CELEX: 62022CJ0023
Ennakkoratkaisupyyntö
Valtiontuet
Asetus (EU) N:o 651/2014
Tiettyjä sisämarkkinoille soveltuvia tukimuotoja koskeva poikkeus
Alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat
Soveltamisala
Rajoitus
Kalastus- ja vesiviljelyala
Maataloustuotteiden jalostuksen ja kaupan ala
Maataloustuotteiden käsite
Asetus (EU) N:o 1379/2013
Kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteinen markkinajärjestely
Liite I
Kalastus- ja vesiviljelytuotteiden jalostus
Suolattu, pakastettu ja liotettu turska

Ennakkoratkaisupyyntö koskee tiettyjen tukimuotojen toteamisesta sisämarkkinoille soveltuviksi [SEUT] 107 ja [SEUT] 108 artiklan mukaisesti 17.6.2014 annetun komission asetuksen (EU) N:o 651/2014 (
EUVL 2014, L 187, s. 1
) 1 artiklan ja 2 artiklan 11 alakohdan, alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen vuosille 2014–2020 (
EUVL 2013, C 209, s. 1
; jäljempänä vuosia 2014–2020 koskevat suuntaviivat) ja kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (EY) N:o 1184/2006 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000 kumoamisesta 11.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1379/2013 (
EUVL 2013, L 354, s. 1
), luettuina yhdessä EUT-sopimuksen liitteen I kanssa, tulkintaa.
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Caxamar – Comércio e Indústria de Bacalhau SA (jäljempänä Caxamar) ja Autoridade Tributária e Aduaneira (vero- ja tulliviranomainen, Portugali; jäljempänä veroviranomainen) ja jossa on kyse yhteisöveron jäännösverosta, joka kyseisen yhtiön on maksettava sen vuoksi, että tietyt investointikustannukset eivät oikeuttaneet veroetuuden saamiseen.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Unionin oikeus
Asetus N:o 1379/2013
Asetuksen N:o 1379/2013 2 artiklassa, jonka otsikkona on ”Soveltamisala”, säädetään seuraavaa:
”[Kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteistä markkinajärjestelyä] sovelletaan tämän asetuksen liitteessä I lueteltuihin kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin, joita pidetään kaupan [Euroopan] unionissa.”
Kyseisen asetuksen 5 artiklassa, jonka otsikko on ”Määritelmät”, säädetään seuraavaa:
”– – Lisäksi sovelletaan seuraavia määritelmiä:
a)
’kalastustuotteilla’ tarkoitetaan liitteessä I lueteltuja, mistä tahansa kalastustoiminnasta peräisin olevia vesieliöitä tai niistä johdettuja tuotteita;
– –
d)
’kalastus- ja vesiviljelyalalla’ tarkoitetaan talouden alaa, johon kuuluvat kaikki kalastus- tai vesiviljelytuotteiden tuotantoa, jalostusta ja kaupan pitämistä koskevat toiminnot;
– –”
Mainitun asetuksen liitteen I, jonka otsikko on ”Yhteisen markkinajärjestelyn piirissä olevat kalastus- ja vesiviljelytuotteet”, sanamuoto on seuraava:
CN-koodi

Tavaran kuvaus
a)
Elävät kalat
Tuore tai jäähdytetty kala, ei kuitenkaan kalafileet eikä muu nimikkeen 0304 kalanliha
Jäädytetty kala, ei kuitenkaan kalafileet eikä muu nimikkeen 0304 kalanliha
Kalafileet ja muu kalanliha (myös murskeena tai jauhettuna), tuoreet, jäähdytetyt tai jäädytetyt
b)
Kuivattu, suolattu tai suolavedessä oleva kala;
– –
– –
– –
Asetus N:o 651/2014
Asetuksen N:o 651/2014, jolla kumottiin tiettyjen tukimuotojen toteamisesta yhteismarkkinoille soveltuviksi perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan nojalla 6.8.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 800/2008 (yleinen ryhmäpoikkeusasetus) (
EUVL 2008, L 214, s. 3
), 1 artiklan, jonka otsikko on ”Soveltamisala”, 3 kohdassa säädettiin seuraavaa:
”Tätä asetusta ei sovelleta seuraaviin:
a)
[asetuksen N:o 1379/2013] soveltamisalaan kuuluva kalastus- ja vesiviljelyalalla myönnettävä tuki lukuun ottamatta koulutustukea, pk-yritysten rahoituksensaantiin myönnettävää tukea, tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävää tukea, pk-yritysten innovaatiotukea sekä epäedullisessa asemassa olevien ja alentuneesti työkykyisten työntekijöiden hyväksi myönnettävää tukea;
– –
c)
maataloustuotteiden jalostuksen ja markkinoille saattamisen alalla myönnettävä tuki seuraavissa tapauksissa:
i)
kun tuen määrä on vahvistettu alkutuottajilta ostettujen tai kyseisten yritysten markkinoille saattamien tuotteiden hinnan tai määrän mukaan; tai
ii)
kun tuen ehtona on, että sen pitää siirtyä osittain tai kokonaan alkutuottajille;
– –”
Asetuksen N:o 651/2014 muuttamisesta 14.6.2017 annetun komission asetuksen (EU) 2017/1084 (
EUVL 2017, L 156, s. 1
) 1 artiklan 1 alakohdan b alakohdalla korvattiin 10.7.2017 alkaen asetuksen N:o 651/2014 1 artiklan 3 kohdan a–c alakohta seuraavilla säännöksillä:
”Tätä asetusta ei sovelleta seuraaviin:
a)
[asetuksen N:o 1379/2013] soveltamisalaan kuuluva kalastus- ja vesiviljelyalalla myönnettävä tuki lukuun ottamatta koulutustukea, pk-yritysten rahoituksensaantiin myönnettävää tukea, tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävää tukea, pk-yritysten innovaatiotukea, epäedullisessa asemassa olevien ja alentuneesti työkykyisten työntekijöiden hyväksi myönnettävää tukea, alueellista investointitukea syrjäisimmillä alueilla ja alueellisia toimintatukiohjelmia;
– –
c)
maataloustuotteiden jalostuksen ja markkinoille saattamisen alalla myönnettävä tuki seuraavissa tapauksissa:
i)
kun tuen määrä on vahvistettu alkutuottajilta ostettujen tai kyseisten yritysten kaupan pitämien tuotteiden hinnan tai määrän mukaan;
ii)
kun tuen ehtona on, että sen pitää siirtyä osittain tai kokonaan alkutuottajille”.
Asetuksen N:o 651/2014 2 artiklassa, jonka otsikko on ”Määritelmät”, säädetään seuraavaa:
”Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä:
– –
9.   ’maatalouden alkutuotannolla’ tarkoitetaan perussopimuksen liitteessä I lueteltujen maaperän ja kotieläintuotannon tuotteiden tuotantoa toteuttamatta muita näiden tuotteiden luonnetta muuttavia toimia;
10.   ’maataloustuotteiden jalostamisella’ tarkoitetaan maataloustuotteen käsittelyä niin, että myös käsittelyn tuloksena saatava tuote on maataloustuote, lukuun ottamatta maatilatoimintaa, joka on tarpeen eläin- tai kasvituotteen valmistamiseksi ensimyyntiä varten;
11.   ’maataloustuotteella’ tarkoitetaan perussopimuksen liitteessä I lueteltuja tuotteita, lukuun ottamatta [asetuksen N:o 1379/2013] liitteessä I lueteltuja kalastus- ja vesiviljelyalan tuotteita;
– –”
Vuosia 2014–2020 koskevat suuntaviivat
Vuosia 2014–2020 koskevien suuntaviivojen 1.1. jaksossa, jonka otsikko on ”Alueellisen tuen soveltamisala”, olevassa 10 kohdassa todetaan seuraavaa:
”[Euroopan] komissio soveltaa näissä suuntaviivoissa vahvistettuja periaatteita alueelliseen tukeen kaikilla taloudellisen toiminnan aloilla – –, lukuun ottamatta kalastus- ja vesiviljelyalaa – –, maataloutta – – ja liikennettä – –, joihin sovelletaan erillisissä säädöksissä vahvistettuja erityissääntöjä, jotka saattavat poiketa osittain tai täysin näistä suuntaviivoista. Komissio soveltaa näitä suuntaviivoja muiksi kuin maataloustuotteiksi jalostettavien maataloustuotteiden jalostamiseen ja kaupan pitämiseen. – –”
Alaviitteessä 10, johon kyseisessä 10 kohdassa viitataan, täsmennetään, että kalastus ja vesiviljely kuuluvat kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä 17.12.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000 (
EYVL 2000, L 17, s. 22
) piiriin.
Alaviitteessä 11, johon mainitussa 10 kohdassa viitataan, todetaan seuraavaa:
”[EUT-sopimuksen] liitteessä I lueteltuihin maataloustuotteisiin johtavaan maataloustuotteiden alkutuotantoon, jalostukseen ja kaupan pitämiseen ja metsätalouteen sovelletaan maatalousalan valtiontukea koskevissa suuntaviivoissa vahvistettuja sääntöjä.”
Portugalin oikeus
Investointiverokoodeksi
Investointiverokoodeksin (Código Fiscal do Investimento), sellaisena kuin sitä sovelletaan pääasian tosiseikkoihin (jäljempänä investointiverokoodeksi), 2 §:n, jonka otsikko on ”Aineellinen ulottuvuus”, 2 ja 3 momentissa säädetään seuraavaa:
”2.   Edellisessä momentissa tarkoitettujen investointihankkeiden kohteena on oltava jokin seuraavista taloudellisista toiminnoista edellyttäen, että [vuosia 2014–2020 koskevien suuntaviivojen] alakohtaista soveltamisalaa noudatetaan:
a)
Kaivannaisteollisuus ja jalostusteollisuus;
– –
d)
Maatalous, vesiviljely, kalankasvatus, karjankasvatus ja metsätalous;
– –
3.   Valtion varoista ja talousasioista vastaavien hallituksen jäsenten antamalla ministerin määräyksellä määritellään edellisessä momentissa tarkoitettuja toimintoja vastaavat toimialakoodit (CAE).”
Kyseisen koodeksin 22 §:n, jonka otsikko on ”Soveltamisala ja määritelmät”, 1 momentissa säädetään seuraavaa:
”[Investointitukia koskevaa verotusjärjestelmää (Regime Fiscal de Apoio ao Investimento, jäljempänä RFAI)] sovelletaan yhteisöverovelvollisiin, jotka harjoittavat toimintaa 2 §:n 2 momentissa nimenomaisesti mainituilla aloilla ottaen huomioon edellä mainitun pykälän 3 momentissa tarkoitetussa määräyksessä määritellyn mukaiset toimialakoodit, lukuun ottamatta [suuntaviivojen] ja asetuksen [N:o 651/2014] alakohtaisen soveltamisalan ulkopuolelle jäävää toimintaa.”
Ministerin määräys nro 282/2014
Eri toimintoja vastaavien toimialakoodien määrittelemisestä 30.12.2014 annetun määräyksen nro 282/2014 (Portaria n
o
282/2014, que define os códigos de atividade económica (CAE) correspondentes a várias atividades; Diário da República, I-sarja, nro 251, 30.12.2014; jäljempänä ministeriön asetus nro 282/2014), 1 §:ssä, jonka otsikko on ”Euroopan unionin sääntelykehys”, määrätään seuraavaa:
”[Vuosia 2014–2020 koskevien suuntaviivojen] ja [asetuksen N:o 651/2014] mukaisesti veroetuuksia ei myönnetä investointihankkeille, jotka kohdistuvat taloudelliseen toimintaan – – kalastus- ja vesiviljelyalalla, maatalouden alkutuotannon alalla, [EUT-]sopimuksen liitteessä I lueteltujen maataloustuotteiden jalostuksen ja kaupan pitämisen alalla – –.”
Kyseisen ministerin määräyksen 2 §:ssä, jonka otsikko on ”Alakohtainen soveltamisala”, määrätään seuraavaa:
”Ellei edellisessä pykälässä säädetyistä rajoituksista muuta johdu, [investointiverokoodeksin] 2 §:n 2 momentissa tarkoitettu taloudellinen toiminta vastaa seuraavia 14.11.2007 annetulla asetuksella (Decreto-Lei) nro 381/2007 hyväksytyn Portugalin toimialaluokituksen tarkistetun kolmannen version (CAE Rev3) mukaisia nimikkeitä:
– –
b)
Jalostusteollisuus – jaksot 10–33;
– –”
Koodi CAE 10204 Rev3 koskee ”kalastus- ja vesiviljelytuotteiden suolausta, kuivatusta ja muuta jalostusta”.
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
Caxamar on Portugalin oikeuden mukaan perustettu yhtiö, joka harjoittaa ensisijaisesti kalastus- ja vesiviljelytuotteiden suolausta ja kuivatusta sekä toissijaisesti tällaisten tuotteiden pakastusta.
Vuosina 2016 ja 2018 kyseinen yhtiö toteutti investointeja, joilla pyrittiin lisäämään olemassa olevan laitoksen kapasiteettia turskan suolaus-, liotus- ja pakastusprosessien tehostamiseksi ja laajentamiseksi.
Koska Caxamar katsoi, että näihin investointeihin liittyviin kustannuksiin voitiin soveltaa investointiverokoodeksin 22 §:ssä tarkoitettuja RFAI:n mukaisia veroetuuksia, se vähensi tämän perusteella vuosien 2016 ja 2018 verotettavista tuloistaan 72775,36 euron ja 41607,67 euron suuruiset menot.
RFAI:n mukaisten veroetuuksien soveltamista koskevan tarkastuksen jälkeen veroviranomainen oikaisi Caxamarin maksettavaksi määrättyä yhteisöveroa näiden kahden verovuoden osalta ja määräsi tämän seurauksena Caxamarin maksettavaksi 126302,62 euron suuruisen lisämäärän yhteisöveron jäännösverona ja viivästyskorkoina. Veroviranomainen katsoi nimittäin, että näiden investointien kohteena olevaan toimintaan ei voitu soveltaa RFAI:ta, koska se ei kuulunut RFAI:n soveltamisalaan investointiverokoodeksin mukaisesti, luettuna yhdessä ministeriön määräyksen nro 282/2014 1 ja 2 §:n, asetuksen N:o 651/2014 ja EUT-sopimuksen liitteen I kanssa.
Veroviranomainen totesi erityisesti, että turskan suolaus-, liotus- ja pakastustoiminta, joka kuuluu koodissa CAE 10204 Rev3 tarkoitettuihin jalostustoimintoihin, on ministeriön määräyksen nro 282/2014 2 §:n b kohdassa tarkoitettua ”jalostusteollisuuden” toimintaa, joka sen vuoksi, että suolattu, pakastettu ja liotettu turska kuuluvat SEUT-sopimuksen liitteessä I tarkoitetun nimikkeistön mukaisten ryhmien alaan, kuuluvat käsitteen ”maataloustuotteiden jalostus” alaan, koska sen lopputuote on myös kyseisessä liitteessä I mainittu maataloustuote. Tämän vuoksi kyseiseen toimintaan ei voitu soveltaa RFAI:ta määräyksen nro 282/2014 1 §:n ja investointiverokoodeksin 22 §:n 1 momentin mukaisesti, sillä viimeksi mainitun säännöksen loppuosassa suljetaan pois toiminta, joka ei kuulu asetuksen nro 651/2014 ja vuosia 2014–2020 koskevien suuntaviivojen soveltamisalaan.
Caxamar nosti Tribunal Arbitral Tributáriossa (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (veroasioita käsittelevä välimiesoikeus, Portugali), joka on ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin, kanteen, jossa vaaditaan tehdyn jälkiverotuspäätöksen kumoamista.
Kanteensa tueksi Caxamar väittää, että turskan suolaus-, liotus- ja pakastustoiminta kuuluu asetuksen N:o 651/2014 ja vuosia 2014–2020 koskevien suuntaviivojen soveltamisalaan, joten siihen voidaan soveltaa kyseessä olevaa tukiohjelmaa. Sen mukaan veroviranomainen tulkitsi tältä osin virheellisesti investointiverokoodeksia, RFAI:ta ja ministeriön määräystä nro 282/2014, asetuksia N:o 651/2014 ja N:o 1379/2013 sekä EUT-sopimuksen liitettä I, sillä kyseinen toiminta on jalostusteollisuuden toimintaa, joka kuuluu kyseisen ministeriön määräyksen 2 §:n b kohdan soveltamisalaan, eikä maataloustuotteiden jalostustoimintaa, joka on suljettu asetuksen N:o 651/2014 ja vuosia 2014–2020 koskevien suuntaviivojen soveltamisalan ulkopuolelle. Kansallista oikeutta on nimittäin tulkittava unionin oikeuden mukaisesti, sellaisena kuin se ilmenee erityisesti asetuksen N:o 651/2014 2 artiklan 11 alakohdasta, jossa maataloustuotteen käsitteen määritellään tarkoittavan EUT-sopimuksen liitteessä I lueteltuja tuotteita, lukuun ottamatta asetuksen N:o 1379/2013 liitteessä I lueteltuja kalastus- ja vesiviljelytuotteita. Kyseisessä liitteessä mainitaan nimenomaisesti tuore, kuivattu, suolattu tai suolavedessä oleva kala, pakastettu kala, kalanjätteet ja kalavalmisteet. Tämän vuoksi pääasiassa kyseessä olevat turskanjalostustoiminnan tuotteet eivät ole asetuksessa N:o 651/2014 tarkoitettuja maataloustuotteita.
Veroviranomainen sitä vastoin väittää, että asetuksen N:o 651/2014 1 artiklan 3 kohdan a–c alakohdasta, luettuna yhdessä sen 2 artiklan kanssa, ja vuosia 2014–2020 koskevista suuntaviivoista ilmenee, että turskan suolaus-, liotus- ja pakastustoiminta ei kuulu kyseisen asetuksen soveltamisalaan, sillä se on kalastus- ja vesiviljelytuotteiden jalostustoimintaa. Veroviranomaisen mukaan kyseistä asetusta ja vuosia 2014–2020 koskevia suuntaviivoja ei nimittäin sovelleta asetuksen N:o 1379/2013 liitteessä I lueteltuihin kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin eikä EUT-sopimuksen liitteessä I lueteltuihin maataloustuotteisiin. Se myöntää, että mainitun toiminnan, suppeassa ja kirjaimellisessa merkityksessä, ei voida katsoa merkitsevän ”maataloustuotteiden” jalostamista sellaisenaan. SEUT 38 artiklan 1 kohdasta ja EUT-sopimuksen liitteessä I olevasta 3 ja 16 luvusta, jotka koskevat kaloja, äyriäisiä ja nilviäisiä sekä niistä tehtyjä valmisteita, ilmenee kuitenkin, että käsite ”maataloustuotteet” kattaa myös kalataloustuotteet. Kyseisten säännösten mukaisesti ministerin määräyksen nro 282/2014 1 §:ssä todetaan, että kyseessä olevia tukia ei voida myöntää investointihankkeille, jotka koskevat taloudellista toimintaa kalastus- ja vesiviljelyalalla sekä EUT-sopimuksen liitteessä I lueteltujen maataloustuotteiden jalostuksen alalla.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo näin ollen, että pääasian ratkaisemisen kannalta merkityksellinen kysymys on se, onko turskan jalostaminen suolatuksi, pakastetuksi ja liotetuksi turskaksi, joka on ministeriön määräyksen nro 282/2014 2 §:n b kohdan soveltamisalaan kuuluvaa jalostusteollisuuden toimintaa, asiassa sovellettavissa unionin oikeussäännöissä, sellaisina kuin ne ilmenevät asetuksesta N:o 651/2014 ja vuosia 2014–2020 koskevista suuntaviivoista sekä unionin säännöksistä, joihin kyseisissä toimissa viitataan, tarkoitettua maataloustuotteiden jalostustoimintaa.
Näissä olosuhteissa Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (veroasioita käsittelevä välimiesoikeus) päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Onko [vuosia 2014–2020 koskevia suuntaviivoja], luettuna yhdessä asetuksen N:o 651/2014 ja erityisesti sen 1 artiklan ja 2 artiklan 11 kohdan sekä asetuksen N:o 1379/2013 ja [EUT-sopimuksen] liitteen I kanssa, tulkittava siten, että [investointiverokoodeksin] 2 §:n 2 momentissa ja 22 §:n 1 momentissa sekä ministerin määräyksen nro 282/2014 1 ja 2 §:ssä säädetyn perusteella ”suolattuun turskaan”, ”pakastettuun turskaan” ja ”liotettuun turskaan” liittyvä kalastus- ja vesiviljelyalan tuotteiden jalostustoiminta, joka kuuluu koodin CAE 10204 Rev3 alaan, ei ole maataloustuotteiden jalostustoimintaa, kun kyse on verotukien myöntämisestä?”
Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelu
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee kysymyksellään lähinnä, onko asetuksen N:o 651/2014 1 artiklaa ja 2 artiklan 10 ja 11 kohtaa sekä vuosia 2014–2020 koskevia suuntaviivoja, luettuina yhdessä EUT-sopimuksen liitteen I ja asetuksen N:o 1379/2013 säännösten kanssa, tulkittava siten, että suolatun turskan, pakastetun turskan ja liotetun turskan valmistuksen kaltainen kala- ja vesiviljelytuotteiden jalostustoiminta on maataloustuotteiden jalostustoimintaa, joka on asetuksen N:o 651/2014 1 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla suljettu pois kyseisen asetuksen soveltamisalasta.
Aluksi on täsmennettävä, että pääasian tosiseikat koskevat vuosia 2016 ja 2018, joten siihen sovelletaan asetuksen N:o 651/2014 1 artiklan 3 kohdan säännöksiä sekä siinä muodossa kuin ne olivat ennen asetuksen 2017/1084 voimaantuloa että siinä muodossa kuin ne ovat kyseisellä asetuksella muutettuina. Koska mainitulla asetuksella tehdyt muutokset eivät kuitenkaan vaikuta kyseisten säännösten sen osan keskeiseen sisältöön, joka on merkityksellinen vastattaessa ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämään kysymykseen, asetuksen N:o 651/2014 1 artiklan 3 kohdan, sellaisena kuin se on alkuperäisessä muodossaan, tulkintaa sovelletaan soveltuvin osin kyseisen asetuksen 1 artiklan 3 kohtaan, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2017/1084.
Tässä yhteydessä on muistutettava, että asetusta N:o 651/2014 ei sen 1 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaan sovelleta ”maataloustuotteiden jalostuksen ja markkinoille saattamisen alalla myönnettävään tukeen” kyseisessä säännöksessä mainituissa tapauksissa. Tämä poissulkeminen toistetaan vuosia 2014–2020 koskevien suuntaviivojen 10 kohdassa ja erityisesti alaviitteessä 11, johon tässä kohdassa viitataan.
Asetuksessa N:o 651/2014 tarkoitetulla ”maataloustuotteiden jalostamisella” tarkoitetaan kyseisen asetuksen 2 artiklan 10 alakohdan mukaan, jollei jostain poikkeuksesta, jolla ei ole merkitystä pääasian kannalta, muuta johdu, ”maataloustuotteen käsittelyä niin, että myös käsittelyn tuloksena saatava tuote on maataloustuote”, ja ”maataloustuotteella” tarkoitetaan mainitun asetuksen 2 artiklan 11 alakohdan määritelmän mukaan EUT-sopimuksen liitteessä I lueteltuja tuotteita, ”lukuun ottamatta [asetuksen N:o 1379/2013] liitteessä I lueteltuja kalastus- ja vesiviljelyalan tuotteita”.
Viimeksi mainitussa liitteessä mainitaan nimenomaisesti muun muassa pakastettu kala, pakastetut kalafileet sekä kuivattu ja suolattu kala.
Tästä seuraa, kuten kaikki kirjallisia huomautuksia esittäneet osapuolet ovat todenneet, että kalastus- ja vesiviljelyalan jalostustoiminnan tuloksena saatavat tuotteet, kuten suolattu turska, pakastettu turska ja liotettu turska, eivät ole asetuksen N:o 651/2014 2 artiklan 11 alakohdassa tarkoitettuja ”maataloustuotteita”.
Tällaista toimintaa ei näin ollen voida pitää kyseisen asetuksen 2 artiklan 10 alakohdassa tarkoitettuna ”maataloustuotteiden jalostamisena”, koska sen tuloksena saatava tuote ei ole maataloustuote.
Kuten komissio totesi perustellusti, tässä yhteydessä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämällä kysymyksellä siitä, kuuluvatko pääasiassa kyseessä olevat tuotteet EUT-sopimuksen liitteeseen I, ei ole merkitystä, koska asetukseen N:o 651/2014 sisältyy maataloustuotteiden käsitteen oma määritelmä, jossa suljetaan nimenomaisesti pois asetuksella N:o 1379/2013 käyttöön otetun yhteisen markkinajärjestelyn alaan kuuluvat kalastus- ja vesiviljelytuotteet.
Tästä seuraa, että koska suolatun turskan, pakastetun turskan ja liotetun turskan valmistuksen kaltainen kalastus- ja vesiviljelytuotteiden jalostustoiminta ei ole asetuksen N:o 651/2014 2 artiklan 10 alakohdassa, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen 2 artiklan 11 alakohdan kanssa ja asetuksen N:o 1379/2013 liitteen I valossa, tarkoitettua ”maataloustuotteiden jalostamista”, sitä ei voida sulkea tällä perusteella asetuksen N:o 651/2014 soveltamisalan ulkopuolelle kyseisen asetuksen 1 artiklan 1 kohdan nojalla.
Jotta ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle voidaan antaa täydellinen vastaus, on vielä täsmennettävä Portugalin hallituksen ja komission tavoin, että asetuksen N:o 651/2014 1 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaan asetusta ei sovelleta myöskään tukiin, jotka on myönnetty ”kalastus- ja vesiviljelyalalle, joka kuuluu [asetuksen N:o 1379/2013] soveltamisalaan”, jollei useista poikkeuksista, joilla ei ole merkitystä pääasian kannalta, muuta johdu. Tästä pois sulkemisesta muistutetaan lisäksi vuosia 2014–2020 koskevien suuntaviivojen 10 kohdassa sekä alaviitteessä 10, johon kyseisessä kohdassa viitataan.
Asetuksen N:o 1379/2013 2 artiklasta ja 5 artiklan a ja d alakohdasta, luettuina yhdessä kyseisen asetuksen liitteen I kanssa, ilmenee, että kyseistä asetusta sovelletaan kaikkiin kalastus- ja vesiviljelytoiminnasta peräisin olevia vesieliöitä koskeviin jalostustoimiin ja erityisesti, kuten tämän tuomion 30 ja 31 kohdassa olennaisilta osin korostetaan, jalostustoimintaan, jonka tuloksena saadaan suolattua turskaa, pakastettua turskaa ja liotettua turskaa.
Näin ollen on niin, että vaikka pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset kalastus- ja vesiviljelytuotteet ja niitä koskeva jalostustoiminta eivät kuulu asetuksen N:o 651/2014 1 artiklan 3 kohdan c alakohdassa säädetyn kyseisen asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle sulkemista koskevan säännön, joka koskee maataloustuotteiden jalostuksen ja kaupan pitämisen alaa, soveltamisalaan, tämä johtuu siitä, että kyseiset tuotteet ja kyseinen toiminta kuuluvat kyseisen artiklan 3 kohdan a alakohdassa säädetyn soveltamisalan ulkopuolelle jättämistä koskevan säännön, joka koskee kalastus- ja vesiviljelytuotealaa, soveltamisalaan.
Tästä seuraa, että koska suolatun turskan, pakastetun turskan ja liotetun turskan valmistuksen kaltainen kalastus- ja vesiviljelytuotteiden jalostustoiminta kuuluu, kuten ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin totesi kysymyksessään, asetuksen N:o 651/2014 1 artiklan 3 kohdan a alakohdan, luettuna yhdessä asetuksen N:o 651/2014 2 artiklan ja 5 artiklan a ja d alakohdan sekä asetuksen N:o 1379/2013 liitteen I kanssa, soveltamisalaan, se on tämän perusteella joka tapauksessa suljettu asetuksen N:o 651/2014 soveltamisalan ulkopuolelle.
Näin ollen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava, että asetuksen N:o 651/2014 1 artiklaa ja 2 artiklan 10 ja 11 alakohtaa sekä vuosia 2014–2020 koskevia suuntaviivoja, luettuina yhdessä asetuksen N:o 1379/2013 2 artiklan ja 5 artiklan a ja d alakohdan sekä sen liitteen I kanssa, on tulkittava siten, että suolatun turskan, pakastetun turskan ja liotetun turskan valmistuksen kaltainen kalastus- ja vesiviljelytuotteiden jalostustoiminta ei ole maataloustuotteiden jalostustoimintaa, joka on suljettu asetuksen N:o 651/2014 soveltamisalan ulkopuolelle kyseisen asetuksen 1 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla, vaan kalastus- ja vesiviljelyalaan kuuluvaa toimintaa, joka on suljettu kyseisen asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle sen 1 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla.
Oikeudenkäyntikulut
Pääasioiden asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevien asioiden käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.

Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:

Tiettyjen tukimuotojen toteamisesta sisämarkkinoille soveltuviksi [SEUT] 107 ja [SEUT] 108 artiklan mukaisesti 17.6.2014 annetun komission asetuksen (EU) N:o 651/2014 1 artiklaa ja 2 artiklan 10 ja 11 kohtaa sekä alueellisia valtiontukia koskevia suuntaviivoja vuosille 2014–2020, luettuina yhdessä kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (EY) N:o 1184/2006 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000 kumoamisesta 11.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1379/2013 2 artiklan ja 5 artiklan a alakohdan sekä liitteen I kanssa,

on tulkittava siten, että

suolatun turskan, pakastetun turskan ja liotetun turskan valmistuksen kaltainen kalastus- ja vesiviljelytuotteiden jalostustoiminta ei ole maataloustuotteiden jalostustoimintaa, joka on suljettu asetuksen N:o 651/2014 soveltamisalan ulkopuolelle kyseisen asetuksen 1 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla, vaan kalastus- ja vesiviljelyalaan kuuluvaa toimintaa, joka on suljettu kyseisen asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle sen 1 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla.

Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: portugali.