CELEX: 62016CJ0227
Zahtjev za prethodnu odluku
Poljoprivreda
Zajednička poljoprivredna politika
Uredba (EZ) br. 73/2009
Program jedinstvenih plaćanja
Uzgajivač teladi koji je sklopio ugovor o integraciji
Ugovorna odredba na temelju koje jedinstveno plaćanje prima integrirani proizvođač
Dopuštenost

Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 od 19. siječnja 2009. o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore za poljoprivrednike u okviru zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike, o izmjeni uredaba (EZ) br. 1290/2005, (EZ) br. 247/2006, (EZ) br. 378/2007 i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1782/2003 (
SL 2009., L 30, str. 16
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 19., str. 199.).
Zahtjev je upućen u okviru spora između Jana Theodorusa Artsa i Veevoederbedrijf Alpuro BV (u daljnjem tekstu: Alpuro) u vezi s valjanošću ugovorne odredbe prema kojoj potporu na koju J. T. Arts ima pravo na temelju programa jedinstvenih plaćanja prima Alpuro.
Pravni okvir
Uvodne izjave 25. i 27. Uredbe 73/2009 glase:
„(25)
Programima potpore u okviru [zajedničke poljoprivredne politike (ZPP)] predviđa se izravna potpora dohotku, posebno kako bi se poljoprivrednicima osigurao prihvatljiv životni standard. Taj je cilj usko povezan s očuvanjem ruralnih područja. Kako bi se izbjegla svaka neprihvatljiva dodjela sredstava Zajednice, potpora se ne bi smjela isplaćivati poljoprivrednicima koji su na umjetan način stvorili uvjete potrebne za ostvarenje prava na ta plaćanja.
[…]
(27)
Uredbom [Vijeća] (EZ) br. 1782/2003 [od 29. rujna 2003. o zajedničkim pravilima za programe izravne potpore u sklopu zajedničke poljoprivredne politike i o uvođenju određenih programa potpore poljoprivrednicima i o izmjeni uredaba (EEZ) br. 2019/93, (EZ) br. 1452/2001, (EZ) br. 1453/2001, (EZ) br. 1454/2001, (EZ) br. 1868/94, (EZ) br. 1251/1999, (EZ) br. 1254/1999, (EZ) br. 1673/2000, (EEZ) br. 2358/71 i (EZ) br. 2529/2001 (
SL 2003., L 270, str. 1
.)] utvrđen je program jedinstvenih plaćanja, kojim su različiti postojeći mehanizmi potpore ujedinjeni u jedan program proizvodno nevezanih izravnih plaćanja. […]”
Članak 1. točka (b) Uredbe br. 73/2009 predviđa da se njome utvrđuje „program potpore dohotku za poljoprivrednike (dalje u tekstu: program jedinstvenih plaćanja)”.
U skladu s člankom 4. stavkom 1. navedene uredbe:
„Poljoprivrednik koji prima izravna plaćanja dužan je poštivati zakonom propisane zahtjeve o upravljanju iz Priloga II. i dobre poljoprivredne i okolišne uvjete iz članka 6.
[…]”
Članak 5. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 73/2009 predviđa:
„Propisani zahtjevi o upravljanju iz Priloga II. utvrđuju se zakonodavstvom Zajednice u sljedećim područjima:
(a)
javno zdravlje, te zdravlje životinja i bilja;
(b)
okoliš;
(c)
dobrobit životinja.”
Članak 6. stavak 1. te uredbe određuje:
„Države su članice dužne osigurati da se sva poljoprivredna zemljišta, a posebno zemljišta koja se više ne koriste u proizvodne svrhe, održavaju u dobrim poljoprivrednim i okolišnim uvjetima. […]”
Člankom 33. stavkom 1. točkom (a) navedene uredbe predviđa se:
„Potpora u okviru programa jedinstvenih plaćanja raspoloživa je poljoprivrednicima ako:
(a)
su ostvarili pravo na plaćanje u skladu s Uredbom (EZ) br. 1782/2003;
(b)
ostvare pravo na plaćanje na temelju ove Uredbe […]”
Glavni postupak i prethodna pitanja
Kao uzgajivač teladi, J. T. Arts je tijekom 2008. sklopio ugovor o integraciji s Alpurom (u daljnjem tekstu: ugovor o integraciji) kojim se obvezao da će od Alpura kupovati novorođenu telad kao i hranu za njihov tov. Nakon svakog od šest ciklusa tovljenja predviđenih ugovorom o integraciji Alpuro je otkupljivao utovljenu telad od J. T. Artsa. Ti ciklusi tovljenja, svaki u trajanju od približno 26 tjedana, bili su podijeljeni u tri grupe, od kojih se prva počela realizirati 5. ožujka 2009.
U skladu s člancima 6. i 13. ugovora o integraciji, J. T. Arts primao je naknadu za tovljenje od 200 eura po teletu i po godini.
Na temelju članka 9. tog ugovora, svi prihodi i naknade koje je J. T. Arts mogao primati s naslova programa jedinstvenih plaćanja u vezi s uzgojem i tovljenjem teladi u potpunosti su pripadale Alpuru na temelju navedenog ugovora, pri čemu je J. T. Arts osim toga bio dužan ispuniti sve tražene pretpostavke za potrebe primanja navedenih prihoda i naknada.
U skladu s člankom 10. ugovora o integraciji, cijena za prodaju utovljene teladi Alpuru bila je izračunana tako da su zbrojeni kupovna cijena novorođene teladi, trošak hrane korištene za njihov tov i drugi troškovi nastali njihovim uzgojem i da su oduzete naknade s naslova programa jedinstvenih plaćanja. Pored toga je bio primijenjen ispravak kako bi se uzele u obzir razlika koja je postojala između teladi i tehničke norme navedene u članku 7. tog ugovora.
Tijekom 2012. došlo je do spora između stranaka u vezi s iznosom jedinstvenih plaćanja koji je J. T. Artsu bio isplaćen za godine 2010. do 2012.
J. T. Arts pokrenuo je postupak pred Rechtbank Gelderland (sud u Gelderlandu, Nizozemska), pred kojim je osobito tvrdio da je članak 9. ugovora o integraciji protivan ciljevima Uredbe br. 1782/2003 jer ga je obvezivao da potporu dohotku, namijenjenu tome da mu osigura prihvatljiv životni standard, prenese Alpuru, koji ne ispunjava pretpostavke za potporu u okviru programa jedinstvenih plaćanja i k tome ne podliježe zahtjevima u području ekološke višestruke sukladnosti koju predviđa ta uredba.
Alpuro je pak pred istim sudom isticao da je jedinstveno plaćanje na koje J. T. Arts ima pravo element izračuna prodajne cijene tovljene teladi i da on ne polaže pravo ni na kakvu potporu s naslova programa jedinstvenih plaćanja.
Nakon što je njegova tužba odbijena presudom Rechtbanka Gelderland (sud u Gelderlandu), J. T. Arts je podnio žalbu protiv te presude pred sudom koji je uputio zahtjev, koji je smatrao da rješenje spora u glavnom postupku ovisi o tumačenju prava Unije.
U tim je okolnostima Gerechtshof Arnhem‑Leeuwarden (Žalbeni sud u Arnhem‑Leuvardeu, Nizozemska) odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja:
„1.
Je li, s obzirom na ciljeve Uredbe [br. 73/2009], a to su postizanje prihvatljivog životnog standarda za poljoprivrednike pomoću izravne potpore dohotku te unapređivanje javnog zdravlja, zdravlja životinja, okoliša i dobrobiti životinja, valjan skup ugovornih odredbi u ugovoru sklopljenom između uzgajivača teladi i integriranog proizvođača čiji je učinak da se jedinstveno plaćanje koje je dodijeljeno uzgajivaču teladi vraća integriranom proizvođaču kroz umanjenje cijene uzgojene teladi?
2.
U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, imaju li nacionalni sudovi, uzimajući u obzir postojeću povredu ciljeva Uredbe br. 73/2009, ovlast izmijeniti ugovor na temelju načela klauzule
rebus sic stantibus
na način da se šteta koja uslijed ništavosti nastaje za integriranog proizvođača u cijelosti ili djelomično neutralizira, osobito smanjenjem cijena uzgojene teladi?”
O prethodnim pitanjima
Prvo pitanje
Svojim prvim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li Uredbu br. 73/2009 tumačiti na način da joj se protivi ugovorna odredba na temelju koje iznos potpore na koju uzgajivač teladi ima pravo s naslova programa jedinstvenih plaćanja prima integrirani proizvođač s kojim je sklopio ugovor.
Uvodno valja podsjetiti da, iako ugovore obilježava načelo autonomije volje u skladu s kojim su stranke među ostalim slobodne obvezati se jedna prema drugoj, ograničenja te ugovorne slobode ipak mogu proizlaziti iz primjenjivih propisa Unije (presuda od 20. svibnja 2010., Harms,
C‑434/08
,
EU:C:2010:285
, t.
36.
).
Konkretno, ugovorna sloboda kojom raspolaže nositelj prava na plaćanje ne može mu dopustiti da ugovori obveze koje su u suprotnosti s ciljevima Uredbe br. 73/2009 (vidjeti po analogiji presudu od 20. svibnja 2010., Harms,
C‑434/08
,
EU:C:2010:285
, t.
37.
).
U tom pogledu valja navesti da je program jedinstvenih plaćanja, prema članku 1. točki (b) te uredbe, potpora dohotku za poljoprivrednike. U skladu s uvodnom izjavom 25. iste uredbe, cilj koji se sastoji od osiguravanja prihvatljivog životnog standarda poljoprivrednog stanovništva usko je povezan s očuvanjem ruralnih područja s obzirom na to da je svaki poljoprivrednik koji prima izravna plaćanja dužan, u skladu s člankom 4. stavkom 1. Uredbe br. 73/2009, u vezi s njezinim člankom 5. stavkom 1. i člankom 6. stavkom 1., poštovati određena pravila vezana uz okoliš, sigurnost hrane, životinjsko i biljno zdravlje, dobrobit životinja i održavanje zemljišta u dobrim poljoprivrednim i okolišnim uvjetima.
Neovisno o tome, ni Uredba br. 73/2009 ni Uredba Komisije (EZ) br. 1120/2009 od 29. listopada 2009. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu programa jedinstvenih plaćanja predviđenog u glavi III. Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 (
SL 2009., L 316, str. 1
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 20., str. 167.) ne obvezuju korisnika programa jedinstvenih plaćanja da potporu koju primi s naslova tog programa namijeni za točno određenu uporabu. Naime, budući da je jedinstveno plaćanje osmišljeno kao potpora dohotku, njegova uporaba po samoj svojoj prirodi nije ograničena.
U predmetu u glavnom postupku razvidno je da je potpora za godine 2010. do 2012. bila isplaćena J. T. Artsu. Međutim, stranke ugovora o integraciji u biti su se dogovorile da će potporu na koju je J. T. Arts imao pravo s naslova programa jedinstvenih plaćanja u cijelosti primiti Alpuro. U praksi je ta potpora bila oduzeta od cijene koju je Alpuro morao platiti za kupnju utovljene teladi, u skladu s člancima 9. i 10. tog ugovora.
Takva ugovorna odredba postavlja pitanje je li namjera navedenih stranaka bila učiniti Alpuro stvarnim korisnikom navedene potpore, ne poštujući tako ciljeve Uredbe br. 73/2009.
U tom pogledu valja naime podsjetiti da bi bilo očito protivno tim ciljevima dopustiti osobama ili subjektima koji ne ispunjavaju pretpostavke predviđene tom uredbom da primaju potporu s naslova programa jedinstvenih plaćanja (vidjeti u tom smislu presudu od 20. svibnja 2010., Harms,
C‑434/08
,
EU:C:2010:285
, t.
39.
i
45.
).
Neovisno o tome, integrirani proizvođač ne može se smatrati stvarnim korisnikom te potpore ako uzgajivač koji se obveže da će mu prenijeti tu potporu za to zauzvrat dobiva protudavanje. U tom slučaju naime uzgajivač u stvari prima navedenu potporu i samo je namjenjuje za uporabu koju je slobodno izabrao, kao što to proizlazi iz točke 22. ove presude.
U ovom predmetu pred sudom koji je uputio zahtjev nije osporavano da je prijenos potpore na koju je J. T. Arts imao pravo s naslova programa jedinstvenih plaćanja dio skupa recipročnih prednosti i obveza koje su dogovorile stranke ugovora o integraciji.
Prema tome, ne može se smatrati da je nanesena šteta ciljevima Uredbe br. 73/2009, kako su navedeni u točki 21. ove presude.
Uzimajući u obzir sva prethodna razmatranja, na prvo pitanje valja odgovoriti da Uredbu br. 73/2009 treba tumačiti na način da joj se ne protivi ugovorna odredba na temelju koje iznos potpore na koju uzgajivač teladi ima pravo s naslova programa jedinstvenih plaćanja prima integrirani proizvođač ako je prijenos te potpore dio skupa recipročnih prednosti i obveza koje su dogovorile stranke ugovora.
Drugo pitanje
Uzimajući u obzir odgovor na prvo pitanje, na drugo pitanje nije potrebno odgovoriti.
Troškovi
Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.

Slijedom navedenoga, Sud (deseto vijeće) odlučuje:

Uredbu Vijeća (EZ) br. 73/2009 od 19. siječnja 2009. o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore za poljoprivrednike u okviru zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike, o izmjeni uredaba (EZ) br. 1290/2005, (EZ) br. 247/2006, (EZ) br. 378/2007 i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1782/2003, treba tumačiti na način da joj se ne protivi ugovorna odredba na temelju koje iznos potpore na koju uzgajivač teladi ima pravo s naslova programa jedinstvenih plaćanja prima integrirani proizvođač ako je prijenos te potpore dio skupa recipročnih prednosti i obveza koje su dogovorile stranke ugovora.

Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: nizozemski