CELEX: 62017TJ0370
Kilpailu
Yrityskeskittymät
Alankomaiden televisio- ja televiestintäpalvelumarkkinat
Kaiken itsenäiselle taloudelliselle yksikölle kuuluvan toiminnan hoitava yhteisyritys
Päätös, jossa yrityskeskittymä todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi ja ETA-sopimuksen mukaiseksi
Sitoumukset
Merkitykselliset markkinat
Vertikaaliset vaikutukset
Ilmeinen arviointivirhe
Perusteluvelvollisuus

Asian tausta
Kyseessä olevat yksiköt
Kantajana oleva KPN BV toimii kaapeliverkkojen alalla ja tarjoaa televisiopalveluja, laajakaistapalveluja ja kiinteän puhelinverkon ja matkaviestinverkon palveluja Alankomaissa.
Vodafone Group plc on kansainvälinen televiestintäkonserni, joka toimii Alankomaissa matkaviestinpalvelujen alalla Vodafone Libertel BV:n (jäljempänä Vodafone) välityksellä. Lisäksi Vodafone tarjoaa televisio- ja laajakaistapalveluja ja kiinteän puhelinverkon palveluja kantajan verkon kautta.
Liberty Global Europe Holding BV (jäljempänä Liberty Global), joka kuuluu kansainväliseen Liberty Global plc ‑konserniin, on kaapelioperaattori, joka omistaa kaapeliverkkoja, joiden kautta tarjotaan televisio- ja laajakaistapalveluja ja kiinteän puhelinverkon palveluja Alankomaissa, ja harjoittaa näiden verkkojen toimintaa. Lisäksi se tarjoaa kiinteän verkon asiakkailleen matkaviestinpalveluja Vodafonen verkon kautta.
Hallinnollinen menettely
Vodafone ja Liberty Global (jäljempänä ilmoituksen tekijät) ilmoittivat 14.6.2016 Euroopan komissiolle yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (
EUVL 2004, L 24, s. 1
) 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti suunnitellusta yrityskeskittymästä, jonka avulla hankitaan yhteinen määräysvalta uudessa kaiken itsenäiselle taloudelliselle yksikölle kuuluvan toiminnan hoitavassa yhteisyrityksessä, jolle ilmoituksen tekijät siirtävät toimintansa Alankomaissa. Yrityskeskittymän jälkeen kumpikin ilmoituksen tekijöistä omistaa 50 prosenttia yhteisyrityksen osakkeista ja kummallakin on samanlaiset äänioikeudet ja oikeudet nimittää hallintoneuvoston jäseniä.
Komission alustavassa tutkintavaiheessa esiin tuomien vakavien epäilyjen poistamiseksi ilmoituksen tekijät esittivät 12.7.2016 asetuksen N:o 139/2004 6 artiklan 2 kohdan mukaisia sitoumuksia.
Komissio teki näistä alustavista sitoumuksista markkinatutkimuksen. Tämän tutkimuksen tulosten ja komission alustavista sitoumuksista tekemän arvioinnin perusteella ilmoituksen tekijät esittivät lopulliset sitoumuksensa 26.7.2016.
Riidanalainen päätös
Komissio teki 3.8.2016 päätöksen C(2016) 5165 lopullinen, jolla yrityskeskittymä, jonka avulla Vodafone ja Liberty Global pyrkivät hankkimaan yhteisen määräysvallan kaikkea itsenäiselle taloudelliselle yksilölle kuuluvaa toimintaa hoitavassa yhteisyrityksessä, julistettiin yhteensoveltuvaksi sisämarkkinoiden ja ETA-sopimuksen kanssa (asia COMP/M.7978 – Vodafone – Liberty Global – Dutch JV, jäljempänä riidanalainen päätös).
Merkityksellisten markkinoiden rajaaminen
Riidanalaisen päätöksen mukaan suunnitellulla liiketoimella yhdistetään ilmoituksen tekijöiden liiketoiminnot Alankomaissa. Päätöksestä ilmenee, että komissio katsoi, että suunniteltu liiketoimi aiheuttaisi osapuolten toimintojen välille horisontaalisia päällekkäisyyksiä ja vertikaalisia suhteita useilla televisiosisällön jakeluketjuun ja televiestintäpalvelujen tarjontaan (kiinteän verkon ja matkaviestinverkon palvelut ja laajakaistapalvelut) liittyvillä markkinoilla Alankomaissa.
Merkityksellisten markkinoiden rajaamiseksi televisiopalvelujen markkinoilla komissio erotti toisistaan seuraavat markkinat, joita kaikkia se piti maantieteelliseltä ulottuvuudeltaan kansallisina:
–
televisiosisällön lähetysoikeuksien lisensointi- ja hankintamarkkinat
–
televisiokanavien tukkutarjonta- ja ‑hankintamarkkinat
–
televisiopalvelujen vähittäistarjontamarkkinat.
Ensinnäkin komissio totesi televisiosisällön lähetysoikeuksien lisensointi- ja hankintamarkkinoista, että näille markkinoille voitiin määrittää lisää segmenttejä eli ilmaistelevisio-oikeuksien ja maksutelevisio-oikeuksien segmentit, lineaaristen televisiolähetysten ja ei-lineaaristen televisiolähetysten segmentit, ohjelmapaikan mukaiset segmentit, premium-sisällön ja muun kuin premium-sisällön segmentit ja sisältötyypin (elokuvat, urheilu jne.) mukaiset segmentit.
Toiseksi komissio totesi televisiokanavien tukkutarjonta- ja ‑hankintamarkkinoista, että myös näille markkinoille voitiin määrittää lisää segmenttejä eli ilmaistelevisiokanavien ja maksutelevisiokanavien segmentit, maksullisten peruskanavien ja maksullisten premium-kanavien segmentit, maksullisten premium-elokuvakanavien ja maksullisten premium-urheilukanavien segmentit sekä jakeluinfrastruktuurin mukaiset segmentit. Vielä pidemmälle menevästä segmentoinnista ja erityisesti maksullisten premium-elokuvakanavien ja maksullisten premium-urheilukanavien segmenteistä komissio kuitenkin totesi, että kysymys siitä, oliko markkinoita syytä segmentoida lisää, voitiin jättää avoimeksi, koska suunniteltu liiketoimi ei aiheuttanut kilpailuongelmaa, käytettiinpä mitä markkinasegmentointia tahansa. Erityisesti maksullisista premium-urheilukanavista komissio totesi riidanalainen päätöksen 176 perustelukappaleessa, että eräiden komission tekemään markkinatutkimukseen vastanneiden mukaan Ziggo Sport Totaal- ja Fox Sports ‑kanavat kilpailivat samanlaisista asiakkaista ja sisällöistä, ja niistä oli tulossa yhä enemmän keskenään korvattavia. Ziggo Sports Totaal ‑kanava on erotettava Ziggo Sport ‑kanavasta, jolla lähetetään vähemmän urheilusisältöä kuin Ziggo Sport Totaal ‑kanavalla ja jota Liberty Global tarjoaa maksutta yksinomaan tilaajilleen.
Kolmanneksi komissio totesi televisiopalvelujen vähittäistarjontamarkkinoista, että kysymys markkinoiden segmentoimisesta vielä ilmaistelevisio- ja maksutelevisiopalvelujen sekä lineaaristen ja ei-lineaaristen maksutelevisiopalvelujen välillä voitiin jättää avoimeksi, koska se ei vaikuttanut suunnitellun liiketoimen arviointiin. Mahdollisesta käytetyn jakelutekniikan mukaisesta segmentoinnista komissio totesi, että oli olemassa tiettyjä viitteitä siitä, että televisiopalvelujen vähittäistarjonnassa käytetty matkaviestintätekniikka (3G ja 4G) ei ollut korvattavissa muilla jakelutekniikoilla eli maanpäällisellä analogisella verkolla tai kaapeli-, IPTV- tai satelliittiverkolla. Se kuitenkin katsoi, että tämä kysymys voitiin jättää avoimeksi, koska se ei vaikuttanut suunnitellun liiketoimen arviointiin.
Lisäksi komissio esitti useita kiinteän verkon ja matkaviestinverkon palvelujen ja laajakaistapalvelujen markkinoita ja niiden lähimarkkinoita koskevia perusteluja, joilla ei ole merkitystä käsiteltävän asian kannalta.
Riidanalaisessa päätöksessä komissio tutki myös kysymystä siitä, muodostivatko loppukuluttajille tarjottavat vähittäistason multiple play ‑palvelupaketit, joihin sisältyy vähintään kaksi palvelua matkaviestinpalvelujen, kiinteän verkon palvelujen sekä laajakaista- ja televisiopalvelujen joukosta, itsessään peruspalveluista erilliset markkinat. Komissio totesi, että multiple play ‑palvelut olivat erittäin suosittuja ja että kaikkein suosituin oli triple play ‑palvelupaketti, joka sisältää kiinteän verkon puheensiirron, internetyhteyden ja television. Komissio kuitenkin katsoi, että kysymys markkinoiden täsmällisestä rajauksesta voitiin jättää avoimeksi, koska suunniteltu liiketoimi herätti joka tapauksessa vakavia epäilyjä.
Keskittymän kilpailuvaikutukset
Suunnitellun liiketoimen kilpailuvaikutuksia koskevassa arvioinnissaan komissio tarkasteli sen horisontaalisia, vertikaalisia ja monialaisia vaikutuksia sekä yhteensovitettuja vaikutuksia.
–
Horisontaaliset vaikutukset
Ensinnäkin komissio totesi riidanalaisessa päätöksessä televisiosisällön lähetysoikeuksien lisensointi- ja hankintamarkkinoista tekemänsä horisontaalisia kilpailuvaikutuksia koskevan arvioinnin yhteydessä, että ainoastaan Liberty Global toimi näillä kysyntäpuolen markkinoilla ostajana, kun taas Vodafone ei suoraan omistanut eikä ostanut oikeuksia. Näin ollen komissio katsoi, että ostovoima ei suunnitellun liiketoimen seurauksena kasvaisi.
Toiseksi komissio totesi riidanalaisessa päätöksessä televisiokanavien tukkutarjonta- ja ‑hankintamarkkinoista, että näillä tarjontapuolen markkinoilla toimi ainoastaan Liberty Global, jonka markkinaosuudet olivat kaikkien mahdollisten segmentointien mukaan alle 40 prosenttia ja erityisesti maksullisten premium-urheilukanavien tukkutarjontamarkkinoilla alle 10 prosenttia. Koska Vodafone ei toimi maksutelevisiokanavien tukkutason tarjoajana, suunniteltu liiketoimi ei aiheuta minkäänlaista horisontaalista päällekkäisyyttä.
Televisiokanavien tukkutarjonta- ja ‑hankintamarkkinoista komissio totesi, että ilmoituksen tekijät toimivat näillä kysyntäpuolen markkinoilla kanavien ostajina sisällyttääkseen ne vähittäistason televisiopalvelujen tarjontaansa. Tässä yhteydessä komissio totesi, että Vodafonen läsnäolo markkinoilla oli vaatimatonta, sillä sen markkinaosuudet olivat alle 5 prosenttia, ja että Liberty Globalin markkinaosuudet olivat käytetyn markkinasegmentoinnin mukaan 40–60 prosenttia. Riidanalaisessa päätöksessä komissio korosti erityisesti, että mahdollisilla maksullisten premium-urheilukanavien tukkuhankintamarkkinoilla yrityskeskittymän tuloksena syntyvän yksikön markkinaosuudet olisivat 40–50 prosenttia. Horisontaalisesta päällekkäisyydestä huolimatta komissio katsoi, että ostovoima ei suunnitellun liiketoimen seurauksena kasvaisi etenkään, koska Vodafonen markkinaosuus oli niin pieni. Näin ollen se totesi, että suunniteltu liiketoimi ei aiheuttanut kilpailuongelmia näillä markkinoilla.
Kolmanneksi komissio totesi, että suunniteltu liiketoimi herätti vakavia epäilyjä mahdollisilla kiinteän verkon palvelupakettien ja kiinteän verkon ja matkaviestinverkon palvelujen multiple play ‑yhdistelmäpakettien markkinoilla etenkin Vodafonen, joka oli merkittävä kilpailija näillä keskittyneillä markkinoilla, markkinoilta poistamisen takia.
–
Vertikaaliset vaikutukset
Vertikaalisista vaikutuksista esittämässään arvioinnissa komissio tutki, voiko suunnitellun liiketoimen vaikutuksena olla tuotantohyödyke- tai kysyntämarkkinoiden sulkeminen (input or client foreclosure).
Siltä osin kuin oli kyse tuotantohyödykemarkkinoiden sulkemisen riskistä maksutelevisiokanavien tukkutarjonta- ja ‑hankintamarkkinoilla, komissio tutki ensinnäkin, vaikuttiko suunniteltu liiketoimi yrityskeskittymän tuloksena syntyvän yksikön kykyyn toteuttaa markkinoilta sulkemiseen tähtäävää strategiaa Ziggo Sport Totaal ‑kanavansa osalta, toiseksi, oliko sillä kannustin tähän, ja kolmanneksi, oliko tällä haitallinen vaikutus kilpailuun erityisesti kiinteän verkon ja matkaviestinverkon palvelujen multiple play ‑yhdistelmäpakettien tuotantoketjun loppupään vähittäistarjontamarkkinoilla. Tästä komissio totesi, että Ziggo Sport Totaal oli ennen liiketoimea Liberty Globalin määräysvallassa ja että siten ainoa liiketoimesta aiheutuva muutos oli Vodafonen matkaviestinverkon ja sen pääasiallisesti matkaviestinpalvelujen käyttäjistä koostuvien asiakkaiden lisääminen, koska Vodafonen kiinteän verkon liiketoiminta Alankomaissa oli myyty sitoumusten seurauksena. Tästä syystä komissio keskittyi arvioinnissaan riskiin Ziggo Sport Totaal ‑kanavan saannin estämisestä matkaviestinverkkojen markkinoilla.
Ensinnäkin kyvystä markkinoiden sulkemiseen, joka edellyttää merkittävää markkinavoimaa tuotantoketjun alkupäässä, komissio totesi, että televisiokanavien tukkutarjontamarkkinoilta saatujen tulojen perusteella arvioituna Liberty Globalin markkinaosuus oli kaikkein pisimmällekin menevien markkinasegmentointien tapauksessa alle 10 prosenttia, erityisesti mahdollisilla maksullisten premium-urheilukanavien markkinoilla. Tästä komissio huomautti, että asiakkaiden saatavilla oli vaihtoehtoisia premium-kanavia, kuten Fox Sports, ja täsmensi, että myös tietyt muut kanavat, kuten BBC One HD, RTL, Veronica HD ja Eurosport, aiheuttivat jonkin verran kilpailupainetta. Suurin osa markkinatutkimukseen vastanneista katsoi, että Ziggo Sport Totaal lähettää televisiopalvelujen vähittäistason tarjoajille välttämätöntä sisältöä (must-have content), vaikkakaan se ei ole ainoa välttämätöntä sisältöä lähettävä kanava. Näiden vastaajien mukaan Fox Sportsilla on yhtä houkutteleva – ja jopa houkuttelevampi – sisältötarjonta kuin Ziggo Sport Totaalilla, mistä on osoituksena se, että Fox Sportsilla on merkittävästi enemmän tilaajia, vaikka se on kalliimpi. Riidanalaisen päätöksen mukaan suurin osa tutkimuksen vastaajista myös katsoi, että televisiopalvelujen vähittäistason tarjoajien on olennaisen tärkeää tarjota vähintään yhtä maksullista premium-urheilukanavaa, ja vain pieni osa katsoi, että niiden on välttämätöntä tarjota kaikkia Alankomaissa saatavilla olevia maksullisia premium-urheilukanavia.
Näiden seikkojen perusteella, ja kun otettiin huomioon Ziggo Sport Totaalin hyvin pieni tilaajamäärä, joka oli noin 3 prosenttia maksutelevisiokanavien tilaajien kokonaismäärästä Alankomaissa, komissio piti kyseenalaisena, voitiinko tätä kanavaa pitää välttämättömänä edellytyksenä tehokkaalle kilpailulle televisiopalvelujen tuotantoketjun loppupään vähittäistarjontamarkkinoilla. Näin ollen se totesi, että yrityskeskittymän tuloksena syntyvä yksikkö ei kykenisi toteuttamaan strategiaa, joka tähtää markkinoiden sulkemiseen Ziggo Sport Totaalin osalta.
Toiseksi komissio huomautti, että se, oliko keskittymällä kannustin toteuttaa markkinoiden sulkemiseen tähtäävää strategiaa Ziggo Sport Totaalin osalta, riippui siitä, oliko markkinoiden sulkeminen taloudellisesti kannattavaa. Näin olisi erityisesti silloin, jos tulonmenetystä, joka aiheutuisi Ziggo Sport Totaalin toteutumatta jääneistä myynneistä tuotantoketjun alkupään kilpailijoille, tasoittaisi tilaajamäärän kasvu tuotantoketjun loppupäässä. Komission mukaan tämä ei kuitenkaan ollut uskottava mahdollisuus, koska ei ollut mitään viitteitä siitä, että oli olemassa riittävä määrä asiakkaita, joille Ziggo Sport Totaal ‑kanavan saatavuus mobiililaitteessa oli niin tärkeää, että he sen takia voisivat vaihtaa palveluntarjoajaa.
Kolmanneksi komissio piti riidanalaisessa päätöksessä epätodennäköisenä, että mahdollisella markkinoiden sulkemiseen tähtäävällä strategialla voisi olla merkittäviä haitallisia vaikutuksia kilpailuun tuotantoketjun loppupään markkinoilla, koska saatavilla oli muitakin maksullisia premium-urheilukanavia, joilla oli houkuttelevaa sisältöä, kuten Fox Sports. Riidanalaisessa päätöksessä komissio myös korosti, että noin 3 prosenttia maksutelevisiopalvelujen tilaajista oli Ziggo Sport Totaalin tilaajia. Lisäksi se huomautti, että vaikka audiovisuaalisen sisällön kulutus mobiililaitteissa oli viime aikoina kasvanut, Vodafonen sisäisistä asiakirjoista ilmeni, että tämä kulutus oli edelleen vähäistä, alle 3 prosenttia televisiopalvelujen kokonaiskulutuksesta, ja että tämä koski etenkin suorien televisiolähetysten ja erityisesti urheilulähetysten katselua. Vain 12 prosenttia kuluttajista, jotka käyttävät audiovisuaalista sisältöä mobiililaitteella, katselee suoria televisiolähetyksiä. Lisäksi vuoden 2015 viimeisellä kolmanneksella tehdyn riippumattoman tutkimuksen mukaan vain 4 prosenttia Ziggo Sport Totaalin tilaajista katselee tätä kanavaa mobiililaitteillaan.
Näiden seikkojen perusteella komissio piti riidanalaisessa päätöksessä epätodennäköisenä tuotantohyödykemarkkinoiden sulkemiseen tähtäävää strategiaa, jolla on merkittävä haitallinen vaikutus kilpailuun.
Riidanalaisessa päätöksessä komissio piti epätodennäköisenä myös kysyntämarkkinoiden sulkemiseen tähtäävää strategiaa syistä, joilla ei ole merkitystä käsiteltävän asian kannalta.
–
Monialaiset vaikutukset ja koordinoidut vaikutukset
Riidanalaisessa päätöksessä komissio totesi, että suunnitellulla liiketoimella ei ole monialaisia kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Tosiasiallisesti kuluttajille on etua yrityskeskittymän tuloksena syntyvän yksikön ja kantajan välisen kilpailun lisääntymisestä kiinteän verkon ja matkaviestinverkon palvelujen multiple play ‑yhdistelmäpakettien markkinoilla.
Liiketoimen koordinoitujen vaikutusten arvioinnin osalta komissio totesi, ettei suunniteltu liiketoimi herättänyt vakavia epäilyjä.
Tehokkuusedut, sitoumukset ja päätelmät
Riidanalaisessa päätöksessä komissio totesi, että ilmoituksen tekijöiden väittämät tehokkuusedut eivät riittäneet poistamaan sen vakavia epäilyjä liiketoimen soveltuvuudesta sisämarkkinoille.
Edellä esitetystä huolimatta komissio katsoi, että todetut kilpailuongelmat voitaisiin korjata ilmoituksen tekijöiden antamilla lopullisilla sitoumuksilla. Ilmoituksen tekijät sitoutuivat lähinnä luopumaan Vodafonen kiinteän verkon liiketoiminnoista Alankomaissa toisintaakseen niiden mahdollisilla kiinteän verkon ja matkaviestinverkon palvelujen multiple play ‑yhdistelmäpakettien markkinoilla aiheuttaman kilpailupaineen. Näillä rakenteellisilla sitoumuksilla poistettaisiin täysin kaikki horisontaalinen päällekkäisyys ilmoituksen tekijöiden liiketoimintojen väliltä näillä mahdollisilla markkinoilla.
Edellä esitetyn perusteella komissio päätti asetuksen N:o 139/2004 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 2 kohdan mukaisesti julistaa suunnitellun yrityskeskittymän yhteensoveltuvaksi sisämarkkinoiden ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (jäljempänä ETA-sopimus) kanssa sillä edellytyksellä, että ehdotettuja sitoumuksia noudatetaan täysimääräisesti.
Oikeudenkäyntimenettely ja asianosaisten ja väliintulijoiden vaatimukset
Kantaja nosti käsiteltävän kanteen unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 12.6.2017 jättämällään kannekirjelmällä.
VodafoneZiggo Group Holding, Vodafone ja Liberty Global toimittivat 11.9.2017 unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon väliintulohakemuksen, jossa ne pyysivät saada osallistua oikeudenkäyntiin tukeakseen komission vaatimuksia.
Unionin yleisen tuomioistuimen kahdeksannen jaoston presidentti hyväksyi väliintulohakemuksen 19.10.2017 antamallaan määräyksellä. Väliintulijat toimittivat väliintulokirjelmänsä ja kantaja esitti siitä huomautuksensa tätä varten asetetussa määräajassa.
Asianosaisten lausumat ja vastaukset unionin yleisen tuomioistuimen esittämiin suullisiin kysymyksiin kuultiin 29.11.2018 pidetyssä istunnossa. Istunnon aikana osapuolet luopuivat unionin yleiselle tuomioistuimelle toimitetussa asiakirja-aineistossa olevien tietojen luottamuksellista käsittelyä koskevista vaatimuksistaan.
Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin
–
kumoaa riidanalaisen päätöksen
–
velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Komissio vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin
–
hylkää kanteen
–
velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Väliintulijat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin
–
hylkää kanteen
–
velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudellinen arviointi
Kanteensa tueksi kantaja esittää kolme kanneperustetta, joista ensimmäinen koskee ilmeistä arviointivirhettä merkityksellisten markkinoiden määrittelyssä, toinen ilmeistä arviointivirhettä yrityskeskittymän vertikaalisten vaikutusten arvioinnissa maksullisten premium-urheilukanavien tukkutarjonta- ja ‑hankintamarkkinoilla ja kiinteän verkon ja matkaviestinverkon palvelujen multiple play ‑yhdistelmäpakettien tuotantoketjun loppupään vähittäistarjontamarkkinoilla ja kolmas perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä.
Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee ilmeistä arviointivirhettä merkityksellisten markkinoiden määrittelyssä
Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että riidanalaisessa päätöksessä tehtiin ilmeinen arviointivirhe merkityksellisten markkinoiden määrittelyssä.
Aluksi kantaja korostaa urheilusisällön merkitystä asiakkaiden houkuttelussa televisiopalvelujen vähittäistarjontamarkkinoilla, mikä selittää sen, miksi kilpailu yksinomaisista jakeluoikeuksista voimistuu jatkuvasti.
Kantaja väittää, että Alankomaiden maksullisten premium-urheilukanavien tukkutarjontamarkkinoilla on tarjontapuolella ainoastaan kaksi toimijaa, nimittäin Liberty Global, jonka kanava on Ziggo Sport Totaal, ja Fox, jonka kanava on Fox Sports, vaikka kantaja myöntää, että myös Discovery-konsernin omistamalla Eurosport-kanavalla tarjotaan urheilusisältöä, joka on yleensä perussisältöä. Kantajan mukaan Ziggo Sport Totaalilla ja Fox Sportsilla on ainutlaatuista ja yksinoikeudella lähetettävää sisältöä, joka on tärkeä tilauksia vetävä tekijä. Tietyt sisällöt ovat kuluttajille välttämättömiä, eikä niitä voida korvata muilla sisällöillä. Esimerkiksi lajin harrastajalle Formula 1 ‑kilpailut ja jalkapallo eivät ole keskenään korvattavissa. Tästä kantaja väittää, että Alankomaissa katselluimpia urheilulähetyksiä ovat Alankomaiden jalkapalloliigan (Eredivisie) ottelut, tärkeimmät kansalliset ja kansainväliset jalkapallo-ottelut (Champions League, Englannin Premier League ja Liga Española) sekä Formula 1 ‑kilpailut. Kantajan mukaan tämäntyyppistä sisältöä on pidettävä televisiopalvelujen tarjoajille välttämättömänä, samoin kuin suuria kansainvälisiä urheilutapahtumia, kuten olympialaisia, jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuja, jalkapallon Euroopan mestaruuskilpailuja ja pyöräilyssä Ranskan ja Italian ympäriajoja. Tämän sisällön osalta markkinoita on siten segmentoitava pidemmälle.
Ziggo Sport Totaalin ja Fox Sportsin maksullisten premium-urheilukanavien väliltä puuttuu siten korvattavuus, koska niiden urheilusisällöt eivät ole keskenään korvattavissa. Kantajan mukaan nämä kanavat täydentävät toisiaan ja ovat televisiopalvelujen vähittäistason tarjoajille välttämättömiä tuotantohyödykkeitä, jotta ne voivat kilpailla tehokkaasti tuotantoketjun loppupään markkinoilla.
Kantajan mukaan niillä televisiopalvelujen vähittäistason tarjoajilla, jotka eivät voi tarjota näitä kahta kanavaa, on kuluttajien mielissä vähemmän kiinnostava tarjonta, minkä vuoksi ne saattavat menettää merkittävän määrän tilaajia. Kantajan mukaan tämän väitteen vahvistavat useat kannekirjelmän liitteessä olevat asiakirjat. Lisäksi komission päätöksentekokäytäntö osoittaa, että eri urheilulajit eivät ole keskenään korvattavissa ja että säännölliset jalkapallotapahtumat ovat tärkeä tilauksia vetävä tekijä.
Kantaja täsmentää, että kun jollakin kanavalla lähetetään välttämätöntä urheilusisältöä, tästä kanavasta tulee kilpailun välttämätön edellytys. Se, että myös muilla kanavilla on välttämätöntä sisältöä, ei kuitenkaan kantajan mukaan tarkoita sitä, että ensiksi mainittu kanava ei ole välttämätön.
Kantaja väittää, että se komission riidanalaisessa päätöksessä myöntämä seikka, että Fox Sportsin hinta on korkeampi kuin Ziggo Sport Totaalin, vahvistaa, että nämä kanavat eivät ole keskenään korvattavissa.
Väliintulokirjelmästä esittämissään huomautuksissa kantaja myös väittää, että Alankomaiden kilpailuviranomaisen vuonna 2012 käynnistämässä yrityskeskittymien valvontamenettelyssä UPC, joka on Liberty Global ‑konserniin kuuluva operaattori, vahvisti, että Alankomaiden jalkapalloliiga (Eredivisie) oli televisiopalvelujen vähittäistason tarjoajalle välttämätöntä sisältöä.
Vastauksessaan kantaja väittää, että se, että se ei kannekirjelmässään viitannut niihin riidanalaisen päätöksen perustelukappaleisiin, joissa oli tehty ilmeinen arviointivirhe merkityksellisten markkinoiden määrittelyssä, johtuu siitä, että riidanalaiseen päätökseen ei sisälly käytännössä mitään analyysiä urheilusisältöjen markkinoista. Kanteessa esittämänsä ensimmäisen kanneperusteen yhteydessä kantaja joka tapauksessa viittasi nimenomaisesti useisiin kilpailuanalyysiin liittyvässä riidanalaisen päätöksen osassa oleviin perustelukappaleisiin.
Lisäksi riidanalaisessa päätöksessä merkityksellisten markkinoiden määrittelyssä tehty ilmeinen arviointivirhe on vaikuttanut yrityskeskittymän kilpailuvaikutuksista tuotantoketjun loppupään markkinoilla tehtyyn arviointiin.
Kantaja täsmensi istunnossa, että sen mielestä molemmat maksulliset premium-urheilukanavat eli Ziggo Sport Totaal ja Fox Sports muodostavat omat erilliset markkinansa.
Komissio, jota väliintulijat tukevat, kiistää kantajan väitteet.
Aluksi on muistutettava, että unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 76 artiklan d alakohdan mukaan kannekirjelmässä on mainittava perusteet ja perustelut, joihin asiassa vedotaan, ja yhteenveto kyseisistä perusteista.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan terminologisista kysymyksistä riippumatta kyseisen yhteenvedon on oltava riittävän selvä ja täsmällinen, jotta vastaaja voi valmistella puolustuksensa ja unionin yleinen tuomioistuin ratkaista asian tarpeen vaatiessa ilman muita tietoja. Jotta kanne voidaan ottaa tutkittavaksi, olennaisten tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen, joihin se perustuu, on nimittäin ilmettävä ainakin pääpiirteittäin itse kannekirjelmästä, kunhan ne on esitetty johdonmukaisesti ja ymmärrettävästi, jotta oikeusvarmuus ja hyvä oikeudenkäyttö taattaisiin (ks. tuomio 6.10.2015, Corporación Empresarial de Materiales de Construcción v. komissio,
T‑250/12
,
EU:T:2015:749
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Käsiteltävässä asiassa kantaja lähinnä väittää, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen, kun se katsoi, että Ziggo Sport Totaal ja Fox Sports toimivat samoilla markkinoilla eli maksullisten premium-urheilukanavien tukkutarjonta- ja ‑kysyntämarkkinoilla, koska niiden tarjoamat urheilusisällöt eivät ole keskenään korvattavissa. Tämä seikka ilmenee erityisesti kanteen 28 kohdasta, minkä lisäksi se vahvistetaan vastauksen 29 kohdassa, jossa kantaja täsmentää moitteidensa koskevan sitä, ettei kyseisiä markkinoita segmentoitu pidemmälle.
Näin ollen on todettava, että kanne täyttää työjärjestyksen 76 artiklan d alakohdan vähimmäisvaatimukset edellä 54 kohdassa mainitussa oikeuskäytännössä tarkoitetulla tavalla. Lisäksi on todettava, että komissio on hyvinkin kyennyt yksilöimään kantajan esittämät väitteet voidakseen kiistää ne kirjelmissään. Komission ensimmäisen kanneperusteen tutkittavaksi ottamisesta esittämät väitteet on siten hylättävä.
Ensimmäisen kanneperusteen perusteltavuutta tutkittaessa on pidettävä mielessä, että sovellettaessa yrityskeskittymien valvontaa koskevia sääntöjä, josta käsiteltävänä olevassa asiassa on kyse, merkityksellisten markkinoiden asianmukainen määrittely on välttämätön ennakkoedellytys ilmoitetun yrityskeskittymän kilpailuvaikutusten arvioinnille (tuomio 31.3.1998, Ranska ym. v. komissio,
C‑68/94 ja C‑30/95
,
EU:C:1998:148
,
kohta; tuomio 6.6.2002, Airtours v. komissio,
T‑342/99
,
EU:T:2002:146
,
kohta ja tuomio 7.5.2009, NVV ym. v. komissio,
T‑151/05
,
EU:T:2009:144
,
kohta).
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yrityskeskittymien valvontaa koskevissa aineellisissa säännöksissä ja erityisesti asetuksen N:o 139/2004 2 artiklan kaltaisessa keskittymien arviointia koskevassa säännöksessä komissiolle annetaan tiettyä harkintavaltaa erityisesti taloudellisten seikkojen arvioinnissa. Tämän harkintavallan käytön tuomioistuinvalvonnassa, jolla on olennainen merkitys keskittymiä koskevien säännösten täsmentämisessä, on otettava huomioon se harkintavalta, joka komissiolle annetaan keskittymiä koskevissa taloudellisluonteisissa oikeussäännöissä (tuomio 31.3.1998, Ranska ym. v. komissio,
C‑68/94 ja C‑30/95
,
EU:C:1998:148
,
ja
kohta; tuomio 6.6.2002, Airtours v. komissio,
T‑342/99
,
EU:T:2002:146
,
kohta ja tuomio 7.5.2009, NVV ym. v. komissio,
T‑151/05
,
EU:T:2009:144
,
kohta).
Erityisesti siltä osin kuin merkityksellisten markkinoiden määrittely sisältää komission tekemiä monitahoisia taloudellisia arviointeja, unionin tuomioistuimet voivat tutkia asiaa ainoastaan rajoitetusti (tuomio 17.9.2007, Microsoft v. komissio,
T‑201/04
,
EU:T:2007:289
,
kohta ja tuomio 7.5.2009, NVV ym. v. komissio,
T‑151/05
,
EU:T:2009:144
,
kohta).
Vaikka komissiolla on harkintavaltaa taloudellisissa asioissa, se ei kuitenkaan tarkoita sitä, että unionin tuomioistuinten on pidättäydyttävä valvomasta sitä, miten komissio on tulkinnut taloudellisluonteisia seikkoja. Unionin tuomioistuinten on paitsi muun muassa tutkittava esitettyjen todisteiden aineellinen paikkansapitävyys, luotettavuus ja johdonmukaisuus myös tarkistettava, muodostavatko nämä todisteet merkityksellisten seikkojen kokonaisuuden, joka on otettava huomioon monitahoisen tilanteen arvioinnissa, ja voivatko kyseiset todisteet tukea päätelmiä, jotka niistä on tehty (tuomio 17.9.2007, Microsoft v. komissio,
T‑201/04
,
EU:T:2007:289
,
kohta ja tuomio 7.5.2009, NVV ym. v. komissio,
T‑151/05
,
EU:T:2009:144
,
kohta).
Yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen N:o 139/2004 täytäntöönpanosta 7.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 802/2004 (
EUVL 2004, L 133, s. 1
) liitteessä I olevan yrityskeskittymän ilmoittamista varten sulautuma-asetuksen mukaisesti vahvistetun CO-lomakkeen 6 jakson mukaan, jossa viitataan komission tiedonantoon merkityksellisten markkinoiden määritelmästä yhteisön kilpailuoikeuden kannalta (
EYVL 1997, C 372, s. 5
; jäljempänä merkityksellisten markkinoiden määritelmää koskeva tiedonanto), merkitykselliset tuotemarkkinat kattavat kaikki tuotteet ja/tai palvelut, joita kuluttaja pitää keskenään vaihdettavissa tai korvattavissa olevina niiden ominaisuuksien, hinnan ja käyttötarkoituksen vuoksi.
Merkityksellisten markkinoiden määritelmää koskevan tiedonannon 15 kohdasta ilmenee, että kysynnän korvattavuuden arviointiin kuuluu sellaisten tuotteiden määritteleminen, joita kuluttaja pitää korvaavina tuotteina.
Kyseisen tiedonannon 17 kohdan mukaan kysymys kuuluu, vaihtaisivatko osapuolten asiakkaat helposti saatavilla oleviin korvaaviin tuotteisiin tai muualla sijaitseviin tavarantoimittajiin vastatakseen oletettuun pieneen (5–10 prosentin), mutta pysyvään hinnanmuutokseen kyseisten tuotteiden hinnoissa kyseisillä alueilla.
Kantajan ensimmäisen kanneperusteensa yhteydessä esittämiä väitteitä on tutkittava näiden seikkojen valossa.
Kuten edellä 55 kohdasta ilmenee, kantaja moittii lähinnä sitä, ettei maksullisten premium-urheilukanavien tukkutarjonta- ja ‑kysyntämarkkinoita segmentoitu pidemmälle. Sen mukaan Ziggo Sport Totaal ja Fox Sports ‑kanavat eivät ole keskenään korvattavissa, koska niiden lähettämien urheilusisältöjen väliltä puuttuu korvattavuus ja koska niitä on näin ollen tarkasteltava erillisinä markkinoina. Tosiasiallisesti kumpikin kanava muodostaa omat erilliset markkinansa.
Tästä on muistutettava, että riidanalaisen päätöksen 158–163 perustelukappaleen mukaan maksullisten premium-urheilukanavien tukkutarjonta- ja ‑kysyntämarkkinat muodostuvat tarjontapuolella televisiokanavien tarjoajista, jotka hankkivat tai tuottavat audiovisuaalista sisältöä ja koostavat sitä televisiokanavilla, ja kysyntäpuolella televisiopalvelujen vähittäistason tarjoajista, jotka hankkivat oikeuksia kanaviin lähettääkseen niitä loppukäyttäjille.
Riidanalaisen päätöksen 162 perustelukappaleesta ilmenee, että Liberty Global toimii sekä tarjontapuolen markkinoilla tarjoamalla Ziggo Sport Totaal ‑kanavaa kolmansille osapuolille että kysyntäpuolen markkinoilla hankkimalla oikeuksia kanaviin sisällyttääkseen ne televisiopalvelujen vähittäistason tarjontaansa. Riidanalaisen päätöksen 163 perustelukappaleen mukaan Vodafone toimii yksinomaan kysyntäpuolen markkinoilla.
Kuten edellä 61 ja 63 kohdassa mainittiin, sen määrittämiseksi, kuuluvatko kaksi tuotetta tai palvelua samoille markkinoille, on tutkittava ennen muuta asiakkaiden näkökulmasta, pidetäänkö niitä keskenään vaihdettavissa tai korvattavissa olevina niiden ominaisuuksien, hinnan ja käyttötarkoituksen vuoksi.
Käsiteltävässä asiassa kyseessä olevista maksullisten premium-urheilukanavien tukkutarjonta- ja ‑hankintamarkkinoista on todettava, että kysyntä eli asiakaskunta muodostuu televisiopalvelujen vähittäistason tarjoajista, jotka sisällyttävät näitä kanavia loppukuluttajille suunnattuun tarjontaansa, kuten edellä 66 kohdassa mainitaan.
On todettava, että riidanalaisen päätöksen 176 perustelukappaleen mukaan monet markkinatutkimukseen vastanneista kertoivat, että Ziggo Sport Totaal- ja Fox Sports ‑kanavat kilpailevat samanlaisista asiakkaista ja sisällöistä ja että niistä on tulossa yhä enemmän keskenään korvattavia. Lisäksi komissio korosti riidanalaisen päätöksen 500 perustelukappaleessa, että asiakkaiden eli vähittäistason tarjoajien saatavilla oli tietty määrä maksullisia premium-urheilukanavia, kuten erityisesti Fox Sports, Ziggo Sport Totaalin vaihtoehtona. Riidanalaisen päätöksen 502 perustelukappaleesta myös ilmenee, että suurin osa markkinatutkimukseen vastanneista katsoi, että Fox Sportsin sisältötarjonta on yhtä houkuttelevaa – tai jopa houkuttelevampaa – kuin Ziggo Sport Totaalin, mistä on osoituksena se, että Fox Sportsilla on merkittävästi enemmän tilaajia, vaikka se on kalliimpi. Lisäksi riidanalaisen päätöksen 504 perustelukappaleesta ilmenee, että suurin osa tutkimukseen vastanneista katsoi, että televisiopalvelujen vähittäistason tarjoajien on olennaisen tärkeää tarjota vähintään yhtä maksullista premium-urheilukanavaa, ja että vain pieni osa katsoi, että niiden on välttämätöntä tarjota kaikkia Alankomaissa saatavilla olevia maksullisia premium-urheilukanavia.
Näistä seikoista seuraa, että komissio ei tehnyt arviointivirhettä, kun se ei riidanalaisessa päätöksessä segmentoinut pidemmälle maksullisten premium-urheilukanavien tukkutarjonta- ja ‑hankintamarkkinoita, kun otetaan huomioon kanavien, erityisesti Ziggo Sport Totaalin ja Fox Sportsin, keskinäinen korvattavuus kysyntäpuolen eli televisiopalvelujen vähittäistason tarjoajien kannalta tarkasteltuna.
Yksikään kantajan esittämistä väitteistä ei voi kumota tätä päätelmää.
Ensinnäkin on korostettava, että vaikka kantaja väittää, että Ziggo Sport Totaalin ja Fox Sportsin on kuuluttava erillisille markkinoille, ja vaikka se istunnossa väitti, että kumpikin kanava muodostaa omat erilliset markkinansa, se ei selvästi esitä, mitä muuta määritelmää merkityksellisistä markkinoista olisi käytettävä, eikä myöskään näille markkinoille yleisesti ehdottamaansa nimitystä ja ominaispiirteitä. Vaikuttaa siltä, että kantajan mukaan jokaisen maksullisen premium-urheilukanavan, joka lähettää premium- tai välttämätöntä sisältöä, kuten Alankomaiden jalkapalloliigan otteluita, tärkeimpiä kansallisia ja kansainvälisiä jalkapallo-otteluita tai Formula 1 ‑kilpailuja, on kuuluttava erillisille markkinoille. Tähän on syynä se, että lajin harrastajan kannalta tarkasteltuina nämä erityyppiset sisällöt eivät ole keskenään korvattavissa.
Kuten edellä 70 ja 71 kohdassa mainittiin, ratkaisevaa on kuitenkin se, ovatko nämä kanavat keskenään korvattavissa kyseisten markkinoiden kysyntäpuolella, joka muodostuu televisiopalvelujen vähittäistason tarjoajista.
Tuotantoketjun loppupään markkinoista on lisäksi todettava, että vaikka – kuten kantaja väittää –, urheilusisällön loppukuluttajat eivät olisikaan täysin vaihdettavissa keskenään, on muistettava, että riidanalaisen päätöksen 55 ja 56 perustelukappaleen mukaan merkitykselliset markkinat ovat mahdollisesti maksutelevisiopalvelujen vähittäistarjontamarkkinat eivätkä urheilusisältöön keskittyvien maksutelevisiopalvelujen vähittäistarjontamarkkinat ja varsinkaan jalkapallosisältöön keskittyvien maksutelevisiopalvelujen tarjontamarkkinat. Ziggo Sport Totaalin ja Fox Sportsin kaltaisten kanavien lähettämät urheilusisällöt ovat nimittäin osa loppukuluttajille suunnattujen televisiopalvelujen kokonaistarjontaa, joka koostuu monista eri sisällöistä, ja urheilusisältö on vain yksi osa sitä, vaikka sillä voikin olla tärkeä merkitys asiakkaiden houkuttelemisessa. Televisiopalvelujen keskivertoloppukuluttajan kannalta tarkasteltuna ei siten ole olemassa mitään viitteitä siitä, että Ziggo Sport Totaal ‑kanavan sisältävä televisiopalvelujen kokonaistarjonta ei ole verrattavissa Fox Sports ‑kanavan sisältävään televisiopalvelujen kokonaistarjontaan, vaikka näiden kahden kanavan urheilusisältö ei ole samanlaista. Vaikka taloudelliselta kannalta voi olla toivottavaa, että televisiopalvelujen vähittäistason tarjoaja kykenee tarjoamaan tilaajilleen Ziggo Sport Totaal- ja Fox Sports ‑kanavia, on myös muistutettava, että riidanalaisen päätöksen 504 perustelukappaleen mukaan ainoastaan pieni osa markkinatutkimukseen vastanneista piti välttämättömänä tarjota kaikkia Alankomaissa saatavilla olevia maksullisia premium-urheilukanavia.
Toiseksi Fox Sportsin ja Ziggo Sport Totaalin välistä hintaeroa koskevasta väitteestä on todettava, että – kuten edellä 61 kohdassa mainittiin – hinta kuuluu niihin merkityksellisiin seikkoihin, jotka on otettava huomioon tutkittaessa, ovatko tuotteet korvattavissa keskenään. Jotta tuotteita voitaisiin pitää kysynnässä toisensa korvaavina, niiden hinnan ei kuitenkaan tarvitse olla sama. Alhaisempaan hintaan tarjottava heikompilaatuinen tuote tai palvelu voi hyvinkin olla todellinen korvaaja laadukkaammalle kalliimmalle tuotteelle. Olennaista tässä yhteydessä on se, miten kuluttajat todennäköisesti reagoisivat suhteelliseen hinnankorotukseen (ks. analogisesti komission ohjeet markkina-analyysiä ja huomattavan markkinavoiman arvioimista varten sähköisen viestinnän verkkoja ja palveluja koskevassa yhteisön sääntelyjärjestelmässä,
EYVL 2002, C 165, s. 6
, 46 kohta).
Lisäksi on todettava, että merkityksellisten markkinoiden määritelmää koskevan tiedonannon 17 ja 18 kohdassa, joihin kantaja viittaa, kuvaillaan SSNIP-testiä (small but significant and non-transitory increase in price), jonka tarkoituksena on selvittää asiakkaiden reaktioita kyseessä olevan tuotteen hinnannousuun tilanteessa, jossa kaikki muut tekijät ja siten myös sen tuotteen hinta, jonka väitetään kuuluvan samoille merkityksellisille markkinoille, pysyvät samoina. Käsiteltävässä asiassa kantaja tyytyy kuitenkin ainoastaan viittaamaan Fox Sports- ja Ziggo Sport Totaal ‑kanavien hintaeroon, jota se muuten ei määrittele. Merkityksellisten markkinoiden määritelmää koskevan tiedonannon 17 ja 18 kohdan perusteella tämä seikka ei kuitenkaan yksinään riitä kyseenalaistamaan riidanalaisessa päätöksessä tehtyä päätelmää, jonka mukaan nämä kaksi kanavaa ovat keskenään korvattavissa.
Kolmanneksi UPC:n, joka on Liberty Global ‑konserniin kuuluva operaattori, Alankomaiden kilpailuviranomaisen käynnistämässä yrityskeskittymän valvontamenettelyssä esittämistä huomautuksista on todettava, että jonkin tietyn operaattorin neljä vuotta aikaisemmin eri menettelyssä esittämät lausumat eivät voi sitoa komissiota eivätkä yksinään kyseenalaistaa sellaisen komission päätöksen laillisuutta, joka perustuu useisiin, muun muassa edellä 70 kohdassa mainittuihin, tosiseikkoihin ja todisteisiin. Kyseisissä lausumissa sitä paitsi ainoastaan vahvistetaan, että Alankomaiden jalkapalloliigan ottelut kuuluvat nk. välttämättömään sisältöön, jota tavallisesti lähetetään maksullisilla premium-urheilukanavilla, mitä riidanalaisessa päätöksessä ei kyseenalaisteta.
Neljänneksi on todettava, että kantajan väite, jonka mukaan merkityksellisten markkinoiden määritelmä on käsiteltävässä asiassa ristiriidassa tiettyjen komission aikaisempien päätösten kanssa, ei voi menestyä. Oikeuskäytännön mukaan komission on nimittäin suoritettava kunkin tapauksen erityispiirteiden yksilöllinen analyysi, eivätkä muita taloudellisia toimijoita, muita tuote- ja palvelumarkkinoita tai muita maantieteellisiä markkinoita eri aikoina koskevat aikaisemmat päätökset sido sitä. Kantaja ei näin ollen voi kyseenalaistaa komission toteamuksia sillä perusteella, että ne poikkeavat toteamuksista, jotka on tehty aikaisemmin toisessa asiassa, vaikka oletettaisiin, että merkitykselliset markkinat ovat samankaltaiset tai jopa samat molemmissa asioissa (tuomio 25.3.2015, Slovenská pošta v. komissio,
T‑556/08
, ei julkaistu,
EU:T:2015:189
,
ja
kohta).
Vaikka tämä väite voitaisiin luokitella uudelleen siten, että se koskee luottamuksensuojan periaatteen loukkaamista, taloudelliset toimijat eivät voi kuitenkaan perustaa perusteltua luottamustaan siihen, että aikaisempi päätöksentekokäytäntö, jota saatetaan tarkistaa olosuhteiden muuttuessa tai komission arvioinnin kehittyessä, pysyisi ennallaan (ks. vastaavasti tuomio 13.5.2015, Niki Luftfahrt v. komissio,
T‑162/10
,
EU:T:2015:283
,
kohta).
Komission päätökset, joihin kantaja vetoaa, eivät joka tapauksessa tue tämän väitteitä, sillä ne perustuvat näiden päätösten virheelliseen tulkintaan. Kantajan mainitsemista kohdista ja perustelukappaleista nimittäin ilmenee, että kyseiset päätökset koskevat kysynnän korvattavuutta televisiosisällön lähetysoikeuksien lisensointiin ja hankintaan liittyvillä tuotantoketjun alkupään markkinoilla, kun taas ensimmäinen kanneperuste koskee maksullisten premium-urheilukanavien tukkutarjontaan ja ‑hankintaan liittyvien tuotantoketjun loppupään markkinoiden määrittelyä (päätös 13.11.2001, asia COMP/M.2483 – Group Canal +/RTL/GJCD/JV, 19 kohta ja päätös 2.4.2003, asia COMP/M.2876 – Newscorp/Telepiù, 66 kohta).
Viidenneksi on todettava, että kanteen liitteenä olevat asiakirjat eivät voi kumota riidanalaisessa päätöksessä esitettyä päätelmää, jonka mukaan televisiopalvelujen vähittäistason tarjoajille Fox Sports- ja Ziggo Sport Totaal ‑kanavat ovat toistensa vaihtoehtoja. Erityisesti kanteen liitteessä 10 olevassa asiakirjassa ei oteta laisinkaan huomioon Fox Sportsin saatavuutta, eikä siitä näin ollen voida tehdä mitään päätelmiä siitä, ovatko Fox Sports ja Ziggo Sport Totaal keskenään korvattavissa.
Sama koskee kanteen liitteessä 11 olevaa 17.2.2016 tehtyä TelecomPaperia koskevaa tutkimusta, jossa ei mainita Fox Sportsia ja joka sitä paitsi ei koske Ziggo Sport Totaalia vaan Ziggo Sportia. Lisäksi tässä tutkimuksessa ainoastaan mainitaan, että kyseinen kanava on 14 prosentille tilaajista yksi syy siihen, miksi he ovat jääneet Liberty Globalin asiakkaiksi, mikä ei kuitenkaan tarkoita, että se olisi näille henkilöille tärkein syy tai että se olisi suurimmalle osalle tilaajista yksi syy.
Samoin kanteen liitteessä 12 olevassa lehdistötiedotteessa ainoastaan mainitaan, että Ziggo Sport – eikä Ziggo Sport Totaal – on lähes 20 prosentille tilaajista yksi syy siihen, että he tilaavat Liberty Globalilta, mutta tämä ei sulje pois Fox Sportsin ja Ziggo Sport Totaalin keskinäistä korvattavuutta eikä merkitse, että kyseessä on tärkein syy suurimmalle osalle tilaajista.
Yrityskeskittymän tuloksena syntyvän yksikön tilinpäätöksestä vuodelta 2016, joka on kanteen liitteessä 13, on huomautettava, että tässä asiakirjassa näytettäisiin viitattavan Ziggo Sportiin eikä Ziggo Sport Totaaliin. Kuten jo edellä todettiin, koska kyseisessä asiakirjassa ei mainita lainkaan Fox Sportsia, se ei missään tapauksessa sulje pois kyseisen kanavan ja Ziggo Sport Totaalin keskinäistä korvattavuutta.
Alankomaiden viranomaisten tiedotusvälineille laatimasta selvityksestä, joka on kanteen liitteessä 14, on riittävää huomauttaa, että siinä ainoastaan mainitaan, että yksi asiakkaiden noudattamista palveluntarjoajan valintaperusteista on televisiopalvelujen tarjonnan eli kanavapaketin sisältö ja että tärkein valintaperuste on hinta. Kuten jo edellä mainittiin, tämä ei kuitenkaan sulje pois Fox Sportsin ja Ziggo Sport Totaalin keskinäistä korvattavuutta, eikä myöskään Ziggo Sport Totaalia ja Fox Sportsia satunnaisesti ja päivittäin katselevien televisionkatsojien prosenttiosuuksia koskevista tiedoista saada mitään viitteitä näiden kahden kanavan keskinäisestä korvattavuudesta.
Sama päätelmä on tehtävä kanteen liitteessä 15 olevasta tutkimuksesta, johon ei sisälly mitään sellaista seikkaa, joka kyseenalaistaisi Ziggo Sport Totaalin ja Fox Sportsin keskinäisen korvattavuuden, ja jossa ainoastaan korostetaan urheilusisällön merkitystä televisiopalvelujen vähittäistason tarjoajien kaupallisena strategiana.
Samoin Alankomaiden kilpailuviranomaisen laatimassa kuulemisasiakirjassa, joka on kanteen liitteessä 9, ainoastaan todetaan kantajan mainitsemassa kohdassa, että vähittäistason palveluntarjoajat pyrkivät erottautumaan kilpailijoista tarjontansa sisällöllä, mikä ei kyseenalaista Ziggo Sport Totaalin ja Fox Sportsin keskinäistä korvattavuutta.
Lopuksi on syytä todeta, että vaikka kanteen liitteessä 16 olevassa tutkimuksessa ainoastaan todetaan, että kuluttajat pitävät jokseenkin tärkeänä mahdollisuutta katsella tiettyjä sisältöjä, mukaan lukien urheilusisältöjä, siihen ei sisälly mitään sellaista seikkaa, joka tukisi kantajan väitettä, jonka mukaan Ziggo Sport Totaal ja Fox Sports eivät ole keskenään korvattavissa.
Edellä esitetyn perusteella ensimmäinen kanneperuste on hylättävä perusteettomana.
Toinen kanneperuste, joka koskee vertikaalisten vaikutusten osalta tehtyä ilmeistä arviointivirhettä
Toisessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että riidanalaisessa päätöksessä tehtiin ilmeinen arviointivirhe, joka koskee yrityskeskittymän vertikaalisia vaikutuksia ja erityisesti tuotantohyödykkeiden saannin estämistä maksullisten premium-urheilukanavien tukkutarjonta- ja hankintamarkkinoilla.
Aluksi kantaja väittää, että komissio teki virheen, kun se tutki riidanalaisessa päätöksessä Ziggo Sport Totaaliin liittyvät tuotantohyödykemarkkinoiden sulkemisvaikutukset pelkästään matkaviestinverkkojen osalta. Tältä osin se huomauttaa, että yrityskeskittymän tuloksena syntyvä yksikkö kykenee tarjoamaan Ziggo Sport Totaalin katselumahdollisuutta kiinteän verkon ja matkaviestinverkon palvelujen multiple play ‑yhdistelmäpakettien kautta.
Kantaja väittää, että yrityskeskittymän tuloksena syntyvä yksikkö kykenee toteuttamaan tuotantohyödykemarkkinoiden sulkemiseen tähtäävää strategiaa, että sillä on kannustin siihen ja että tällä strategialla on merkittäviä haitallisia vaikutuksia kilpailuun.
Kyvystä toteuttaa tuotantohyödykemarkkinoiden sulkemiseen tähtäävää strategiaa kantaja ensinnäkin väittää, että ennen suunniteltua keskittymääkin Liberty Globalilla oli yli 50 prosentin markkinaosuus multiple play ‑palvelupakettien markkinoilla. Koska keskittymän tuloksena syntyvällä yksiköllä olisi suunnitellun liiketoimen jälkeen toimintaa matkaviestinmarkkinoilla, se kykenisi sulkemaan uusia markkinoita, erityisesti kiinteän verkon ja matkaviestinverkon palvelujen multiple play ‑yhdistelmäpakettien markkinat.
Vastauksessaan kantaja väittää, että riidanalaisessa päätöksessä esitetty analyysi yrityskeskittymän tuloksena syntyvän yksikön kyvystä toteuttaa markkinoiden sulkemiseen tähtäävää strategiaa on virheellinen, koska Ziggo Sport Totaalia ja Fox Sportsia ei pidä sisällyttää samoille merkityksellisille markkinoille. Kantajan mukaan riidanalaisen päätöksen 501 perustelukappaleessa vahvistetaan, että nämä kanavat kuuluvat erillisille markkinoille, koska kumpikin niistä lähettää välttämätöntä sisältöä. Lisäksi se, että Fox Sportsilla on merkittävästi enemmän tilaajia kuin Ziggo Sport Totaalilla, vaikka Fox Sports on sitä kalliimpi, kuten riidanalaisen päätöksen 502 perustelukappaleesta ilmenee, vahvistaa, että ne eivät ole keskenään korvattavissa.
Kantaja väittää lisäksi, että se, että komissio toi käsiteltävässä asiassa esiin, että riidanalaisen päätöksen 500 perustelukappaleen markkinaosuuksia koskevissa tiedoissa on väitetysti lyöntivirhe, merkitsee riidanalaisen päätöksen ”muuttamista, jota ei voida hyväksyä”.
Kantaja vetoaa 26.10.2017 annettuun tuomioon KPN v. komissio (
T‑394/15
, ei julkaistu,
EU:T:2017:756
), jonka mukaan Fox Sportsin kaltaisen merkittävän kilpailijan läsnäolo markkinoilla ei riitä sulkemaan pois sitä, että jollakin muulla operaattorilla voi olla markkinavaltaa.
Kantaja väittää, että riidanalaisen päätöksen 504 perustelukappale, jonka mukaan suurin osa markkinatutkimukseen vastanneista katsoi, että televisiopalvelujen tarjoajien on tarjottava vähintään yhtä maksullista premium-urheilukanavaa, ei sulje pois sitä, että useat kanavat ovat tarpeellisia tehokkaan kilpailun harjoittamiseksi. Lisäksi se väittää, että komission markkinatutkimuksessa esittämä kysymys oli epäselvä.
Markkinavoimansa perusteella yrityskeskittymän tuloksena syntyvä yksikkö kykenee siis estämään välttämättömän tuotantohyödykkeen saannin kilpailijoiltaan.
Toiseksi kannustimesta toteuttaa markkinoiden sulkemiseen tähtäävää strategiaa kantaja väittää, että yrityskeskittymän tuloksena syntyvä yksikkö pystyy hankkimaan kilpailuetua tuotantoketjun loppupään markkinoilla.
Kolmanneksi markkinoiden sulkemiseen tähtäävän strategian mahdollisista vaikutuksista kiinteän verkon ja matkaviestinverkon palvelujen multiple play ‑yhdistelmäpakettien markkinoilla kantaja väittää, että komissio ei tutkinut haitallisia vaikutuksia oikein, koska se ei ottanut huomioon urheilusisällön merkitystä.
Komissio, jota väliintulijat tukevat, kiistää kantajan esittämät väitteet.
Toisessa kanneperusteessaan kantaja lähinnä väittää, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen, kun se ei katsonut, että suunniteltu yrityskeskittymä aiheuttaa maksullisten premium-urheilukanavien tukkutarjonta- ja ‑kysyntämarkkinoilla vertikaalisia kilpailuongelmia ja erityisesti tuotantohyödykemarkkinoiden sulkemisvaikutuksia Ziggo Sport Totaalin osalta.
Asetuksen N:o 139/2004 2 artiklan 2 kohdan mukaan keskittymä on julistettava sisämarkkinoille soveltuvaksi, jollei se olennaisesti estä tehokasta kilpailua sisämarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla erityisesti siitä syystä, että sillä luodaan määräävä asema tai vahvistetaan sitä. Saman asetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaan keskittymä on sitä vastoin julistettava sisämarkkinoille soveltumattomaksi, jos se olennaisesti estää tehokasta kilpailua sisämarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla erityisesti siitä syystä, että sillä luodaan määräävä asema tai vahvistetaan sitä.
Lisäksi asetuksen N:o 139/2004 8 artiklan 2 kohdan mukaan silloin, kun komissio toteaa, että ilmoitettu keskittymä on keskittymään osallistuvien yritysten tekemien muutosten jälkeen 2 artiklan 2 kohdassa määritellyn arviointikriteerin mukainen, se julistaa päätöksellään keskittymän sisämarkkinoille soveltuvaksi.
Kuten edellä 58 kohdassa mainittiin, vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yrityskeskittymien valvontaa koskevissa aineellisissa säännöksissä ja erityisesti asetuksen N:o 139/2004 2 artiklan kaltaisessa keskittymien arviointia koskevassa säännöksessä komissiolle annetaan tiettyä harkintavaltaa erityisesti taloudellisten seikkojen arvioinnissa. Tämän harkintavallan käytön tuomioistuinvalvonnassa, jolla on olennainen merkitys keskittymiä koskevien säännösten täsmentämisessä, on otettava huomioon se harkintavalta, joka komissiolle annetaan keskittymiä koskevissa taloudellisluonteisissa oikeussäännöissä.
Unionin yleisen tuomioistuimen tehtävänä ei etenkään ole korvata omalla taloudellisia seikkoja koskevalla arvioinnillaan komission arviointia (ks. vastaavasti tuomio 9.7.2007, Sun Chemical Group ym. v. komissio,
T‑282/06
,
EU:T:2007:203
,
kohta ja tuomio 7.6.2013, Spar Österreichische Warenhandels v. komissio,
T‑405/08
, ei julkaistu,
EU:T:2013:306
,
kohta).
Kuten edellä 60 kohdassa todettiin, vaikka komissiolla on harkintavaltaa aloilla, joilla on tehtävä monitahoisia taloudellisia arviointeja, se ei kuitenkaan tarkoita sitä, että unionin tuomioistuinten olisi pidättäydyttävä valvomasta sitä, miten komissio on tulkinnut taloudellisia seikkoja. Unionin tuomioistuinten on nimittäin paitsi tutkittava erityisesti esitettyjen todisteiden aineellinen paikkansapitävyys, luotettavuus ja johdonmukaisuus myös tarkistettava, sisältävätkö nämä todisteet kaikki ne merkitykselliset seikat, jotka on otettava huomioon monitahoisen tilanteen arvioinnissa, ja voivatko kyseiset todisteet tukea päätelmiä, jotka niistä on tehty.
Yrityskeskittymien valvonta edellyttää siten ennustetta, johon kuuluu sen tutkiminen, miltä osin tällainen keskittymä voisi muuttaa niitä tekijöitä, joiden perusteella kilpailun tila tietyillä markkinoilla määräytyy, jotta voitaisiin tutkia, onko tästä seurauksena olennainen este tehokkaalle kilpailulle. Tällainen ennuste edellyttää erilaisten syy-seuraus-ketjujen hahmottamista, jotta voidaan hyväksyä ne, joiden todennäköisyys on suurin (tuomio 19.6.2009, Qualcomm v. komissio,
T‑48/04
,
EU:T:2009:212
,
kohta ja tuomio 9.3.2015, Deutsche Börse v. komissio,
T‑175/12
, ei julkaistu,
EU:T:2015:148
,
kohta; ks. myös vastaavasti tuomio 15.2.2005, komissio v. Tetra Laval,
C‑12/03 P
,
EU:C:2005:87
,
kohta).
Komission on siten osoitettava riittävän todennäköisesti päätöksessään, jolla se julistaa yrityskeskittymän sisämarkkinoille soveltuvaksi, että tällä keskittymän osapuolten ehdottamilla sitoumuksilla muutetulla keskittymällä ei luoda tai vahvisteta sellaista määräävää asemaa, jonka seurauksena tehokas kilpailu sisämarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla olennaisesti estyisi. Ulkopuolisen, jota asia koskee ja joka vaatii kanteellaan sellaisen päätöksen kumoamista, jolla yrityskeskittymä, johon on liitetty sitoumuksia, on julistettu sisämarkkinoille soveltuvaksi, on siten osoitettava, että komissio on arvioinut nämä sitoumukset virheellisesti siten, että yrityskeskittymän soveltuvuus sisämarkkinoille kyseenalaistuu (ks. vastaavasti tuomio 19.6.2009, Qualcomm v. komissio,
T‑48/04
,
EU:T:2009:212
,
ja
kohta).
Toista kanneperustetta on tutkittava näiden seikkojen valossa.
Kantaja väittää ensinnäkin, että komissio virheen, kun se tutki riidanalaisessa päätöksessä tuotantohyödykemarkkinoiden sulkemisvaikutukset yksinomaan matkaviestinverkkojen osalta.
Tältä osin on muistutettava, että oikeuskäytännöstä ilmenee, että tutkiessaan keskittymätoimen yhteensoveltuvuutta sisämarkkinoille komission on arvioitava keskittymätoimen kilpailuvaikutuksia markkinoihin, joilla keskittymän osapuolten toiminnat ovat päällekkäisiä. Tästä seuraa, että vaikka yksi osapuolista olikin jo monopoliasemassa merkityksellisillä markkinoilla ennen keskittymää, kyseinen tilanne jää luonnollisesti keskittymän kilpailuvaikutuksia koskevan arvioinnin ulkopuolelle. Näin ei ole sitä vastoin silloin, kun monopoliasema tai määräävä markkina-asema tietyillä markkinoilla perustuu keskittymään tai saa siitä vahvistusta (ks. vastaavasti tuomio 13.5.2015, Niki Luftfahrt v. komissio,
T‑162/10
,
EU:T:2015:283
,
ja
kohta).
Kuten edellä 109 kohdassa jo todettiin, oikeuskäytännöstä ilmenee, että yrityskeskittymien valvonta edellyttää tulevaan aikaan suuntautuvaa tutkimusta, jossa tutkitaan sitä, miten tällainen liiketoimi voisi muuttaa niitä tekijöitä, joiden perusteella kilpailun tila tietyillä markkinoilla määräytyy.
Lisäksi ei-horisontaalisten sulautumien arvioinnista yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen nojalla annettujen suuntaviivojen (
EUVL 2008, C 265, s. 6
; jäljempänä ei-horisontaalisia sulautumia koskevat suuntaviivat) 20 kohdasta ilmenee, että arvioidessaan sulautuman kilpailuvaikutuksia komissio vertaa ilmoitetun sulautuman tuloksena syntyviä kilpailuedellytyksiä niihin, jotka vallitsisivat ilman sulautumaa.
Käsiteltävässä asiassa riidanalaisen päätöksen 498 perustelukappaleesta ilmenee, että komissio keskittyi arvioinnissaan yrityskeskittymästä aiheutuviin muutoksiin. Sitoumusten johdosta ainoa keskittymästä aiheutuva muutos oli Vodafonen matkaviestinverkon ja sen pääasiallisesti matkaviestinpalvelujen käyttäjistä koostuvien asiakkaiden lisääminen. Komissio saattoi siten ilmeistä arviointivirhettä tekemättä rajoittua arvioimaan – kuten se myös teki – riskiä Ziggo Sport Totaal ‑kanavan saannin estämisestä, jolla olisi vaikutuksia matkaviestinpalveluja sisältäviin markkinoihin ja erityisesti kiinteän verkon ja matkaviestinverkon palvelujen multiple play ‑yhdistelmäpakettien vähittäistarjontamarkkinoihin. Toisin kuin kantaja esittää, riidanalaisen päätöksen 499–522 perustelukappaleesta nimittäin ilmenee, että komissio todellakin teki tällaisen arvioinnin, jossa keskityttiin mahdolliseen Ziggo Sport Totaal ‑kanavan saannin estämiseen, jolla olisi vaikutuksia erityisesti kiinteän verkon ja matkaviestinverkon palvelujen multiple play ‑yhdistelmäpaketteihin sisältyviin matkaviestinpalveluihin.
Näin ollen kantajan toissijaisesti esittämä väite on hylättävä.
Ei-horisontaalisia sulautumia koskevien suuntaviivojen 31 kohdasta ilmenee, että tuotantohyödykemarkkinoiden sulkemisesta on kyse silloin, kun uusi yksikkö rajoittaisi keskittymän jälkeen todennäköisesti mahdollisuutta saada tuotteita tai palveluita, joita se olisi toimittanut, jos keskittymää ei olisi toteutettu. Näiden suuntaviivojen 32 kohdassa todetaan, että arvioidessaan, kuinka todennäköistä on, että keskittymä johtaa tuotantohyödykemarkkinoiden sulkemiseen ja aiheuttaa siten kilpailunvastaisia vaikutuksia, komissio tutkii aluksi, olisiko keskittymän tuloksena syntyvällä yrityksellä sulautumisen jälkeen valmiudet estää huomattavassa määrin tuotantohyödykkeiden saantia, ja toiseksi, kannustaisiko se keskittymän tuloksena syntyvää yritystä estämään tuotantohyödykkeiden saantia, ja kolmanneksi, olisiko markkinoiden sulkemiseen tähtäävällä strategialla merkittävä haitallinen vaikutus kilpailuun tuotantoketjun loppupäässä. Riidanalaisen päätöksen 497–522 perustelukappaleesta ilmenee, että komissio on käsiteltävässä asiassa tutkinut nämä kolme edellytystä, eikä kantaja ole moittinut tätä menettelytapaa.
On korostettava – kuten komissio vastineessaan väitti, eikä kantaja ole tätä seikkaa kiistänyt – että nämä kolme edellytystä ovat kumulatiivisia, joten yhden edellytyksen täyttymättä jääminen riittää sulkemaan pois riskin kilpailunvastaisesta tuotantohyödykemarkkinoiden sulkemisesta.
Ensimmäisestä edellytyksestä eli valmiuksista toteuttaa tuotantohyödykemarkkinoiden sulkemiseen tähtäävää strategiaa on todettava, että ei-horisontaalisia sulautumia koskevien suuntaviivojen 35 kohdasta ja riidanalaisen päätöksen 499 perustelukappaleesta ilmenee, että yrityskeskittymän tuloksena syntyvällä vertikaalisesti integroituneella yrityksellä on oltava merkittävää markkinavoimaa tuotantoketjun alkupään markkinoilla eli käsiteltävässä tapauksessa maksullisten premium-urheilukanavien tukkutarjonta- ja ‑hankintamarkkinoilla.
Riidanalaisen päätöksen 409 ja 500 perustelukappaleen mukaan yrityskeskittymän tuloksena syntyvän yksikön markkinaosuus on tulojen perusteella arvioituna alle 10 prosenttia mahdollisilla maksullisten premium-urheilukanavien tukkutarjonta- ja ‑hankintamarkkinoilla, joka on kapein ehdotettu markkinasegmentti. Riidanalaisen päätöksen 502 perustelukappaleen mukaan Ziggo Sport Totaalilla on lisäksi merkittävästi enemmän tilaajia kuin Fox Sportsilla, vaikka se on hinnaltaan kalliimpi. Riidanalaisen päätöksen 517 perustelukappaleen mukaan Ziggo Sport Totaalin osuus maksutelevision tilaajien kokonaismäärästä Alankomaissa on alle 5 prosenttia. Riidanalaisen päätöksen 518 ja 519 perustelukappaleen mukaan matkaviestinlaitteilla katseltavien audiovisuaalisten sisältöjen kulutus televisiotuotteiden kokonaiskulutuksesta on alle 3 prosenttia, ja vain 12 prosenttia kuluttajista, jotka käyttävät audiovisuaalisen sisällön katseluun matkaviestinlaitetta, katselee suoria televisiolähetyksiä ja erityisesti urheilulähetyksiä. Vuoden 2015 viimeisellä kolmanneksella tehdyn riippumattoman tutkimuksen mukaan vain 4 prosenttia Ziggo Sport Totaalin tilaajista katselee tätä kanavaa matkaviestinlaitteillaan, mikä osoittaa, että vain murto-osa eli 3 prosenttia Ziggo Sport Totaalin maksutelevision tilaajien kokonaismäärästä on kiinnostunut katselemaan tätä kanavaa matkaviestinlaitteillaan.
Edellä esitetystä seuraa, että komissio totesi riidanalaisessa päätöksessä ilmeistä arviointivirhettä tekemättä, että yrityskeskittymän tuloksena syntyvä yksikkö ei kykene toteuttamaan erityisesti Ziggo Sport Totaalia koskevaa tuotantohyödykemarkkinoiden sulkemiseen tähtäävää strategiaa kiinteän verkon ja matkaviestinverkon palvelujen multiple play ‑yhdistelmäpakettien markkinoilla.
Yksikään kantajan esittämistä väitteistä ei voi kumota tätä päätelmää.
Ensinnäkin on hylättävä tehottomana ja joka tapauksessa perusteettomana väite, joka koskee yrityskeskittymän tuloksena syntyvän yksikön asemaa kiinteän verkon ja matkaviestinverkon palvelujen multiple play ‑yhdistelmäpakettien markkinoilla. Yhtäältä, kuten edellä 121 kohdassa mainittiin, ratkaisevaa arvioitaessa sitä, kykeneekö yritys toteuttamaan tuotantohyödykemarkkinoiden sulkemiseen tähtäävää strategiaa, on sen asema tuotantoketjun alkupään eikä loppupään markkinoilla. Toisaalta riidanalaisen päätöksen 364 perustelukappaleessa olevasta taulukosta 11 joka tapauksessa ilmenee, että yrityskeskittymän tuloksena syntyvän yksikön markkinaosuus kiinteän verkon ja matkaviestinverkon palvelujen multiple play ‑yhdistelmäpakettien tarjontamarkkinoilla on alle 20 prosenttia, kun taas kantajan markkinaosuus on yli 80 prosenttia.
Tästä on syytä täsmentää, että – kuten komissio huomauttaa – kantajan toimittamat tiedot, joiden mukaan yrityskeskittymän tuloksena syntyvän yksikön markkinaosuus olisi yli 50 prosenttia multiple play ‑palvelupakettien markkinoilla, koskevat kaikkia palvelupakettimarkkinoita, kun taas tämän tarkastelun kannalta on edellä 112–117 kohdassa mainituista syistä merkitystä ainoastaan matkaviestinpalveluja sisältävien palvelupakettien markkinoilla. Kanteen 20 kohdassa oleva Alankomaiden kilpailuviranomaisen laatima asiakirja ei tue kantajan väitettä, koska siihen sisältyvät arviot markkinaosuuksista koskevat kaikkia multiple play ‑palvelupaketteja.
Toiseksi on hylättävä väite, jonka mukaan Ziggo Sport Totaalia ja Fox Sportsia ei pitäisi sisällyttää samoille merkityksellisille markkinoille arvioitaessa, kykeneekö yrityskeskittymän tuloksena syntyvä yksikkö toteuttamaan markkinoiden sulkemiseen tähtäävää strategiaa, edellä 65–71 kohdassa mainituista syistä.
Kolmanneksi on hylättävä myös väite, jonka mukaan komissio väitetysti muutti riidanalaista päätöstä käsiteltävässä asiassa. Sen komission selityksen lisäksi, jonka mukaan riidanalaisen päätöksen ei-luottamuksellisen version 500 perustelukappaleessa oli vain kirjoitusvirhe, on riittävää todeta, että riidanalaisen päätöksen 409 perustelukappaleen alaviitteessä 269 oli taulukko, josta näkyivät oikeat luvut. Tämä ilmeinen ristiriita näiden kahden riidanalaisen päätöksen perustelukappaleen välillä vahvistaa, että riidanalaisen päätöksen ei-luottamuksellisen version 500 perustelukappaleessa oli vain kirjoitusvirhe, kuten komissio selitti.
Neljänneksi kantaja tulkitsee virheellisesti 26.10.2017 annettua tuomiota KPN v. komissio (
T-394/15
, ei julkaistu,
EU:T:2017:756
). Kyseisessä tuomiossa unionin yleinen tuomioistuin ei nimittäin todennut, että operaattorilla voi olla markkinavoimaa, vaikka markkinoilla toimii sitä selvästi vahvempi kilpailija. Se ainoastaan huomautti, että pelkkä kahden operaattorin olemassaolo markkinoilla ei sulje pois sitä, että toisella niistä voi olla markkinavoimaa, jos niiden markkina-asemaa ei ole millään tavoin tutkittu.
Viidenneksi kantaja tulkitsee väärin myös riidanalaisen päätöksen 504 perustelukappaletta, koska – toisin kuin se esittää – suurin osa markkinatutkimukseen vastanneista oli sitä mieltä, että kaikkia maksullisia premium-urheilukanavia eli Ziggo Sport Totaalia ja Fox Sportsia ei ole välttämätöntä tarjota. Toisin kuin kantaja väittää, komission markkinatutkimuksessa esittämän kysymyksen sanamuodosta ilmenee, että se oli tältä osin riittävän selkeä.
Kuudenneksi on todettava, että kanteen liitteessä olevat asiakirjat eivät voi kumota päätelmää, jonka mukaan valmiudet noudattaa Ziggo Sport Totaalia koskeva tuotantohyödykemarkkinoilta sulkemiseen tähtäävää strategiaa puuttuivat.
Etenkään kanteen liitteessä 17 olevaan TelecomPaperia käsittelevään artikkeliin, jossa on viittaus Ziggo Sportia koskevaan myynninedistämiskampanjaan, ei sisälly mitään sellaista seikkaa, joka kyseenalaistaisi sen, että yrityskeskittymän tuloksena syntyvällä yksiköllä ei ole markkinavoimaa tuotantoketjun alkupään markkinoilla. Sama koskee kanteen liitteessä 18 olevaa artikkelia, joka ei tue sitä, että tuotantoketjun alkupään markkinoilla käytetään Ziggo Sport Totaalista johtuvaa markkinavoimaa, koska kyseisessä artikkelissa ei viitata tähän televisiokanavaan.
Siltä osin kuin on kyse kanteen liitteessä 19 olevasta yrityskeskittymän tuloksena syntyvän yksikön internetsivustolta otetusta otteesta, jossa se ilmoittaa loppuasiakkailleen hinnankorotuksesta, joka on aiheellinen sen omien kustannusten kasvun vuoksi, on todettava, että tämä seikka ei välttämättä tue vertikaalisten vaikutusten riskin olemassaoloa. Kyseisestä asiakirjasta ei etenkään saada tukea väitteelle, jonka mukaan yrityskeskittymän tuloksena syntyvällä yksiköllä on Ziggo Sport Totaalista johtuvaa markkinavoimaa tuotantoketjun alkupään markkinoilla, mikä on tuotantohyödykemarkkinoiden sulkemisriskin olemassaolon ehdoton edellytys.
Toisen kanneperusteen ensimmäinen osa on siten hylättävä. Kun otetaan huomioon tuotantohyödykemarkkinoiden sulkemisriskin olemassaoloa koskevien kolmen edellytyksen kumulatiivisuus, jota kantaja ei kiistä, toisen kanneperusteen toista ja kolmatta osaa ei ole tarpeen tutkia. Edellä esitetyn perusteella toinen kanneperuste on hylättävä perusteettomana.
Kolmas kanneperuste, joka koskee perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä
Kolmannessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio laiminlöi riidanalaisessa päätöksessä perusteluvelvollisuutensa siltä osin kuin on kyse merkityksellisten markkinoiden määrittelystä ja siitä, ettei ollut olemassa riskiä kilpailijoiden sulkemisesta tuotantohyödykemarkkinoilta kiinteän verkon ja matkaviestinverkon palvelujen multiple play ‑yhdistelmäpakettien markkinoilla.
Riidanalaisessa päätöksessä komissio ei etenkään osoittanut, että Fox Sports ja Eurosport ovat Ziggo Sport Totaalin houkuttelevia vaihtoehtoja, eikä myöskään selittänyt, millä perusteella eri urheilusisällöt, esimerkiksi jalkapallo ja Formula 1 ‑kilpailut, ovat keskenään korvattavissa. Lisäksi komissio ei ottanut huomioon sisällön merkitystä riidanalaisessa päätöksessä tekemässään arvioinnissa yrityskeskittymän vaikutuksista kiinteän verkon ja matkaviestinverkon palvelujen multiple play ‑yhdistelmäpakettien markkinoilla. Kantajan mukaan komissio ei perustele, miksi sen mielestä ei ole uskottavaa, että uusista tilaajista saatavien tulojen mahdollinen kasvu voisi korvata muille operaattoreille myönnetyistä Ziggo Sport Totaalin lisensseistä saatujen tulojen menetyksen.
Vastauksessaan kantaja väittää, että komission olisi kuulunut perustella, miksi se päätti olla katsomatta, että maksullisten premium-urheilukanavien markkinoita on segmentoitava pidemmälle urheilusisällön mukaan. Koska kantaja esitti nämä väitteet hallinnollisen menettelyn aikana, komission olisi pitänyt tutkia ne.
Komissio, jota väliintulijat tukevat, kiistää kantajan väitteet.
Kuten vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee, SEUT 296 artiklassa edellytettyjen perustelujen pitää olla kyseessä olevan toimenpiteen luonteen mukaisia, ja niistä pitää selkeästi ja yksiselitteisesti ilmetä toimenpiteen tehneen unionin toimielimen päättely siten, että niille, joita toimenpide koskee, selviävät sen syyt ja että toimivaltainen tuomioistuin voi tutkia toimenpiteen laillisuuden. Perusteluvelvollisuuden täyttymistä on arvioitava asiaan liittyvien olosuhteiden perusteella, joita ovat muun muassa toimenpiteen sisältö, esitettyjen perustelujen luonne ja se tarve, joka niillä, joille toimenpide on osoitettu tai joita se koskee suoraan ja erikseen, voi olla saada selvennystä tilanteeseen. Perusteluissa ei tarvitse esittää kaikkia asiaan liittyviä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevia yksityiskohtia, sillä tutkittaessa sitä, täyttävätkö toimenpiteen perustelut mainitun SEUT 296 artiklan vaatimukset, on otettava huomioon sen sanamuodon lisäksi myös asiayhteys ja kaikki asiaa koskevat oikeussäännöt (ks. tuomio 10.7.2008, Bertelsmann ja Sony Corporation of America v. Impala,
C‑413/06 P
,
EU:C:2008:392
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Tällaisen toimenpiteen toteuttaja ei ole kuitenkaan velvollinen ottamaan kantaa selvästi toissijaisiin seikkoihin tai ennakoimaan mahdollisia vastalauseita. Lisäksi päätöksen perustelujen yksityiskohtaisuuden pitää olla oikeassa suhteessa niihin aineellisiin mahdollisuuksiin ja teknisiin tai määräaikoja koskeviin edellytyksiin, joiden rajoissa se on tehtävä. Komissio ei siis laiminlyö perusteluvelvollisuuttaan, jos se ei yrityskeskittymien valvontaa koskevaa toimivaltaansa käyttäessään sisällytä päätökseensä täsmällisiä perusteluja sille, miten se on arvioinut keskittymän tiettyjä seikkoja, jotka ovat sen mielestä selvästi asiaankuulumattomia, merkityksettömiä tai selvästi toissijaisia keskittymän arvioimisen kannalta. Tällainen vaatimus olisi näet vaikea sovittaa yhteen joutuisuusvaatimuksen ja niiden menettelyä koskevien lyhyiden määräaikojen kanssa, jotka velvoittavat komissiota, kun se käyttää yrityskeskittymien valvontaa koskevaa toimivaltaansa, ja jotka kuuluvat näiden toimenpiteiden valvontamenettelyä koskeviin erityisiin olosuhteisiin (tuomio 10.7.2008, Bertelsmann ja Sony Corporation of America v. Impala,
C‑413/06 P
,
EU:C:2008:392
,
kohta).
Vaikka komissio ei ole velvollinen ottamaan asetuksen mukaisesti tehtyjen päätösten perusteluissa kantaa kaikkiin sille esitettyihin seikkoihin ja perusteluihin, myöskään niihin, jotka ovat annettavan arvioinnin kannalta selvästi toissijaisia, sen pitää kuitenkin esittää tosiseikat ja oikeudelliset näkemykset, jotka ovat päätöksen rakenteen kannalta olennaisen tärkeitä. Perustelujen pitää olla myös johdonmukaiset, eikä niissä saa varsinkaan olla sisäisiä ristiriitaisuuksia (tuomio 10.7.2008, Bertelsmann ja Sony Corporation of America v. Impala,
C‑413/06 P
,
EU:C:2008:392
,
kohta).
Lisäksi oikeuskäytännöstä ilmenee, että perustelujen puuttumista tai riittämättömyyttä on pidettävä olennaisten menettelymääräysten rikkomista koskevana kanneperusteena, joka on sellaisena pidettävä erillään riidanalaisen päätöksen perustelujen virheellisyyttä koskevasta kanneperusteesta, joka on sitä vastoin käsiteltävä tutkittaessa päätöksen aineellista oikeellisuutta (tuomio 19.6.2009, Qualcomm v. komissio,
T-48/04
,
EU:T:2009:212
,
kohta).
Kantajan esittämää kolmatta kanneperustetta on tutkittava näiden seikkojen valossa.
Ensinnäkin kantaja väittää, että riidanalaisessa päätöksessä laiminlyötiin perusteluvelvollisuutta siltä osin kuin on kyse merkityksellisten markkinoiden määrittelystä. Riidanalaisessa päätöksessä ei etenkään selitetä, miksi Fox Sports on houkutteleva vaihtoehto Ziggo Sport Totaalille ja miksi eri urheilusisällöt ovat keskenään korvattavissa. Komission olisi siten pitänyt perustella päätöksensä olla katsomatta, että maksullisten premium-urheilukanavien markkinoita on segmentoitava pidemmälle urheilusisällön mukaan.
Näitä väitteitä ei voida hyväksyä.
Kuten erityisesti edellä 70 ja 71 kohdasta ilmenee, riidanalaisessa päätöksessä komissio perusteli merkityksellisten markkinoiden määrittelystä tekemäänsä päätelmää seuraavilla seikoilla. Ensinnäkin monet markkinatutkimukseen vastanneista kertoivat, että Ziggo Sport Totaal- ja Fox Sports ‑kanavat kilpailevat samanlaisista asiakkaista ja sisällöistä ja että niistä on tulossa yhä enemmän keskenään korvattavia. Lisäksi komissio totesi, että asiakkaiden eli vähittäistason palveluntarjoajien saatavilla oli tietty määrä maksullisia premium-urheilukanavia, erityisesti Fox Sports, Ziggo Sport Totaalin vaihtoehtona. Lisäksi suurin osa markkinatutkimukseen vastanneista katsoi, että Fox Sportsin sisältötarjonta on yhtä houkuttelevaa – ja jopa houkuttelevampaa – kuin Ziggo Sport Totaalin. Suurin osa tutkimukseen vastanneista myös katsoi, että televisiopalvelujen vähittäistason tarjoajien oli olennaisen tärkeää tarjota vähintään yhtä maksullista premium-urheilukanavaa, mutta vain pieni osa katsoi, että niiden oli välttämätöntä tarjota kaikkia Alankomaissa saatavilla olevia maksullisia premium-urheilukanavia.
Näiden seikkojen valossa riidanalaista päätöstä ei voida moittia perusteluvelvollisuuden laiminlyönnistä, koska siinä ei segmentoitu pidemmälle maksullisten premium-urheilukanavien tukkutarjonta- ja ‑hankintamarkkinoita, kun otetaan huomioon, että Ziggo Sport Totaal- ja Fox Sports ‑kanavat ovat kysyntäpuolen eli televisiopalvelujen vähittäistason tarjoajien kannalta tarkasteltuna keskenään korvattavia.
Toiseksi kantaja väittää, että riidanalaisessa päätöksessä laiminlyöntiin perusteluvelvollisuutta, koska siihen sisältyneessä arvioinnissa keskittymän vaikutuksista kiinteän verkon ja matkaviestinverkon palvelujen multiple play ‑yhdistelmäpakettien markkinoilla ei otettu huomioon sisällön merkitystä.
Tätä väitettä ei voida hyväksyä.
Kuten erityisesti riidanalaisen päätöksen 502, 504 ja 507 perustelukappaleesta ilmenee, komissio perusteli päätelmäänsä, jonka mukaan riskiä kilpailunvastaisesta tuotantohyödykemarkkinoiden sulkemisesta ei ollut, erityisesti sillä, että Ziggo Sport Totaalille oli olemassa vaihtoehto, jonka sisältö oli yhtä houkuttelevaa – ja jopa houkuttelevampaa –, kuin sen, nimittäin Fox Sports, joka oli yrityskeskittymän tuloksena syntyvän yksikön tuotantoketjun loppupään kilpailijoiden saatavilla.
Koska kantajan kolmannen kanneperusteensa yhteydessä esittämät väitteet voidaan tosiasiallisesti ymmärtää komission riidanalaisessa päätöksessä tekemän aineellisen arvioinnin riitauttamiseksi, kuten jälkimmäinen väittää, nämä väitteet on joka tapauksessa hylättävä syistä, jotka esitettiin edellä 57–90 ja 118–133 kohdassa ensimmäisen ja toisen kanneperusteen tarkastelun yhteydessä.
Edellä esitetyn perusteella kolmas kanneperuste on hylättävä perusteettomana.
Kaikki edellä esitetty huomioon ottaen kanne on kokonaisuudessaan hylättävä.
Oikeudenkäyntikulut
Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan 1 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska kantaja on hävinnyt asian ja komissio ja väliintulijat ovat vaatineet oikeudenkäyntikulujensa korvaamista, kantaja on velvoitettava korvaamaan komission ja väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut.
Näin ollen kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan komission ja väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut.

Näillä perusteilla
UNIONIN YLEINEN TUOMIOISTUIN (kahdeksas jaosto)
on ratkaissut asian seuraavasti:

1)
Kanne hylätään.

2)
KPN BV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission, VodafoneZiggo Group Holding BV:n, Vodafone Group plc:n ja Liberty Global Europe Holding BV:n oikeudenkäyntikulut.

Collins
Kancheva
Barents
Julistettiin Luxemburgissa 23 päivänä toukokuuta 2019.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: englanti.