CELEX: 62016CJ0080
Преюдициално запитване
Околна среда
Директива 2003/87/ЕО
Член 10а, параграф 1
Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в Европейския съюз
Разпределяне на безплатни квоти
Решение 2011/278/ЕС
Валидност
Принцип на добра администрация
Определяне на продуктовия показател за течни черни метали
Позоваване на данни от BREF за производството на желязо и стомана и на насоките за определяне на показателите за течни черни метали
Понятие „сходни продукти“
Референтни инсталации
Задължение за мотивиране

Преюдициалното запитване се отнася до валидността на Решение 2011/278/ЕС на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределение на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (
ОВ L 130, 2011 г., стр. 1
).
Запитването е отправено в рамките на спор между ArcelorMittal Atlantique et Lorraine SASU — оператор на инсталации, произвеждащи парникови газове, и Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l’Énergie (Франция) по повод на законосъобразността на Arrêté du ministre de l’écologie, du développement durable et de l’énergie du 24 janvier 2014 fixant la liste des exploitants auxquels sont affectés les quotas d’émissions de gaz à effet de serre et le montant des quotas affectés à titre gratuit pour la période 2013-2020 [Заповед на министъра на екологията, устойчивото развитие и енергетиката от 24 януари 2014 г. за определяне на списъка с предприятия, на които са разпределени квотите за емисии на парникови газове, и на размера на квотите, разпределяни безплатно за периода 2013—2020 г.], както и на законосъобразността на Решение от 11 юни 2014 г., с което същият орган отхвърля искането за оттегляне на тази заповед.
Правна уредба
Правото на Съюза
Директива 2009/29
Съображение 23 от Директива 2009/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година за изменение на Директива 2003/87/ЕО с оглед подобряване и разширяване на схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове на Общността (
ОВ L 140, 2009 г., стр. 63
) гласи:
„Преходното безплатно разпределение на квоти за инсталациите следва да става посредством хармонизирани правила („ex ante параметри“) за цялата Общност с оглед свеждане до минимум на нарушенията на конкуренцията в рамките на Общността. Тези правила следва да отчитат най-ефикасните техники в областта на парниковите газове и енергията, заместителите, алтернативните производствени процеси, използването на биомаса, възобновяеми енергийни източници и улавяне и съхранение на CO
. Всяко едно от тези правила следва да не насърчава повишаване на емисиите и следва да гарантира отдаването на търг на все по-голям процент от тези квоти. Разпределението трябва да бъде направено преди началото на периода на търговия, така че да се гарантира доброто функциониране на пазара. Тези хармонизирани правила може също така да вземат предвид емисии, свързани с използването на запалими отпадни газове, когато производството на тези газове не може да се избегне в промишления процес. В тази връзка правилата могат да предвидят безплатното разпределяне на квоти за оператори на инсталации, които изгарят съответните отпадни газове, или за оператори на инсталации, в които възникват тези газове. Те следва да възпрепятстват и неоправдано нарушаване на конкуренцията на пазара на електроенергия, топлоенергия и енергия за охлаждане за промишлени инсталации. Освен това те следва да възпрепятстват и неоправдано нарушаване на конкуренцията между промишлени дейности, извършвани в инсталации, които се управляват от един-единствен оператор, и производство във външни инсталации. Тези правила следва да се прилагат и към новите участници, които осъществяват същата дейност като съществуващите инсталации, ползващи се с безплатното преходно разпределение. С оглед предотвратяване нарушаването на конкуренцията в рамките на вътрешния пазар следва новите участници на пазара да не се ползват от безплатно разпределение във връзка с производството на електроенергия. През 2020 г. следва да бъдат отдадени на търг оставащите квоти от резерва за новите участници на пазара“.
Директива 2003/87
Член 1 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (
ОВ L 275, 2003 г., стр. 32
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78), изменена с Директива 2009/29 (наричана по-нататък „Директива 2003/87“), гласи:
„С настоящата директива се въвежда схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността (наричана по-долу „схемата на Общността“), за да се стимулира намаляването на емисии на парникови газове по икономичен и икономически ефективен начин.
[…]“.
Съгласно член 10а от Директива 2003/87:
„1.   До 31 декември 2010 г. Комисията приема напълно хармонизирани мерки по изпълнението на общностно равнище за разпределението на квоти, посочени в параграфи 4, 5, 7 и 12, включително необходимите разпоредби за хармонизирано прилагане на параграф 19.
Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи от настоящата директива чрез допълването ѝ, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 23, параграф 3.
Доколкото е възможно, посочените в първа алинея мерки определят ex ante параметри, валидни за цялата Общност, за да се осигури провеждането на разпределението по начин, който да насърчи намаляването на емисиите на парникови газове и енергийноефективните техники, като се вземат предвид най-ефективните техники, заместителите, алтернативните производствени процеси, високоефективното комбинирано производство на енергия, ефикасното в енергийно отношение използване на отпадни газове, използването на биомаса и улавянето и съхранението на CO2, когато са налице съответни съоръжения, и не предвижда стимули за повишаване на емисиите. Не се допуска безплатно разпределение на квоти за производство на електроенергия, освен в случаите по член 10в и за електроенергия, произведена от отпадни газове.
По принцип за всеки отрасъл и подотрасъл параметрите се изчисляват въз основа на продуктите, а не на суровините, така че да се постигнат максимални икономии от гледна точка на емисиите на парникови газове и енергийната ефективност в рамките на всеки производствен процес в дадения отрасъл или подотрасъл.
Като определя принципите за определяне на ex-ante параметри за отделните отрасли [и подотрасли], Комисията се консултира със съответните заинтересовани страни, включително засегнатите отрасли и подотрасли.
[…]
2.   При определяне на принципите за определяне на ex ante параметри за отделните отрасли и подотрасли, отправна точка са средните резултати на първите 10 % най-ефективни инсталации в отрасъл или подотрасъл в Общността за периода 2007—2008 г. Комисията се консултира със съответните заинтересовани страни, включително засегнатите отрасли и подотрасли.
Регламентите по членове 14 и 15 предвиждат хармонизирани правила за мониторинг, докладване и проверка на свързаните с производството емисии на парникови газове с оглед определяне на ex-ante параметрите.
3.   При спазване на разпоредбите на параграфи 4 и 8 и независимо от член 10в, генераторите на електроенергия, инсталациите за улавяне на CO2, тръбопроводите за пренос на CO2 или местата за съхранение на CO2 не могат да се ползват от безплатно разпределение на квоти.
[…]
5.   Максималното годишно количество квоти, което служи за основа за изчислението на квотите за инсталациите, които не са обхванати от параграф 3 и не са нови участници, не надвишава сбора от:
а)
общото годишно количество за Общността, определено съгласно член 9, умножено по дела на емисиите от инсталации, които не са обхванати от параграф 3, в общите средни проверени емисии за периода 2005—2007 г. от инсталации, обхванати от схемата на Общността за периода 2008—2012 г.; и
б)
общите средни годишни проверени емисии за периода 2005—2007 г. от инсталации, които са включени в схемата на Общността не по-рано от 2013 г. нататък и не са обхванати от параграф 3, коригирани с линейния коефициент, посочен в член 9.
При необходимост се прилага единен междуотраслов корекционен коефициент.
[…]
11.   При спазване на член 10б, през 2013 г. количеството безплатно разпределени в съответствие с параграфи 4—7 от настоящия член квоти представлява 80 % от количеството, определено в съответствие с мерките, посочени в параграф 1. След това количеството безплатно разпределени квоти започва ежегодно да намалява с еднаква стойност до достигане на 30 % безплатно разпределени квоти през 2020 г., с цел през 2027 г. да се постигне прекратяване на безплатното разпределение на квоти.
12.   При условията на член 10б през 2013 г. и до 2020 г. на инсталациите в отрасли или подотрасли, изложени на съществен риск от „изтичане на въглерод“, съгласно параграф 1 се разпределят безплатно квоти в размер на 100 % от количеството, определено в съответствие с мерките, посочени в параграф 1“.
Решение 2011/278
Съображения 2, 4, 6, 8, 11и 32 от Решение 2011/278 гласят:
„(2)
При дефиниране на принципите за определяне на ex-ante показатели за отделните отрасли и подотрасли, отправна точка следва да бъдат средните работни показатели за емисиите на най-ефективните 10 % от инсталациите в даден отрасъл или подотрасъл в ЕС за периода 2007—2008 г. Показателите следва да се изчисляват по-скоро за видове продукти, а не на база на входящите суровини и енергия — с оглед постигането на максимални намаления на емисиите на парникови газове и подобрения на енергийната ефективност в рамките на всеки производствен процес в дадения отрасъл или подотрасъл. за периода 2007—2008 г.
[…]
(4)
Доколкото това бе възможно, Комисията разработи показатели за продуктите, както и за търгуваните между инсталациите междинни продукти, които се произвеждат при дейностите по приложение I към Директива 2003/87/ЕО. По принцип, за всеки продукт следва да бъде определен един показател. Ако някой продукт е пряк заместител на друг продукт, и за двата следва да бъде валиден един и същ продуктов показател, както и съответно определение на продукта.
[…]
(6)
Стойностите на показателите следва да обхващат всички свързани със съответното производство преки емисии, включително емисиите от генерирането на използвана в производството измерима топлинна енергия, независимо дали тази измерима топлинна енергия е генерирана в съответния обект, или от друга инсталация. Емисиите, дължащи се на електропроизводство и на подавана извън инсталацията измерима топлинна енергия, включително — в случаите на екзотермични процеси — избегнатите емисии от алтернативно генериране на топлинна енергия или електроенергия или, също така, избегнатите емисии в случаите на генериране на електроенергия без преки емисии, бяха приспаднати при определянето на стойностите на показателите. В случай че не е възможно да се приспаднат емисиите, дължащи се на подавана извън инсталацията измерима топлинна енергия, то за тази топлинна енергия не би следвало да могат да се разпределят безплатни квоти за емисии.
[…]
(8)
При определянето на стойностите на показателите Комисията използва като отправна точка средноаритметичната стойност на данните за емисиите на парникови газове през 2007 и 2008 г. на емисионно най-ефективните 10 % от инсталациите, за които са събрани данни. Също така, в съответствие с член 10а, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО, за всички отрасли, за които има посочен показател в приложение I, Комисията проведе анализи — въз основа на получена от различни източници допълнителна информация, както и въз основа на специализирано проучване за най-ефективните техники и за потенциала за намаление на емисиите на европейско и международно ниво — дали тези отправни точки достатъчно добре отразяват най-ефективните техники, заместителите, алтернативните производствени процеси, високоефективната когенерация, ефективното оползотворяване на енергията на отпадните газове, използването на биомаса и улавянето и съхранението на въглероден диоксид (в случаите, когато съществуват подобни съоръжения). Данните, използвани за определяне на стойностите на показателите, са събрани от широк кръг източници с оглед да покриват максимален брой инсталации, които през 2007 и 2008 г. са произвеждали съответния продукт. Най-напред данни за емисиите на парникови газове на инсталациите, влизащи в обхвата на Европейската схема за търговия с емисии и произвеждащи продукти, за които са определени показатели, бяха събрани от (или от името на) съответните европейски отраслови асоциации, в съответствие с определени правила — така наречените „отраслови правилници“ (sector rule books). В допълнение към тези правилници Комисията предостави указания за критериите за качество и верификация на данните, използвани за определяне на показателите в рамките на Европейската схема за търговия с емисии. Второ, в допълнение на данните от европейските отраслови асоциации, данни бяха събирани и от консултанти, действащи от името на Европейската комисия (специално за такива инсталации, за които отсъстваха данни от отрасловите асоциации), а също така бяха предоставени данни и анализи от компетентни органи на държави членки.
[…]
(11)
В случаите на липса на данни или когато събраните данни не бяха в съответствие с методиката за определяне на показателите, бе използвана за тази цел информация относно настоящите равнища на емисии и консумация при използване на най-ефективните техники — главно въз основа на справочните документи за най-добрите налични техники (BREFs), съставени съгласно Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г. за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването […]. По-специално, поради липсата на данни за третирането на отпадните газове, подаваната извън инсталацията топлинна енергия и производството на електроенергия, стойностите на продуктовите показатели за кокса и течните черни метали (hot metal) са получени чрез изчисления на преките и непреките емисии на база на информация за съответните енергийни потоци от справочните документи за най-добрите налични техники (BREFs) и приетите обичайни стойности на коефициентите на емисиите, посочени в Решение 2007/589/ЕО на Комисията от 18 юли 2007 г. за формулиране на указания за мониторинг и докладване на емисиите на парникови газове съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета […]. При определянето на продуктовия показател за агломерат данните бяха също коригирани въз основа на информация за енергийните потоци на база на съответния справочен документ за най-добрите налични техники, като бе взето под внимание и използването като гориво на отпадни газове, което се практикува в този отрасъл.
[…]
(32)
Също така е уместно продуктовите показатели да отчитат ефективното оползотворяване на енергия от отпадни газове и емисиите, свързани с тяхното използване. За тази цел при определянето на стойностите на показателите за продукти, при чието производство се генерират отпадни газове, в голяма степен е отчетено въглеродното съдържание на тези отпадни газове. В случаите, когато отпадните газове при производствения процес се подават извън системните граници на съответния продуктов показател и се изгарят за производството на топлинна енергия извън системните граници на даден процес, определен в приложение I, съответните емисии следва да бъдат взети под внимание посредством разпределяне на допълнителни квоти за емисии на база на топлинния или горивния показател. Във връзка с общия принцип, че няма да се разпределят безплатни квоти за емисии от каквото и да е електропроизводство и за да се избегнат излишни изкривявания на конкурентната среда на пазара за електроснабдяване на промишлени инсталации и, също така, като се взема предвид наличието на въглеродна компонента в цената на електроенергията, е уместно в случаите, при които отпадни газове се подават при производствения процес извън системните граници на съответния продуктов показател и се изгарят с цел производство на електроенергия, да не се разпределят никакви допълнителни квоти, надхвърлящи въглеродното съдържание в отпадния газ, отразено в съответния продуктов показател“.
Член 1 от Решение 2011/278 гласи:
„В настоящото решение са формулирани валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно Директива 2003/87/ЕО в периода от 2013 г. нататък“.
Съгласно член 2 от Решение 2011/278:
„Настоящото решение се отнася за безплатното разпределяне на квоти за емисии по глава III (стационарни инсталации) от Директива 2003/87/ЕО в периодите за търгуване от 2013 г. нататък, с изключение на преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии за модернизация на електрогенериращи инсталации съгласно член 10в от Директива 2003/87/ЕО“.
В приложение I към Решение 2011/278 се съдържат определения за агломерат и за течни черни метали.
Така агломератът е дефиниран като „[а]гломериран продукт със съдържание на желязо, съдържащ дребни фракции желязна руда, флюси и желязосъдържащи рециклирани материали, с необходимите химични и физични характеристики, като например основност, механична якост и пропускливост, даващи възможност за получаване на чугун и на необходимите флюсови материали при процесите на редукция на желязна руда“, а течните черни метали са дефинирани като „[т]ечни черни метали, наситени с въглерод, предназначени за по-нататъшна обработка“.
Френското право
Член R.229‑8 от Code de l’environnement [Кодекс за околната среда], в приложимата му към главното производство редакция, гласи:
„I.
Въз основа на данните, събрани в съответствие с член 7 от Решение 2011/278/ЕС […] и с член R. 229‑7, министърът, натоварен с въпросите на околната среда, определя със заповед списъка на предприятията, на които безплатно се разпределят и впоследствие се предоставят квоти.
Заповедта, която се издава, след като Европейската комисия одобри списъка с инсталации, за който е била уведомена съгласно разпоредбите на Директива 2003/87/ЕО, уточнява общия брой разпределени квоти за всяка инсталация, както и количеството квоти, които се предоставят безплатно всяка година.
Заповедта се публикува в Официален вестник и префектът изпраща по електронен път копие от нея на всеки оператор.
Autorité de sûreté nucléaire [Органът за ядрена безопасност] публикува заповедта и изпраща копие от нея на операторите, когато става въпрос за оборудване и инсталации, посочени в член L. 593‑3, първа алинея, както и за класирани инсталации, посочени във втора алинея от същия член.
II.
Най-късно на 28 февруари всяка година националният администратор на Регистъра на ЕС вписва по партидата на операторите количеството квоти, предвидено за всяка инсталация в посочената в точка I заповед.
III.
Със заповед на министъра на околната среда и на министъра на промишлеността се определят условията и методите за изчисление при определяне на предназначението и предоставянето, включително временно, на тези квоти“.
Спорът в главното производство и преюдициалните въпроси
ArcelorMittal Atlantique et Lorraine SASU е френско дружество, оператор на инсталации в областта на металургията. По силата на член 2, параграф 1 от Директива 2003/87 и на приложения I и II към нея тези инсталации попадат в приложното ѝ поле. Следователно посоченото дружество е длъжно да участва в схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове.
Дружеството подава жалба срещу заповедта на министъра на екологията, устойчивото развитие и енергетиката от 24 януари 2014 г. за определяне на списъка с предприятия, на които са разпределени квотите за емисии на парникови газове, и на размера на квотите, разпределяни безплатно за периода 2013—2020 г., както и срещу решението от 11 юни 2014 г., с което същият орган е отхвърлил искането на дружеството за оттегляне на посочената заповед.
В жалбата си жалбоподателят в главното производство изтъква, че заповедта и решението са незаконосъобразни, тъй като се основават на Решение 2011/278 и на Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 година относно националните мерки за изпълнение за преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87 (
ОВ L 240, 2013 г., стр. 27
), които не били в съответствие с Директива 2003/87.
Жалбоподателят в главното производство възразява по-специално срещу това, че установеният от Комисията показател за течни черни метали, позволяващ да се изчисли броят на квотите за емисии на парникови газове, които следва да се разпределят на различните промишлени инсталации, произвеждащи такъв продукт, не отчита емисиите, свързани с отпадни газове, които се използват за производството на електроенергия, както и че този показател не се основава на най-актуалните данни. Освен това показателят за агломерата не бил в съответствие с Директива 2003/87, доколкото изчисленията, на които се основава той, включват и инсталация, която произвежда и гранули.
Tribunal administratif de Montreuil (Франция) посочва, че Комисията разполага с широко право на преценка при определяне на равнището на тези показатели. Посоченият съд обаче счита, че съгласно член 10а, параграф 1 от Директива 2003/87 следва да се разпредели квота за емисии на парникови газове за електроенергия, произведена от отпадни газове. Посоченият съд счита също така, че е спорно съображението на Комисията за избягване на излишно нарушение на конкуренцията, изтъкнато в Решение 2011/278 с оглед на това да се попречи на разпределението на квоти за емисии на парникови газове за електроенергия, произведена от отпадни газове, тъй като стоманодобивната промишленост е нетен потребител на електроенергия.
Освен това запитващата юрисдикция иска да установи дали Комисията действително е използвала най-добрите налични данни при определяне на показателя за течни черни метали и изразява съмнения във връзка с използването от страна на тази институция при изчисляване на показателя за агломерата на данни относно инсталация, която произвежда както агломерат, така и гранули. Комисията не била изложила достатъчно съображения за този свой избор.
При тези условия Tribunal administratif de Montreuil решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Нарушила ли е [Комисията] член 10а, параграф 1 от Директива 2003/87[…] в Решение 2011/278[…], като е изключила от стойността на показателя за течните черни метали емисиите, свързани с отпадни газове, рециклирани в производството на електроенергия, що се отнася до правилата за определяне на ex ante показатели, и по-специално целта за ефикасното в енергийно отношение използване на отпадни газове и възможността за разпределяне на безплатни квоти за електроенергия, произведена от отпадни газове?
2)
Нарушила ли е Комисията възложеното ѝ задължение за използване на най-точните и актуални налични научни данни и/или принципа на добра администрация, като в посоченото решение се позовава на данни от BREF за производството на желязо и стомана и на [данни, докладвани в приложение на насоките от 2007 г. за мониторинг и докладване на емисиите на парникови газове] при определяне на показателя за течните черни метали?
3)
Ако бъде доказан изборът на [Комисията] в [Решение 2011/278] да включи инсталация, произвеждаща едновременно агломерат и гранули, сред референтните инсталации във връзка с определянето на показателя за агломерата, може ли този избор да доведе до незаконосъобразност на стойността за този показател?
4)
Нарушила ли е Комисията задължението за мотивиране, наложено с член 296 [ДФЕС], като не е уточнила в [Решение 2011/278] конкретните си съображения за този избор?“.
По преюдициалните въпроси
По първия въпрос
С първия си въпрос запитващата юрисдикция иска по същество Съдът да се произнесе относно валидността на Решение 2011/278 с оглед на член 10а, параграф 1, трета алинея от Директива 2003/87, и по-специално с оглед на използвания от Комисията метод за определяне на показателя за течни черни метали, доколкото изключва възможността да се вземат предвид емисиите на парникови газове, свързани с използването на рециклирани отпадни газове в производството на електроенергия.
В това отношение съгласно член 10а, параграф 1, трета алинея от Директива 2003/87 следва, че не се допуска безплатно разпределение на квоти за производство на електроенергия, освен по-специално за електроенергия, произведена от отпадни газове.
Това изключение цели да насърчи намаляването на емисии на парникови газове и използването на енергийноефективни техники посредством разпределение на квоти за посочените емисии.
Всъщност, както е посочил генералният адвокат в точка 30 от заключението си, отпадните газове представляват вторичен продукт от производството на кокс или на стомана. Безспорно е обаче, че както от икономическа, така и от екологична гледна точка оползотворяването на тези газове е много по-благоприятно от изгарянето им.
Освен това в съображение 32 от Решение 2011/278 е предвидено, че с оглед на спазването на общия принцип, който се съдържа в член 10а от Директива 2003/87, не следва да се разпределят никакви допълнителни квоти за емисии на парникови газове, надхвърлящи въглеродното съдържание в отпадния газ, отразено в съответния продуктов показател.
Жалбоподателят в главното производство счита, че в продуктовия показател за течни черни метали Комисията без основание не е отчела всички емисии, отделени при използването като гориво на отпадни газове, рециклирани в рамките на производството на електроенергия, което противоречало на член 10а, параграф 1, трета алинея от Директива 2003/87.
На първо място, следва да се отбележи, че използването на отпадни газове за производство на електроенергия предполага те да се използват като заместител на друго гориво. Така едно и също гориво се използва едновременно за производството на стомана и за производството на електроенергия посредством използването като гориво на отпадни газове, отделени в рамките на производството на стомана.
Второ, Комисията е използвала природния газ като референтно гориво с цел да определи до каква степен показателят за течни черни метали трябва да отчита въглеродното съдържание на отпадни газове при производството на електроенергия. Всъщност рециклирането на отпадни газове с цел производството на електроенергия означава, че съответната инсталация отделя повече парникови газове в сравнение с използването на природен газ.
Все пак, ако разпределението на безплатни квоти за емисии на парникови газове се отнасяше автоматично за цялата произведена от отпадни газове електроенергия, това би означавало да се предоставят безплатни квоти не само за допълнителните емисии, които следва да се компенсират по този начин, за да не се възпре оползотворяването на тези газове, а също и за емисиите, които така или иначе са получени при производството на електроенергия, независимо от използваното гориво, и за които е изключена възможността за компенсиране в съответствие с член 10а, параграф 1, трета алинея от Директива 2003/87.
Освен това в точка 73 от решение от 28 април 2016 г., Borealis Polyolefine и др. (
C‑191/14, C‑192/14, C‑295/14, C‑389/14 и C‑391/14—C‑393/14
,
EU:C:2016:311
), Съдът вече е постановил, че съгласно съображение 32 от Решение 2011/278 Комисията действително отчита емисиите, свързани с ефективното оползотворяване на енергия от отпадни газове, при спазване на член 10а, параграф 1, трета алинея от Директива 2003/87.
Следователно от гореизложените съображения следва, че при анализа на първия въпрос не се установяват никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на Решение 2011/278 с оглед на член 10а, параграф 1, трета алинея от Директива 2003/87.
По втория въпрос
С втория си въпрос запитващата юрисдикция иска по същество от Съда да се произнесе относно валидността на Решение 2011/278, тъй като Комисията била нарушила задължението си за използване на най-точните и актуални налични научни данни, както и принципа на добра администрация, като се е основала в това решение на данни от BREF относно производството на желязо и стомана и на данните, докладвани в приложение на насоките от 2007 г. за мониторинг и докладване на емисиите на парникови газове (наричани по-нататък „НМД 2007“) при определяне на показателя за течните черни метали.
Следва да се посочи, че в приложение на член 10а, параграф 2 от Директива 2003/87 Комисията разполага с широко право на преценка при определянето на показателите за отделните отрасли и подотрасли. Всъщност упражняването на това право предполага по-специално тя да прави избор, както и комплексни технически и икономически преценки. Единствено явно неподходящият характер на приета в тази област мярка може да засегне законосъобразността на последната (решения от 8 септември 2016 г., Borealis и др.,
C‑180/15
,
EU:C:2016:647
, т.
и от 26 октомври 2016 г., Yara Suomi и др.,
C‑506/14
,
EU:C:2016:799
, т.
).
От съображение 11 от Решение 2011/278 следва, че когато липсват данни или събраните данни не са в съответствие с методиката за определяне на показателите, за тази цел се използва информация относно настоящите равнища на емисии и консумация при използване на най-ефективните техники — главно въз основа на справочните документи за най-добрите налични техники (BREFs). По-специално, поради липсата на данни за третирането на отпадните газове, подаваната извън инсталацията топлинна енергия и производството на електроенергия, стойностите на продуктовите показатели за кокса и течните черни метали са получени чрез изчисления на преките и непреките емисии на база на информация за съответните енергийни потоци от съответния BREF и приетите обичайни стойности на коефициентите на емисиите, посочени в НМД 2007 (решения от 8 септември 2016 г., Borealis и др.,
C‑180/15
,
EU:C:2016:647
, т.
и от 26 октомври 2016 г., Yara Suomi и др.,
C‑506/14
,
EU:C:2016:799
, т.
).
Освен това, що се отнася до отпадните газове, генерирани при производството на течни черни метали, от съображение 32 от Решение 2011/278 следва, че продуктовите показатели отчитат ефективното оползотворяване на енергия от отпадни газове и емисиите, свързани с тяхното използване. За тази цел при определянето на стойностите на показателите за продукти, при чието производство се генерират отпадни газове, в голяма степен е отчетено въглеродното съдържание на тези отпадни газове (решения от 8 септември 2016 г., Borealis и др.,
C‑180/15
,
EU:C:2016:647
, т.
и от 26 октомври 2016 г., Yara Suomi и др.,
C‑506/14
,
EU:C:2016:799
, т.
).
При тези обстоятелства не изглежда, че основавайки се в Решение 2011/278 на данните от BREF за производството на желязо и стомана и на НМД 2007 при определянето на показателя за течните черни метали, Комисията е нарушила възложеното ѝ задължение за използване на най-точните и актуални налични научни данни, нито пък принципа на добра администрация.
От всички гореизложени съображения следва, че при анализа на втория въпрос не се установяват никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на Решение 2011/278.
По третия въпрос
С третия си въпрос запитващата юрисдикция по същество иска от Съда да се произнесе по валидността на Решение 2011/278, доколкото в последното Комисията е включила сред референтните инсталации такава, която произвежда едновременно агломерат и гранули, с цел определянето на показателя за агломерата.
Следва да се напомни, както беше посочено в точка 31 от настоящото решение, че в приложение на член 10а, параграф 2 от Директива 2003/87 Комисията разполага с широко право на преценка при определянето на показателите за отделните отрасли и подотрасли. Поради това единствено явно неподходящият характер на приета в тази област мярка може да засегне законосъобразността на последната (решения от 8 септември 2016 г., Borealis и др.,
C‑180/15
,
EU:C:2016:647
, т.
и от 26 октомври 2016 г., Yara Suomi и др.,
C‑506/14
,
EU:C:2016:799
, т.
).
Член 10а, параграф 2 от Директива 2003/87 гласи, че при дефиниране на принципите за определяне на показателите отправна точка са средните резултати на първите 10 % най-ефективни инсталации в отрасъл или подотрасъл в Съюза през 2007 г. и 2008 г. Този принцип е възпроизведен в съображение 2 от Решение 2011/278.
Освен това съображение 4 от Решение 2011/278 установява принципа, че ако някой продукт е пряк заместител на друг продукт, за двата следва да бъде валиден един и същ продуктов показател, както и съответното определение на продукта.
От представената на Съда преписка и от изложените в съдебното заседание доводи следва, че принципно гранулите и агломератът не са пряко заменими и следователно не са обхванати от един и същ продуктов показател. Всъщност гранулите и агломератът се различават не само по продуктовите си характеристики, но и по своя състав.
Според жалбоподателя в главното производство Комисията е нарушила член 10а, параграф 1 от Директива 2003/87 и съображение 4 от Решение 2011/278, като е включила инсталация, произвеждаща едновременно агломерат и гранули, сред референтните инсталации във връзка с определянето на показателя за агломерата. Всъщност показателят за агломерата не бил точен поради използването на данни относно производството на гранули, от което възникват по-малко парникови газове.
В съдебното заседание обаче Комисията обясни, че инсталацията на Corus Ijmuiden, във връзка с която е отправено настоящото преюдициално запитване, е единственият стоманодобивен комбинат в Съюза, който произвежда смес от гранули и агломерат, който поради качествата си може да бъде използван като пряк заместител на агломерата в доменните пещи. Този стоманодобивен комбинат има едновременно съоръжение за производство на гранули и съоръжение за производство на агломерат, които са свързани, за да доставят заедно смес, която се подава директно в доменната пещ. Именно в този конкретен контекст Комисията е можела да счита гранулите и агломерата за заменими.
В това отношение жалбоподателят в главното производство обаче възразява, че от всички официални документи, и по-специално от BREF за производството на желязо и стомана, ясно се установявало, че разглежданата инсталация има две различни съоръжения, които произвеждат съответно гранули и агломерат.
В този контекст следва да се посочи, от една страна, че решението дали особените характеристики на определена инсталация са от значение за включването ѝ сред референтните инсталации за целите на определянето на показателя за агломерата, очевидно е сложно техническо решение, в рамките на което Комисията разполага с широко право на преценка. От друга страна, Комисията е по-компетентна от Съда да направи подобна преценка. От наличната информация обаче не е видно, че вземайки под внимание въпросната инсталация, Комисията е допуснала явна грешка в преценката. Обратно на това, въпреки специалните характеристики на инсталацията, полученият продукт представлява пряк заместител на агломерата, както посочва генералният адвокат в точки 71 и 72 от заключението си.
Както изтъква Комисията в съдебното заседание, експертите, с които се е консултирала, и по-специално сдружението Eurofer, представляващо европейската стоманодобивна промишленост, са потвърдили, че производственият процес за получаване на разглежданата смес може да се счита за сходен на този за получаване на агломерат. Следователно в рамките на тази инсталация крайният продукт има сходни качества на тези на агломерата и може пряко да го замени при използването му в доменните пещи.
При тези условия, след като тези две производствени съоръжения заедно позволяват получаването на уникален продукт, който може да замени агломерата, производството на гранули трябва да се счита за един от „всички процеси, пряко или косвено свързани със […] съоръжения[та]“ по смисъла на определението за агломерат, което се съдържа в приложение I към Решение 2011/278. При тези условия продуктовият показател за агломерата с основание отчита посоченото съоръжение за производство на гранули.
Ако Комисията не беше взела предвид инсталацията, която произвежда заместител на агломерата, тя щеше да приеме решение, противоречащо на целта на член 10а, параграф 1 от Директива 2003/87, която е да насърчи намаляването на емисиите на парникови газове и енергийноефективните техники, като се вземат предвид най-ефективните техники, заместителите, алтернативните производствени процеси, високоефективното комбинирано производство на енергия и ефикасното в енергийно отношение използване на отпадни газове, когато са налице съответни съоръжения, като не се предвиждат стимули за повишаване на емисиите.
Следователно от изложените съображения не се установява, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката, като е взела предвид инсталацията на Corus Ijmuiden при установяването на показателя за агломерата, тъй като полученият в тази инсталация продукт съставлява пряк заместител на агломерата.
При тези условия Комисията не допуснала незаконосъобразност при приемането на Решение 2011/278, като е включила инсталация, произвеждаща едновременно агломерат и гранули, сред референтните инсталации във връзка с определянето на показателя за агломерата.
От всички гореизложени съображения следва, че при анализа на третия въпрос не се установяват никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на решение 2011/278, доколкото в него Комисията е включила инсталация, произвеждаща едновременно агломерат и гранули, сред референтните инсталации във връзка с определянето на показателя за агломерата.
По четвъртия въпрос
С четвъртия въпрос запитващата юрисдикция иска Съдът да се произнесе относно валидността на Решение 2011/278, доколкото Комисията била нарушила задължението за мотивиране съгласно член 296 ДФЕС, като не е посочила конкретно причините за направените от нея избори в рамките на определянето на показателя за течни черни метали.
В това отношение следва да се напомни, че съгласно постоянната съдебна практика изискваните от тази разпоредба мотиви трябва да са съобразени с естеството на съответния акт и по ясен и недвусмислен начин да излагат съображенията на институцията, която го издава, така че да дадат възможност на заинтересованите лица да се запознаят с основанията за взетата мярка, а на юрисдикцията на Съюза — да упражни своя контрол. Не се изисква мотивите да уточняват всички релевантни фактически и правни обстоятелства, доколкото въпросът дали мотивите на определен акт отговарят на изискванията на член 296 ДФЕС, следва да се преценява с оглед не само на текста, но и на контекста, както и на съвкупността от правни норми, уреждащи съответната материя (вж. по-специално решение от 6 септември 2006 г., Португалия/Комисия,
C‑88/03
,
EU:C:2006:511
, т.
и цитираната съдебна практика).
Освен това, ако оспорваният акт разкрива основната цел на институцията, би било излишно да се изискват специални мотиви за всяко отделно техническо решение, което е взела (вж. по-специално решение от 12 юли 2005 г., Alliance for Natural Health и др.,
C‑154/04 и C‑155/04
,
EU:C:2005:449
, т.
).
В конкретния случай основанията за избора на референтните инсталации са ясно и достатъчно обосновани в Решение 2011/278, и по-специално в съображения 2, 4, 6 и 8 от него. Те позволяват да се установят основанията, довели до приемането на това решение, както и неговите цели, а освен това съдържат определени технически уточнения.
Следователно Комисията е изпълнила задължението си да изложи мотиви съгласно член 296 ДФЕС, тъй като основанията за нейния избор са достатъчно ясно изложени в Решение 2011/278.
От всички гореизложени съображения следва, че при анализа на четвъртия въпрос не се установяват никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на Решение 2011/278.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (първи състав) реши:

При анализа на поставените въпроси не се установяват никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на Решение 2011/278/ЕС на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределение на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: френски.