek közül egyet vagy többet megszegtek, olyan megfelelő és arányos intézkedéseket tesz (ideértve a pénzbírságot is), amelyek célja a közös feltételek érintett engedélyezett üzemeltető általi teljesítésének biztosítása, kivéve az érintett engedélyezett üzemeltető bármely felhatalmazásának vagy használati jogának megvonását vagy – ha az érintett tagállam nemzeti joga erről rendelkezik – felfüggesztését.
(6)   A közös feltételek súlyos vagy többszöri megszegése esetén minden olyan engedélyező tagállamnak, amely az (5) bekezdésben említett intézkedések elfogadása után a 2002/20/EK irányelv 10. cikkének (5) bekezdése alapján a felhatalmazás megvonásáról kíván döntést hozni, tájékoztatja a Bizottságot e szándékáról, és összefoglalót nyújt be mindazon intézkedésekről, amelyeket az érintett engedélyezett üzemeltető a végrehajtási intézkedések teljesítése érdekében elfogadott. A Bizottság közli ezt az információt a többi tagállammal.
(7)   A (6) bekezdés szerinti tájékoztatás tagállamoknak történt, Bizottság általi továbbítását követő három hónapon belül össze kell hívni a hírközlési bizottság értekezletét azzal a céllal, hogy az összehangolja az egyes felhatalmazások 1. cikk (2) bekezdésében említett célkitűzéseknek megfelelő megvonását. Időközben egyik engedélyező tagállam sem fogad el olyan döntést, amely az érintett engedélyezett üzemeltető bármely felhatalmazásának vagy használati jogának megvonását vagy – ha az érintett tagállam nemzeti joga erről rendelkezik – felfüggesztését tartalmazza.
(8)   A hírközlési bizottság (7) bekezdésben említett értekezletét követően az engedélyező tagállamok megfelelő döntéseket fogadhatnak el az érintett engedélyezett üzemeltető számára megadott felhatalmazás megvonása céljából.
(9)   Az (5) és a (8) bekezdésben említett valamennyi végrehajtási intézkedést az elfogadását követő egy héten belül, az alapul szolgáló indokokkal együtt közölni kell az érintett engedélyezett üzemeltetővel, valamint a Bizottsággal, amely tájékoztatja a többi tagállamot.”
A belga jog
A mobil műholdas szolgáltatásokat nyújtó rendszerekről szóló, 2013. február 11‑i királyi rendelet (Moniteur belge, 2013. március 8., 14068. o.; a továbbiakban: MSS királyi rendelet) 2. cikke kimondja:
„Azok a kiválasztott üzemeltetők, akik […] elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtására vonatkozó bejelentést tettek, engedélyt kapnak mobil műholdas rendszer üzemeltetésére a következő frekvenciasávokon:
1°   Inmarsat […]: legfeljebb 15 MHz az 1.980–1.995 MHz‑es frekvenciasávban a Föld‑világűr (felmenő) és legfeljebb 15 MHz a 2.170–2185 MHz‑es frekvenciasávban a világűr‑Föld (lemenő) összeköttetésre;
[…]”
E rendelet 3. cikke így rendelkezik:
„2016. június 13‑ig biztosítani kell Belgium lakossága legalább 50%‑ának és területe legalább 60%‑ának lefedettségét.”
Az említett rendelet 8. cikke értelmében:
„A kiválasztott üzemeltetők a következő feltételekkel jogosultak Belgiumban egy vagy több kiegészítő földfelszíni elemet telepíteni:
1°   elektronikus hírközlő hálózatok szolgáltatására vonatkozó bejelentést tettek […];
2°   az egyes kiegészítő földfelszíni elemeket azok üzembe helyezése előtt az [IBPT] jóváhagyta;
3°   az egyes kiegészítő földfelszíni elemek műszaki jellemzőit és üzembe helyezési helyét legalább egy hónappal a kívánt üzembe helyezés előtt az [IBPT] részére átadták.”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
Az MSS‑határozat II. címe szerinti kiválasztási eljárást követően a Bizottság a kiválasztási határozat 2. cikkének második bekezdése alapján az Inmarsatot választotta ki a mobil műholdas rendszerek üzemeltetőjeként. Az MSS királyi rendeletet e határozatot követően fogadták el.
2014. június 17‑én ez a vállalkozás bejelentést tett az IBPT‑nek olyan elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtása céljából, amelyek az Unió területén átrepülő repülőgépek részére nyújtott, repülés közbeni csatlakozási szolgáltatásokat ölelnek fel egy olyan rendszer révén, amely egyszerre foglal magában egy műholdat és mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeinek hálózatát, amelyek összességét „European Aviation Network”‑nek (európai légiközlekedési hálózat, a továbbiakban: EAN) minősítették. Amint az az MSS királyi rendelet 2. cikkéből következik, ez az értesítés magában foglalta az Inmarsat számára arra vonatkozóan adott engedélyt, hogy egy mobil műholdas rendszert az e cikk (1) bekezdésében megjelölt frekvenciasávokon üzemeltessen.
Az első határozat másodfokon történő hatályon kívül helyezését követően az IBPT 2018. augusztus 7‑én egy második határozatot hozott, amelyben biztosította az Inmarsat számára az általa igényelt, a mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeinek szolgáltatásához szükséges jogokat.
A Viasat, egy hírközlési szolgáltató, amely többek között repülés közbeni csatlakozási szolgáltatásokat kínál, megsemmisítés iránti keresetet nyújtott be e határozattal szemben a cour d’appel de Bruxelles (brüsszeli fellebbviteli bíróság, Belgium) előtt. E vállalkozás többek között arra hivatkozik, hogy mind az MSS‑határozat 4. cikke (1) bekezdése c) pontjának ii. alpontjából, mind az MSS királyi rendelet 3. cikkéből az következik, hogy az Inmarsat köteles volt 2016. június 13‑ig szolgáltatásai révén a népesség legalább 50%‑át és Belgium területének legalább 60%‑át lefedni. Márpedig ezt a feltételt az Inmarsat nem teljesítette, így ezen időpontot követően az IBPT nem engedélyezhette volna a jogvita tárgyát képező mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeinek szolgáltatását.
Az Eutelsat SA műhold‑üzemeltető, amely a repülés közbeni csatlakozási szolgáltatások nyújtásában a Viasat partnere, a Viasat által benyújtott, megsemmisítés iránti kereset támogatása végett beavatkozott.
A maga részéről az IBPT megjegyzi, hogy a szóban forgó műholdas mobilhálózatok kiegészítő földfelszíni elemei szolgáltatásának engedélyezése céljából csak az MSS királyi rendelet 8. cikkében előírt feltételekre támaszkodhatott, mivel az MSS‑határozat 4. cikke (1) bekezdésének c) pontjából eredő, lefedettségi kötelezettség, amelyre a Viasat hivatkozik, csak olyan kötelezettségvállalásra vonatkozik, amelyet az üzemeltetőnek a pályázatában kell megtennie. Az IBPT szerint azonban a lefedettségi kötelezettség és az e tekintetben előírt határidő joghatásokkal jár, mivel neki kell adott esetben a mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemei szolgáltatásának jóváhagyását követően, ellenőrzési hatásköre keretében az Inmarsatot a mulasztásáért szankcionálnia.
Az Inmarsat az IBPT álláspontját osztva azt állítja, hogy Görögországban egy földi telepítésű műholdállomást épített fel, és 2017. június 28‑án felbocsátotta műholdját az EAN számára, amely 2017. augusztus 29‑én kezdte meg a működését. Egyébiránt az Unió valamennyi tagállamában, továbbá Norvégiában és Svájcban kérelmezte és megkapta a mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeinek elhelyezéséhez szükséges engedélyeket.
A cour d’appel de Bruxelles (brüsszeli fellebbviteli bíróság) szerint nem vitatott, hogy az Inmarsat a mobil műholdas szolgáltatók kiválasztására irányuló pályázata keretében vállalta az MSS‑határozat 4. cikke (1) bekezdésének c) pontjában foglalt kötelezettségeket. Ezenkívül megállapítást nyert, hogy az Inmarsat nem tartotta tiszteletben a lakosság 50%‑os és Belgium területe 60%‑os lefedettségének 2016. június 13‑ig történő elérésére vonatkozó kötelezettséget, amely időpontban az EAN szolgáltatása még nem volt működőképes, mivel az említett műholdat még bocsátották fel.
Ebben az összefüggésben e bíróság úgy ítéli meg, hogy ahhoz, hogy az MSS királyi rendelet 3. cikke hatékonyan érvényesüljön, e rendelkezést
a priori
úgy kell értelmezni, hogy az e cikkben előírt lefedettségi kötelezettség tiszteletben tartása szükséges és előzetes feltétele a kiválasztott szolgáltatók számára elismert jogok, és különösen a mobil műholdas rendszerek egy vagy több kiegészítő földfelszíni elemének Belgiumban történő telepítéséhez való jog gyakorlásának. Az említett rendelkezés hatályát azonban az általa végrehajtani kívánt MSS‑határozatnak megfelelően kell értelmezni.
E tekintetben az említett bíróság pontosítja, hogy az MSS királyi rendelet 3. cikke eltér az MSS‑határozat 4. cikke (1) bekezdésének c) pontjától, mivel ez utóbbi rendelkezés olyan kötelezettségvállalásra vonatkozik, amelyet a kiválasztásra pályázó üzemeltetőnek a kiválasztást megelőzően kell megtennie. Ugyanakkor az MSS‑határozat 7. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy a kiválasztott pályázóknak biztosított jogokra különböző feltételek vonatkoznak, többek között az, hogy a kiválasztott pályázóknak „a pályázatukban vagy az összehasonlító kiválasztási eljárás során vállalt minden kötelezettségüket teljesíteniük kell”. Ezenkívül az MSS‑határozat 8. cikke úgy rendelkezik, hogy a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy illetékes hatóságaik „megadják a II. címnek megfelelően kiválasztott és a 7. cikk szerint a [rádiófrekvenciás] spektrum használatára engedélyezett pályázók számára” a mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeinek a területükön való szolgáltatásához szükséges engedélyeket.
Az alapügyben szóban forgóhoz hasonló helyzet vonatkozásában, amikor az előírt időpontban megvalósítandó lefedettségre vonatkozó kötelezettség be nem tartása véglegesen megállapításra kerül, a cour d’appel de Bruxelles (brüsszeli fellebbviteli bíróság) úgy véli, hogy az eljárásgazdaságosság szempontjából
a priori
kívánatos lenne, hogy a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságnak kötelezettsége vagy lehetősége legyen arra, hogy ne engedélyezze a mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeinek szolgáltatását, ahelyett hogy az utóbbit engedélyezné, és e kötelezettség be nem tartását utólagosan szankcionálná. E tekintetben azzal lehet érvelni, hogy az a kiválasztott pályázó, amelyik a 2016. június 13‑i időpontig nem teljesíti az MSS‑határozat 4. cikke (1) bekezdése c) pontjának ii. alpontjában előírt lefedettségi kötelezettséget, valójában nem rendelkezik többé a szóban forgó rádiófrekvenciák használatának és valamely mobil műholdas rendszer üzemeltetésének jogával.
E bíróság hozzáteszi, hogy amennyiben nem szankcionálják az ütemezésnek a kiválasztott üzemeltető általi be nem tartását, az megfosztja joghatásától a pályázó üzemeltetők által a kiválasztásuk szakaszában tett, lefedettségre vonatkozó kötelezettségvállalást.
E körülmények között a cour d’appel de Bruxelles (brüsszeli fellebbviteli bíróság) úgy határozott, hogy felfüggeszti az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)
[Az MSS‑határozat] 4. cikke (1) bekezdése c) pontjának ii) alpontját, 7. cikkének (1) bekezdését és 8. cikkének (1) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy abban az esetben, ha bebizonyosodik, hogy az ez utóbbi határozat II. címének megfelelően kiválasztott üzemeltető az ugyanezen határozat 4. cikke (1) bekezdése c) pontjának ii) alpontjában meghatározott határidőig mobil műholdas rendszeren keresztül nem nyújtott mobil műholdas szolgáltatásokat, az e határozat 8. cikkének (1) bekezdésében meghatározott illetékes tagállami hatóságok kötelesek megtagadni a kiegészítő földfelszíni elemek telepítésére vonatkozó engedélyek ezen üzemeltető számára történő kiadását azzal az indokkal, hogy ez az üzemeltető nem teljesítette a pályázata során vállalt kötelezettségeket?
2)
Az első kérdésre adott nemleges válasz esetén úgy kell‑e értelmezni ezeket a rendelkezéseket, hogy ugyanezen összefüggésben az e határozat 8. cikkének (1) bekezdésében meghatározott illetékes tagállami hatóságok megtagadhatják a [mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeinek] telepítésére vonatkozó engedélyek ezen üzemeltető számára történő kiadását azzal az indokkal, hogy utóbbi 2016. június 13‑ig nem teljesítette a lefedettségi kötelezettségvállalását?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Kérdéseivel – amelyeket indokolt együttesen vizsgálni – a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy az MSS‑határozat 8. cikkének az e határozat 7. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett (1) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy amennyiben bizonyítást nyer, hogy az e határozat II. címének megfelelően kiválasztott és a rádiófrekvenciás spektrum használatára e határozat 7. cikke szerint jogosult, kiválasztott üzemeltető nem nyújtott az MSS‑határozat 4. cikke (1) bekezdése c) pontjának ii. alpontjában előírt határidőig mobil műholdas rendszer útján mobil műholdas szolgáltatásokat, az illetékes tagállami hatóságok kötelesek arra, vagy legalábbis lehetőségük van arra, hogy megtagadják a mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeinek szolgáltatásához szükséges engedélyek ezen üzemeltető részére történő megadását azzal az indokkal, hogy az utóbbi nem teljesítette a pályázatában tett kötelezettségvállalást.
E kérdések megválaszolása érdekében előzetesen emlékeztetni kell arra, hogy az MSS‑határozat 1. cikke (1) bekezdése második albekezdésének megfelelően ez a határozat egyrészt uniós szinten létrehozza a 2 GHz‑es frekvenciasávot használó mobil műholdas rendszerek üzemeltetőinek közös kiválasztási eljárását, másrészt pedig megállapítja a mobil műholdas rendszerek üzemeltetése érdekében e sávon belül kiosztott rádiófrekvenciák használatára kiválasztott üzemeltetők tagállami koordinált engedélyezésére vonatkozó rendelkezéseket.
Először is az üzemeltetők kiválasztását illetően az MSS‑határozat 3. cikkének (1) bekezdése, amely e határozat II. címének részét képezi, előírja, hogy a Bizottság e célból összehasonlító kiválasztási eljárást folytat le.
E tekintetben e határozat 4. cikkének (1) bekezdése meghatározza az alkalmazandó elfogadhatósági követelményeket. E követelmények között szerepel a 4. cikk (1) bekezdése c) pontjának ii. alpontjában az a követelmény, amely a jelentkezőnek vállalnia kell, hogy a mobil műholdas szolgáltatást valamennyi tagállamban, és minden egyes tagállam lakossága legalább 50%‑ának és összesített területe legalább 60%‑ának lefedésével nyújtja a pályázó által megjelölt határidő előtt, de mindenképpen legfeljebb hét évvel azt követően, hogy a Bizottságnak a pályázók kiválasztásáról szóló határozatát kiadják.
Másodszor, ami a konkrét egyes rádiófrekvenciák mobil műholdas rendszerek üzemeltetése céljából történő használatára kiválasztott üzemeltetők tagállamok általi összehangolt engedélyezését illeti, az MSS‑határozat „Engedélyezés” című III. címe tartalmazza a 7–9. cikket. Az utóbbi határozatnak „A kiválasztott pályázók engedélyezése” című 7. cikke (1) bekezdésében úgy rendelkezik, hogy a tagállamok a kiválasztott pályázók által vállalt határidőkkel és szolgáltatási területekkel összhangban, valamint a 4. cikk (1) bekezdésének c) pontjával és a nemzeti és közösségi jogszabályokkal összhangban biztosítják a kiválasztott pályázók számára a Bizottság által az 5. cikk (2) bekezdésének vagy a 6. cikk (3) bekezdésének megfelelően elfogadott határozatban meghatározott, adott rádiófrekvencia használati jogot és a mobil műholdas rendszer üzemeltetéséhez szükséges jogot.
Ebben az összefüggésben az MSS‑határozat 7. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy az e cikk (1) bekezdésében említett jogokra bizonyos közös feltételek vonatkoznak. E tekintetben e határozat 7. cikke (2) bekezdésének c) pontja előírja azt a feltételt, amely szerint a kiválasztott pályázóknak meg kell felelniük a pályázatukban vagy az összehasonlító kiválasztási eljárás során tett valamennyi kötelezettségvállalásnak.
Egyébiránt az MSS‑határozat „Kiegészítő földfelszíni elemek” című 8. cikkének (1) bekezdése értelmében a tagállamok a nemzeti és az uniós jogszabályokkal összhangban biztosítják, hogy illetékes hatóságaik megadják az említett határozat II. címének megfelelően kiválasztott és az e határozat 7. cikke szerint a rádiófrekvenciás spektrum használatára engedélyezett pályázók számára a mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeinek a területükön való használatához szükséges engedélyeket. Az említett 8. cikk (3) bekezdése szerint a 2 GHz‑es frekvenciasávban a mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeinek üzemeltetéséhez kiadott bármely nemzeti engedélyre az említett bekezdés a)–d) pontjában felsorolt közös feltételek vonatkoznak.
Az MSS‑határozat 9. cikke a „Figyelemmel kísérés és végrehajtás” címet viseli, és többek között a (2) bekezdésében kimondja, hogy a tagállamok egyrészről biztosítják, hogy az e határozat 7. cikkének (2) bekezdésében foglalt közös feltételek megsértése esetén alkalmazandó végrehajtási szabályok, beleértve a szankciókról szóló szabályokat, összhangban legyenek a közösségi jogszabályokkal, másrészről biztosítják e feltételek betartásának ellenőrzését, és meghozzák a megfelelő intézkedéseket a szabálytalanságok kezelésére. A Bizottság az említett 9. cikk (3) bekezdése alapján elfogadta az e szabályok összehangolt alkalmazásának részletes szabályairól szóló végrehajtási határozatot.
Ezen előzetes megfontolásokat követően meg kell állapítani, hogy a kiválasztási határozat 2. cikkének második bekezdése értelmében az Inmarsat a mobil műholdas szolgáltatásokat nyújtó rendszerek üzemeltetőjeként kiválasztott két vállalkozás egyike.
A jelen ügyben a Bíróság rendelkezésére álló iratokból kitűnik, hogy a kiválasztását követően az Inmarsat a Belgiumban megszerezte az MSS‑határozat 7. cikkének (1) bekezdésében foglalt jogokat.
Ami az MSS‑határozat 8. cikkének (1) bekezdésében említett, a mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeinek való szolgáltatásához szükséges engedélyt illeti, az IBPT a Belgium területére vonatkozó engedélyt 2018. augusztus 7‑i határozatával adta meg az Inmarsat részére.
Márpedig kétségtelen, hogy e vállalkozás nem tett eleget a pályázatában az MSS‑határozat 4. cikke (1) bekezdése c) pontja ii. alpontjának megfelelően a lefedettség biztosításra vonatkozóan tett kötelezettségvállalásnak, vagyis hogy a szolgáltatását valamennyi tagállamban, minden egyes tagállam lakossága legalább 50%‑ának és összesített területe legalább 60%‑ának lefedésével nyújtja legkésőbb hét évvel a kiválasztásról szóló határozat kihirdetésének 2009. június 12‑i időpontját követően. 2016. június 12‑én ugyanis a műholdját még nem bocsátották fel, és az Inmarsat által nyújtani javasolt szolgáltatás még nem volt működőképes.
A kérdést előterjesztő bíróság, amelynek az IBPT 2018. augusztus 7‑i határozata jogszerűségének felülvizsgálatát kell elvégeznie, ebben az összefüggésben vizsgálja, hogy e mulasztásból milyen következtetéseket kell levonni a mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeinek szolgáltatásához szükséges engedély tekintetében. Pontosabban azt kérdezi, hogy az említett mulasztást kötelezettségszegést olyan kötelező, vagy adott esetben fakultatív oknak kell‑e tekinteni, amely igazolja ezen engedély megtagadását.
E tekintetben az MSS‑határozat 8. cikke (1) bekezdésének szövegét illetően meg kell jegyezni, hogy e rendelkezésnek megfelelően a mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeinek szolgáltatásához szükséges engedély megadásának két feltétele van, azaz hogy az engedélyt kérelmező üzemeltető az MSS‑határozat II. címe alapján kiválasztott pályázó legyen, és hogy e határozat 7. cikke értelmében jogosult legyen a rádiófrekvenciás spektrum használatára.
A jelen esetben az előző pontban említett két feltétel közül az első teljesül, mivel az Inmarsat – a nem módosított és hatályon kívül sem helyezett – kiválasztási határozat 2. cikke értelmében „kiválasztott pályázónak” minősül.
A második feltételt illetően a Bíróság rendelkezésére álló iratokból kitűnik, hogy az Inmarsat a Belga Királyságban megszerezte az MSS‑határozat 7. cikkének (1) bekezdésében említett jogokat, köztük a kiválasztási határozatban meghatározott konkrét rádiófrekvenciák használatára vonatkozó jogot. A Bíróság nem rendelkezik arra utaló adatokkal, hogy ez utóbbi jogot tőle időközben megvonták volna.
Ennélfogva az olyan üzemeltető mint az Inmarsat megfelel a jelen ítélet 46. pontjában meghatározott, a mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeinek szolgáltatásához szükséges engedély két megadási feltételének. Ebből következik, hogy az MSS‑határozat 8. cikke (1) bekezdésének szó szerinti értelmezése szerint az ilyen engedély nem tagadható meg azzal az indokkal, hogy az érintett üzemeltető az e határozat 4. cikke (1) bekezdése c) pontjának ii. alpontjában előírt határidőig nem tett eleget a pályázatában szereplő, lefedettségre vonatkozó kötelezettségvállalásnak.
Az az összefüggés, amelybe e rendelkezés illeszkedik, megerősíti ezt az értelmezést.
Meg kell ugyanis jegyezni egyrészt, hogy az MSS‑határozat 8. cikkének (3) bekezdése, amely előírja, hogy a mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeinek nemzeti engedélyei más, az a)–d) pontban felsorolt közös feltételek mellett adhatók ki, nem utal a kiválasztott pályázó által a pályázatában vállalt kötelezettségek betartására, amelyek közé az e határozat 4. cikke (1) bekezdése c) pontjának ii. alpontjában foglalt, lefedettségre vonatkozó kötelezettségvállalás is tartozik. Másrészt, amint az a jelen ítélet 38. pontjából kitűnik, e kötelezettségvállalások betartása az említett határozat 7. cikkének (2) bekezdésében felsorolt közös feltételek egyike, amelyek az említett 7. cikk (1) bekezdésében említett jogokra vonatkoznak.
Márpedig az MSS‑határozat 9. cikkének (2) bekezdéséből az következik, hogy az e határozat 7. cikkének (2) bekezdésében említett közös feltételek megsértésének következményeit összehangoltan kell alkalmazni. Egyébiránt e következményeket az említett határozat 9. cikkének (3) bekezdése alapján elfogadott végrehajtási határozat pontosítja.
Közelebbről, az ennek kapcsán követendő eljárást a végrehajtási határozat 3. cikke részletezi.
E tekintetben a fent említett 3. cikk (1)–(4) bekezdésével összefüggésben értelmezett (5) bekezdéséből kitűnik, hogy először is az a tagállam, amely megállapítja, hogy a közös feltételek közül egyet vagy többet megsértettek, miután tájékoztatta a Bizottságot, amely ezt követően tájékoztatja a többi tagállamot, és összehívja a hírközlési bizottságot a feltételezett jogsértés megvizsgálása érdekében, megfelelő és arányos intézkedéseket tesz, kivéve az érintett engedélyezett üzemeltető bármely felhatalmazásának vagy használati jogának megvonását vagy felfüggesztését.
Egyébiránt az említett 3. cikk (6)–(8) bekezdéséből az következik, hogy a közös feltételek súlyos vagy ismételt megsértése esetén az engedélyező tagállamok második lépésben az ugyanezen cikk (5) bekezdésében említett intézkedések meghozatalát és a Bizottság előzetes értesítését, valamint a hírközlési bizottság értekezletét követően megfelelő döntéseket fogadhatnak el az érintett engedélyezett üzemeltető számára megadott felhatalmazás megvonása céljából.
Ebből következik, hogy az MSS‑határozat 7. cikkének (2) bekezdésében említett egyik közös feltétel be nem tartása, például az e határozat 4. cikke (1) bekezdése c) pontjának ii. alpontjában említett, lefedettségre vonatkozó kötelezettség valamely kiválasztott üzemeltető általi elmulasztása nem eredményezi
ipso facto
az említett határozat 7. cikkének (1) bekezdésében említett engedélyek visszavonását, mivel az ilyen visszavonás feltétele a végrehajtási határozat 3. cikkében részletezett, két szakaszból álló eljárás tiszteletben tartása. Nem fogadható el a Viasat és az Eutelsat azon érve, amely szerint az olyan kiválasztott szolgáltató, mint az Inmarsat, amely nem tartotta tiszteletben az ilyen lefedettségre vonatkozó kötelezettségvállalást, e mulasztásból eredően már nem rendelkezik a 2 GHz‑es frekvenciasáv használatára vonatkozó joggal, következésképpen nem tekinthető úgy, mint amely az MSS‑határozat 7. cikkének (1) bekezdése alapján jogosult arra, hogy a rádiófrekvenciás spektrum ezen részén mobil műholdas rendszert telepítsen.
Éppen ellenkezőleg, amíg ezen eljárás nem eredményez visszavonásról szóló határozatot, a kiválasztott üzemeltető továbbra is rendelkezik az MSS‑határozat 7. cikkének (1) bekezdésében említett engedélyekkel, így a jelen ítélet 46. pontjában említett, a mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeinek szolgáltatásához szükséges engedély megadásának második feltétele továbbra is teljesül.
Végül az MSS‑határozat által követett, a mobil műholdas rendszerek üzemeltetőinek engedélyezésére és a mobil műholdas szolgáltatások minőségének kiegészítő földfelszíni elemek használata révén történő javítására irányuló célkitűzések – amint az különösen e határozat (18) és (25) preambulumbekezdéséből kitűnik – megerősítik azt az értelmezést, amely szerint valamely tagállam az e határozat 8. cikkének (1) bekezdésében foglalt két feltételnek eleget tevő üzemeltetővel szemben nem tagadhatja meg a mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeinek szolgáltatásához szükséges engedélyeket azzal az indokkal, hogy ezen üzemeltető megsértette a pályázatában tett kötelezettségvállalást, viszont adott esetben megindíthatja a végrehajtási határozat 3. cikkében részletezett eljárást.
A kérdést előterjesztő bíróság mindazonáltal figyelembe veszi azt a tényt, hogy egy olyan helyzetben, mint amelyről az alapügyben szó van, amelyben az MSS‑határozat 4. cikke (1) bekezdése c) pontjának ii. alpontjában említett, lefedettségre vonatkozó kötelezettség be nem tartása véglegesen megállapításra került, az eljárásgazdaságosság szempontjából kívánatos lenne, hogy a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságnak kötelezettsége vagy legalábbis lehetősége legyen arra, hogy ne adja meg a mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeinek szolgáltatásához szükséges engedélyt, ahelyett hogy azt megadná, és e kötelezettség be nem tartását utólagosan szankcionálná.
E tekintetben meg kell továbbá jegyezni, hogy e megközelítést sem az MSS‑határozatban, sem a végrehajtási határozat nem alapozza meg, és az megfosztja ez utóbbit a hatékony érvényesülésétől, mivel megkerüli az MSS‑határozat 7. cikkének (2) bekezdésében említett közös feltételek megsértése esetére abban kifejezetten előírt összehangolt eljárást.
Márpedig, amint az a végrehajtási határozat (8) preambulumbekezdéséből következik, ezen eljárás célja éppen a nemzeti végrehajtási eljárások alkalmazása során felmerülő olyan következetlenségek elkerülése, amelyek a mobil műholdas szolgáltatások páneurópai jellegével ellentétes számtalan végrehajtási intézkedést eredményeznek.
A fenti megfontolások összességére tekintettel az előterjesztett kérdésekre azt a választ kell adni, hogy az MSS‑határozat 8. cikkének az e határozat 7. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy amennyiben bizonyítást nyer, hogy az e határozat II. címének megfelelően kiválasztott és a rádiófrekvenciás spektrum használatára e határozat 7. cikke szerint jogosult, kiválasztott üzemeltető nem nyújtott az MSS‑határozat 4. cikke (1) bekezdése c) pontjának ii. alpontjában előírt határidőig mobil műholdas rendszer útján mobil műholdas szolgáltatásokat, az illetékes tagállami hatóságok nem jogosultak arra, hogy megtagadják a mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeinek szolgáltatásához szükséges engedélyek ezen üzemeltető részére történő megadását azzal az indokkal, hogy az utóbbi nem teljesítette a pályázatában tett kötelezettségvállalást.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (második tanács) a következőképpen határozott:

A mobil műholdas szolgáltatásokat nyújtó rendszerek (MSS) kiválasztásáról és engedélyezéséről szóló, 2008. június 30‑i 626/2008/EK európai parlamenti és tanácsi határozat 8. cikkének az e határozat 7. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy amennyiben bizonyítást nyer, hogy az e határozat II. címének megfelelően kiválasztott és a rádiófrekvenciás spektrum használatára e határozat 7. cikke szerint jogosult, kiválasztott üzemeltető nem nyújtott az 626/2008 határozat 4. cikke (1) bekezdése c) pontjának ii. alpontjában előírt határidőig mobil műholdas rendszer útján mobil műholdas szolgáltatásokat, az illetékes tagállami hatóságok nem jogosultak arra, hogy megtagadják a mobil műholdas rendszerek kiegészítő földfelszíni elemeinek szolgáltatásához szükséges engedélyek ezen üzemeltető részére történő megadását azzal az indokkal, hogy az utóbbi nem teljesítette a pályázatában tett kötelezettségvállalást.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: francia.