CELEX: 62016TJ0728
Personalesag
tjenestemænd
pensioner
overførsel af nationale pensionsrettigheder
revurdering af kapitalen mellem datoen for anmodningen om overførsel og datoen for den faktiske overførsel

Tvistens baggrund
Sagsøgeren, Sabine Tuerck, indtrådte i Den Europæiske Unions tjeneste den 1. marts 2004. I medfør af artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«) anmodede sagsøgeren ved skrivelse af 27. maj 2010 om overførsel til Unionens pensionsordning af de pensionsrettigheder, som hun havde erhvervet inden sin indtræden i Unionens tjeneste. Sagsøgeren var på tidspunktet for indgivelsen af anmodningen indplaceret i lønklasse AD 11, løntrin 5.
Den 30. juni 2010 bekræftede Kontoret for »Forvaltning og Fastsættelse af Individuelle Rettigheder« (herefter »PMO«) modtagelsen af sagsøgerens anmodning.
Den 26. november 2010 blev sagsøgeren forfremmet til lønklasse AD 12, løntrin 1, med virkning fra den 1. januar 2010.
Den 29. april 2013 bekræftede PMO, at sagsøgerens anmodning kunne imødekommes, og videresendte denne til Deutsche Rentenversicherung Bund (den tyske pensionsforsikring, herefter »DRV«).
Ved skrivelse af 5. maj 2015 svarede DRV, at den kapital, som kunne overføres, og som repræsenterede de pensionsrettigheder, som sagsøgeren tidligere havde erhvervet, på datoen for indgivelsen af anmodningen om overførsel, den 27. maj 2010, udgjorde 141652,07 EUR.
Den 22. juni 2015 fremsendte PMO et forslag til sagsøgeren om godskrivning af pensionsgivende tjenesteår svarende til overførslen af de pensionsrettigheder, som hun havde erhvervet hos DRV inden hendes indtræden i Europa-Kommissionens tjeneste (herefter »forslaget om godskrivning«). I denne forbindelse ville overførslen af sagsøgerens pensionsrettigheder i henhold til artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten på grundlag af de foreløbige tal vedrørende den samlede størrelse af den af DRV meddelte kapital, dvs. 141652,07 EUR, hvis sagsøgeren accepterede forslaget om godskrivning, ifølge de parametre, der fandt anvendelse på datoen for hendes anmodning om overførsel, den 27. maj 2010, og henset til hendes alder, ansættelsesgruppe, lønklasse og løntrin på denne samme dato, have givet anledning til anerkendelsen af en bidragsvarighed på 3 år, 8 måneder og 29 dage.
Den 30. juni 2015 accepterede sagsøgeren forslaget om godskrivning.
Den 10. december 2015 meddelte PMO sagsøgeren afgørelsen om at tildele hende en godskrivning af pensionsgivende tjenesteår (herefter »den anfægtede afgørelse«) efter den faktiske overførsel, i henhold til artikel 11 i bilag VIII til vedtægen, af den kapital, der repræsenterer de pensionsrettigheder, som hun havde erhvervet hos DRV inden sin indtræden i Unionens tjeneste, og henset til de almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 11 og 12 i bilag VIII til vedtægten, vedtaget ved Kommissionens beslutning K(2011) 1278 af 3. marts 2011, offentliggjort i
Meddelelser fra Administrationen
nr. 17-2011 af 28. marts 2011 (herefter »de almindelige gennemførelsesbestemmelser«). I henhold til denne afgørelse gav overførslen af sagsøgerens pensionsrettigheder anledning til anerkendelsen af en bidragsvarighed på 3 år og 4 måneder. For at nå frem til dette resultat anvendte PMO på den kapital på 146714,33 EUR, der faktisk blev overført af DRV, et fradrag på 3,1% pr. år, der var forløbet mellem datoen for indgivelsen af anmodningen om overførsel og datoen for den faktiske overførsel, dvs. et fradrag af et beløb, der udgøres af revurderingen af kapitalen mellem datoen for anmodningen om overførslen og datoen for den faktiske overførsel, på 20666,28 EUR. PMO fandt således, at det beløb, som repræsenterer de pensionsrettigheder, som sagsøgeren tidligere havde erhvervet, med henblik på fastsættelsen af godskrivningen af de pensionsgivende tjenesteår, udgjorde 126048,05 EUR.
Den 9. marts 2016 indgav sagsøgeren en klage over den anfægtede afgørelse. Kommissionen gav afslag på denne klage ved afgørelse af 5. juli 2016.
Retsforhandlinger og parternes påstande
Ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 14. oktober 2016 har sagsøgeren anlagt nærværende søgsmål.
Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
–
Den anfægtede afgørelse annulleres.
–
Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.
Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
–
Frifindelse.
–
Sagsøgeren tilpligtes at betale sagsomkostningerne.
Den 30. juni 2017 opfordrede Retten i medfør af de foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse, der er fastsat i artikel 89, stk. 3, i Rettens procesreglement, parterne til at udtale sig skriftligt om visse aspekter af tvisten. Parterne har efterkommet disse anmodninger inden for de fastsatte frister.
Den 27. juli 2017 opfordrede Retten i medfør af de foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse, der er fastsat i procesreglementets artikel 89, stk. 3, sagsøgeren til at kontakte DRV og anmode dette organ om at fremsende et dokument, som dels bekræfter størrelsen af de pensionsrettigheder, som hun har optjent i den tyske ordning på datoen den 27. maj 2010, dels redegør for grunden til, at der er en forskel mellem det førnævnte beløb og det beløb, der rent faktisk blev overført til Kommissionen den 11. september 2015.
Sagsøgeren har besvaret Rettens anmodning ved skrivelse af 25. september 2017. Hendes skrivelse er vedlagt en e-mail fra DRV af 13. september 2017.
Retlige bemærkninger
Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet påberåbt sig to anbringender om, for det første, tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, i de almindelige gennemførelsesbestemmelser og, for det andet, tilsidesættelse af artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten.
Til støtte for det første anbringende har sagsøgeren nærmere bestemt gjort gældende, at PMO ikke var berettiget til, som det var tilfældet, i den kapital, der blev overført af DRV, at fradrage en almindelig rente på 3,1% pr. år, der var forløbet mellem datoen for indgivelsen af anmodningen og datoen for den faktiske overførsel. I denne forbindelse har sagsøgeren anført, at der ifølge artikel 7, stk. 1, i de almindelige gennemførelsesforanstaltninger kun kan foretages et »fast« fradrag af det beløb, der udgøres af revurderingen af kapitalen mellem datoen for anmodningen om overførsel og datoen for den faktiske overførsel, i det tilfælde, hvor det er umuligt for det organ, hos hvilket de tidligere pensionsrettigheder er erhvervet, at fremsende værdien af de nævnte rettigheder på datoen for registreringen af anmodningen om overførsel. Imidlertid har DRV ifølge sagsøgeren ved skrivelse af 5. maj 2015 fremsendt værdien af hendes pensionsrettigheder på datoen for registreringen af hendes anmodning om overførsel, dvs. den 27. maj 2010, til PMO.
Kommissionen har heroverfor gjort gældende, at DRV ikke har fremsendt nogen oplysninger hvad angår sammensætningen af det ajourførte beløb, der rent faktisk blev overført, således at det ikke var muligt for denne at sondre mellem på den ene side den kapital, der repræsenterer de pensionsrettigheder, som sagsøgeren har erhvervet på datoen for registreringen af anmodningen om overførsel, og på den anden side revurderingen af denne kapital. Kommissionen har desuden gjort gældende, at det for at sikre en objektiv gennemførelse af proceduren for overførsel af pensionsrettigheder er nødvendigt at anvende ens parametre, som kan anvendes på enhver overførselsprocedure.
I denne henseende bemærkes, at en tjenestemand, der indtræder i Unionens tjeneste efter at have fratrådt en stilling i en administration eller en national eller international organisation eller efter at have udøvet lønnet virksomhed eller selvstændig virksomhed, i medfør af artikel 11, stk. 2, første afsnit, i bilag VIII til vedtægten mellem tidspunktet for sin fastansættelse og det tidspunkt, hvor han opnår ret til alderspension som defineret i vedtægtens artikel 77, kan foranledige, at der til Unionen indbetales en indtil den faktiske overførsel ajourført kapital, der repræsenterer de pensionsrettigheder, som han har erhvervet på grundlag af de ovenfor nævnte aktiviteter.
Artikel 11, stk. 2, andet afsnit, i bilag VIII til vedtægten bestemmer, at ansættelsesmyndigheden i den institution, hvor tjenestemanden er ansat, i sådanne tilfælde efter almindelige gennemførelsesbestemmelser og under hensyntagen til grundløn, alder og valutakurs på datoen for anmodningen om overførsel fastsætter antallet af de pensionsgivende tjenesteår, den efter Unionens pensionsordning godskriver ham for den tidligere tjenestes varighed, på grundlag af den overførte kapital fraregnet det beløb, der udgøres af revurderingen af kapitalen mellem datoen for anmodningen om overførsel og datoen for den faktiske overførsel.
I de almindelige gennemførelsesbestemmelsers artikel 7, stk. 1, første afsnit, præciseres, at antallet af pensionsgivende tjenesteår, der skal godskrives, beregnes på grundlag af det beløb, der kan overføres, og som repræsenterer de rettigheder, der er erhvervet i de perioder, der omhandles i de almindelige gennemførelsesbestemmelsers artikel 5, punkt 1, første afsnit, og punkt 2, første afsnit, fraregnet det beløb, der udgøres af revurderingen af kapitalen mellem datoen for anmodningen om overførsel og datoen for den faktiske overførsel.
I de almindelige gennemførelsesbestemmelsers artikel 7, stk. 1, andet afsnit, bestemmes i det væsentlige, at når det ikke er muligt for det nationale eller internationale organ at fremsende værdien af pensionsrettighederne på datoen for registreringen af anmodningen, fratrækkes der i det beløb, der overføres, en almindelig rente på 3,1% for perioden fra datoen for registreringen af anmodningen og datoen for den faktiske overførsel.
Det fremgår således af den klare og præcise ordlyd af de bestemmelser, der er nævnt ovenfor i præmis 19-22, at afgørelser om anerkendelse af godskrivning af pensionsgivende tjenesteår baseres på størrelsen af den kapital, der kan overføres på datoen for registreringen af anmodningen, således som denne fremsendes af de kompetente nationale eller internationale myndigheder til ansættelsesmyndigheden, i givet fald med fradrag af det beløb, der udgøres af revurderingen af kapitalen mellem datoen for anmodningen om overførsel og datoen for den faktiske overførsel. Det fremgår desuden heraf, at det kun er i tilfælde, når det ikke er muligt for den kompetente nationale eller internationale myndighed at fremsende værdien af pensionsrettighederne på datoen for registreringen af anmodningen, at der i den ajourførte kapital, der faktisk overføres, fratrækkes en almindelig rente på 3,1%. I det tilfælde, hvor de kompetente nationale eller internationale myndigheder har fremsendt værdien af pensionsrettighederne på datoen for registreringen af anmodningen, kan denne således ikke foretage noget fradrag i dette beløb og beregningen af de pensionsgivende tjenesteår skal derfor foretages på grundlag af hele det nævnte beløb.
Hvad angår de kompetente nationale eller internationale myndigheders fastsættelse af værdien af de pensionsrettigheder, der er erhvervet på datoen for registreringen af anmodningen, fremgår det af fast retspraksis, at denne operation alene foretages af den pensionsmyndighed, som den pågældende har været tilknyttet, inden han tiltrådte tjenesten ved Unionen, idet denne operation fastlægger kapitalværdien, der repræsenterer de pensionsrettigheder, som er erhvervet i henhold til den nationale ordning i medfør af den berørte medlemsstats relevante lovgivning (jf. dom af 5.12.2013, Časta,
C-166/12
,
EU:C:2013:792
, præmis
og den deri nævnte retspraksis). I øvrigt fremgår det ligeledes af retspraksis, at medlemsstaterne har et vidt skøn, når de skal vedtage nationale retsregler til gennemførelse af artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten (dom af 5.12.2013, Časta,
C-166/12
,
EU:C:2013:792
, præmis
).
I det foreliggende tilfælde fremgår det af den anfægtede afgørelse, at DRV den 11. september 2015 fremsendte en ajourført kapital på 146714,33 EUR til Kommissionen. PMO anvendte på denne kapital et fradrag på 3,1% pr. år, der var forløbet mellem datoen for indgivelsen af anmodning om overførsel og datoen for den faktiske overførsel, dvs. et fradrag af et beløb, der udgøres af revurderingen af kapitalen mellem datoen for anmodningen om overførslen og datoen for den faktiske overførsel, på 20666,28 EUR. PMO var således af den opfattelse, at det beløb, som repræsenterer de pensionsrettigheder, som sagsøgeren tidligere havde erhvervet, udgjorde 126048,05 EUR.
Ved skrivelse af 5. maj 2015 fremsendte DRV imidlertid til PMO det, som den anså for at være den foreløbige beregning af det beløb, der kunne overføres på datoen for registreringen af sagsøgerens anmodning. Ifølge denne skrivelse var det beløb, der kunne overføres pr. 27. maj 2010, på 141652,07 EUR, hvoraf 340,22 EUR udgjorde renter.
Dette beløb, der kunne overføres på datoen for registreringen af sagsøgerens anmodning, udgjorde grundlaget for det forslag om godskrivning af pensionsgivende tjenesteår, som blev fremsendt til hende den 22. juni 2015.
Det fremgår ligeledes af sagsakterne, at DRV på sagsøgerens anmodning ved skrivelse af 4. februar 2016 over for denne bekræftede, at det beløb, der kunne overføres på datoen for registreringen af anmodningen, den 27. maj 2010, var på 141652,07 EUR, nemlig 141311,85 EUR i pensionsrettigheder, som sagsøgeren havde erhvervet på denne dato, hvortil skulle lægges renter på 340,22 EUR.
Denne oplysning blev atter bekræftet af DRV i dennes skrivelse af 13. september 2017 til sagsøgeren som følge af den foranstaltning med henblik på sagens tilrettelæggelse, der er omhandlet ovenfor i præmis 14.
Således konstateres for det første, at DRV fremsendte værdien af de pensionsrettigheder, der var erhvervet på datoen for registreringen af sagsøgerens anmodning om overførsel, dvs. den 27. maj 2010, til Kommissionen. Følgelig kan Kommissionen ikke med føje, således som det har været tilfældet, gøre gældende, at det var umuligt for den, ud fra størrelsen af den ajourførte kapital, der rent faktisk blev overført, at sondre mellem på den ene side det beløb, der repræsenterer de pensionsrettigheder, som sagsøgeren havde erhvervet på datoen for registreringen af anmodningen om overførsel, og på den anden side det beløb, der udgøres af revurderingen af denne kapital mellem datoen for anmodningen om overførsel og datoen for den faktiske overførsel.
Hvad for det andet angår den af Kommissionens tjenestegrene foretagne beregning af antallet af pensionsgivende tjenesteår, der skal tages hensyn til i Unionens pensionsordning, som er en beregning, der er forskellig fra beregningen af den kapital, der repræsenterer de erhvervede pensionsrettigheder, således som det fremgår af præmis 24 ovenfor, konstateres, at hverken artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten eller nogen anden vedtægtsbestemmelse udtrykkeligt fastsætter en pligt til på den ajourførte kapital, der rent faktisk er overført, at anvende det fradrag på en rentesats på 3,1%, der er omhandlet i samme bilags artikel 8. Det følger heraf, at Kommissionens anbringende om, at artikel 11, stk. 2, andet afsnit, i bilag VIII til vedtægten nærmere bestemt under alle omstændigheder pålægger PMO at »ajourføre« den kapital, der repræsenterer værdien af de pensionsrettigheder, der er erhvervet på datoen for registreringen af anmodningen, ikke hviler på nogen vedtægtsmæssig bestemmelse. Det eneste fradrag, der påbydes i vedtægten, er fradraget for det beløb, der udgøres af revurderingen af kapitalen mellem datoen for anmodningen om overførsel og datoen for den faktiske overførsel af den kapital, der er ajourført på denne dato. Under alle omstændigheder tilkommer det ikke Kommissionen at afgøre eller, som den har anført, at »ajourføre« størrelsen af den kapital, der materielt repræsenterer de erhvervede pensionsrettigheder, på datoen for registreringen af anmodningen om overførsel, i forbindelse med den pågældende tjenestemands tidligere aktiviteter.
For det tredje skal det fremhæves, at artikel 7, stk. 1, i de almindelige gennemførelsesbestemmelser ikke gør det muligt for Kommissionen i modsætning til det af denne hævdede at fradrage renter, når det, som det er tilfældet i denne sag, ikke har været umuligt for det kompetente nationale eller internationale organ at fremsende værdien af de pensionsrettigheder, der er erhvervet på datoen for registreringen af anmodningen om overførsel. Tillades Kommissionen at foretage en indeholdelse til fordel for Unionens budget i den kapital, der repræsenterer de af sagsøgeren erhvervede pensionsrettigheder på datoen for registreringen af anmodningen om overførsel, vil dette føre til en uberettiget tilegnelse fra denne institutions side af en del af de i forbindelse med overførslen fastsatte nationale pensionsrettigheder, der faktisk tilhører tjenestemanden i henhold til retspraksis, og således til en ugrundet berigelse af Unionen.
Det bemærkes i øvrigt, at det af oplysningerne i sagen samt af sagsøgerens forklaring under retsmødet fremgår, at forskellen på 5062,26 EUR mellem, på den ene side, det beløb, der kan overføres i form af pensionsrettigheder optjent i den tyske ordning på datoen den 27. maj 2010, fremsendt af DRV til Kommissionen den 5. maj 2015, og, på den anden side, det beløb, der faktisk blev overført til Kommissionen den 11. september 2015, der udgøres af revurderingen af kapitalen mellem datoen for anmodningen om overførsel og datoen for den faktiske overførsel, følger af anvendelsen af en aftale om gennemførelsen af artikel 11 i bilag VIII til vedtægten, underskrevet af Forbundsrepublikken Tyskland og Kommissionen i 1994. Ifølge denne aftale er det kompetente tyske pensionsorgan forpligtet til at anvende et tillæg på 3,5% pr. helt år, der er forløbet, på det beløb, der med tilbagevirkende kraft stilles til rådighed af de nationale myndigheder, for perioden fra datoen for overførslen til dette organ af det pågældende beløb til datoen for dette organs overførsel af det nævnte beløb til Unionens pensionsordning. I det foreliggende tilfælde fremkommer beløbet 5062,26 EUR således ved anvendelsen af satsen på 3,5% pr. forløbet fulde år på det beløb, der blev stillet til rådighed af DRV på to tidspunkter, dvs. den 13. maj 2014 og den 30. juli 2014, og som dernæst blev overført til Kommissionen den 11. september 2015 af dette organ.
Det følger af samtlige ovenstående betragtninger, at Kommissionen ved på den faktisk overførte ajourførte kapital at anvende et fradrag på 3,1% pr. år, der er forløbet mellem datoen for indgivelsen af anmodningen om overførsel og datoen for den faktiske overførsel, selv om det under de i denne sag foreliggende særlige omstændigheder ikke var umuligt for DRV at fremsende værdien af de pensionsrettigheder, som sagsøgeren havde erhvervet på datoen for registreringen af hendes anmodning til Kommissionen, har begået en retlig fejl.
Henset til det ovenstående, og uden at det er fornødent at undersøge rigtigheden af sagsøgerens andet anbringende, skal sagsøgeren gives medhold, og den anfægtede afgørelse annulleres.
Sagsomkostninger
Ifølge procesreglementets artikel 134, stk. 1, pålægges det den tabende part at betale sagsomkostningerne, hvis der er nedlagt påstand herom. Da Kommissionen i det foreliggende tilfælde har tabt sagen, bør det pålægges denne at betale omkostningerne i overensstemmelse med sagsøgerens påstand.

På grundlag af disse præmisser
udtaler og bestemmer
RETTEN (Første Afdeling):

1)
Europa-Kommissionens afgørelse af 10. december 2015 om bekræftelse af overførslen til Unionens pensionsordning af de pensionsrettigheder, som Sabine Tuerck har erhvervet inden hendes indtræden i Unionens tjeneste, annulleres.

2)
Kommissionen betaler sagsomkostningerne.

Pelikánová
Valančius
Öberg
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 5. december 2017.
Underskrifter
(
*1
) – Processprog: fransk.