CELEX: 62016TJ0825
Eiropas Savienības preču zīme
Iebildumu process
Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Pallas Halloumi” reģistrācijas pieteikums
Agrāka Apvienotās Karalistes vārdiska sertifikācijas zīme “HALLOUMI”
Relatīvs atteikuma pamats
Sajaukšanas iespējas neesamība
Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad
Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

Tiesvedības priekšvēsture
2012. gada 12. septembrī persona, kas iestājusies lietā –
Papouis Dairies Ltd
–, rīkojoties ar agrāko juridisko nosaukumu, proti,
Halloumis POC Farmers Milk Industry Ltd
vai
Halloumis
, Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojam (
EUIPO
) iesniedza Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikumu, pamatojoties uz grozīto Padomes Regulu (EK) Nr. 207/2009 (2009. gada 26. februāris) par Eiropas Savienības preču zīmi (
OV 2009, L 78, 1. lpp.
) (aizstāta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2017/1001 (2017. gada 14. jūnijs) par Eiropas Savienības preču zīmi (
OV 2017, L 154, 1. lpp.
)).
Preču zīme, kuras reģistrācija tika lūgts, ir grafisks apzīmējums, kurā ir ietvertas norādes uz “dzeltenu, sarkanu, zilu, baltu un pelēku” krāsu un kura atbilst šādam attēlam:
Preces, attiecībā uz kurām tika pieteikta reģistrācija, ietilpst 29. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām (turpmāk tekstā – “Nicas nolīgums”) un pēc preču saraksta saīsināšanas, kas paziņota
EUIPO
ar 2016. gada 11. oktobra vēstuli, atbilst šādam aprakstam: “Siers, kas izgatavots no govs un/vai aitas un/vai kazas piena (izmantojot visa veida piena proporcijas un kombinācijas), siera ferments”.
Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikums tika publicēts 2012. gada 4. oktobra
Bulletin des marques de l’Union européenne
[Eiropas Savienības Preču Zīmju Biļetenā] Nr. 190/2012.
2013. gada 3. janvārī Kipras Republika, pamatojoties uz Regulas Nr. 207/2009 41. pantu (tagad – Regulas 2017/1001 46. pants), iesniedza iebildumu pret pieteiktās preču zīmes reģistrāciju attiecībā uz iepriekš 3. punktā norādītajām precēm.
Iebildums it īpaši bija balstīts uz agrāku Apvienotās Karalistes vārdisku sertifikācijas zīmi “HALLOUMI”, kura reģistrēta 2002. gada 22. februārī ar Nr. 14511888 (turpmāk tekstā – “agrākā preču zīme”) un kura aptver preces, kas ietilpst 29. klasē un atbilst šādam aprakstam: “Siers, kas izgatavots no aitas un/vai kazas piena; siers, kas izgatavots no govs piena maisījumiem; visas šī preces, tostarp tās, kas ietilpst 29. klasē”.
Iebildums bija balstīts arī uz agrākām Kipras vārdiskām sertifikācijas zīmēm “XAΛΛOYMI” un “HALLOUMI”, kas reģistrētas attiecīgi ar numuriem 36675 un 36766. Tomēr gan procesā Iebildumu nodaļā, gan Apelācijas padomē tika uzskatīts, ka šīm preču zīmēm nav pamata, un Kipras Republika uz tām vairs neatsaucās kā uz iebilduma pamatojumu, un to Apelācijas padome interpretēja kā atteikšanos. Izskatāmajā lietā šīs preču zīmes nav ņemtas vērā un Kipras Republika prasības pieteikumā turklāt ir apstiprinājusi, ka šajā tiesvedībā tā izbeidz uz tām atsaukties.
Iebildumi bija balstīti uz Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktā un 8. panta 5. punktā (tagad – attiecīgi Regulas 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 8. panta 5. punkts) paredzētajiem pamatiem.
2014. gada 7. jūlijā Iebildumu nodaļa noraidīja iebildumu un nolēma, ka Kipras Republikai ir jāatlīdzina [procesa] izdevumi.
2014. gada 8. augustā Kipras Republika saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 58.–64. pantu (tagad – Regulas 2017/1001 66.–71. pants) iesniedza
EUIPO
apelācijas sūdzību par Iebildumu nodaļas lēmumu.
Ar 2016. gada 22. septembra lēmumu (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”)
EUIPO
Apelācijas ceturtā padome noraidīja apelācijas sūdzību un nolēma, ka Kipras Republikai ir jāsedz iebildumu un apelācijas procesā radušies izdevumi.
Vispirms Apelācijas padome norādīja, ka, neraugoties uz faktu, ka agrākā preču zīme ir valsts sertifikācijas zīme, Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktā ietvertajam nosacījumam par konfliktējošo apzīmējumu līdzību ir jāīstenojas attiecībā uz visām agrākajām preču zīmēm, kuras ir paredzētas Regulas Nr. 207/2009 8. panta 2. punktā (tagad – Regulas 2017/1001 8. panta 2. punkts).
Pēc tam Apelācijas padome uzskatīja, ka Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē nepastāv nekāda sajaukšanas iespēja starp agrāko preču zīmi un reģistrācijai pieteikto preču zīmi. Tā uzskatīja, ka vārdam “halloumi” ir vāja raksturīgā atšķirtspēja, vispirms atsaucoties uz to, ka Vispārējā tiesa 2015. gada 7. oktobra spriedumā apvienotajās lietās Kipra/ITSB (XAΛΛOYMI un HALLOUMI) (
T‑292/14 un T‑293/14
,
EU:T:2015:752
) ir uzskatījusi, ka Kipras sabiedrības uztverē tas apzīmē īpašu Kiprā ražota siera veidu, tālāk norādot, ka šis secinājums ir jāattiecina uz Apvienotās Karalistes sabiedrību, kas izskatāmajā lietā ir konkrētā sabiedrības daļa. Minētais vārds esot senāks nekā ikviena no attiecīgajām preču zīmēm, un konkrētās sabiedrības daļas uztverē tas pats par sevi esot preces iezīmes un sastāvu aprakstošs un nenorādot uz eventuālo agrākās preču zīmes lietotāja piederību licencēto lietotāju, kuriem ir atļauja tās izmantot, grupai.
Attiecībā uz konfliktējošo apzīmējumu līdzību Apelācijas padome uzskatīja, ka, tā kā reģistrācijai pieteiktās preču zīmes dominējošais elements ir vārds “pallas”, pastāvot vien vāja vizuālā līdzība, vidēja fonētiskā līdzība un nav nekādas vērā ņemamas konceptuālas līdzības. Visaptveroša sajaukšanas iespējas vērtējuma kontekstā tā uzskatīja, ka Kipras Republikai nav izdevies pierādīt paaugstinātu agrākās preču zīmes atšķirtspēju, ne arī to, ka Apvienotās Karalistes sabiedrība uztvers minēto preču zīmi kā norādi uz jebkādu sertifikāciju. Ņemot vērā savu vērtējumu attiecībā uz agrākās preču zīmes raksturīgo atšķirtspēju, Apelācijas padome uzskatīja, ka atšķirības starp šo preču zīmi un reģistrācijai pieteiktās preču zīmes dominējošo elementu, kas konkrētajā gadījumā ir vārds “pallas”, ir pietiekamas, lai nebūtu sajaukšanas iespējas.
Visbeidzot Apelācijas padome uzskatīja, ka nav izpildīti Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkta īstenošanas nosacījumi. Neesot pierādīta agrākās preču zīmes reputācija Kipras Republikā. Turklāt kaitējums šai reputācijai nevarot tikt vērtēts, ņemot vērā sertifikācijas regulējuma pamatā esošās tiesību normas, bet Regulas Nr. 207/2009 ietvaros ņemot vērā vienīgi konkrētās sabiedrības daļas uztveri attiecībā uz konkrēto preci.
Lietas dalībnieku prasījumi
Kipras Republikas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
–
atcelt apstrīdēto lēmumu;
–
piespriest
EUIPO
un personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
EUIPO
un personas, kas iestājusies lietā, prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
–
pilnībā noraidīt prasību;
–
piespriest Kipras Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Juridiskais pamatojums
Par prasības pieņemamību
Saskaņā ar Vispārējas tiesas Reglamenta 177. panta 2. punktu, ja prasītājs nav bijis vienīgais lietas dalībnieks procesā Apelācijas padomē, prasības pieteikumā ietver arī visu šā procesa dalībnieku uzvārdus vai nosaukumus un adreses, ko tie bija norādījuši paziņošanas mērķiem.
Izskatāmajā lietā Kipras Republika prasības pieteikumā kļūdas dēļ ir norādījusi
Pancyprian Organisation of Cattle Farmers
(POCF) Ltd
kā preču zīmes “Pallas Halloumi” īpašnieci un otru lietas dalībnieci procesā Apelācijas padomē. Tomēr šāda kļūdaina personas, kas iestājusies izskatāmajā lietā, norādīšana neizraisa prasības pieteikumu nepieņemamību, jo šajā prasības pieteikumā ir ietverti elementi, kuri nešaubīgi ļauj identificēt otru procesa Apelācijas padomē dalībnieci, un 2017. gada 25. septembra procesa organizatorisko pasākumu ietvaros Kipras Republika ir norādījusi, ka tai nav iebildumu pret šīs norādes grozīšanu. Šādā gadījumā par personu, kas iestājusies lietā, ir jāuzskata šī otra lietas dalībniece, lai gan tās nosaukums sākotnēji nav bijis norādīts prasības pieteikumā.
Par vienīgo pamatu – Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu
Savas prasības pamatojumam Kipras Republika izvirza vienu pamatu, proti, Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu; šis pamats ir iedalīts trijās daļās. Pirmkārt, tā pārmet Apelācijas padomei, ka tā ir pieļāvusi kļūdu, veicot agrākās preču zīmes atšķirtspējas vērtējumu, konkrēti, secinot, ka šai preču zīmei ir vāja raksturīgā atšķirtspēja. Otrkārt, tā uzskata, ka minētā padome kļūdaini ir novērtējusi konfliktējošo apzīmējumu vizuālās un konceptuālās līdzības. Treškārt, tā apgalvo, ka šī padome ir pieļāvusi kļūdas – it īpaši pierādījumu elementu analīzē pieļauta pārkāpuma dēļ –, sajaukšanas iespējas visaptveroša vērtējuma noslēgumā secinot, ka nepastāv nekāda sajaukšanas iespēja.
EUIPO
un persona, kas iestājusies lietā, apstrīd Kipras Republikas argumentus.
Atbilstoši Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktam, ja agrākas preču zīmes īpašnieks iebilst, pieteikto preču zīmi nereģistrē, ja tās identiskuma vai līdzības ar agrāko preču zīmi dēļ un preču vai pakalpojumu, ko aptver abas preču zīmes, identiskuma vai līdzības dēļ pastāv iespēja maldināt sabiedrību tajā teritorijā, kur ir aizsargāta agrākā preču zīme [sabiedrībai tajā teritorijā, kurā ir aizsargāta agrākā preču zīme, pastāv sajaukšanas iespēja]. Iespēja maldināt [sajaukšanas iespēja] ir asociāciju iespēja ar agrāko preču zīmi. Turklāt saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 8. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) ievilkumu (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) ievilkums) par agrākām preču zīmēm uzskata dalībvalstī reģistrētas preču zīmes, kuru [reģistrācijas] pieteikuma iesniegšanas datums ir pirms Savienības preču zīmes pieteikuma iesniegšanas datuma.
Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru sajaukšanas iespēju veido risks, ka sabiedrība varētu domāt, ka attiecīgās preces izgatavo vai pakalpojumus sniedz viens un tas pats uzņēmums vai ekonomiski saistīti uzņēmumi. Saskaņā ar šo pašu judikatūru sajaukšanas iespēja ir jāvērtē visaptveroši, atbilstoši tam, kā konkrētā sabiedrības daļa uztver attiecīgos apzīmējumus un preces vai pakalpojumus, ņemot vērā visus faktorus, kuriem ir nozīme konkrētajā lietā, it īpaši savstarpējo saistību starp apzīmējumu līdzību un aptverto preču vai pakalpojumu līdzību (skat. spriedumu, 2003. gada 9. jūlijs, Laboratorios RTB/ITSB – Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS),
T‑162/01
,
EU:T:2003:199
,
30.
–
33.
punkts un tajos minētā judikatūra).
Par konkrēto sabiedrības daļu
Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru sajaukšanas iespēja starp divām konfliktējošām preču zīmēm Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē nav vērtējama, balstoties uz konfliktējošo apzīmējumu un preču vai pakalpojumu, kurus tie aptver, abstraktu salīdzinājumu. Šīs iespējas vērtējumam drīzāk ir jābūt balstītam uz to, kā konkrētā sabiedrības daļa uztvers minētos apzīmējumus, preces un pakalpojumus (skat. spriedumu, 2015. gada 2. oktobris, The Tea Board/ITSB – Delta Lingerie (Darjeeling),
T‑624/13
,
EU:T:2015:743
,
24.
punkts un tajā minētā judikatūra).
Konkrētāk, saskaņā ar judikatūru visaptverošā sajaukšanas iespējas vērtējumā ir jāņem vērā attiecīgās preču kategorijas vidusmēra patērētājs, kurš ir samērā informēts, uzmanīgs un apdomīgs. Ir jāņem vērā arī tas, ka vidusmēra patērētāja uzmanības līmenis var mainīties atkarībā no konkrēto preču vai pakalpojumu kategorijas (skat. spriedumu, 2007. gada 13. februāris, Mundipharma/ITSB – Altana Pharma (RESPICUR),
T‑256/04
,
EU:T:2007:46
,
42.
punkts un tajā minētā judikatūra).
Izskatāmajā lietā ir jāapstiprina Apelācijas padomes secinājumi, kā tie ir izklāstīti apstrīdētā lēmuma 16. punktā, attiecībā uz konkrēto sabiedrības daļu saistībā ar attiecīgajām precēm, jo šie secinājumi, ņemot vērā lietas materiālos ietvertos elementus, šķiet visnotaļ pamatoti. Tā kā agrākā preču zīme ir Apvienotās Karalistes preču zīme, šķiet, ka konkrētā sabiedrības daļa, kas ir jāņem vērā, ir plaša Apvienotās Karalistes sabiedrība. Aplūkojamās preču zīmes būtībā ir reģistrētas attiecībā uz identiskām precēm, izskatāmajā lietā tas ir siers. Attiecībā uz plaša patēriņa precēm ir jāuzskata, ka tās ir paredzētas vidusmēra patērētājam, kurš tiek uzskatīts par samērā informētu, uzmanīgu un apdomīgu (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2006. gada 25. oktobris, Castell del Remei/ITSB – Bodegas Roda (ODA),
T‑13/05
, nav publicēts,
EU:T:2006:335
,
46.
punkts). Iebildumu nodaļa savā izvērtējumā, kas ietverts tās 2014. gada 7. jūlija lēmumā, turklāt ir uzskatījusi, ka minētajai sabiedrībai, izvēloties šī veida preces, ir vidējs uzmanības līmenis, līdz ar to, tā kā šis lēmums, kā arī tā pamatojums veido daļu no konteksta, kādā ir pieņemts apstrīdētais lēmums, Kipras Republikai šis konteksts ir zināms un ļauj tiesai pilnībā veikt savu tiesiskuma kontroli attiecībā uz sajaukšanas iespējas vērtējuma pamatotību (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2007. gada 21. novembris, Wesergold Getränkeindustrie/ITSB – Lidl Stiftung (VITAL FIT),
T‑111/06
, nav publicēts,
EU:T:2007:352
,
64.
punkts). Ņemot vērā konkrētās preces, šie secinājumi, kurus lietas dalībnieki turklāt nav apstrīdējuši, šķiet visnotaļ pamatoti.
Par apzīmējumu salīdzinājumu
Ar konfliktējošo apzīmējumu vizuālo, fonētisko vai konceptuālo līdzību saistītās sajaukšanas iespējas visaptverošam vērtējumam ir jābūt balstītam uz šo apzīmējumu radīto kopējo iespaidu, it īpaši ņemot vērā to atšķirtspējīgos un dominējošos elementus. Minētās sajaukšanas iespējas visaptverošajā vērtējumā noteicošā loma ir preču zīmju uztverei, kāda ir attiecīgo preču vai pakalpojumu vidusmēra patērētājam. Šajā ziņā vidusmēra patērētājs parasti uztver preču zīmi kopumā un neveic tās dažādo elementu pārbaudi (skat. spriedumu, 2007. gada 12. jūnijs, ITSB/Shaker,
C‑334/05 P
,
EU:C:2007:333
,
35.
punkts un tajā minētā judikatūra).
Divu preču zīmju līdzības vērtējums nevar tikt veikts, ņemot vērā tikai kādu vienu kombinētās preču zīmes sastāvdaļu un salīdzinot to ar otru preču zīmi. Gluži pretēji, salīdzinājums ir jāveic, izvērtējot attiecīgās preču zīmes un aplūkojot katru no tām kopumā, un tas neizslēdz, ka noteiktos apstākļos konkrētās sabiedrības daļas atmiņā radīto kopējo iespaidu nosaka viena vai vairākas kombinētās preču zīmes sastāvdaļas (skat. spriedumu, 2007. gada 12. jūnijs, ITSB/Shaker,
C‑334/05 P
,
EU:C:2007:333
,
41.
punkts un tajā minētā judikatūra). Vienīgi tad, ja visas pārējās preču zīmes sastāvdaļas ir nenozīmīgas, līdzības vērtējums var tikt veikts, balstoties tikai uz dominējošo elementu (skat. spriedumus, 2007. gada 12. jūnijs, ITSB/Shaker,
C‑334/05 P
,
EU:C:2007:333
,
42.
punkts, un 2007. gada 20. septembris, Nestlé/ITSB,
C‑193/06 P
, nav publicēts,
EU:C:2007:539
,
43.
punkts). It īpaši tas tā ir gadījumā, kad šī sastāvdaļa viena pati var dominēt šīs preču zīmes attēlā, kas saglabājies konkrētās sabiedrības daļas atmiņā tādējādi, ka visas pārējās preču zīmes sastāvdaļas ir nenozīmīgas tās radītajā kopējā iespaidā (spriedums, 2007. gada 20. septembris, Nestlé/ITSB,
C‑193/06 P
, nav publicēts,
EU:C:2007:539
,
43.
punkts).
Šo apsvērumu gaismā ir jāizvērtē, vai Apelācijas padome pamatoti ir secinājusi par agrākās preču zīmes vājo atšķirtspēju un pareizi ir salīdzinājusi konfliktējošos apzīmējumus.
–
Par pirmo pamata daļu – šķietami kļūdaino agrākās preču zīmes raksturīgās atšķirtspējas vērtējumu
Izskatāmajā lietā, runājot par agrākās preču zīmes raksturīgo atšķirtspēju attiecībā uz sieru, Apelācijas padome izvērtējuma, kas iekļauts apstrīdētā lēmuma 18.–25. punktā, iznākumā šī paša lēmuma 26. punktā secināja, ka šīs preču zīmes aprakstošās nozīmes dēļ šī atšķirtspēja ir vāja, un ir jāprecizē, ka visaptveroša sajaukšanas iespējas vērtējuma ietvaros minētā padome ir arī veikusi vērtējumu attiecībā uz varbūtēju paaugstinātu atšķirtspēju, kas ir saistīta ar izmantošanu, tomēr beigās secinājusi, ka tā nav pierādīta.
Kipras Republika sākotnējo apsvērumu ietvaros izklāsta sekas, kuras, kā tā apgalvo, tā izsecina no Apvienotās Karalistes sertifikācijas preču zīmju rakstura attiecībā uz šādu preču zīmju atšķirtspēju. Vispirms tā uzsver, ka saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/95/EK (2008. gada 22. oktobris), ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (
OV 2008, L 299, 25. lpp.
), 1. pantu Savienības tiesībās ir atļautas valsts sertifikācijas zīmes un, attiecīgi, tām ir jāpiešķir pilnīgs iedarbīgums. Piemērojot šo direktīvu, Apvienotās Karalistes tiesību aktos attiecībā uz preču zīmēm, kā tas izriet no
Trade Marks Act 1994
(Apvienotās Karalistes likums par preču zīmēm) ir integrēta šo zīmju reģistrācija. Saskaņā ar iepriekš minēto likumu sertifikācijas zīmes esot definētas kā norādes par to, ka preču zīmes īpašnieks ir sertificējis preces vai pakalpojumus, kurus tās aptver, un ka tiem piemīt konkrētas iezīmes. Būtībā sertifikācijas zīmju atšķirtspējīgā funkcija esot jāsaprot tādējādi, ka tā ļauj nošķirt konkrētā klasē ietilpstošas un sertifikācijas noteikumiem atbilstošas preces no citā klasē ietilpstošām precēm. Turklāt sabiedrībai neesot jāzina ne tas, ka attiecīgā preču zīme ir sertifikācijas zīme, ne arī sertifikācijas iestādes identitāte.
Kipras Republika uzskata, ka saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 8. panta 2. punktu, tā kā valsts sertifikācijas zīmes ir dalībvalstī reģistrētas preču zīmes, uz tām var balstīties iebildumu procesā, iebilstot pret vēlākas Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.
Kipras Republika saistībā ar iebildumu, kuru tā izvirza pret apstrīdēto lēmumu, vispirms pārmet Apelācijas padomei, ka tā izskatāmajā lietā ir piemērojusi argumentāciju, ko Vispārējā tiesa izmantojusi 2015. gada 7. oktobra spriedumā XAΛΛOYMI un HALLOUMI (
T‑292/14 un T‑293/14
,
EU:T:2015:752
), lai gan konkrētā sabiedrības daļa un attiecīgo preču zīmju raksturs esot atšķirīgi. Faktiski šis nolēmums attiecoties uz diviem Eiropas Savienības vārdisku preču zīmju reģistrācijas pieteikumiem, konkrēti, preču zīmju “XAΛΛOYMI” un “HALLOUMI” reģistrācijas pieteikumiem, kurus iesniedza Kipras Republika un kuri tika noraidīti, balstoties uz absolūtu atteikuma pamatu saskaņā ar Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktu (tagad – Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts), motivējot ar to, ka šīs preču zīmes ir aprakstošas.
Visbeidzot, Kipras Republika atsaucas uz diviem nolēmumiem, kurus Apvienotajā Karalistē pasludinājusi
High Court of Justice
(
England & Wales
),
Chancery Division
(Augstā Tiesa (Anglija un Velsa), Kanclera nodaļa)) un kuri apstiprinot tās veikto Apvienotās Karalistes sertifikācijas zīmes atšķirtspējas interpretāciju. Tāpat tās iesniegtie pierādījumu elementi norādot uz agrākās preču zīmes atšķirtspēju un to, ka Apvienotās Karalistes sabiedrība vārdu “halloumi” uztver kā tādu, kas vienā klasē ietilpstošas preces, kuru iezīmes, konkrēti, sastāvdaļas, kā arī izcelsme minētajai sabiedrībai esot saprotamas, nošķir no citā klasē ietilpstošām precēm.
EUIPO
un persona, kas iestājusies lietā, apstrīd Kipras Republikas argumentus.
Preču zīmes atšķirtspējas vērtējumam ir īpaša nozīme, jo sajaukšanas iespējas vērtējums tiek veikts visaptveroši, un tas ietver vērā ņemamo faktoru noteiktu savstarpējo atkarību (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2003. gada 9. jūlijs, LaboratoriosRTB/ITSB – Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS),
T‑162/01
,
EU:T:2003:199
,
30.
–
33.
punkts) tādējādi, ka minētā sajaukšanas iespēja ir jo lielāka, jo stiprāka ir agrākās preču zīmes atšķirtspēja (spriedums, 1998. gada 29. septembris, Canon,
C‑39/97
,
EU:C:1998:442
,
18.
punkts). Tādējādi, lai secinātu par sajaukšanas iespējas esamību, vāja atšķirtspēja nozīmē stiprāku līdzības pakāpi starp konfliktējošiem apzīmējumiem vai starp attiecīgajām precēm un pakalpojumiem. Līdz ar to Apelācijas padomes pārlieku zemu novērtētā agrākās preču zīmes atšķirtspēja varot būt pamats, lai konstatētu apstrīdētajā lēmumā pieļautu kļūdu sajaukšanas iespējas vērtējumā.
Tad, kad iebildums ir balstīts uz agrākās valsts preču zīmes esamību, šīs preču zīmes atšķirtspējas pakāpes vērtējumiem tomēr ir robežas, jo to rezultātā nevar tikt konstatēta kāda no tiem absolūtajiem atteikuma pamatiem esamība, kuri tostarp paredzēti Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā, proti, šīs preču zīmes atšķirtspējas neesamība vai tas, ka tai ir vienīgi aprakstošs raksturs. Tādējādi, lai netiktu pārkāpts Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts, aplūkots kopsakarā ar tās 8. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) ievilkumu, ir jāatzīst zināma valsts preču zīmes, uz kuru ir balstīti iebildumi pret Savienības preču zīmes reģistrāciju, atšķirtspējas pakāpe (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2012. gada 24. maijs, Formula One Licensing/ITSB,
C‑196/11 P
,
EU:C:2012:314
,
43.
–
47.
punkts).
Izskatāmajā lietā, lai gan Regulā Nr. 207/2009, kuru Apelācijas padome ir piemērojusi, pieņemot apstrīdēto lēmumu, kā Vispārējā tiesa to ir atgādinājusi savā judikatūrā (spriedums, 2015. gada 7. oktobris, XAΛΛOYMI un HALLOUMI,
T‑292/14 un T‑293/14
,
EU:T:2015:752
,
35.
punkts), nav ietvertas īpašas tiesību normas attiecībā uz sertifikācijas zīmju kā tādu aizsardzību, Regulā 2017/1001, kas piemērojama no 2017. gada 1. oktobra, šobrīd ir ietvertas tiesību normas par Eiropas Savienības sertifikācijas zīmi, kura tās 83. panta 1. punktā ir definēta kā preču zīme, “kura sniedz iespēju nošķirt preces vai pakalpojumus, ko zīmes īpašnieks ir sertificējis attiecībā uz materiālu, preču ražošanas vai pakalpojumu sniegšanas veidu, kvalitāti, precizitāti vai citu īpašību, izņemot ģeogrāfisko izcelsmi, no tādām precēm un pakalpojumiem, kas nav šādi sertificēti”.
Tāpat sertifikācijas zīmju reģistrācija ir paredzēta Direktīvā 2008/95. Dalībvalstīm, līdzīgi tam, kā Apvienotā Karaliste to ir darījusi ar
Trade Marks Act 1994
, ir iespējas atļaut šādu preču zīmes reģistrāciju, kuras no šī brīža veido “dalībvalstī reģistrētas preču zīmes” Regulas Nr. 207/2009 8. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) ievilkuma izpratnē un uz kurām var tikt veikta atsauce iebildumu procesā, kā to ir izdarījusi Kipras Republika, kad tā atsaucās uz agrāko preču zīmi.
Lai gan agrākā preču zīme ietilpst dalībvalstī reģistrētu preču zīmju kategorijā, ir jāprecizē – kā to norāda
EUIPO
–, ka Eiropas Savienības preču zīmju sistēma, kuras avots ir Regula Nr. 207/2009, ir neatkarīga, pašpietiekama un autonoma attiecībā uz jebkuru valsts sistēmu (spriedums, 2000. gada 5. decembris, Messe München/ITSB (electronica),
T‑32/00
,
EU:T:2000:283
,
47.
punkts). Tādējādi šķiet pamatoti ņemt vērā valsts tiesības, ciktāl tās atļauj apstiprināt agrākās preču zīmes spēkā esamību. Tomēr attiecībā uz šīs iepriekš minētās preču zīmes raksturīgo atšķirtspēju – lai arī 2012. gada 24. maija sprieduma Formula One Licensing/ITSB (
C‑196/11 P
,
EU:C:2012:314
,
47.
punkts) gaismā ir jāatzīst, ka vārdam “halloumi”, kas reģistrēts kā valsts sertifikācijas zīme, piemīt zināma atšķirtspēja, tas nenozīmē, ka ir jāatzīst, ka tam pašam par sevi piemīt tādas pakāpes atšķirtspēja, kas tam var piešķirt beznosacījuma aizsardzību, kura ļauj iebilst pret ikvienas vēlākas preču zīmes, kurā ietverts šis vārds, reģistrāciju.
Izskatāmajā lietā ir jāatgādina, ka Vispārējā tiesa jau divreiz ir nospriedusi, ka sabiedrība, it īpaši Kipras sabiedrība, vārdu “halloumi” uztver kā Kipras siera šķirni (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2012. gada 13. jūnijs, Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias/ITSB – Garmo (HELLIM),
T‑534/10
,
EU:T:2012:292
,
41.
punkts, un 2015. gada 7. oktobris, XAΛΛOYMI un HALLOUMI,
T‑292/14 un T‑293/14
,
EU:T:2015:752
,
20.
un
21.
punkts). Apelācijas padome apstrīdētajā lēmumā vienīgi konstatē, ka, ņemot vērā izskatāmajā lietā iesniegtos pierādījumu elementus, secinājumi, kurus Vispārējā tiesa ir izdarījusi šajos spriedumos, var tikt transponēti attiecībā uz Apvienotās Karalistes sabiedrību.
Šim apsvērumam ir jāpiekrīt. Faktiski neviens no pierādījumu elementiem, kurus Kipras Republika ir iesniegusi procesā Apelācijas padomē un kuri tikuši izvērtēti apstrīdētā lēmuma 20. un 21. punktā, nenonāk pretrunā šim konstatējumam. Šos elementus tostarp veido dati par pārdošanas apjomiem, par tirdzniecības veicināšanas un mārketinga pasākumiem, izvilkumi no kulinārijas žurnāliem vai rakstiem presē, kā arī dažādi oficiāli rakstveida paziņojumi attiecībā uz sieru “halloumi” kā Kipras siera šķirni, tomēr bez iespējas saistīt vārdu “halloumi”, izmantotu kā sugasvārdu, ar jebkādu sertifikācijas zīmi, ne arī pat ar norādi uz sertificētu sieru. Kā to apstrīdētā lēmuma 25. punktā pamatoti ir norādījusi Apelācijas padome, ņemot vērā šos dažādos elementus, šķiet, ka Apvienotās Karalistes sabiedrība neuztver šo vārdu kā Kiprā ražota siera veida nosaukumu un ka “jautājums par to, vai siers var tikt kvalificēts kā “halloumi”, ir atkarīgs no tā iezīmēm un sastāva, nevis no fakta, ka persona, kas to tirgo, ietilpst vai neietilpst īpašā licencēto lietotāju grupā”.
Tādējādi Apvienotās Karalistes sabiedrība tieši uztvers vārdu “halloumi” kā preces iezīmes, pat tās izcelsmi aprakstošu, nevis kā norādi uz to, ka tās kvalitāte ir tikusi sertificēta, pat ne kā norādi uz šādu kvalitāti. Tātad ir jākonstatē, ka, tā kā no viena vienīga vārda “halloumi” veidotā agrākā preču zīme ir preces, kuru tā aptver, iezīmes un izcelsmi aprakstoša, tai piemīt vienīgi vāja raksturīgā atšķirtspēja un turklāt nešķiet pierādīta paaugstinātas atšķirtspējas esamība.
Kipras Republikas argumentācija attiecībā uz īpašo tvērumu, kas, ņemot vērā agrākās preču zīmes kā sertifikācijas zīmes raksturu, būtu jāatzīst šīs preču zīmes raksturīgajai atšķirtspējai, turklāt nav iedarbīga un var tikt vienīgi noraidīta.
Faktiski, pieņemot, ka Apvienotās Karalistes sertifikācijas zīmes atšķirtspējīgā funkcija ir jāsaprot kā spēja nošķirt vienu preču klasi no citas klases, ir jānorāda – kā to uzsver
EUIPO
–, ka, ņemot vērā pierādījumu elementus, kurus debatēs izvirzījusi Kipras Republika, nav pierādīts, ka agrākā preču zīme, būdama Apvienotās Karalistes sertifikācijas zīme, spētu veidot attiecīgo preču komerciālās izcelsmes norādi. Proti, šāda pierādīšana ir atkarīga no sajaukšanas iespējas esamības konkrētos Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktā norādītajos apstākļos. Šis konstatējums konkrētajos izskatāmās lietas apstākļos tomēr attiecībā uz sertifikācijas zīmi neļauj izslēgt iespēju, ka kvalitātes sertifikācija, piemēram, izmantotās izejvielas sertifikācija, var būt pietiekama, lai uzskatītu, ka šāda preču zīme veic savu izcelsmes norādes funkciju, ciktāl tā patērētājiem garantē, ka ar to aptvertās preces ražo tikai viens uzņēmums, proti, minētās preču zīmes īpašnieks un ar to saistītie uzņēmumi, kurš kontrolē minēto preču ražošanu un uz kuru var tikt attiecināta atbildība par to kvalitāti (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2017. gada 8. jūnijs, W. F. Gözze Frottierweberei un Gözze,
C‑689/15
,
EU:C:2017:434
,
49.
un
50.
punkts).
Savukārt jautājums, vai agrākās sertifikācijas zīmes pamatfunkcijā ietilpst tas, ka Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteicējs patiešām ievēro iezīmes, kuras garantē šīs agrākās sertifikācijas zīmes īpašnieks, nav saistīts ar aizsardzības, kas piešķirta Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktā, jomu. Kā to uzsver
EUIPO
, šis jautājums labākajā gadījumā ir saistīts ar preču zīmes izmantošanu, ciktāl tā varētu apdraudēt sertifikācijas zīmes pamatfunkciju un maldināt sabiedrību attiecībā uz preces iezīmju sertifikāciju.
Izskatāmajā lietā – līdzīgi kā 2012. gada 13. jūnija spriedumā HELLIM (
T‑534/10
,
EU:T:2012:292
,
48.
–
55.
punkts) – ir jākonstatē, ka Apelācijas padome pamatoti ir secinājusi, ka agrākās preču zīmes aprakstošās nozīmes dēļ tai ir vāja atšķirtspēja.
Tādējādi pamata pirmā daļa ir jānoraida kā nepamatota.
–
Par otro pamata daļu – šķietami kļūdainu konfliktējošo apzīmējumu vizuālās, fonētiskās un konceptuālās līdzības vērtējumu
Pirmām kārtām, lai veiktu konfliktējošo apzīmējumu salīdzinājumu vizuālā, fonētiskā un konceptuālā ziņā, vispirms ir jāatgriežas pie reģistrācijai pieteiktās preču zīmes sastāvdaļām, lai noteiktu tās dominējošo vai dominējošos elementus, balstoties uz tādām judikatūrā izvērstām vadlīnijām kā iepriekš 27. punktā minētās.
Šajā ziņā tostarp ir jāatgādina, ka attiecībā uz kombinētu preču zīmi nav izslēgts, ka kopējā iespaidā, ko tāda preču zīme radījusi konkrētās sabiedrības daļas apziņā, noteiktos apstākļos var dominēt viena vai vairākas tās sastāvdaļas (skat. spriedumu, 2007. gada 12. jūnijs, ITSB/Shaker,
C‑334/05 P
,
EU:C:2007:333
,
41.
punkts un tajā minētā judikatūra) un ka pārējās tās sastāvdaļas ir nenozīmīgas kopējā iespaidā, kuru tā rada (spriedums, 2007. gada 20. septembris, Nestlé/ITSB,
C‑193/06 P
, nav publicēts,
EU:C:2007:539
,
43.
punkts).
Attiecībā uz reģistrācijai pieteiktās preču zīmes dominējošā vai dominējošo elementu identifikāciju ir jānorāda, ka apzīmējumu veido vārdi “pallas” un “halloumi”. Vārds “pallas” ir atveidots ar baltas krāsas burtiem treknrakstā uz ovāla sarkanas krāsas fona, kas veido minētā apzīmējuma augšējo daļu. Vārds “halloumi” tāpat ir atveidots ar baltas krāsas, tikai mazāka izmēra burtiem treknrakstā, arī uz sarkanas krāsas ovāla fona, kas novietots zemāk un vienlaikus nedaudz pārklāj ovālas formas fonu, uz kura ir vārds “pallas”.
Ņemot vērā reģistrācijai pieteiktās preču zīmes grafisko konfigurāciju, šķiet, ka konkrētā sabiedrības daļa vispirms izlasīs vārdu “pallas”. Faktiski minētā sabiedrības daļa parasti pievērš lielāku uzmanību preču zīmes sākumam nekā tās beigām (spriedumi, 2009. gada 25. marts, L’Oréal/ITSB – Spa Monopole (SPA THERAPY),
T‑109/07
,
EU:T:2009:81
,
30.
punkts, un 2015. gada 13. maijs, Deutsche Post/ITSB – PostNL Holding (TPG POST),
T‑102/14
, nav publicēts,
EU:T:2015:279
,
42.
punkts). Tāpēc ir jānorāda, ka, ņemot vērā tā izvietojumu un tā vietu reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē, konkrētā sabiedrības daļa pievērsīs lielāku uzmanību elementam, kas veido šo vārdu, lai kāda būtu tā īpašā nozīme šai sabiedrības daļai. Attiecīgi Apelācijas padome apstrīdētā lēmuma 28. punktā pamatoti ir secinājusi, ka šis vārds tiks uztverts kā dominējošais elements kopējā reģistrācijai pieteiktās preču zīmes radītajā iespaidā.
Šādos apstākļos ir jāapstiprina Apelācijas padomes secinājumi, saskaņā ar kuriem, pirmkārt, reģistrācijai pieteiktās preču zīmes dominējošo elementu veido vārds “pallas” un, otrkārt, elementam “halloumi” ir otršķirīga nozīme apzīmējuma “Pallas Halloumi” uztverē no konkrētās sabiedrības daļas skatpunkta.
Otrām kārtām, attiecībā uz konfliktējošo apzīmējumu līdzības izvērtējumu Apelācijas padome apstrīdētā lēmuma 27.–31. punktā ir uzskatījusi, ka vizuālā līdzība ir vāja, fonētiskā līdzība ir vidēja un konceptuālā līdzība nepastāv. Šī vērtējuma ietvaros tā ir ņēmusi vērā minēto apzīmējumu atšķirtspējas pakāpi, kā arī to dominējošos elementus, kas izskatāmajā lietā attiecībā uz reģistrācijai pieteikto preču zīmi ir elements “pallas”.
Kipras Republika prasības ietvaros norāda, ka konfliktējošajiem apzīmējumiem ir absolūta vizuālā līdzība, jo agrākā preču zīme ir pilnībā pārņemta kā reģistrācijai pieteiktās preču zīmes vizuālais elements. Turklāt tā pārmet Apelācijas padomei, ka tā ir ņēmusi vērā reģistrācijai pieteiktās preču zīmes grafisko stilizāciju, lai gan šai stilizācijai nav nozīmes, veicot salīdzinājumu ar vārdisku preču zīmi. Apelācijas padome arī neesot ņēmusi vērā elementa “halloumi” nozīmīgumu reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē, lai gan tā ir izvietota pirms elementa “pallas”, ir tādā pašā krāsā un atveidota ar identisku šriftu, tādējādi abi šie iepriekš minēto preču zīmi veidojošie elementi esot vienlīdz nozīmīgi. Tāpēc Kipras Republikas ieskatā minētā vizuālā līdzība esot augsta vai vismaz vidēja.
Konceptuālā ziņā Kipras Republika atkārto argumentu, saskaņā ar kuru Apvienotās Karalistes sabiedrība sapratīšot agrāko preču zīmi kā tādu, kas ļauj nošķirt preces, kuras ietilpst vienā klasē, no precēm, kuras ietilpst citā klasē. Tātad konkrētā sabiedrības daļa uztveršot reģistrācijai pieteikto preču zīmi kā tādu, ko veido, pirmkārt, vārdiskais elements “halloumi”, kuram piemītot augsta konceptuālās līdzības pakāpe ar agrāko preču zīmi, un, otrkārt, vārdiskais elements “pallas”, kas nozīmējot konkrētu autorizētu lietotāju, kuram sertifikācijas zīmes īpašnieks ir atļāvis izmantot šo zīmi, ievērojot šajā klasē ietilpstošo preču iezīmes. Apelācijas padomei esot bijusi jāņem vērā tirgus prakse attiecībā uz sertifikācijas zīmēm un, it īpaši, sertifikācijas zīmes, kāda ir “HALLOUMI”, ierastā asociēšana ar citiem elementiem, kā, piemēram, elementu “pallas”, kas norāda uz konkrētu lietotāju, kuram ir minētās zīmes īpašnieka piešķirta izmantošanas atļauja.
EUIPO
un persona, kas iestājusies lietā, apstrīd Kipras Republikas argumentus.
Pirmkārt, attiecībā uz vizuālo salīdzinājumu ir jāatgādina, ka nekas neliedz pārbaudīt vizuālās līdzības esamību starp vārdisku preču zīmi un grafisku preču zīmi, ņemot vērā, ka šo divu veidu preču zīmēm ir grafiska konfigurācija, kas var radīt vizuālu iespaidu (skat. spriedumu, 2005. gada 4. maijs, Chum/ITSB – Star (STAR TV),
T‑359/02
,
EU:T:2005:156
,
43.
punkts un tajā minētā judikatūra).
Kā tas ir minēts iepriekš 51. punktā, reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir grafiska preču zīme, ko veido ar baltu krāsu treknrakstā veidoti vārdi “pallas” un “halloumi”. Katrs vārds ir izvietots sarkanas krāsas ovāla iekšienē. Vārds “pallas” ir izvietots ovālā, kas atrodas attiecīgā apzīmējuma augšējā daļā, un tas ir atveidots ar lielāka izmēra burtiem nekā vārds “halloumi”, kas savukārt atrodas zemāk novietota ovāla iekšienē. Agrāko preču zīmi kā vārdisku preču zīmi veido vārds “halloumi”.
Kā tas ir minēts iepriekš 52. punktā, konkrētā sabiedrības daļa veltīs vairāk uzmanības elementam “pallas”, kurš ir izvietots kā reģistrācijai pieteiktās preču zīmes dominējošais elements. Tādējādi nevar piekrist Kipras Republikas argumentācijai, saskaņā ar kuru pastāv absolūta konfliktējošo apzīmējumu vizuāla līdzība, jo agrāko preču zīmi veidojošais elements ir pilnībā ietverts reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē. Proti, ņemot vērā pastāvīgo judikatūru, kurā atgādināta nepieciešamība veikt visaptverošu konfliktējošos apzīmējumus veidojošo dažādo elementu, it īpaši dominējošo un atšķirtspējīgo elementu, vērtējumu (skat. spriedumu, 2007. gada 12. jūnijs, ITSB/Shaker,
C‑334/05 P
,
EU:C:2007:333
,
41.
punkts un tajā minētā judikatūra), ir jāveic vizuālais salīdzinājums, ņemot vērā faktu, ka elements “pallas” veido apzīmējuma augšējo daļu, kas turklāt ir lielāka nekā otra tā daļa, kura, lai gan grafiski izvietota tuvplānā, tomēr kopējā vizuālajā iespaidā ir atvirzīta otrajā plānā. Tādējādi ir jāatzīst pirmā būtiskā atšķirība vizuālajā ziņā, kas izriet no vārda “pallas” neesamības agrākajā preču zīmē.
Turklāt reģistrācijai pieteiktā preču zīme ietver grafiskus elementus, tādus kā divi sarkani ovāli un īpaša grafiska stilizācija, kas veido otru būtisko atšķirību starp konfliktējošajiem apzīmējumiem. Attiecīgi ir jākonstatē, ka šie apzīmējumi ir sakrītoši vienīgi saistībā ar elementu “halloumi”. Ņemot vērā šo elementu, tā burtu šrifta izmēra dēļ un tā izvietojuma reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē dēļ ir jāuzskata, ka sabiedrība tam piešķirs vienīgi otršķirīgu nozīmi.
Tātad Apelāciju padome, apstrīdētā lēmuma 29. punktā secinot, ka konfliktējošajiem apzīmējumiem ir vāja vizuālā līdzība, nav pieļāvusi kļūdu.
Otrkārt, attiecībā uz fonētisko salīdzinājumu ir jākonstatē, ka konfliktējošajiem apzīmējumiem ir kopīgs vienīgi vārds “halloumi”, kas izvietots reģistrācijai pieteiktās preču zīmes otrajā plānā. Tādējādi, ņemot vērā vārda “pallas” esamību reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē, starp šiem apzīmējumiem pastāv būtiska atšķirība.
Tāpēc ir jāapstiprina Apelācijas padomes secinājums, saskaņā ar kuru konfliktējošajiem apzīmējumiem ir vidēja fonētiskā līdzība. Turklāt šķiet, ka lietas dalībnieki šo secinājumu nav apstrīdējuši.
Treškārt, attiecībā uz konceptuālo salīdzinājumu ir jānoraida Kipras Republikas arguments, saskaņā ar kuru Apelācijas padome nav ņēmusi vērā agrākās preču zīmes lietotāju praksi, ko veido vārda “halloumi” asociēšana ar lietotāja, kuram ir atļauts izmantot minēto preču zīmi, komercnosaukumu (firmu). Proti, kā tas ir norādīts 42. punktā iepriekš, konkrētā sabiedrības daļa uztver vārdu “halloumi” kā norādi uz Kiprā ražota siera veidu. Tātad pretēji tam, ko ir apgalvojusi Kipras Republika, ir jāuzskata, ka vārds “halloumi” ir aprakstošs attiecībā uz konkrētajām precēm. Attiecīgi tā norādīšana reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē neveido būtisku elementu konceptuālā ziņā. Patiešām, nav pierādīts, ka sabiedrība šo vārdu sapratīs kā norādi uz sertifikācijas procesu, kura subjekts ir preču zīmes lietotājs.
Turklāt, tā kā vārdam “pallas” konkrētās sabiedrības daļas uztverē nav īpašas nozīmes un tas nav saistīts ar agrāko preču zīmi, konceptuālajā ziņā tas veido būtisku atšķirību starp konfliktējošajiem apzīmējumiem. Konkrētā sabiedrības daļa to sapratīs kā attiecīgo preču komerciālās izcelsmes norādi.
Tādējādi šķiet, ka Apelācijas padome, secinot par konfliktējošo apzīmējumu līdzības, kas var radīt sajaukšanas iespēju, neesamību konceptuālajā ziņā, nav pieļāvusi kļūdu.
Tādējādi otrā daļa ir jānoraida.
–
Par trešo pamata daļu – kļūdu visaptverošā sajaukšanas iespējas vērtējumā
Apstrīdētajā lēmumā ir izdarīts secinājums, saskaņā ar kuru, tā kā reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē ir ietverts elements “pallas”, konfliktējošo apzīmējumu atšķirības ir pietiekamas, lai konstatētu sajaukšanas iespējas neesamību, ņemot vērā agrākās preču zīmes vājo atšķirtspēju, un tas tā ir pat tad, ja konfliktējošie apzīmējumi aptver identiskas preces.
Kipras Republika norāda, ka Apelācijas padomes veiktais sajaukšanas iespējas vērtējums ir kļūdains, jo tā, salīdzinot konfliktējošos apzīmējumus, ir veikusi kļūdainu agrākās preču zīmes atšķirtspējas novērtējumu.
Vēl Kipras Republika apgalvo, ka Apelācijas padome nav pareizi izvērtējusi iesniegtos pierādījumu elementus. Vispirms Apelācijas padome kļūdaini esot uzskatījusi, ka neviens no iesniegtajiem pierādījumu elementiem neapstiprina apgalvojumu, saskaņā ar kuru sabiedrība uztver vārdu “halloumi” kā norādi uz sertifikāciju. Faktiski valsts tiesību aktos neesot paredzēts, ka sabiedrībai agrākā preču zīme ir jāuztver kā šāda norāde vai ka patiešām ir jābūt veiktai sertifikācijai. Vienīgā valsts tiesību aktos ietvertā prasība esot tāda, ka sabiedrībai attiecīgais apzīmējums ir jāuztver kā tāds, kas nošķir vienā klasē ietilpstošas preces, kurām ir vienotas iezīmes, no citām kādā citā klasē ietilpstošām precēm.
Turpinot – valsts tiesību aktos arī neesot paredzēts, ka preču zīmei ir jānorāda, ka tā ir sertifikācijas zīme, tostarp uz preču iepakojuma. Tāpat neesot paredzēta prasība, ka sabiedrībai ir jābūt zināmai iestādei, kura ir sertifikācijas zīmes īpašniece.
Visbeidzot, Kipras Republika apgalvo, ka Apelācijas padome kļūdaini ir uzskatījusi, ka tiesību aktiem, kuros ir noteikta sertifikācijas standartu ievērošana, lai nepieļautu, ka to atšķirtspēja tiek vājināta, izmantojot preces, kuras neietilpst šo aktu piemērošanas jomā, nav nozīmes attiecībā uz to, kā sabiedrība uztver attiecīgo apzīmējumu. Fakts, ka pārējie lietas dalībnieki neiesniedz nekādus elementus, lai pierādītu, ka trešās personas izmanto vārdu “halloumi” citādi, nevis lai apzīmētu preces, attiecībā uz kurām tiek ievēroti sertifikācijas standarti, esot pamats uzskatīt, ka agrākajai preču zīmei piemīt atšķirtspēja kā Apvienotās Karalistes sertifikācijas zīmei.
EUIPO
un persona, kas iestājusies lietā, apstrīd Kipras Republikas argumentus.
Sajaukšanas iespējas visaptverošs vērtējums paredz zināmu vērā ņemamo faktoru un, it īpaši, preču zīmju līdzības un ar tām aptverto preču vai pakalpojumu līdzības savstarpēju saistību. Tādējādi nenozīmīgu aptverto preču vai pakalpojumu līdzību var kompensēt preču zīmju augstā līdzības pakāpe un otrādi (spriedumi, 1998. gada 29. septembris, Canon,
C‑39/97
,
EU:C:1998:442
,
17.
punkts, un 2006. gada 14. decembris, Mast-Jägermeister/ITSB – Licorera Zacapaneca (VENADO ar rāmi u.c.),
T‑81/03, T‑82/03 un T‑103/03
,
EU:T:2006:397
,
74.
punkts).
Kā tas izriet no Regulas Nr. 207/2009 preambulas 8. apsvēruma (tagad – Regulas 2017/1001 preambulas 11. apsvērums), sajaukšanas iespējas vērtējums ir atkarīgs no vairākiem elementiem, it īpaši no tā, kā sabiedrība vērtē preču zīmes atpazīstamību attiecīgajā tirgū. Tā kā sajaukšanas iespēja ir jo lielāka, jo nozīmīgāka izrādās preču zīmes atšķirtspēja, tām preču zīmēm, kurām ir augsta atšķirtspēja – sev raksturīgo iezīmju dēļ vai pateicoties savai atpazīstamībai sabiedrībā – ir plašāka aizsardzība nekā tām, kuru atšķirtspēja ir vājāka (pēc analoģijas skat. spriedumus, 1997. gada 11. novembris, SABEL,
C‑251/95
,
EU:C:1997:528
,
24.
punkts; 1998. gada 29. septembris, Canon,
C‑39/97
,
EU:C:1998:442
,
18.
punkts, un 1999. gada 22. jūnijs, Lloyd Schuhfabrik Meyer,
C‑342/97
,
EU:C:1999:323
,
20.
punkts).
Turklāt agrākās preču zīmes vājas atšķirtspējas atzīšana neliedz konstatēt sajaukšanas iespējas esamību. Lai gan sajaukšanas iespējas vērtējumā ir jāņem vērā agrākās preču zīmes atšķirtspēja, tomēr tā ir tikai viens no šajā vērtējumā iesaistītajiem elementiem. Tādējādi, pat ja agrākajai preču zīmei ir vāja atšķirtspēja, var pastāvēt sajaukšanas iespēja, it īpaši apzīmējumu un preču un pakalpojumu, kurus tie aptver, līdzības dēļ (spriedumi, 2007. gada 13. decembris, Xentral/ITSB – Pages jaunes (PAGESJAUNES.COM),
T‑134/06
,
EU:T:2007:387
,
70.
punkts un tajā minētā judikatūra, un 2011. gada 13. aprīlis, Sociedad Agricola Requingua/ITSB – Consejo Regulador de la Denominación de Origen Toro (TORO DE PIEDRA),
T‑358/09
, nav publicēts,
EU:T:2011:174
,
45.
punkts un tajā minētā judikatūra).
Pirmkārt, ir jāatgādina, ka ir konstatēts, ka konfliktējošajiem apzīmējumiem ir vāja vizuālā līdzība un vidēja fonētiskā līdzība. No konceptuālā viedokļa sabiedrība vārdu “halloumi” katrā no konfliktējošajiem apzīmējumiem uztvers kā norādi uz siera veidu. Šajā ziņā ir jākonstatē, kā to secīgi ir darījusi Iebildumu nodaļa un Apelācijas padome, ka šie apzīmējumi ir līdzīgi vienīgi attiecībā uz aprakstošo elementu “halloumi”. Tādējādi šķiet, ka konfliktējošajiem apzīmējumiem ir vienīgi neliela līdzība. Tātad konfliktējošie apzīmējumi ir vien nedaudz līdzīgi.
Otrkārt, attiecībā uz agrākās preču zīmes atšķirtspēju iepriekš 47. punktā ir konstatēts, ka šī atšķirtspēja ir vāja tāpēc, ka konkrētās sabiedrības uztverē minētā preču zīme ir aprakstoša.
Turklāt nevar piekrist Kipras Republikas argumentācijai, saskaņā ar kuru Apelācijas padome, veicot agrākās preču zīmes atšķirtspējas vērtējumu, nav ņēmusi vērā šīs preču zīmes īpašo raksturu. Faktiski Kipras Republika šīs argumentācijas pamatojumam atsaucas uz diviem valsts judikatūras nolēmumiem, no kuriem tā secina, ka valsts sertifikācijas zīmes atšķirtspēja ir balstīta uz to, ka sabiedrība spēj to uztvert kā tādu, kas nošķir vienā klasē ietilpstošas preces no citā klasē ietilpstošām precēm (skat. iepriekš 34. punktu). Tomēr, kā tas ir norādīts iepriekš 40. un 45. punktā, šis agrākās preču zīmes atšķirtspējas koncepts nešķiet atbilstošs un izskatāmajā lietā, gluži pretēji, ir konstatēts, ka konkrētā sabiedrības daļa neuztvers minēto preču zīmi kā norādi uz jebkādu sertifikāciju.
Turklāt attiecībā uz Kipras Republikas norādītās valsts judikatūras ņemšanu vērā – iepriekš 40. punktā ir norādīts, ka Eiropas Savienības preču zīmju sistēma ir autonoma sistēma, kuras piemērošana nav atkarīga no jebkuras valsts sistēmas. Tāpēc valsts tiesu pieņemto nolēmumu interpretācijai, uz kuru Kipras Republika vēlas atsaukties, nav nozīmes izskatāmajā lietā.
Treškārt, kā tas ir norādīts iepriekš 77. punktā, tomēr ir jāatgādina, ka pat gadījumā, kad agrākajai preču zīmei ir vāja atšķirtspēja, var pastāvēt sajaukšanas iespēja, it īpaši tad, kad attiecīgās preces ir identiskas un konfliktējošie apzīmējumi ir līdzīgi.
Tomēr, lai gan izskatāmajā lietā attiecīgās preces ir identiskas, agrākās preču zīmes vājas atšķirtspējas un tās aprakstošās nozīmes dēļ ar to vien, ka šīs preces ir identiskas un konfliktējošie apzīmējumi ir līdzīgi, ņemot vērā aprakstošā vārda “halloumi” esamību abās precu zīmēs, nav pietiekami, lai radītu sajaukšanas iespēju.
No tā izriet, ka Apelācijas padome pamatoti ir secinājusi par sajaukšanas iespējas neesamību.
Tādējādi ir jānoraida trešā daļa un attiecīgi vienīgais pamats saistībā ar Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu, līdz ar to prasība ir jānoraida kopumā.
Par tiesāšanās izdevumiem
Atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 134. panta 1. punktam lietas dalībniekam, kuram nolēmums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram nolēmums ir labvēlīgs.
Tā kā Kipras Republikai spriedums ir nelabvēlīgs, tai ir jāpiespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus atbilstoši
EUIPO
un personas, kas iestājusies lietā, prasījumiem.

Ar šādu pamatojumu
VISPĀRĒJĀ TIESA (otrā palāta)
nospriež:

1)
Prasību noraidīt.

2)
Kipras Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

Prek
Schalin
Costeira
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2018. gada 13. jūlijā.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – angļu.