CELEX: 62022CJ0023
Eelotsusetaotlus
Riigiabi
Määrus (EL) nr 651/2014
Teatavat liiki siseturuga kokkusobiva abi erand
Regionaalabi suunised
Kohaldamisala
Erandid
Kalanduse ja vesiviljeluse sektor
Põllumajandustoodete töötlemise ja turustamise sektor
Mõiste „põllumajandustooted“
Määrus (EL) nr 1379/2013
Kalapüügi- ja vesiviljelustoodete turu ühine korraldus
I lisa
Kalapüügi- ja vesiviljelustoodete töötlemine
Soolatursk, külmutatud tursk ja leotatud tursk

Eelotsusetaotlus puudutab küsimust, kuidas tõlgendada komisjoni 17. juuni 2014. aasta määruse (EL) nr 651/2014 [ELTL] artiklite 107 ja 108 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks (
ELT 2014, L 187, lk 1
), artiklit 1 ja artikli 2 punkti 11, regionaalabi suuniseid aastateks 2014–2020 (
ELT 2013, C 209, lk 1
; edaspidi „suunised 2014–2020“) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1379/2013 kalapüügi- ja vesiviljelustoodete turu ühise korralduse kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1184/2006 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 104/2000 (
ELT 2013, L 354, lk 1
), koostoimes EL toimimise lepingu I lisaga.
Eelotsusetaotlus esitati Caxamar – Comércio e Indústria de Bacalhau SA (edaspidi „Caxamar“) ja Autoridade Tributária e Aduaneira (Portugali maksu- ja tolliamet; edaspidi „maksuhaldur“) vahelises kohtuvaidluses selle äriühingu tulumaksu korrigeerimise üle seetõttu, et teatavad investeerimiskulud ei andnud õigust maksusoodustusele.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
Määrus nr 1379/2013
Määruse nr 1379/2013 artiklis 2 „Reguleerimisala“ on sätestatud:
„[Kalapüügi- ja vesiviljelustoodete turu ühise korraldust] kohaldatakse käesoleva määruse I lisas loetletud kalapüügi- ja vesiviljelustoodete suhtes, mida turustatakse [Euroopa L]iidus.“
Selle määruse artiklis 5 „Mõisted“ on ette nähtud:
„[…] Lisaks kasutatakse järgmisi mõisteid:
a)
„kalapüügitooted“ – kalapüügitegevuse tulemusena saadud veeorganismid või neist valmistatud tooted, mis on loetletud I lisas;
[…]
d)
„kalapüügi- ja vesiviljelussektor“ – majandussektor, mis hõlmab kõiki kalapüügi- või vesiviljelustoodete tootmis-, töötlemis- ja turustustegevusi;
[…]“.
Selle määruse I lisa „Ühise turukorraldusega hõlmatud kalandus- ja vesiviljelustooted“ on sõnastatud järgmiselt:
CN-kood

Kauba kirjeldus
a)
Eluskala
Värske või jahutatud kala (v.a rubriigis 0304 esitatud kalafilee ja muu kalaliha)
Külmutatud kala, v.a kalafileed ja muu rubriigi 0304 kalaliha
Kalafileed ja muu kalaliha (k.a kalahakkliha), värske, jahutatud või külmutatud
b)
Kuivatatud, soolatud või soolvees kala; […]
[…]
[…]
[…]
Määrus nr 651/2014
Määruse nr 651/2014, millega tunnistati kehtetuks komisjoni 6. augusti 2008. aasta määrus (EÜ) nr 800/2008 EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse ühisturuga kokkusobivaks (üldine grupierandi määrus) (
ELT 2008, L 214, lk 3
), artikli 1 „Reguleerimisala“ lõikes 3 oli sätestatud:
„Käesolevat määrust ei kohaldata järgmise abi suhtes:
a)
kalandus- ja vesiviljelussektoris antav abi, mida reguleeritakse [määrusega nr 1379/2013], välja arvatud koolitusabi, VKEdele rahastamise juurdepääsuks antav abi, teadus- ja arendustegevuse valdkonnas antav abi ning ebasoodsas olukorras olevate töötajate ja puudega töötajate jaoks antav abi;
[…]
c)
põllumajandustoodete töötlemise ja turustamise sektoris antav abi järgmistel juhtudel:
i)
kui abisumma määratakse kindlaks esmatootjatelt ostetud või kõnealuste ettevõtjate poolt turule viidud toodete hinna või koguse alusel, või
ii)
kui abi antakse tingimusel, et osa abist või kogu abi antakse edasi esmatootjatele;
[…]“.
Alates 10. juulist 2017 asendati komisjoni 14. juuni 2017. aasta määruse (EL) 2017/1084, millega muudetakse määrust nr 651/2014 (
ELT 2017, L 156, lk 1
), artikli 1 punkti 1 alapunktiga b määruse nr 651/2014 artikli 1 lõike 3 punktid a–c järgmiselt:
„Käesolevat määrust ei kohaldata järgmise abi suhtes:
a)
kalandus- ja vesiviljelussektoris antav abi, mida reguleeritakse [määrusega nr 1379/2013], välja arvatud koolitusabi, VKEdele rahastamisele juurdepääsuks antav abi, teadus- ja arendustegevuse valdkonnas antav abi, VKEdele innovatsiooniks antav abi, ebasoodsas olukorras olevate töötajate ja puudega töötajate jaoks antav abi ning äärepoolseimates piirkondades antav investeeringuteks ettenähtud abi ja regionaalse tegevusabi kavad;
[…]
c)
põllumajandustoodete töötlemise ja turustamise sektoris antav abi järgmistel juhtudel:
i)
kui abisumma määratakse kindlaks esmatootjatelt ostetud või kõnealuste ettevõtjate poolt turule viidud toodete hinna või koguse alusel,
ii)
kui abi antakse tingimusel, et osa abist või kogu abi antakse edasi esmatootjatele.“
Määruse nr 651/2014 artiklis 2 „Mõisted“ on sätestatud:
„Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
[…]
9.   „põllumajandustoodete esmatootmine“ – [EL toimimise] lepingu I lisas loetletud põllundus- ja loomakasvatussaaduste tootmine ilma täiendava töötlemiseta kõnealuste toodete olemust muutmata;
10.   „põllumajandustoodete töötlemine“ – põllumajandustoodete mis tahes töötlemine, mille saadus on samuti põllumajandustoode, välja arvatud selline põllumajandusettevõttes toimuv tegevus, mis on vajalik loomse või taimse saaduse esmamüügiks ettevalmistamiseks;
11.   „põllumajandustooted“ – [EL toimimise] lepingu I lisas loetletud tooted, välja arvatud [määruse nr 1379/2013] I lisas loetletud kalandus- ja vesiviljelustooted;
[…]“.
Suunised 2014–2020
Suuniste 2014–2020 1.1 peatüki „Regionaalabi reguleerimisala“ punktis 10 on ette nähtud:
„[Euroopa] Komisjon kohaldab käesolevates suunistes kehtestatud põhimõtteid regionaalabi suhtes kõikides majandustegevuse valdkondades […], välja arvatud kalandus ja vesiviljelus […], põllumajandus […] ja transport […], mida reguleeritakse eriõigusaktides sätestatud erieeskirjadega, mis võivad osaliselt või täielikult erineda käesolevatest suunistest. Komisjon kohaldab käesolevaid suuniseid põllumajandustoodete töötlemise suhtes mittepõllumajanduslikeks toodeteks ning selliste toodete turustamise suhtes. […]“.
10. joonealune märkus, millele selles punktis 10 viidatakse, täpsustab, et kalandus- ja vesiviljelussektorid kuuluvad nõukogu 17. detsembri 1999. aasta määruse (EÜ) nr 104/2000 kalandus- ja akvakultuuritooteturu ühise korralduse kohta (
EÜT 2000, L 17, lk 22
; ELT eriväljaanne 04/04, lk 198) kohaldamisalasse.
11. joonealune märkus, millele selles punktis 10 viidatakse, on sõnastatud järgmiselt:
„ELi toimimise lepingu I lisas loetletud põllumajandustoodete esmaseks tootmiseks, töötlemiseks ja turustamiseks ning metsandusele antava riigiabi suhtes kohaldatakse põllumajandussektori riigiabi suunistes sätestatud eeskirju.“
Portugali õigus
Investeeringute maksustamise seadustik
Investeeringute maksustamise seadustiku (Código Fiscal do Investimento) põhikohtuasja asjaoludele kohaldatava redaktsiooni (edaspidi „investeeringute maksustamise seadustik“) artikli 2 „Esemeline kohaldamisala“ lõigetes 2 ja 3 on sätestatud:
„2.   Eelmises lõikes osutatud investeeringute ese peab kuuluma eeskätt järgmiste majandustegevuste alla, võttes arvesse [suuniste 2014–2020] valdkondlikku kohaldamisala:
a)
kaevandustööstus ja töötlev tööstus;
[…]
d)
põllumajandus, vesiviljelus, kalakasvatus, põllumajanduslik loomakasvatus ja metsandus;
[…]
3.   Finants- ja majandusvaldkonna eest vastutavate valitsuse liikmete ministri määrusega määratletakse majandustegevuse koodid (CAE), mis vastavad eelmises lõikes nimetatud tegevustele.“
Selle seadustiku artikli 22 „Kohaldamisala ja mõisted“ lõikes 1 on ette nähtud:
„[Investeerimise toetamise maksustamiskord (RFAI)] on kohaldatav [ettevõtte tulumaksu] kohustuslastele, kes tegutsevad artikli 2 lõikes 2 sõnaselgelt osutatud sektorites, võttes arvesse selle artikli lõikes 3 viidatud ministri määruses määratletud tegevuskoode, välja arvatud tegevused, mis ei kuulu [suuniste 2014–2020] ja [määruse nr 651/2014] valdkondlikku kohaldamisalasse.“
Ministri määrus nr 282/2014
Ministri 30. detsembri 2014. aasta määruse nr 282/2014, milles on määratud mitmele tegevusalale majandustegevuse kood (CAE) (Portaria n.
o
282/2014 que define os códigos de atividade económica (CAE) correspondentes a várias atividades;
Diário da República
, esimene seeria, nr 251, 30.12.2014; edaspidi „ministri määrus nr 282/2014“), artiklis 1 „Ühenduse raamistik“ on ette nähtud:
„Vastavalt [suunistele 2014–2020] ja [määrusele nr 651/2014] ei või anda maksusoodustusi investeeringutele, mille ese on majandustegevus […] kalandus- ja vesiviljelussektoris, põllumajandusliku esmatootmise sektoris, [EL] toimimise lepingu I lisas loetletud põllumajandustoodete töötlemise ja turustamise sektoris […].“
Selle ministri määruse artiklis 2 „Valdkondlik kohaldamisala“ on ette nähtud:
„Kui eelmises artiklis ette nähtud piirangutest ei tulene teisiti, vastavad [investeeringute maksustamise seadustiku] artikli 2 lõikes 2 loetletud majandustegevused 14. novembri 2007. aasta dekreetseadusega nr 381/2007 heaks kiidetud [Portugali majandustegevuse klassifikaatori kolmandat korda läbivaadatud versiooni (CAE Rev3)] järgmistele koodidele:
[…]
b)
töötlev tööstus – osad 10–33;
[…]“.
Kood CAE 10204 Rev3 tähistab „kalapüügi- ja vesiviljelustoodete soolamist, kuivatamist ja muud töötlemist“.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
Caxamar on Portugali õiguse alusel asutatud äriühing, kes tegeleb peamiselt kalapüügi- ja vesiviljelustoodete soolamise ja kuivatamisega ning kõrvaltegevusena nende toodete sügavkülmutamisega.
Aastatel 2016 ja 2018 tegi see äriühing investeeringuid, mille eesmärk oli laiendada olemasoleva käitise võimsust, et parendada ja laiendada soolamist, leotamist ja sügavkülmutamist.
Kuna Caxamar leidis, et nende investeeringutega seotud kulude eest võis saada RFAI raames investeeringute maksustamise seadustiku artiklis 22 ette nähtud maksusoodustust, arvas ta sellega seoses oma 2016. ja 2018. aasta maksustatavast tulust maha kulud vastavalt summas 72775,36 eurot ja 41607,67 eurot.
RFAI raames võimaldatud maksusoodustuste kohaldamise kontrolli tulemusel korrigeeris maksuhaldur Caxamari poolt nende kahe maksustamisaasta eest võlgnetavat ettevõtte tulumaksu summat ja nõudis sellelt äriühingult maksu ja viivisena lisasummat 126302,62 eurot. Maksuhaldur leidis nimelt, et RFAI raames ei saa nende investeeringute esemeks oleva tegevusega seoses maksusoodustust, kuna see ei kuulu viimase kohaldamisalasse vastavalt investeeringute maksustamise seadustikule koostoimes ministri määruse nr 282/2014 artiklitega 1 ja 2, määrusega nr 651/2014 ja EL toimimise lepingu I lisaga.
Eelkõige märkis maksuhaldur, et tursa soolamine, leotamine ja sügavkülmutamine, mis on üks koodi CAE 10204 Rev3 alla kuuluvatest töötlemistegevustest, on hõlmatud „töötleva tööstusega“ ministri määruse nr 282/2014 artikli 2 punkti b tähenduses, mis kuulub seetõttu, et soola-, külmutatud ja leotatud tursk kuuluvad EL toimimise lepingu I lisas toodud nomenklatuuri peatükkide kohaldamisalasse, mõiste „põllumajandustoodete töötlemine“ alla, mille lõpptoode on samuti selles I lisas nimetatud põllumajandustoode. Seetõttu ei saa anda selle tegevusega seoses RFAI raames maksusoodustust vastavalt ministri määruse nr 282/2014 artiklile 1 ja investeeringute maksustamise seaduse artikli 22 lõikele 1, mille lõpuosas välistatakse maksusoodustuse andmine seoses tegevusega, mis ei kuulu määruse nr 651/2014 ega suuniste 2014–2020 kohaldamisalasse.
Caxamar esitas tehtud korrektsiooni tühistamise nõudes kaebuse Tribunal Arbitral Tributáriole (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (maksuasjade vahekohus (haldusvaidluste arbitraažikeskus), Portugal), kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus.
Oma kaebuse põhjendamiseks väidab Caxamar, et tursa soolamine, leotamine ja sügavkülmutamine kuuluvad määruse nr 651/2014 ja suuniste 2014–2020 kohaldamisalasse, mistõttu see võib asjaomasest abikavast toetust saada. Ta väidab, et maksuhaldur tõlgendas sellega seoses vääralt investeeringute maksustamise seadustikku, RFAI-d, ministri määrust nr 282/2014, määrusi nr 651/2014 ja nr 1379/2013 ning EL toimimise lepingu I lisa, kuna see tegevus on töötleva tööstuse tegevus, mis kuulub ministri määruse artikli 2 punkti b kohaldamisalasse, mitte põllumajandustoodete töötlemine, mis on määruse nr 651/2014 ja suuniste 2014–2020 kohaldamisalast välja jäetud. Nimelt tuleks tema sõnul riigisisest õigust tõlgendada kooskõlas liidu õigusega, nagu see on ette nähtud eelkõige määruse nr 651/2014 artikli 2 punktis 11, kus on mõiste „põllumajandustoode“ määratletud nii, et see tähistab EL toimimise lepingu I lisas loetletud tooteid, välja arvatud määruse nr 1379/2013 I lisas loetletud kalapüügi- ja vesiviljelustooted. Selles lisas olevat konkreetselt ära nimetatud värske, kuivatatud, soolatud või soolvees kala, külmutatud kala, kalajäätmed ja kalatooted. Järelikult ei ole põhikohtuasjas kõne all oleva tursa töötlemise tulemusel saadud tooted määruse nr 651/2014 tähenduses „põllumajandustooted“.
Maksuhaldur väidab seevastu, et määruse nr 651/2014 artikli 1 lõike 3 punktidest a–c koostoimes artikliga 2 ja suunistest 2014–2020 tuleneb, et selle määruse kohaldamisalast on välja jäetud tursa soolamine, leotamine ja sügavkülmutamine, kuna see kujutab endast kalapüügi- ja vesiviljelustoodete töötlemist. Nimelt ei kohaldata viimati nimetatud määrust ja suuniseid 2014–2020 määruse nr 1379/2013 I lisas loetletud kalapüügi- ja vesiviljelustoodete ega EL toimimise lepingu I lisas loetletud „põllumajandustoodete“ suhtes. Ta nõustub, et see tegevus kitsas ja grammatilises tähenduses ei eelda „põllumajandustoodete“ kui selliste töötlemist. Siiski tuleneb tema sõnul ELTL artikli 38 lõikest 1 ning selle lepingu I lisa 3. ja 16. peatükist, mis käsitlevad kala, vähke ja molluskeid ning nende tooteid, et mõiste „põllumajandustooted“ hõlmab ka kalapüügitooteid. Nendele sätetele vastavalt ei saa ministri määruse nr 282/2014 artikli 1 kohaselt asjaomast toetust anda seoses investeeringutega, mida tehakse majandustegevusse EL toimimise lepingu I lisas loetletud kalapüügi- ja vesiviljelussektoris või põllumajandustoodete töötlemise sektoris.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab seega, et põhikohtuasja lahendamiseks tuleb leida vastus küsimusele, kas tursa töötlemine nii, et tulemuseks on kas soola‑, külmutatud või leotatud tursk, ning mis on hõlmatud ministri määruse nr 282/2014 artikli 2 punkti b kohaldamisalasse kuuluva töötleva tööstusega, on põllumajandustoodete töötlemine kohaldatavate liidu õigusnormide tähenduses, nagu need tulenevad määrusest nr 651/2014, suunistest 2014–2020 ning neist liidu õigusnormidest, millele neis aktides viidatakse.
Neil asjaoludel otsustas Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (maksuasjade vahekohus (haldusvaidluste arbitraažikeskus)) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas tõlgendades õigesti [suuniseid 2014–2020] koostoimes [määrusega nr 651/2014], eelkõige selle artikli 1 ja artikli 2 punktiga 11, [määrusega nr 1379/2013] ja [EL] toimimise lepingu I lisaga saab jõuda järeldusele, et vastavalt [investeeringute maksustamise seadustiku] artikli 2 lõikele 2 ja artikli 22 lõikele 1 ning […] ministri määruse nr 282/2014 artiklitele 1 ja 2 ei ole kalapüügi- ja vesiviljelustoodete töötlemine seoses „soolatursa“, „külmutatud tursa“ ja „leotatud tursaga“, mis kuulub koodi CAE 10204 Rev3 alla, põllumajandustoodete töötlemine, mis võimaldab kohaldada ette nähtud maksusoodustusi?“
Eelotsuse küsimuse analüüs
Oma küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas määruse nr 651/2014 artiklit 1 ja artikli 2 punkte 10 ja 11 ning suuniseid 2014–2020 koostoimes EL toimimise lepingu I lisa ja määrusega nr 1379/2013 tuleb tõlgendada nii, et niisugune kalapüügi- ja vesiviljelustoodete töötlemine nagu soola-, külmutatud ja leotatud tursa tootmine kujutab endast põllumajandustoodete töötlemist, mis on määruse nr 651/2014 artikli 1 lõike 3 punktiga c välja jäetud selle määruse kohaldamisalast.
Kõigepealt tuleb täpsustada, et põhikohtuasja asjaolud leidsid aset 2016. ja 2018. aastal, mistõttu on põhikohtuasjas kohaldatavad määruse nr 651/2014 artikli 1 lõike 3 sätted nii enne määruse 2017/1084 jõustumist kehtinud redaktsioonis kui ka sellest määrusest tulenevas redaktsioonis. Kuna selle määrusega tehtud muudatused ei mõjuta siiski nende sätete selle osa sisu, mis on asjakohane eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimusele vastamiseks, on määruse nr 651/2014 artikli 1 lõikele 3 selle algses redaktsioonis antud tõlgendus
mutatis mutandis
kohaldatav selle määruse artikli 1 lõikele 3 selle määrusega 2017/1084 muudetud redaktsioonis.
Sellega seoses tuleb meenutada, et vastavalt määruse nr 651/2014 artikli 1 lõike 3 punktile c ei kohaldata seda määrust „põllumajandustoodete töötlemise ja turustamise sektoris antava abi“ suhtes selles sättes täpsustatud juhtudel. Seda erandit on korratud suuniste 2014–2020 punktis 10 ja eelkõige selle punkti kohta käivas 11. joonealuses märkuses.
Mis puudutab mõistet „põllumajandustoodete töötlemine“ määruse nr 651/2014 tähenduses, siis kui käesolevas kohtuasjas kohaldamisele mittekuuluv erand välja arvata, hõlmab see selle määruse artikli 2 punkti 10 kohaselt „põllumajandustoodete mis tahes töötlemist, mille saadus on samuti põllumajandustoode“; mõiste „põllumajandustoode“ on omakorda määratletud selle määruse artikli 2 punktis 11 kui EL toimimise lepingu I lisas loetletud toode, „välja arvatud [määruse nr 1379/2013] I lisas loetletud kalandus- ja vesiviljelustooted“.
Viimati nimetatud lisas on aga sõnaselgelt ära nimetatud eeskätt külmutatud kala, külmutatud kalafileed ning kuivatatud ja soolatud kala.
Sellest tuleneb, et nagu märkisid kõik kirjalikud seisukohad esitanud huvitatud isikud, ei ole kalapüügi- ja vesiviljelustoodete töötlemise tulemusel saadud sellised tooted nagu soola-, külmutatud ja leotatud tursk „põllumajandustooted“ määruse nr 651/2014 artikli 2 punkti 11 tähenduses.
Järelikult ei saa sellist tegevust kvalifitseerida „põllumajandustoodete töötlemiseks“ selle määruse artikli 2 punkti 10 tähenduses, kuna selle saadus ei ole põllumajandustoode.
Nagu komisjon õigesti märkis, ei ole selles kontekstis asjakohane eelotsusetaotluse esitanud kohtu tõstatatud küsimus, kas põhikohtuasjas käsitletavad tooted kuuluvad EL toimimise lepingu I lisa kohaldamisalasse, sest määruses nr 651/2014 on määratletud selle määruse huvides mõiste „põllumajandustoode“ ja see määratlus välistab sõnaselgelt määrusega nr 1379/2013 kehtestatud ühise turukorralduse alla kuuluvate kalandus- ja vesiviljelustoodete hõlmatuse selle mõistega.
Sellest järeldub, et kuivõrd selline kalapüügi- ja vesiviljelustoodete töötlemine nagu soola-, külmutatud ja leotatud tursa tootmine ei kujuta endast „põllumajandustoodete töötlemist“ määruse nr 651/2014 artikli 2 punkti 10 tähenduses koostoimes selle määruse artikli 2 punktiga 11 ja määruse nr 1379/2013 I lisaga, siis ei saa see sel alusel määruse nr 651/2014 artikli 1 lõike 3 punkti c kohaselt välja jääda viimati nimetatud määruse kohaldamisalast.
Selleks, et anda eelotsusetaotluse esitanud kohtule täielik vastus, tuleb siiski täpsustada, nii nagu tegid Portugali valitsus ja komisjon, et määruse nr 651/2014 artikli 1 lõike 3 punkti a kohaselt – kui käesolevas kohtuasjas kohaldamisele mittekuuluvad erandid välja arvata – ei kohaldata seda määrust ka abi suhtes, mida antakse „kalandus- ja vesiviljelussektoris antavale abile, mida reguleeritakse [määrusega nr 1379/2013]“. Seda erandit on pealegi meenutatud suuniste 2014–2020 punktis 10 ja selle punkti kohta käivas 10. joonealuses märkuses.
Määruse nr 1379/2013 artiklist 2 ja artikli 5 punktidest a ja d koostoimes selle määruse I lisaga nähtub aga, et määrust kohaldatakse kalapüügitegevuse ja vesiviljeluse tulemusena saadud veeorganismide mis tahes töötlemise suhtes ja eeskätt, nagu sai sisuliselt juba märgitud käesoleva kohtuotsuse punktides 30 ja 31, töötlemise suhtes, mille tulemuseks on soola-, külmutatud ja leotatud tursk.
Seega tuleb tõdeda, et kui kalapüügi- ja vesiviljelustoodete ning nende sellise töötlemise suhtes, nagu on kõne all põhikohtuasjas, ei ole kohaldatav erand määruse nr 651/2014 kohaldamisest, mis on sätestatud selle määruse artikli 1 lõike 3 punktis c ning käsitleb põllumajandustoodete töötlemise ja turustamise sektorit, siis on see nii sellepärast, et need tooted ja töötlemine kuuluvad selle artikli lõike 3 punktis a ette nähtud erandi alla selle määruse kohaldamisest, mis käsitleb kalandus- ja vesiviljelussektorit.
Sellest järeldub, et kui selline kalapüügi- ja vesiviljelustoodete töötlemine nagu soola-, külmutatud ja leotatud tursa tootmine kuulub – nagu märgib pealegi eelotsusetaotluse esitanud kohus oma küsimuses – „kalandus- ja vesiviljelussektorisse“ määruse nr 651/2014 artikli 1 lõike 3 punkti a tähenduses koostoimes artikliga 2 ja artikli 5 punktidega a ja d ning määruse nr 1379/2013 I lisaga, siis jääb see seetõttu igal juhul välja määruse nr 651/2014 kohaldamisalast.
Järelikult tuleb eelotsuse küsimusele vastata, et määruse nr 651/2014 artiklit 1 ja artikli 2 punkte 10 ja 11 ning suuniseid 2014–2020 koostoimes määruse nr 1379/2013 artikliga 2, artikli 5 punktidega a ja d ning I lisaga tuleb tõlgendada nii, et niisugune kalapüügi- ja vesiviljelustoodete töötlemine nagu soola-, külmutatud ja leotatud tursa tootmine ei ole mitte põllumajandustoodete töötlemine, mis on määruse nr 651/2014 artikli 1 lõike 3 punktiga c jäetud välja selle määruse kohaldamisalast, vaid on hõlmatud hoopis kalandus- ja vesiviljelussektoriga, mis on viimati nimetatud määruse artikli 1 lõike 3 punktiga a jäetud välja selle määruse kohaldamisalast.
Kohtukulud
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse liikmesriigi kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.

Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kümnes koda) otsustab:

Komisjoni 17. juuni 2014. aasta määruse (EL) nr 651/2014 [ELTL] artiklite 107 ja 108 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks, artiklit 1 ja artikli 2 punkte 10 ja 11 ning regionaalabi suuniseid aastateks 2014–2020 koostoimes Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1379/2013 kalapüügi- ja vesiviljelustoodete turu ühise korralduse kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1184/2006 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 104/2000, artikliga 2, artikli 5 punktidega a ja d ning I lisaga

tuleb tõlgendada nii, et

niisugune kalapüügi- ja vesiviljelustoodete töötlemine nagu soola-, külmutatud ja leotatud tursa tootmine ei ole mitte põllumajandustoodete töötlemine, mis on määruse nr 651/2014 artikli 1 lõike 3 punktiga c jäetud välja selle määruse kohaldamisalast, vaid on hõlmatud hoopis kalandus- ja vesiviljelussektoriga, mis on viimati nimetatud määruse artikli 1 lõike 3 punktiga a jäetud välja selle määruse kohaldamisalast.

Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: portugali.