CELEX: 62019CJ0760
Előzetes döntéshozatal
Vámunió
Közös Vámtarifa
Kombinált Nómenklatúra
Tarifális besorolás
8472 és 9031 vámtarifaszám
Bankjegyvizsgáló és készpénztároló dobozok
Gazdagépbe történő beszerelésre és egy külső ellenőrző egységhez való csatlakoztatásra szánt készülék
(EU) 2016/1760 végrehajtási rendelet
Érvényesség

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem az egyes áruk Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról szóló, 2016. szeptember 28‑i (EU) 2016/1760 bizottsági rendelet (
HL 2016. L 269., 6. o.
) érvényességére vonatkozik.
E kérelmet a JCM Europe (UK) Ltd és a Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (adó‑ és vámhatóság, Egyesült Királyság) között az utóbbi társaság által importált, az iPRO‑RC bankjegyvizsgálóból és készpénztároló dobozokból álló készülék tarifális besorolása tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő.
Jogi háttér
Kombinált Nómenklatúra
Az Európai Unióba importált áruk tarifális besorolását a vám‑ és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23‑i 2658/87/EGK tanácsi rendelet (
HL 1987. L 256., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 382. o.) I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúra szabályozza.
A Kombinált Nómenklatúra a Harmonizált Áruleíró és Kódrendszeren alapul (a továbbiakban: HR), amelyet a később a Vámigazgatások Világszervezetévé (WCO) átalakult Vámegyüttműködési Tanács állapított meg, és az összehangolt áruleíró és kódrendszerről szóló, Brüsszelben 1983. június 14‑én megkötött nemzetközi egyezmény (kihirdette: a 42/1991 (III. 8.) kormányrendelet) hozott létre. Ezt az egyezményt és annak 1986. június 24‑i módosító jegyzőkönyvét az Európai Gazdasági Közösség részéről az 1987. április 7‑i 87/369/EGK tanácsi határozat (
HL 1987. L 198., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 288. o.) hagyta jóvá. A 2658/87 rendelet 3. cikkének (1) bekezdése szerint a Kombinált Nómenklatúra átveszi a HR hat számjegyű vámtarifaszámait és vámtarifaalszámait, a hetedik és nyolcadik számjegyet pedig a KN‑alszámok részére tartja fenn.
A Kombinált Nómenklatúra alapügyben alkalmazandó változata a 2016. évre vonatkozó, a 2658/87 rendelet I. mellékletének módosításáról szóló, 2015. október 6‑i (EU) 2015/1754 bizottsági végrehajtási rendeletből (
HL 2015. L 285., 1. o.
; helyesbítés:
HL 2015. L 288., 16. o.
; a továbbiakban: KN) eredő változat.
A KN értelmezésére vonatkozó általános szabályok, amelyek a KN első része I. szakaszának A. címe alatt találhatók, a következőképpen rendelkeznek:
„Az áruknak a [KN‑be] történő besorolására a következő elvek az irányadók:
1.
Az áruosztályok, árucsoportok és árualcsoportok címe csak a hivatkozások megkönnyítésére szolgál; jogi szempontból az áruk besorolását a vámtarifaszámokban szereplő árumegnevezések és az azokhoz kapcsolódó, az áruosztályokhoz, illetve az árucsoportokhoz tartozó Megjegyzések alapján, valamint – ha az adott vámtarifaszám vagy Megjegyzés eltérően nem rendelkezik – a következő rendelkezések alapján kell meghatározni.
[…]
6.
A vámtarifaszámok alszámai alá történő árubesorolást a vámtarifa‑alszámok szövegében foglalt árumegnevezések, az azokhoz kapcsolódó esetleges Alszámos megjegyzések, valamint a fenti általános szabályok megfelelő alkalmazásával kell meghatározni azzal, hogy csak azonos szintű vámtarifa‑alszámok hasonlíthatók össze. E szabály értelmében a vonatkozó áruosztályhoz és árucsoporthoz tartozó megjegyzéseket is alkalmazni kell, feltéve, hogy azok ellentétes rendelkezést nem tartalmaznak.”
A KN „Vámtarifa” című második része többek között tartalmazza a „Gépek és mechanikus berendezések; villamossági cikkek; ezek alkatrészei; hangfelvevő és ‑lejátszó készülékek, kép‑ és hangfelvevő és –lejátszó készülékek televízióhoz; ezek alkatrészei és tartozékai” elnevezésű XVI. áruosztályt. A KN ezen áruosztályra vonatkozó megjegyzései kimondják:
„1.
Nem tartozik ebbe az áruosztályba:
[…]
m)
a 90. árucsoportba tartozó áru;
[…]
3.
Eltérő rendelkezés hiányában az összetett gépet, a két vagy több gépből összeszerelt gépet, amely az összeszerelés következtében egy egészet képez, és azt a gépet, amely felépítése szerint két vagy több különböző, egymást felváltó vagy kiegészítő tevékenység kifejtésére tervezett, úgy kell besorolni, mintha kizárólag abból a gépből állna, amely a fő művelet (célművelet) elvégzésére szolgál.
4.
Az önálló részekből álló gépet (beleértve a gépösszeállításokat is) (csővel, erőátviteli szerkezettel, elektromos vezetékkel vagy más szerkezettel összekapcsolva is), ha a 84. vagy 85. árucsoport‑valamely vtsz.‑a alatt világosan meghatározott feladat elvégzésére szolgál, akkor az egészet az adott feladatot meghatározó vtsz. alá kell sorolni.
[…]”
Az említett szakasz alatt szerepel többek között az „Atomreaktorok, kazánok, gépek és mechanikus berendezések; ezek alkatrészei” című 84. árucsoport. Ezen árucsoport tartalmazza többek között a 8472 vámtarifaszámot, amelynek szövege a következő:
„Más irodai gép (pl. stencil‑ vagy más sokszorosítógép, címíró gép, automata bankjegykiadó gép, érmeválogató, érmeszámláló vagy érmecsomagoló gép, ceruzahegyező, lyukasztó‑ vagy fűzőgép)”.
A KN 8472 vámtarifaszám szövege és felépítése a következő:
8472 10 00
– Sokszorosítógép
8472 30 00
– Levélosztályozó, vagy ‑hajtogató, vagy ‑borítékoló, vagy ‑kötegelő, levélbontó, levélzáró vagy ‑pecsételő gép és postai bélyeg ragasztására vagy érvénytelenítésére szolgáló gép
8472 90
– Más
8472 90 10
– – Érmeválogató, ‑számláló vagy ‑csomagoló gép
8472 90 30
– – Bankjegykiadó automata
8472 90 70
– – más
A 2658/87 rendelet I. mellékletének módosításáról szóló, 2016. október 6‑i (EU) 2016/1821 bizottsági végrehajtási rendelet (
HL 2016. L 294., 1. o.
) értelmében a KN 8472 „Más” vámtarifaalszám 2017. január 1‑jétől 2019. december 31‑ig847290 70‑ről 847290 90‑re módosult.
A KN XVIII. áruosztályának megnevezése „Optikai, fényképészeti, mozgófényképészeti, mérő‑, ellenőrző, precíziós, orvosi vagy sebészeti műszerek és készülékek; órák és kisórák; hangszerek; mindezek alkatrészei és tartozékai”. Tartalmazza többek között az „Optikai, fényképészeti, mozgófényképészeti, mérő‑, ellenőrző, precíziós, orvosi vagy sebészeti műszerek és készülékek; mindezek alkatrészei és tartozékai” megnevezésű 90. árucsoportot.
A KN 90. árucsoportra vonatkozó megjegyzései kimondják:
„1.
Nem tartozik ebbe az árucsoportba:
[…]
g)
a 8413 vtsz. alá tartozó, mérőszerkezettel ellátott szivattyú; a számláló és ellenőrző mérleg vagy a külön bemutatott mérlegsúly (8423 vtsz.); az emelő‑ vagy szállítógép (8425–8428 vtsz.); bármilyen papír‑ vagy kartonvágó gép (8441 vtsz.); a 8466 vtsz. alá tartozó munkadarabnak vagy szerszámnak, szerszámgépen történő beállítására szolgáló befogó, beleértve az optikai leolvasót is (pl. optikai osztófej), a kifejezetten optikai eszköz (pl. egyenesbe‑állító teleszkóp) kivételével; a számológépek (8470 vtsz.); a 8481 vtsz. alá tartozó szelep és más szerelvény; a 8486 vtsz. alá tartozó gépek és készülékek (beleértve a fényérzékeny félvezető anyagokra az áramköri minták vetítésére vagy rajzolására szolgáló készülékeket);
[…]
3.
A XVI. áruosztályhoz tartozó Megjegyzések 3. és 4. pontjának rendelkezéseit erre az árucsoportra is alkalmazni kell.
[…]”
Az említett árucsoport tartalmazza a 9031 vámtarifaszámot, amelynek szövege a következő:
„Ebben az árucsoportban máshol nem említett, mérő‑ vagy ellenőrző műszer, berendezés és gép; profilvetítő”.
A KN 9031 vámtarifaszám felépítése a következő:
[…]
[…]

– Más optikai műszer és készülék:
9031 41 00
– – Félvezető lemez vagy ‑eszköz vagy a félvezető eszközök gyártásához használatos fotomaszk vagy hajszálvonal hálózatos lemez ellenőrzésére
9031 49
– – más
9031 49 10
– – – Profilvetítő
9031 49 90
– – – más
[…]
[…]
A 952/2013/EU rendelet
Az Uniós vámkódex létrehozásáról szóló, 2013. október 9‑i 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (
HL 2013. L 269., 1. o.
; helyesbítések:
HL 2013. L 287., 90. o.
;
HL 2016. L 267., 2. o.
;
HL 2018. L 173., 35. o.
) „Az áruk tarifális besorolása” című 57. cikkének (1) és (4) bekezdése a következőket írja elő:
„(1)   A Közös Vámtarifa alkalmazásához az áru »tarifális besorolása« abból áll, hogy meghatározzák a [KN] alszámainak vagy további albontásainak egyikét, amely alá azt az árut be kell sorolni.
[…]
(4)   A Bizottság intézkedéseket fogadhat el az áruk tarifális besorolásának az (1) és (2) bekezdésnek megfelelő meghatározása érdekében.”
E rendeletnek „A végrehajtási hatáskörök átruházása” című 58. cikkének (2) bekezdése a következőket írja elő:
„A Bizottság végrehajtási jogi aktusok révén elfogadja az 57. cikk (4) bekezdésében említett intézkedéseket.
[…]”
Az említett rendelet 285. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy e hatáskör gyakorlása során a Bizottság munkáját a Vámkódexbizottság segíti.
A 2016/1760 végrehajtási rendelet
A 2016/1760 végrehajtási rendeletet a Bizottság a 952/2013 rendelet 57. cikkének (4) bekezdése és 58. cikke (2) bekezdésének első albekezdése alapján fogadta el.
E végrehajtási rendelet 1. cikkének értelmében:
„A melléklet táblázatának 1. oszlopában leírt árukat a [KN‑ben] a táblázat 2. oszlopában megjelölt KN‑kód alá kell besorolni.”
A 3. cikkének megfelelően az említett végrehajtási rendelet 2016. október 24‑én lépett hatályba.
A 2016/1760 végrehajtási rendelet melléklete a következőképpen jelenik meg:
„Árumegnevezés
Besorolás (KN‑kód)
Indokolás
(1)
(2)
(3)
Egy bankjegyvizsgálóból és készpénztároló dobozokból álló készülék, amelynek mérete megközelítőleg: 10 × 24 × 44 cm.
A bankjegyvizsgáló optikai szkennelési technológia segítségével, előre meghatározott szempontok alapján ellenőrzi a bankjegyek eredetiségét.
Az ellenőrzésen megfelelt bankjegyek egy készpénztároló dobozba kerülnek. Ha a doboz megtelt (ez általában 30 darab bankjegyet jelent), a bankjegyek automatikusan szétválogatásra kerülnek, és általában 300 darabos befogadó képességű készpénztároló dobozokba kerülnek át.
A készüléket többek között a szerencsejáték‑iparban, a kereskedelemben és parkolóautomatákban használják az adott szolgáltatás vagy termék ellenértékének kifizetése során.
A készülék bankjegykiadásra is alkalmas.
A készülék folyamatosan összeköttetésben van egy úgynevezett ellenőrző gazdagéppel (ez nem része a terméknek), amely szabályozza a bankjegyekre vonatkozóan előre meghatározott szempontokat és a bankjegyeknek a különböző készpénztárolókba való szétosztását.
Lásd a képet (*)
8472 90 70
A besorolást a [KN] értelmezésére vonatkozó 1. és 6. általános szabály, valamint a 8472, a 8472 90 és a 8472 90 70 KN‑kód szövege határozza meg.
Az áru 9031. vtsz. alá, mérő‑ vagy ellenőrző műszerként történő besorolása kizárt, mert az e vtsz. alá tartozó ellenőrző műszereknél több funkcióval bír. A bankjegyek eredetiségének ellenőrzésén túlmenően egyéb funkciókkal is rendelkezik, például képes a bankjegyek szétválogatására és különböző tárolókba való szétosztására, valamint a bankjegyek kiadására. A készülék által végzett összes funkció a 8472. vtsz. alá tartozik.
A készüléket ezért irodai gépként a 8472 90 70 KN‑kód alá kell besorolni.
(*) A kép csupán tájékoztató jellegű.
”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
Az alapeljárás felperese egy, az Egyesült Királyságban székhellyel rendelkező társaság, amely az iPRO‑RC‑t importálja.
A kérdést előterjesztő bíróság ezt a terméket bankjegyellenőrző és visszaforgató készülékként írja le, amelyet úgy terveztek, hogy az alkalmas legyen valamely gazdaeszközbe, például önkiszolgáló pénztárgépekbe, árusító automatákba, jegyértékesítő automatákba vagy játékautomatákba történő beszerelésre, és úgy véli, hogy az nem alkalmas a bankjegykiadó automatákban történő használatra.
E bíróság megállapítja, hogy az iPRO‑RC három fő összetevőből – nevezetesen az ellenőrző egységből, a visszaforgató egységből és a készpénztároló dobozból – áll, amelyek mindegyike egy vázban található. A készülék egésze ezt követően gazdaeszköz öntvényén belül helyezkedik el és elektronikus kábelekkel van ahhoz csatlakoztatva. Az ellenőrző egység „nyílása” az iPRO‑RC egyetlen olyan része, amely látható a gazdaeszköz használói számára. Az IPRO‑RC nem működhet attól függetlenül, még ha rendelkezik is bizonyos önálló funkciókkal.
A befogadott bankjegyek eredetiségének ellenőrzése érdekében az iPRO‑RC optikai és mágneses érzékelési technikát, valamint egy mikrokövetőt alkalmaz, és összehasonlítja a befogadott bankjegyből gyűjtött adatokat a mikrokövető memóriáján tárolt összes adattal. Amennyiben a befogadott bankjegyből gyűjtött adatok megfelelnek a mikrokövetőben tárolt paramétereknek, a bankjegy eredetiségét továbbítja az ellenőrző gazdagépnek, amely közli, hogy elfogadható címletről van szó. Ezzel szemben, amikor – ellenkező esetben – a bankjegyet nem elfogadható, azt visszautasítja és kiadja az ügyfélnek.
E terméket az adó‑ és vámhatóság eredetileg a KN 90314990 vámtarifaalszám alá sorolta be.
2012 januárjában a hatáskörrel rendelkező német hatóság kötelező érvényű tarifális felvilágosítást (a továbbiakban: KTF) bocsátott ki, amely a „bankjegyvizsgálót” a KN 847290 vámtarifaalszáma alá sorolta be. 2012 februárjában az adó‑ és vámhatóság KTF‑et állított ki a „bankjegyvizsgáló és visszaforgató készülékre” vonatkozóan, a KN 90314990 vámtarifaalszám alá sorolva azt be. A tarifális besorolások ezen eltérésére tekintettel a Németországi Szövetségi Köztársaság a 952/2013 rendelet 285. cikkében említett Vámkódexbizottság elé terjesztette az ügyet. 2016. augusztus 10‑én e bizottság kedvező véleményt adott a szóban forgó terméknek a KN 84729070 vámtarifaalszám alá történő besorolásáról szóló bizottsági végrehajtási rendelettervezetről. Csak Nagy‑Britannia és Észak‑Írország Egyesült Királysága nem szavazott e besorolás mellett.
2016. szeptember 28‑án a Bizottság elfogadta a 2016/1760 végrehajtási rendeletet.
2018. január 3‑án az adó‑ és vámhatóság 2017. november 22‑i keltezéssel az alapeljárás felperesének kérelmére egy KTF‑et bocsátott ki, amelyben a 2016/1821 végrehajtási rendeletből eredő változat szerinti KN 84729090 vámtarifaalszám alá sorolta át az iPRO‑RC‑t a 2016/1760 végrehajtási rendeletnek megfelelően.
Az alapeljárás felperese ezt követően megtámadta e KTF‑et a kérdést előterjesztő bíróság előtt.
A kérdést előterjesztő bíróságnak, miután megállapította, hogy a 2016/1760 végrehajtási rendelet alkalmazandó az iPRO‑RC‑re, kétségei vannak e végrehajtási rendelet érvényességét illetően. Egyrészt e bíróság szerint a Vámkódexbizottság jegyzőkönyveiből nem tűnik ki egyértelműen, hogy az említett végrehajtási rendeletben említett árunak a KN 90. árucsoportjába való besorolását a KN 84. árucsoportjába való átkerülés előtt tervezték, mivel sem a HR, sem pedig a KN XVI. áruosztályához tartozó 1. megjegyzés m) pontjára nem történik utalás. Másrészt az említett jegyzőkönyvekből az sem tűnik ki, hogy a Vámkódexbizottság ezen áru fő funkcióját a XVI. áruosztály 3. és 4. megjegyzésének, valamint mind a HR, mind pedig a KN 90. árucsoporthoz tartozó megjegyzések 3. és 4. megjegyzésének megfelelően határozta meg. E bíróság szerint az iPRO‑RC fő funkciója a bankjegyek jóváhagyása annak érdekében, hogy azokat biztonságosan tárolják, vagy azokat az ellenőrző gazdagép irányítása alatt fizessék ki, mivel minden más funkció nagyrészt irreleváns, vagy legalábbis másodlagos.
E körülmények között a First‑tier Tribunal (Tax Chamber) (elsőfokú bíróság [adójogi tanács], Egyesült Királyság) úgy határozott, hogy felfüggeszti az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)
Érvénytelen‑e a […] 2016/1760 […] végrehajtási rendelet abban a részében, amelyben az említett végrehajtási rendeletben megjelölt bankjegyvizsgálót és készpénztároló dobozokat a KN 90314990 vámtarifaalszám helyett a KN 84729070 vámtarifaalszám alá sorolja be?
2)
Közelebbről, érvénytelen‑e a 2016/1760 végrehajtási rendelet, amennyiben:
a)
indokolatlanul korlátozza a KN 9031 vámtarifaszám hatályát;
b)
indokolatlanul kiterjeszti a KN 8472 vámtarifaszám hatályát;
c)
megengedhetetlen tényezőket vesz figyelembe;
d)
a szóban forgó végrehajtási rendeletben leírt termék besorolásánál nem veszi kellően figyelembe a Magyarázatot, a KN vámtarifaszámokat és/vagy az általános értelmezési szabályokat?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Kérdéseivel, amelyeket célszerű együttesen vizsgálni, a kérdést előterjesztő bíróság arra kéri a Bíróságot, hogy határozzon a 2016/1760 végrehajtási rendelet érvényességéről, mivel az az e végrehajtási rendelet mellékletében szereplő táblázat 1. oszlopában leírt, bankjegyvizsgálóból és készpénztároló dobozokból álló készüléket a KN 84729070 vámtarifaszám, nem pedig a KN 90314990 vámtarifaalszám alá sorolja be, megsértve ezáltal a KN 8472 és a KN 9031 vámtarifaszám hatályát, mind a HR, mind a KN e vámtarifaszámhoz kapcsolódó magyarázó megjegyzéseit, valamint a KN általános értelmezési szabályait.
Előzetesen emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság többször akként határozott, hogy a tagállamok vámszakértőivel együttesen eljáró Bizottság széles mérlegelési jogkörrel rendelkezik arra, hogy pontosítsa az adott áruk besorolása során figyelembe vehető vámtarifaszámok tartalmát. Mindazonáltal a Bizottságnak a 952/2013 rendelet 57. cikkének (4) bekezdése és 58. cikkének (2) bekezdése szerinti intézkedések elfogadására irányuló hatásköre nem jogosítja fel a Bizottságot arra, hogy módosítsa a HR alapján megállapított vámtarifaszámok tartalmát, amely tekintetében a jelen ítélet 4. pontjában említett egyezmény 3. cikke szerint az Unió kötelezettséget vállalt arra, hogy nem módosítja annak hatályát (lásd ebben az értelemben: 2015. február 12‑iRaytek és Fluke Europe ítélet,
C‑134/13
,
EU:C:2015:82
,
29.
pont; 2019. december 19‑iAmoena ítélet,
C‑677/18
,
EU:C:2019:1142
,
37.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Annak meghatározása érdekében, hogy a 2016/1760 végrehajtási rendelet mellékletében szereplő táblázat 1. oszlopában leírt árunak a KN 8472 vámtarifaszám, nem pedig a KN 9031 vámtarifaszám alá történő besorolásával a Bizottság módosította‑e a HR alapján megállapított e két vámtarifaszám tartalmát vagy hatályát, először is emlékeztetni kell arra, hogy a jogbiztonság és az ellenőrzések elősegítése érdekében az áruk tarifális besorolásának meghatározó feltételeit általában az áruk objektív jellemzői és tulajdonságai között kell keresni, amint azokat a KN vámtarifaszámai és az áruosztályok, illetve árucsoportok megjegyzései meghatározzák (2019. december 19‑iAmoena ítélet,
C‑677/18
,
EU:C:2019:1142
,
40.
pont; 2020. június 18‑iHydro Energo ítélet,
C‑340/19
,
EU:C:2020:488
,
34.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Másodszor, ha a besorolás kizárólag az érintett termék objektív jellemzői és tulajdonságai alapján nem lehetséges, e termék rendeltetése, különösen alapvető rendeltetése akkor lehet a besorolás objektív szempontja, ha az szorosan az adott áru lényegéhez kapcsolódik. E kapcsolat az áru objektív jellemzői és tulajdonságai alapján megállapítható (lásd ebben az értelemben: 2019. szeptember 5‑iTDK‑Lambda Germany ítélet,
C‑559/18
,
EU:C:2019:667
,
27.
pont; 2020. június 18‑iHydro Energo ítélet,
C‑340/19
,
EU:C:2020:488
,
35.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Harmadszor, a Bíróság már több alkalommal kimondta, hogy annak ellenére, hogy a KN és a HR magyarázó megjegyzéseinek nincs kötelező erejük, azok a Közös Vámtarifa egységes alkalmazása lényeges eszközeinek minősülnek, és ily módon hasznos segítséget nyújtanak annak értelmezéséhez (2020. június 18‑iHydro Energo ítélet,
C‑340/19
,
EU:C:2020:488
,
36.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Az alapügyben szóban forgó vámtarifaszámok szövegét illetően meg kell állapítani, hogy a KN 9031 vámtarifaszám többek között a KN 90. árucsoportjában máshol nem említett „mérő‑ vagy ellenőrző műszer, berendezés és gép[re]” vonatkozik, míg a KN 8472 vámtarifaszámának szövege a „[m]ás irodai gép[re]” vonatkozik, így többek között az bankjegykiadó automatákra, valamint az érmeválogató, ‑számláló vagy ‑csomagoló gépekre.
A Bíróság már megállapította, hogy a HR magyarázó megjegyzései a HR 90. árucsoportját úgy írják le, mint amely olyan műszerek és készülékek összességét foglalja magában, amelyeket főszabály szerint alapvetően a gondos kivitel és a nagy pontosság jellemez, ami megkülönbözteti azokat a hagyományos áruktól (lásd ebben az értelemben: 2002. november 7‑iLohmann és Medi Bayreuth ítélet,
C‑260/00–C‑263/00
,
EU:C:2002:637
,
37.
pont; 2019. május 16‑iEstron ítélet,
C‑138/18
,
EU:C:2019:419
,
62.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). Amint azt e magyarázó megjegyzések pontosítják, azok többségét „főleg tudományos célokra (laboratóriumi kutatómunkához, elemzéshez, csillagászathoz stb.), különleges műszaki vagy ipari (mérés vagy ellenőrzés, megfigyelés stb.) vagy orvosi célra használják”.
Egyébiránt a HR 9031 vámtarifaszámára vonatkozó HR magyarázó megjegyzések pontosítják, hogy e vámtarifaszám alá tartoznak a profilvetítőkön kívül „a mérő‑, vizsgáló vagy ellenőrző műszerek, készülékek és gépek, optikaiak is”, amelyek nem minősülnek a HR 90. áruosztályának más vámtarifaszámai alatt említett műszereknek, készülékeknek és gépeknek. Végül a HR 903149 vámtarifaalszámra vonatkozó magyarázó megjegyzése azt is jelzi, hogy ezen alszám alá „nemcsak az olyan készülékek és berendezések tartoznak, melyek közvetlenül segítik vagy javítják az emberi látást, hanem azok is, amelyek optikai elemekkel vagy optikai eljárásokon keresztül működnek”.
A KN 8472 vámtarifaszámát illetően a Bíróság már megállapította, hogy az maradványjelleggel azon irodai gépekre vonatkozik, amelyeknek elsősorban mechanikus felépítésük és mechanikus működésük van (lásd ebben az értelemben: 1997. október 9‑iRank Xerox ítélet,
C‑67/95
,
EU:C:1997:470
,
25.
pont).
A jelen ügyben a 2016/1760 végrehajtási rendeletben említett áru objektív jellemzői és tulajdonságai alapján, amelyeket az e végrehajtási rendelet mellékletében szereplő táblázat 1. oszlopa ír le, a Bizottság a KN értelmezésére vonatkozó 1. és 6. általános szabály alapján, amint az e táblázat 3. oszlopának indokolásában szerepel, egyrészt kizárta ezen árunak a KN 9031 vámtarifaszám alá történő besorolását, mivel az említett áru „az e vtsz. alá tartozó ellenőrző műszereknél több funkcióval bír”, másrészt pedig azt „irodai gépként” a KN 84729070 vámtarifaszám alá sorolta, mivel „a készülék által végzett összes funkció a [KN] 8472. vtsz. alá tartozik”.
A kérdést előterjesztő bíróságnak a 2016/1760 végrehajtási rendelet érvényességével kapcsolatos kétségei különösen arra vonatkoznak, hogy az ott meghatározott tarifális besorolás sértette egyrészt a KN XVI. áruosztályához tartozó 1. megjegyzés m) pontját, másrészt ezen áruosztálynak a KN 90. árucsoportjának 3. megjegyzésével összefüggésben értelmezett 3. és 4. megjegyzését, amennyiben az e végrehajtási rendelet mellékletében szereplő táblázat 3. oszlopában feltüntetett indokolás nem utal ezen egyik megjegyzésre sem.
Először is a KN XVI. áruosztályához – amely a 84. és a 85. árucsoportot tartalmazza – tartozó 1. megjegyzés m) pontja csak annak előírására szorítkozik, hogy a KN 90. árucsoportjába tartozó áruk nem tartoznak ezen áruosztályba. Így, ha valamely áru a KN 90. árucsoportjába tartozik, kizárt, hogy az egyidejűleg a KN 84. és 85. árucsoportjába is tartozzon (lásd ebben az értelemben: 2019. május 16‑iEstron ítélet,
C‑138/18
,
EU:C:2019:419
,
75.
pont).
Márpedig, amint azt a Bizottság írásbeli észrevételeiben megjegyzi, a 2016/1760 végrehajtási rendelet mellékletében szereplő táblázat 3. oszlopának második bekezdéséből kifejezetten kitűnik, hogy kizárták a KN 90. árucsoportjának egyik vámtarifaszáma, nevezetesen a 9031 vámtarifaszám alá történő besorolást, ami azt jelenti, hogy legalábbis másodlagosan felmerült a KN 8472 vámtarifaszám alá történő besorolás lehetősége, amit végül el is fogadtak.
Ebből következik, hogy az e végrehajtási rendeletben szereplő árut nem a KN XVI. áruosztályához tartozó 1. megjegyzés m) pontját megsértve sorolták be a KN 8472 vámtarifaszám alá.
Egyébiránt az a körülmény, hogy a 2016/1760 végrehajtási rendelet mellékletében szereplő táblázat 3. oszlopában feltüntetett indokolás egyáltalán nem tesz említést e megjegyzésről, önmagában nem eredményezheti e végrehajtási rendelet érvénytelenségét. A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint ugyanis az EUMSZ 296. cikk második bekezdésében megkövetelt indokolásnak igazodnia kell a szóban forgó jogi aktus természetéhez, továbbá abból világosan és egyértelműen ki kell tűnnie a jogi aktust kibocsátó intézmény érvelésének úgy, hogy az érdekeltek megismerhessék a meghozott intézkedés indokait, a hatáskörrel rendelkező bíróság pedig gyakorolhassa felülvizsgálati jogkörét, ugyanakkor nem szükséges, hogy az intézmény valamennyi releváns ténybeli és jogi elemre kitérjen (2020. június 4‑iMagyarország kontra Bizottság ítélet,
C‑456/18 P
,
EU:C:2020:421
,
57.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Másodszor, a KN 90. árucsoportjának 3. megjegyzése értelmében a KN XVI. áruosztályhoz tartozó megjegyzések 3. és 4. pontjának rendelkezéseit erre az árucsoportra is alkalmazni kell.
A 2016/1760 végrehajtási rendelet szerinti árunak az e végrehajtási rendelet mellékletében szereplő táblázat 1. oszlopában leírt jellemzőiből és tulajdonságaiból kitűnik, hogy ezen áru önálló részekből, azaz egy bankjegyvizsgálóból és készpénztárolókból áll. A készülék egésze egy „ellenőrző egységhez” kapcsolódik, és egy gazdagéphez, például pénznyerő automatához, árusító automatához vagy parkolóautomatához van csatlakoztatva, annak érdekében, hogy biztosítsák az általa nyújtott „szolgáltatás vagy termék ellenértékének kifizetését”.
Ennek érdekében, amint azt e táblázat 3. oszlopa pontosítja, e készülék több funkciót is ellát, azaz „a bankjegyek eredetiségének ellenőrzésén túlmenően egyéb funkciókkal is rendelkezik, például képes a bankjegyek szétválogatására és különböző tárolókba való szétosztására, valamint a bankjegyek kiadására”.
Ebből következik, hogy a 2016/1760 végrehajtási rendeletben szereplő áru egyrészt olyan gép, amelyet a KN XVI. áruosztályához tartozó 3. megjegyzés értelmében vett különböző, egymást felváltó vagy kiegészítő feladatok ellátására terveztek, így e megjegyzésnek megfelelően annak besorolását – eltérő rendelkezések hiányában – a fogyasztó szemében összességében jellemző elsődleges funkció alapján kell meghatározni (lásd ebben az értelemben: 2020. április 30‑iDHL Logistics [Szlovákia] ítélet,
C‑810/18
,
EU:C:2020:336
,
27.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). Másrészt ez az áru olyan különböző részekből álló gép, amelyek a KN XVI. áruosztályához tartozó 4. megjegyzés értelmében vett, pontosan meghatározott feladat elvégzésére szolgálnak, és a besorolását e funkció alapján kell meghatározni. Márpedig a fogyasztó szemében a szóban forgó készülék egészét jellemző fő funkció, amelynek tekintetében az azt alkotó önálló részeket gyártották, az azon gazdagép közvetítésével nyújtott termék vagy szolgáltatás ellenértékének kifizetése, amelybe ez a készülék be van építve.
Amint arra lényegében az Egyesült Királyság kormánya és a Bizottság írásbeli észrevételeiben hivatkozik, a 2016/1760 végrehajtási rendeletben szereplő áru elsődleges funkciója nem tekinthető a bankjegyek ellenőrzésének vagy jóváhagyásának. Kétségtelen, hogy a bankjegyek eredetiségének előre meghatározott jellemzőknek megfelelő, optikai kimutatási módszer alkalmazásával történő ellenőrzése a szóban forgó készülék, konkrétan az azt alkotó bankjegyvizsgáló által betöltött egyik funkció. Ugyanakkor ezt a funkciót nem önálló célként alakították ki.
Ugyanis a bankjegyek ezen ellenőrzés végeztével történő jóváhagyása szükséges a bankjegyek szétválogatására, különböző tárolókba történő szétosztására és tárolására irányuló feladatok biztosításához, valamint ugyanezen bankjegyeknek a gazdagép – amelybe e készüléket beépítették – által követett cél, azaz az e készülék által nyújtott termék vagy szolgáltatás ellenértékének kifizetése érdekében.
Egyébiránt a KN 90. árucsoportjához tartozó 1. megjegyzés g) pontjából kitűnik, hogy bizonyos, mérő‑vagy ellenőrző berendezésekkel – különösen optikai olvasóeszközzel – ellátott termékek nem mindegyike sorolható e 90. árucsoport egyik vámtarifaszáma alá, hanem azokat a KN 84. árucsoportjának különböző vámtarifaszámai alá kell besorolni. Amint arra a Bizottság hivatkozik, nem állítható tehát, hogy azokat a termékeket, amelyek a mérés vagy ellenőrzés bizonyos formáját biztosítják, csak a KN 90. árucsoportjának vámtarifaszáma alá, különösen a 9031 vámtarifaszám alá lehet besorolni.
Ráadásul széles a KN 8472 vámtarifaszám hatálya. Ez a vámtarifaszám ugyanis a „[m]ás irodai gép[ekre]” vonatkozik, amelyek tehát nem szerepelnek különösebben valamely másik vámtarifaszám alatt. Egyébiránt magának a vámtarifaszámnak a szövege kifejezetten említi a pénzt kezelő irodagépeket, nevezetesen az „automata bankjegykiadó gépeket”, valamint az „érmeválogató, érmeszámláló vagy érmecsomagoló gépeket”. A jelen ügyben a 2016/1760 végrehajtási rendelet mellékletében szereplő táblázat 1. oszlopának negyedik bekezdéséből kifejezetten kitűnik, hogy az e rendelettel érintett árut például árusító automatákban használják, amelyek a KN 8472 vámtarifaszám alá tartoznak.
A KN 8472 vámtarifaszám értelmében vett „irodai gépek” fogalmának tág értelmezését megerősítik a HR 8472 vámtarifaszámra vonatkozó magyarázó megjegyzései. E megjegyzések pontosítják, hogy az „irodai gép” e vámtarifaszám értelmében vett fogalmát tágan kell értelmezni, hogy az nemcsak a magában az irodában használt gépeket foglalja magában, hanem számos szakmával összefüggésben, mint például „üzletben, gyárban, műhelyben, iskolában, vasútállomáson, szállodában”„irodai munkát” (úgymint levelezés, okmányok, űrlapok, jegyzőkönyvek, számlák stb. megírására, feljegyzésére, válogatására, tárolására stb. vonatkozó munkát) végző valamennyi gépet”. Egyébiránt ugyanezen magyarázó megjegyzések szövegéből kitűnik, hogy a számos „irodai gép” felsorolása nem kimerítő jellegű, mivel azokat vagy a „stb.” rövidítés, vagy a „többek között” határozószó kíséri.
Tekintettel mind a KN 8472 vámtarifaszámának szövegére, mind pedig a HR 8472 vámtarifaszámához fűzött magyarázó megjegyzésekre, meg kell állapítani, hogy ez a vámtarifaszám irodai gépként magában foglalja azokat a készülékeket is, amelyek nem irodában használva, irodai munkához tartozó feladatokat látnak el. E tényezőkből az is következik, hogy a KN 8472 vámtarifaszám tág értelemben vett „irodai gépként” magában foglalja a számos szakmával összefüggésben használt pénzkezelő gépeket, amelyek mechanikusan biztosítják a készpénz, azaz a bankjegyek és a pénzérmék kezelésével összefüggő feladatokat, többek között azok szétválogatását, megszámolását, tárolását és kiadását, amely feladatokat hagyományosan a többek között termékek és szolgáltatások ellenértékének kifizetéséből álló irodai munkát ellátó személyzet végzi.
Így a Bizottság nem követett el nyilvánvaló hibát, amikor a vámtarifaszámok tartalmának pontosítására vonatkozó széles mérlegelési jogkörének gyakorlása során megállapította, hogy a 2016/1760 végrehajtási rendeletben szereplő áru több mint a KN 9031 vámtarifaszám értelmében vett mérő‑vagy ellenőrző gép, és kizárta ezen áru e vámtarifaszám alá történő besorolását, és hogy az általa ellátott különböző funkciók a KN 8472 vámtarifaszám hatálya alá tartoznak.
E következtetést nem kérdőjelezheti meg az a körülmény, hogy a HR 8472 vámtarifaszámra vonatkozó magyarázó megjegyzések hozzáteszik, hogy az irodai gépek csak akkor tartoznak e vámtarifaszám alá, „ha asztalra, íróasztalra stb. történő elhelyezésre vagy rögzítésre alapzattal rendelkeznek. Nem tartoznak ide a kéziszerszámok, amelyeknek nincs ilyen alapzatuk.”, mint például a HR 82 árucsoport szerinti kéziszerszámok. Egyrészt e pontosítást nem lehet úgy értelmezni, hogy kizárólag az asztalra vagy íróasztalra történő elhelyezésre alapzattal rendelkező készülékekre vonatkozik a HR 8472 vámtarifaszám. Egyértelműen kitűnik ugyanis, hogy e vámtarifaszám alá tartoznak mind az ilyen alapzattal rendelkező irodai gépek, mind pedig azok, amelyek „rögzítőberendezést” tartalmaznak. Elképzelhetőek tehát az irodai gépek rögzítésének vagy elhelyezésének egyéb módjai, többek között a talajon olyan területen, ahol irodai munkát végeznek. Másrészt az említett pontosításból még inkább az tűnik ki, hogy a HR 8472 vámtarifaszáma alá tartozó irodai gépek alapvetően mechanikus struktúrával és funkcióval rendelkeznek annak érdekében, hogy megkülönböztessék őket a „kéziszerszámoktól”, amelynek nem minősül a 2016/1760 végrehajtási rendeletben szereplő áru.
A fentiekre tekintettel meg kell állapítani, hogy a Bizottság azáltal, hogy a 2016/1760 végrehajtási rendelet mellékletében szereplő táblázat 1. oszlopában leírtak szerinti bankjegyvizsgálóból és készpénztároló dobozokból álló készüléket a KN 8472 vámtarifaszám, nem pedig a KN 9031 vámtarifaszám alá sorolta, nem módosította e két vámtarifaszám tartalmát vagy hatályát.
Következésképpen az előterjesztett kérdésekre azt a választ kell adni, hogy azok vizsgálata nem tárt fel olyan tényezőket, amelyek érinthetik a 2016/1760 végrehajtási rendelet érvényességét.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (kilencedik tanács) a következőképpen határozott:

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések vizsgálata nem tárt fel olyan tényezőket, amelyek érinthetik az egyes áruk Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról szóló, 2016. szeptember 28‑i (EU) 2016/1760 bizottsági végrehajtási rendelet érvényességét.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: angol.