CELEX: 62017CJ0014
Predhodno odločanje
Javna naročila
Direktiva 2004/17/ES
Člen 34
Dobava rezervnih delov za avtobus in trolejbus
Tehnične specifikacije
Enakovredni proizvodi
Možnost predložitve dokaza o enakovrednosti po oddaji naročila

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 34 Direktive 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 19).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbama VAR Srl in Azienda Trasporti Milanesi SpA (v nadaljevanju: ATM) ter družbo Iveco Orecchia SpA v zvezi z oddajo naročila za dobavo originalnih ali njim enakovrednih rezervnih delov za avtobus in trolejbus znamke IVECO.
Pravni okvir
Pravo Unije
V uvodni izjavi 42 Direktive 2004/17 je navedeno:
„Tehnične specifikacije, ki jih pripravijo kupci, morajo omogočati odprtost javnih naročil konkurenci. Zaradi tega je treba omogočiti predložitev ponudb, ki odražajo različnost tehničnih rešitev. Glede na to je treba omogočiti sestavljanje tehničnih specifikacij v smislu funkcionalne izvedbe in zahtev ter, če se navaja sklicevanje na evropski standard ali, če tega ni, na nacionalni standard, morajo naročniki obravnavati ponudbe, ki temeljijo na enakovrednih rešitvah, ki izpolnjujejo zahteve naročnikov in so enakovredne glede na varnost. Ponudnikom je treba dovoliti uporabo kakršnih koli oblik dokazov o enakovrednosti. Naročniki morajo biti sposobni obrazložiti vsak sklep o neenakovrednosti v posameznem primeru. […]“
Člen 10 te direktive, naslovljen „Načela za oddajo naročil“, določa:
„Naročniki obravnavajo gospodarske subjekte enakopravno in brez diskriminacije ter poslujejo pregledno.“
Člen 34 navedene direktive, naslovljen „Tehnične specifikacije“, določa:
„1.   Tehnične specifikacije, kot so opredeljene v točki 1 Priloge XXI, se navedejo v dokumentaciji javnega naročila, kot so obvestilo o javnem naročilu, razpisna dokumentacija ali dodatna dokumentacija. Kadar koli je to mogoče, je treba te tehnične specifikacije določiti tako, da upoštevajo merila za dostop za invalidne osebe ali merila za konstrukcijo, namenjeno vsem uporabnikom.
2.   Tehnične specifikacije morajo omogočati enakopraven dostop vsem ponudnikom in ne smejo ustvarjati neupravičenih ovir za odpiranje javnih naročil konkurenci.
3.   Brez vpliva na pravno zavezujoče nacionalne tehnične predpise, kolikor so skladni z zakonodajo [Unije], se tehnične specifikacije oblikujejo:
(a)
s sklicevanjem na tehnične specifikacije iz Priloge XXI in po prednostnem vrstnem redu na nacionalne standarde, ki so prevzeti po evropskih standardih, evropska tehnična soglasja, skupne tehnične specifikacije, mednarodne standarde, druge tehnične referenčne sisteme, ki so jih določili evropski organi za standardizacijo, ali, če teh ni, na nacionalne standarde, nacionalna tehnična soglasja ali nacionalne tehnične specifikacije, povezane z načrtovanjem, izračunom in izvedbo gradenj in uporabo proizvodov. Pri vsakem sklicevanju se navedeta besedi ‚ali enakovredni‘;
(b)
ali v smislu izvedbe ali funkcionalnih zahtev; slednje lahko vključujejo okoljske značilnosti. Ti parametri pa morajo biti dovolj natančni, da omogočajo ponudniku opredelitev predmeta naročila in da omogočijo naročnikom oddajo naročila;
(c)
ali v smislu izvedbe ali funkcionalnih zahtev iz pododstavka (b) s sklicevanjem na specifikacije iz pododstavka (a), ki je sredstvo, s katerim se izrazi domneva o skladnosti s temi zahtevami glede izvedbe ali funkcionalnimi zahtevami;
(d)
ali s sklicevanjem na specifikacije iz pododstavka (a) za določene značilnosti ter s sklicevanjem na izvedbo ali funkcionalne zahteve iz pododstavka (b) za druge značilnosti.
4.   Če naročnik izkoristi možnost sklicevanja na specifikacije iz odstavka 3(a), ne sme zavrniti ponudbe z obrazložitvijo, da proizvodi ali storitve, ki so ponujeni, niso skladni s specifikacijami, na katere se sklicuje, če ponudnik v svoji ponudbi s katerimi koli ustreznimi sredstvi in na način, ki je sprejemljiv za naročnika, dokaže, da rešitve, ki jih predlaga, na enak način izpolnjujejo zahteve, določene v tehničnih specifikacijah.
Ustrezno sredstvo bi lahko bila tehnična dokumentacija proizvajalca ali poročilo o preskusih priznanega organa.
5.   Če naročnik izkoristi možnost iz odstavka 3, da določi izvedbene ali funkcionalne zahteve, ne sme zavrniti ponudbe za proizvode, storitve ali gradnje, skladne z nacionalnim standardom, ki prevzema evropski standard, z evropskim tehničnim soglasjem, skupno tehnično specifikacijo, mednarodnim standardom ali tehničnim referenčnim sistemom, ki ga je določil Evropski organ za standardizacijo, če se te specifikacije nanašajo na izvedbo ali funkcionalne zahteve, ki jih je ta določil.
Ponudnik mora v svoji ponudbi dokazati s kakršnimi koli ustreznimi sredstvi in na način, ki je sprejemljiv za naročnika, da proizvod, storitev ali gradnja, ki je skladna s standardom, izpolnjuje izvedbene ali funkcionalne zahteve naročnika.
Ustrezno sredstvo bi lahko bila tehnična dokumentacija proizvajalca ali poročilo o preskusih priznanega organa.
[…]
7.   ‚Priznani organi‘ so v smislu tega člena laboratoriji za testiranje in kalibracijo ter certifikacijski in inšpekcijski organi, ki izpolnjujejo veljavne evropske standarde.
Naročniki sprejmejo potrdila priznanih organov s sedežem v drugih državah članicah.
8.   Če tega ne opravičuje predmet naročila, se tehnične specifikacije ne sklicujejo na posamezno znamko [izdelavo] ali vir ali na določen postopek ali na blagovne znamke, patente, tipe ali posebno poreklo ali proizvodnjo, če bi se s takim navajanjem dajala prednost nekaterim podjetjem ali nekaterim proizvodom ali bi s tem bili izločeni. To sklicevanje je izjemoma dovoljeno, če ni mogoče dovolj natančno in razumljivo opisati predmeta naročila v skladu z odstavkoma 3 in 4; pri takem sklicevanju se navedeta besedi ‚ali enakovredni‘.“
Člen 49 Direktive 2004/17, naslovljen „Obveščanje prosilcev za priznanje usposobljenosti, kandidatov in ponudnikov“, v odstavku 2, druga alinea, določa:
„Na zahtevo zainteresirane stranke naročnik čim prej obvesti:
[…]
–
vse neuspešne ponudnike o razlogih za zavrnitev njihovih ponudb, za primere iz člena 34(4) in (5) pa tudi razloge za njegovo odločitev o neenakovrednosti ali za odločitev, da gradnje, blago ali storitve ne izpolnjujejo zahtev glede pričakovane izvedbe ali funkcionalnih zahtev“.
Člen 51 te direktive, naslovljen „Splošne določbe“, v odstavku 3 določa:
„Naročniki potrdijo, da so ponudbe, ki so jih predložili izbrani ponudniki, v skladu s pravili in zahtevami za ponudbe in oddajo naročilo na podlagi meril, določenih v členih 55 in 57.“
Italijansko pravo
Člen 68 decreto legislativo n. 163 – Codice dei contratti pubblici relativi a lavori, servizi e forniture in attuazione delle direttive 2004/17/CE e 2004/18/CE (zakonska uredba št. 163 o sprejetju zakonika o javnih naročilih gradenj, storitev in blaga ter prenosu direktiv 2004/17/ES in 2004/18/ES) z dne 12. aprila 2006 (GURI št. 100 z dne 2. maja 2006) v različici, ki je veljala v času nastanka dejanskega stanja zadeve v glavni stvari (v nadaljevanju: zakonska uredba št. 163/2006), določa:
„1.   Tehnične specifikacije iz točke 1 Priloge VIII se navedejo v dokumentaciji javnega naročila, kot so obvestilo o javnem naročilu, razpisna dokumentacija ali dodatni dokumenti. Kadar koli je to mogoče, je treba te tehnične specifikacije določiti tako, da upoštevajo merila za dostop za invalidne osebe, oblikovanje, prilagojeno vsem uporabnikom, in varstvo okolja.
2.   Tehnične specifikacije morajo omogočati enakopraven dostop vsem ponudnikom in ne smejo ustvarjati neupravičenih ovir za odpiranje javnih naročil konkurenci.
3.   Brez vpliva na pravno zavezujoče nacionalne tehnične predpise, kolikor so skladni z zakonodajo Skupnosti, se tehnične specifikacije oblikujejo:
(a)
bodisi s sklicevanjem na tehnične specifikacije iz Priloge VIII in po prednostnem vrstnem redu na nacionalne standarde, ki so prevzeti po evropskih standardih, evropska tehnična soglasja, skupne tehnične specifikacije, mednarodne standarde, druge tehnične referenčne sisteme, ki so jih določili evropski organi za standardizacijo, ali če teh ni, na nacionalne standarde, nacionalna tehnična soglasja ali nacionalne tehnične specifikacije, povezane z načrtovanjem, izračunom in izvedbo gradenj ter uporabo proizvodov. Pri vsakem sklicevanju se navede izraz ‚ali enakovredni‘;
[…]
4.   V primeru, da naročnik izkoristi možnost sklicevanja na specifikacije iz odstavka 3(a), ne sme zavrniti ponudbe z obrazložitvijo, da proizvodi in storitve, ki so ponujeni, niso skladni s tehničnimi specifikacijami, na katere se sklicuje, če ponudnik v svoji ponudbi s katerimi koli ustreznimi sredstvi in na način, ki je sprejemljiv za naročnika, dokaže, da rešitve, ki jih predlaga, na enak način izpolnjujejo zahteve, določene v tehničnih specifikacijah.
5.   Ustrezno sredstvo je lahko tehnična dokumentacija proizvajalca ali poročilo o preizkusu, ki ga izda priznani organ.
6.   Gospodarski subjekt, ki predlaga rešitve, enakovredne zahtevam iz tehničnih specifikacij, to sporoči z ločeno izjavo, ki jo priloži k ponudbi.
[…]
13.   Če tega ne upravičuje predmet naročila, se tehnične specifikacije ne smejo sklicevati na posamezno izdelavo ali vir, na določeni postopek, na blagovne znamke, patente ali tipe, na poreklo ali na posebno proizvodnjo, če bi se s takim navajanjem dajala prednost nekaterim podjetjem ali nekaterim proizvodom oziroma bi s tem bila nekatera podjetja ali nekateri proizvodi izločeni. To sklicevanje je izjemoma dovoljeno, če ni mogoče dovolj natančno in razumljivo opisati predmeta naročila v skladu z odstavkoma 3 in 4 ter pod pogojem, da se ob takem sklicevanju navede izraz ‚ali enakovredno‘.“
Spor o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje
Družba ATM je z obvestilom o javnem naročilu, ki je bilo 25. februarja 2015 objavljeno v
Uradnem listu Evropske unije
, začela odprti postopek javnega razpisa za oddajo naročila, ki se je nanašalo na „dobavo originalnih rezervnih delov in/ali delov, ki jih proizvajalci nameščajo na nova vozila in/ali enakovrednih nadomestnih delov za avtobuse in trolejbuse IVECO“.
Vrednost naročila je bila ocenjena na 3.350.000 EUR brez davka na dodano vrednost (DDV). Kot merilo za ocenjevanje ponudb je bila določena najnižja cena z možnostjo nove ponudbe po prvotnih ponudbah na podlagi najboljše predložene ponudbe.
Rezervni deli, ki jih je bilo treba dobaviti, so bili navedeni na seznamu, ki ga je pripravila družba ATM. Ta seznam je vseboval izrecno sklicevanje na dele določene znamke (FIAT/IVECO). V ponudbo je bilo treba vključiti okoli 2200 različnih rezervnih delov.
V skladu z navedbami v dokumentaciji javnega naročila so se za „originalne rezervne dele“ šteli rezervni deli, ki jih je izdelal sam proizvajalec vozila, ali deli, ki so jih izdelali dobavitelji proizvajalca vozila, ki so lahko potrdili, da so bili ti deli izdelani v skladu s specifikacijami in proizvodnimi standardi, ki jih je opredelil proizvajalec vozila. „Enakovredni rezervni deli“ so bili opredeljeni kot rezervni deli, ki jih izdela katero koli podjetje, ki potrdi, da njihova kakovost ustreza kakovosti sestavnih delov, uporabljenih pri sestavljanju vozila, in kakovosti rezervnih delov, ki jih dobavi proizvajalec vozila.
V zvezi s podrobnostmi ponudbe je bilo v dokumentaciji javnega naročila določeno, da ponudnik vsak proizvod, ki se ponuja kot „enakovreden“ rezervnemu delu znamke IVECO, označi s kratico „EQ“.
V razpisni dokumentaciji je bilo prav tako natančno navedeno, da bo družba ATM v primeru dodelitve naročila sprejela samo tiste enakovredne rezervne dele, glede katerih je bil opravljen postopek homologacije ali za katere je bilo izdano potrdilo, da so enakovredni originalom ponujenih proizvodov.
V postopku sta sodelovali dve podjetji, in sicer Iveco Orecchia, ki kot izključni koncesionar zadevne skupine proizvajalcev rezervnih delov za severno-zahodno Italijo lahko ponudi originalne rezervne dele, ter VAR. Ob koncu postopka javnega razpisa je bilo podjetje VAR uvrščeno na prvo mesto.
Podjetje Iveco Orecchia je pri Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia (deželno upravno sodišče Lombardije, Italija) vložilo tožbo za razglasitev ničnosti odločbe o oddaji naročila podjetju VAR, navedeno sodišče pa je tej tožbi ugodilo. To sodišče je tako to odločbo razglasilo za nično zlasti zato, ker podjetje VAR ni predložilo dokaza o enakovrednosti predlaganih proizvodov originalnim rezervnim delom niti ob predložitvi ponudbe niti med postopkom oddaje naročila. Podjetje VAR je ob podpori družbe ATM zoper to sodbo vložilo pritožbo pri Consiglio di Stato (državni svet, Italija). Družba ATM je ob podpori podjetja VAR prav tako vložila pritožbo zoper to sodbo pred navedenim sodiščem, ki je ti pritožbi združilo.
Consiglio di Stato (državni svet) poudarja, da niti v besedilu posebne ureditve tega javnega razpisa niti v besedilu člena 68(13) zakonske uredbe št. 163/2006 ni določeno, da mora ponudnik dokaz o tem, da je proizvod enakovreden originalu, predložiti med javnim razpisom. Glede tega naj bi se člen 68(13) zakonske uredbe št. 163/2006, s katerim naj bi bil v nacionalno pravo prenesen člen 34(8) Direktive 2004/17, razlikoval od primera, v katerem naročnik opredeli proizvode, ki so predmet naročila, v skladu s členom 68(3) te zakonske uredbe, torej od primera, v katerem mora ponudnik med javnim razpisom dokazati, da rešitve, ki jih predlaga, enakovredno izpolnjujejo zahteve, opredeljene v tehničnih specifikacijah. Navedeno sodišče poleg tega pojasnjuje, da je treba upoštevati tudi tehnične specifikacije v dokumentaciji javnega naročila, v skladu s katerimi je bilo treba v primeru enakovrednih proizvodov njihovo enakovrednost dokazati z ustreznim potrdilom proizvajalca, ki ga je bilo treba predložiti naročniku „ob prvi dobavi enakovrednega rezervnega dela“. Vendar bi lahko sistematična razlaga člena 34(8) Direktive 2004/17 zahtevala, da se dokaz o enakovrednosti predloži že ob predložitvi ponudbe.
V teh okoliščinah je Consiglio di Stato (državni svet) prekinil odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložil ti vprašanji:
„1.
Primarno: ali je treba člen 34(8) Direktive 2004/17 razlagati tako, da določa, da je treba enakovrednost proizvodov, ki se morajo dobaviti, originalnim dokazati že ob predložitvi ponudbe?
2.
Podredno glede na prvo vprašanje, če je odgovor nanj nikalen: kako je treba zagotoviti spoštovanje načel enakega obravnavanja in nepristranskosti, svobodne konkurence in dobrega upravljanja ter pravice drugih ponudnikov do obrambe in kontradiktornosti postopka?“
Vprašanji za predhodno odločanje
Prvo vprašanje
Predložitveno sodišče želi s prvim vprašanjem izvedeti, ali je treba člen 34(8) Direktive 2004/17 razlagati tako, da mora naročnik v primeru, da tehnične specifikacije iz dokumentacije javnega naročila vsebujejo sklicevanje na posamezno znamko, vir ali posebno proizvodnjo, zahtevati, da ponudnik že v ponudbi predloži dokaz o tem, da so predlagani proizvodi enakovredni proizvodom, ki so opredeljeni v navedenih tehničnih specifikacijah.
V skladu s členom 34(2) Direktive 2004/17 morajo tehnične specifikacije omogočati enakopraven dostop vsem ponudnikom in ne smejo ustvarjati neupravičenih ovir za odprtost javnih naročil.
Glede na ta cilj člen 34(8) Direktive 2004/17 določa, da se tehnične specifikacije ne smejo sklicevati na posamezno izdelavo ali vir ali na določeni postopek ali na blagovne znamke, patente, tipe ali posebno poreklo ali proizvodnjo, če bi se s takim navajanjem dajala prednost nekaterim podjetjem ali nekaterim proizvodom oziroma bi s tem bila nekatera podjetja ali nekateri proizvodi izločeni, razen če to upravičuje predmet naročila. To sklicevanje je izjemoma dovoljeno, če ni mogoče dovolj natančno in razumljivo opisati predmeta naročila v skladu z odstavkoma 3 in 4 tega člena. Pri takem sklicevanju se morajo navesti besede „ali enakovredno“.
V tej določbi ni navedeno, niti kdaj niti kako je treba dokazati „enakovrednost“ proizvoda, ki ga predlaga ponudnik.
Glede tega iz člena 34, od (3) do (5), Direktive 2004/17 izrecno izhaja, da mora ponudnik, kadar so tehnične specifikacije določene s sklicevanjem na nekatere standarde ali v smislu izvedbe ali funkcionalnih zahtev ali s kombinacijo naštetega, v svoji ponudbi dokazati, da ta izpolnjuje zahteve iz dokumentacije javnega naročila. Iz teh določb je razvidno tudi, da se ta dokaz lahko predloži „s katerimi koli ustreznimi sredstvi“ in da bi glede tega „[u]strezno sredstvo […] lahko bila tehnična dokumentacija proizvajalca ali poročilo o preskusih priznanega organa“.
Tako je iz odstavkov od 3 do 5 člena 34 Direktive 2004/17 razvidno, da so v njih opredeljena splošna pravila v zvezi z oblikovanjem tehničnih specifikacij, sredstvi, s katerimi lahko ponudnik dokazuje, da njegova ponudba izpolnjuje zahteve iz teh specifikacij, in tem, kdaj je treba te dokaze predložiti.
V primerjavi s temi splošnimi pravili so v odstavku 8 navedenega člena 34 določena posebna pravila, s katerimi so urejeni pogoji, pod katerimi je dovoljena posebna oblika opredelitve vsebine tehničnih specifikacij, zlasti navedba posamezne izdelave ali vira ali določenega postopka ali blagovne znamke, patentov, tipov ali posebnega porekla ali proizvodnje.
Izjema, ki jo uvaja navedeni odstavek in ki jo je treba že zaradi njene narave razlagati ozko, se ne nanaša niti na to, kdaj mora ponudnik dokazati, da njegova ponudba izpolnjuje zahteve iz tehničnih specifikacij, niti na dokazna sredstva, ki so mu na voljo. Ta elementa sta torej še naprej urejena s splošnimi pravili, vsebovanimi v odstavkih od 3 do 5 člena 34 Direktive 2004/17.
Na podlagi tega je mogoče ugotoviti, da mora naročnik, kadar uporabi možnost iz člena 34(8), drugi stavek, navedene direktive, od ponudnika, ki želi izkoristiti možnost, da ponudi proizvode, ki so enakovredni tistim, ki so opredeljeni s sklicevanjem na neko znamko, vir ali določeno izdelavo, zahtevati, da že v svoji ponudbi predloži dokaz o enakovrednosti zadevnih proizvodov.
To razlago potrjuje več določb Direktive 2004/17 in njena vodilna načela.
Najprej, načelo enakega obravnavanja in obveznost preglednosti, ki sta vsebovana v členu 10 te direktive, med drugim zahtevata, da morajo biti ponudniki obravnavani enako tako ob pripravi ponudb kot takrat, ko jih naročnik ocenjuje, in pomenita podlago za pravila Unije o postopkih za oddajo javnih naročil (sodba z dne 24. maja 2016, MT Højgaard in Züblin,
C‑396/14
,
EU:C:2016:347
, točka
).
Če pa bi v postopku, v katerem so bile tehnične specifikacije opredeljene na način, ki je poseben in pomeni izjemo ter ki je določen v odstavku 8 člena 34 Direktive 2004/17, ponudnik lahko dokazoval enakovrednost svojih proizvodov po predložitvi svoje ponudbe, za ponudbe vseh ponudnikov ob njihovem ocenjevanju ne bi veljali enaki pogoji.
Člen 51(3) Direktive 2004/17 določa, da naročniki potrdijo, da so ponudbe, ki so jih predložili izbrani ponudniki, v skladu s pravili in zahtevami za ponudbe. Prav tako iz člena 49(2), druga alinea, in uvodne izjave 42 te direktive izhaja, da morajo biti naročniki sposobni obrazložiti vsako odločitev o neenakovrednosti.
Ta potrditev in eventualno sprejetje odločitve o neenakovrednosti pa sta mogoča šele po odprtju ponudb, ko jih naročnik ocenjuje, in zahtevata, da ta subjekt razpolaga z dokazi, na podlagi katerih lahko oceni, ali in v kolikšni meri predložene ponudbe izpolnjujejo zahteve iz tehničnih specifikacij, sicer obstaja nevarnost kršitve načela enakega obravnavanja in nastanka nepravilnosti v poteku postopka oddaje.
Kar zadeva sredstva, s katerimi lahko ponudniki dokazujejo enakovrednost rešitev, ki jih predlagajo, se določbe odstavkov 4 in 5 člena 34 Direktive 2004/17 uporabljajo tudi v postopkih, v katerih so bile tehnične specifikacije oblikovane na poseben način, določen v odstavku 8 navedenega člena, kar pomeni, da je dovoljena uporaba katerega koli ustreznega sredstva.
Na podlagi tega je mogoče ugotoviti, da čeprav naročnik ponudnikom ne more dovoliti, da dokazujejo enakovrednost rešitev, ki jih predlagajo, po predložitvi svojih ponudb, ima ta subjekt polje proste presoje pri določitvi sredstev, ki jih ponudniki lahko uporabijo za dokazovanje te enakovrednosti v svojih ponudbah. Vendar je treba to polje proste presoje izvrševati tako, da dokazna sredstva, ki jih naročnik dopušča, temu subjektu dejansko omogočajo, da smiselno oceni ponudbe, ki so mu bile predložene, in ne presegajo tega, kar je za to potrebno, tako da se prepreči, da bi ta dokazna sredstva ustvarjala neupravičene ovire za odpiranje javnih naročil konkurenci, s čimer bi bil kršen člen 34(2) Direktive 2004/17.
Ob upoštevanju zgornjih preudarkov je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da je treba člen 34(8) Direktive 2004/17 razlagati tako, da mora naročnik v primeru, da tehnične specifikacije iz dokumentacije javnega naročila vsebujejo sklicevanje na posamezno znamko, vir ali posebno proizvodnjo, zahtevati, da ponudnik že v ponudbi predloži dokaz o tem, da so predlagani proizvodi enakovredni proizvodom, ki so opredeljeni v navedenih tehničnih specifikacijah.
Drugo vprašanje
Ob upoštevanju odgovora na prvo vprašanje na drugo ni treba odgovoriti.
Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (četrti senat) razsodilo:

Člen 34(8) Direktive 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev je treba razlagati tako, da mora naročnik v primeru, da tehnične specifikacije iz dokumentacije javnega naročila vsebujejo sklicevanje na posamezno znamko, vir ali posebno proizvodnjo, zahtevati, da ponudnik že v ponudbi predloži dokaz o tem, da so predlagani proizvodi enakovredni proizvodom, ki so opredeljeni v navedenih tehničnih specifikacijah.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: italijanščina.