CELEX: 62021CJ0631
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
Viešojo paslaugų, prekių ir darbų pirkimo procedūros
Direktyva 2014/24/ES
Sutarčių skyrimas
2 straipsnio 1 dalies 10 punktas
Sąvoka „ekonominės veiklos vykdytojas“
Juridinio asmens statuso neturinčios tikrosios ūkinės bendrijos įtraukimas
19 straipsnio 2 dalis ir 63 straipsnis
Bendroji įmonė arba rėmimasis nariams priklausančių kitų subjektų pajėgumais
59 straipsnio 1 dalis
Pareiga pateikti vieną ar daugiau Europos bendrųjų viešųjų pirkimų dokumentų (EBVPD)
EBVPD tikslas

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (
OL L 94, 2014, p. 65
), 2, 19, 59 ir 63 straipsnių ir 2016 m. sausio 5 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2016/7, kuriuo nustatoma Europos viešojo pirkimo dokumento standartinė forma (
OL L 3, 2016, p. 16
), išaiškinimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant
Taxi Horn Tours BV
ginčą su
gemeenten Weert
ir g
emeente Nederweert
(Weert ir Nederweert savivaldybės, Nyderlandai) (toliau kartu – savivaldybės) taip pat su
Touringcars VOF
dėl to, kad savivaldybės sudarė su pastarąja viešojo pirkimo sutartį dėl vežimo autobusais paslaugų.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Direktyva 2014/24
Direktyvos 2014/24 14, 15 ir 21 konstatuojamosiose dalyse nurodyta:
„(14)
turėtų būti paaiškinta, kad sąvoka „ekonominės veiklos vykdytojai“ turėtų būti aiškinama plačiai, įtraukiant visus asmenis ir (arba) subjektus, kurie rinkoje siūlosi vykdyti darbus, tiekti produktus ar teikti paslaugas, neatsižvelgiant į teisinę formą, kurią jie pasirinko savo veiklai vykdyti. Taigi, įmonės, filialai, patronuojamosios įmonės, partnerystės, kooperatinės bendrovės, ribotos turtinės atsakomybės akcinės bendrovės, universitetai (tiek valstybiniai, tiek privatūs), taip pat kitų rūšių subjektai nei fiziniai asmenys turėtų visais atvejais visi patekti į ekonominės veiklos vykdytojo sąvoką, neatsižvelgiant į tai, ar jie yra „juridiniai asmenys“;
(15)
turėtų būti paaiškinta, kad ekonominės veiklos vykdytojų grupės, įskaitant į laikinas asociacijas susibūrusias grupes, gali dalyvauti sutarties skyrimo procedūrose, nebūtinai iš šių grupių reikalaujant turėti specialią teisinę formą. Tiek, kiek būtina, pavyzdžiui, kai keliamas bendrosios ir individualiosios atsakomybės reikalavimas, skyrus tokioms grupėms sutartį iš jų gali būti pareikalauta turėti specialią formą. <…>
<…>
(21)
viešosioms sutartims, kurias skiria veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose vykdančios perkančiosios organizacijos ir kurios apima šią veiklą [kurios yra šios veiklos dalis], taikoma [2014 m. vasario 26 d.] Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/25/ES [dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/17/EB (
OL L 94, 2014, p. 243
)]. Tačiau sutartys, skiriamos perkančiųjų organizacijų, vykdančių veiklą jūrų, pakrančių ar upių transporto paslaugų srityse[,] patenka į šios direktyvos taikymo sritį.“
Šios direktyvos 2 straipsnyje „Terminų apibrėžtys“ nustatyta:
„1.   Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys:
<…>
10.   ekonominės veiklos vykdytojas – bet kuris fizinis ar juridinis asmuo arba perkantysis subjektas, arba tokių asmenų ir (arba) subjektų grupė, įskaitant bet kokias laikinas įmonių asociacijas, kurie rinkoje siūlosi vykdyti darbus ir (arba) darbą, tiekti produktus ar teikti paslaugas;
<…>“
Minėtos direktyvos 18 straipsnio „Pirkimų principai“ 1 dalies pirmoje pastraipoje nustatyta:
„Perkančiosios organizacijos ekonominės veiklos vykdytojus vertina vienodai ir jų nediskriminuoja, jos veikia skaidriai ir vadovaujasi proporcingumo principu.“
Tos direktyvos 19 straipsnio „Ekonominės veiklos vykdytojai“ 2 dalyje numatyta:
„Pirkimo procedūrose gali dalyvauti ekonominės veiklos vykdytojų grupės, įskaitant laikinas asociacijas. Perkančiosios organizacijos iš jų nereikalauja turėti konkrečią teisinę formą tam, kad jos galėtų pateikti pasiūlymą ar prašymą dalyvauti.
Prireikus perkančiosios organizacijos gali pirkimo dokumentuose paaiškinti, kaip ekonominės veiklos vykdytojų grupės turi įvykdyti ekonominės ir finansinės būklės ar techninių ir profesinių pajėgumų reikalavimus, nurodytus 58 straipsnyje su sąlyga, kad tai pagrįsta objektyviomis priežastimis ir yra proporcinga. Valstybės narės gali nustatyti standartines sąlygas, kaip ekonominės veiklos vykdytojų grupės turi įvykdyti tuos reikalavimus.
<…>“
Direktyvos 2014/24 59 straipsnio „Europos bendrasis viešųjų pirkimų dokumentas“ 1 dalyje nustatyta:
„Prašymų leisti dalyvauti konkurse arba pasiūlymų pateikimo metu perkančiosios organizacijos kaip pirminį įrodymą pripažįsta Europos bendrąjį viešųjų pirkimų dokumentą (toliau – EBVPD), kuriame pateikiama naujausia savideklaracija, pakeičianti viešųjų institucijų arba trečiųjų šalių išduotas pažymas, kuriose patvirtinama, kad atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas atitinka bet kurią iš toliau nurodytų sąlygų:
a)
jis nėra patekęs į vieną iš 57 straipsnyje nurodytų padėčių, kurių atveju ekonominės veiklos vykdytojai turi arba gali būti pašalinami;
b)
jis tenkina atitinkamus atrankos kriterijus, nustatytus pagal 58 straipsnį;
c)
jeigu taikytina, jis atitinka objektyvias taisykles ir kriterijus, nustatytus pagal 65 straipsnį.
Kai ekonominės veiklos vykdytojas remiasi kitų subjektų pajėgumu pagal 63 straipsnį, EBVPD taip pat pateikiama šios dalies pirmoje pastraipoje nurodyta informacija, susijusi su tokiais subjektais.
EBVPD sudaro ekonominės veiklos vykdytojo oficialus pareiškimas, kad jo atžvilgiu netaikomas atitinkamas pašalinimo pagrindas ir (arba) kad jis tenkina atitinkamą atrankos kriterijų, bei pateikiama atitinkama informacija, kurios reikalauja perkančioji organizacija. EBVPD toliau nurodoma viešoji institucija arba trečioji šalis, atsakinga už patvirtinamųjų dokumentų parengimą, ir pateikiamas oficialus pareiškimas, kad ekonominės veiklos vykdytojas paprašytas galės nedelsdamas pateikti tuos patvirtinamuosius dokumentus.
Kai perkančioji organizacija patvirtinamuosius dokumentus gali gauti tiesiogiai naudodamasi duomenų baze pagal 5 dalį, EBVPD taip pat pateikiama šiuo tikslu reikalinga informacija, pavyzdžiui, duomenų bazės interneto adresas, identifikacijos duomenys ir, jei taikytina, privaloma sutikimo deklaracija.
Ekonominės veiklos vykdytojai gali pakartotinai naudoti EBVPD, kuris jau buvo naudojamas ankstesnėje pirkimo procedūroje, jei jie patvirtina, kad jame išdėstyta informacija tebėra teisinga.“
Minėtos direktyvos 63 straipsnio „Rėmimasis kitų subjektų pajėgumu“ 1 dalyje nustatyta:
„Pagal 58 straipsnio 3 dalį nustatytų kriterijų, susijusių su ekonomine ir finansine būkle, ir pagal 58 straipsnio 4 dalį nustatytų kriterijų, susijusių su techniniu ir profesiniu pajėgumu, atžvilgiu ekonominės veiklos vykdytojas atitinkamais atvejais dėl konkrečios sutarties gali remtis kitų subjektų pajėgumu, nepriklausomai nuo ryšių su jais teisinio pobūdžio. Tačiau kriterijų, susijusių su išsilavinimu ir profesinėmis kvalifikacijomis, kaip nustatyta XII priedo II dalies f punkte, arba su atitinkama profesine patirtimi, atžvilgiu ekonominės veiklos vykdytojai gali remtis kitų subjektų pajėgumu tik tuo atveju, kai pastarieji atliks tuos darbus ar teiks tas paslaugas, kuriems reikalaujama šių pajėgumų. Kai ekonominės veiklos vykdytojas pageidauja remtis kitų subjektų pajėgumu, jis perkančiajai organizacijai turi įrodyti, pavyzdžiui, pateikdamas šių subjektų tuo tikslu patvirtintą įsipareigojimą, kad jis turės reikiamus išteklius.
Perkančioji organizacija pagal 59, 60 ir 61 straipsnius patikrina, ar subjektai, kurių pajėgumu ketina remtis ekonominės veiklos vykdytojas, tenkina atitinkamus atrankos kriterijus ir ar nėra pašalinimo pagrindų pagal 57 straipsnį. Perkančioji organizacija reikalauja, kad ekonominės veiklos vykdytojas pakeistų subjektą, kuris netenkina atitinkamo atrankos kriterijaus arba kurio atžvilgiu yra privalomų pašalinimo pagrindų. Perkančioji organizacija gali reikalauti arba valstybė narė gali reikalauti, kad ji reikalautų, jog ekonominės veiklos vykdytojas pakeistų subjektą, kurio atžvilgiu yra neprivalomų pašalinimo pagrindų.
Kai ekonominės veiklos vykdytojas remiasi kitų subjektų pajėgumu kriterijų, susijusių su ekonomine ir finansine būkle, atžvilgiu, perkančioji organizacija gali reikalauti, kad ekonominės veiklos vykdytojas ir tie subjektai būtų bendrai atsakingi už sutarties įvykdymą.
Tomis pačiomis sąlygomis 19 straipsnio 2 dalyje nurodyta ekonominės veiklos vykdytojų grupė gali remtis grupės dalyvių arba kitų subjektų pajėgumu.“
Direktyva 2014/25
Direktyvos 2014/25 11 straipsnyje „Transporto paslaugos“ įtvirtinta:
„Ši direktyva taikoma veiklos rūšims, susijusioms su tinklų, kuriais teikiama paslauga visuomenei vežimo geležinkeliais, automatinėmis sistemomis, tramvajais, troleibusais, autobusais arba lynų kelio transportu srityje, suteikimu arba eksploatavimu.
Transporto paslaugų srityje laikoma, kad tinklas egzistuoja, kai paslauga yra teikiama laikantis valstybės narės kompetentingos valdžios institucijos nustatytų eksploatavimo sąlygų, kaip antai sąlygų, susijusių su maršrutais, kurie turi būti aptarnaujami, pajėgumais, kurie turi būti užtikrinti, arba paslaugos teikimo dažnumu.“
Įgyvendinimo reglamentas 2016/7
Įgyvendinimo reglamento 2016/7 1 konstatuojamojoje dalyje nustatyta:
„vienas svarbiausių direktyvų [2014/24/ES] ir [2014/25/ES] tikslų – perkančiųjų organizacijų, perkančiųjų subjektų ir ekonominės veiklos vykdytojų, ypač mažųjų ir vidutinių įmonių, administracinės naštos mažinimas. Viena svarbiausių priemonių siekiant to tikslo yra Europos bendrasis viešųjų pirkimų dokumentas (EBVPD). Todėl EBVPD standartinė forma turėtų būti parengta taip, kad nebereikėtų pateikti didelio skaičiaus su pašalinimo ir atrankos kriterijais susijusių sertifikatų ar kitų dokumentų. Siekiant to paties tikslo, standartinėje formoje taip pat turėtų būti pateikiama svarbi informacija apie subjektus, kurių pajėgumais remiasi ekonominės veiklos vykdytojas, kad tos informacijos patikra galėtų būti atlikta kartu su pagrindinio ekonominės veiklos vykdytojo patikra ir tomis pačiomis sąlygomis.“
Šio reglamento 1 priede „Instrukcijos“ nustatyta:
„EBVPD yra ekonominės veiklos vykdytojų savideklaracija, kurioje pateikiami viešųjų institucijų ar trečiųjų šalių išduotus sertifikatus pakeičiantys pirminiai įrodymai. Kaip nurodyta Direktyvos [2014/24] 59 straipsnyje, tai yra ekonominės veiklos vykdytojo oficialus pareiškimas, kad jis nėra patekęs į vieną iš padėčių, kurių atveju ekonominės veiklos vykdytojai turi arba gali būti pašalinami; kad jis tenkina atitinkamus atrankos kriterijus ir kad, jei taikytina, jis atitinka objektyvias taisykles ir kriterijus, nustatytus siekiant sumažinti kandidatų, kurių kvalifikacija iš esmės būtų tinkama pakviesti dalyvauti konkurse, skaičių. Jo paskirtis – sumažinti administracinę naštą, atsirandančią dėl reikalavimo pateikti daug su pašalinimo ir atrankos kriterijais susijusių sertifikatų ar kitų dokumentų.
<…>
Jei ekonominės veiklos vykdytojai, užpildydami EBVPD ar kitaip pateikdami informaciją, reikalingą patikrinti, ar nėra pagrindų pašalinti, arba patikrinti atitiktį atrankos kriterijams, labai iškreipė faktus, tokią informaciją nuslėpė arba negali pateikti patvirtinamųjų dokumentų, jie gali būti pašalinti iš pirkimo procedūros arba jiems pagal nacionalinę teisę gali būti iškelta baudžiamoji byla.
Ekonominės veiklos vykdytojai gali pakartotinai naudoti informaciją, pateiktą EBVPD, kuris jau buvo naudojamas ankstesnėje pirkimo procedūroje, jei jame pateikta informacija tebėra teisinga ir tinkama. Lengviausias būdas tai padaryti yra įterpti informaciją į naująjį EBVPD, naudojantis atitinkamomis funkcijomis, kurios tuo tikslu įdiegtos minėtojoje elektroninėje EBVPD paslaugoje. Žinoma, informaciją, pavyzdžiui, saugomą ekonominės veiklos vykdytojo IT įrangoje (kompiuteriuose, planšetiniuose kompiuteriuose, serveriuose ir pan.), bus galima pakartotinai naudoti ir kitaip ją perkopijuojant.
<…>
Kaip nurodyta pirmiau, EBVPD – tai ekonominės veiklos vykdytojo oficialus pareiškimas, kad jam netaikomi susiję pašalinimo pagrindai, jis atitinka susijusius atrankos kriterijus ir pateiks susijusią informaciją, kurios reikalauja perkančioji organizacija ar perkantysis subjektas.
<…>
Jeigu ekonominės veiklos vykdytojas dalyvauja savarankiškai ir nesiremia kitų subjektų pajėgumais, kad atitiktų atrankos kriterijus, jis turi užpildyti vieną EBVPD.
Jeigu ekonominės veiklos vykdytojas dalyvauja savarankiškai, bet remiasi vieno ar kelių kitų subjektų pajėgumais, jis turi užtikrinti, kad perkančioji organizacija ar perkantysis subjektas gautų jo EBVPD ir atskirą kiekvieno iš subjektų, kuriais jis remiasi, EBVPD su atitinkama informacija apie tą subjektą <…>.
Galiausiai, kai pirkimo procedūroje kartu dalyvauja ekonominės veiklos vykdytojų grupės, įskaitant laikinas asociacijas, turi būti pateiktas atskiras kiekvieno dalyvaujančio ekonominės veiklos vykdytojo EBVPD su II–V dalyse reikalaujama informacija.
Visais atvejais, kai ekonominės veiklos vykdytojo administracijos, valdymo arba priežiūros organo narys yra ne vienas asmuo arba ne vienas asmuo turi atstovavimo, sprendimo ar kontrolės įgaliojimus to ekonominės veiklos vykdytojo atžvilgiu, tą patį EBVPD gali turėti pasirašyti kiekvienas asmuo, atsižvelgiant į nacionalines taisykles, įskaitant susijusias su duomenų apsauga.
<…>“
Nyderlandų teisė
Viešųjų pirkimų įstatymas
Pagrindinės bylos aplinkybėms taikytinos redakcijos 2012 m. lapkričio 1 d.
Aanbestedingswet
(Viešųjų pirkimų įstatymas) (
Stb
. 2012, Nr. 542) (toliau – Viešųjų pirkimų įstatymas) į Nyderlandų teisę buvo perkeltos 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/17/EB dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo (
OL L 134, 2004, p. 1
) ir 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (
OL L 134, 2004, p. 114
). Tam tikri šio įstatymo klausimai reglamentuojami 2013 m. vasario 11 d.
Besluit van 11 februari 2013, houdende de regeling van enkele onderwerpen van de Aanbestedingswet 2012
(Aanbestedingsbesluit)
(2013 m. vasario 11 d. nutarimas, reglamentuojantis tam tikrus 2012 m. Viešųjų pirkimų įstatymo klausimus), jo 2 straipsnyje nustatyta:
„1.   [Viešųjų pirkimų] įstatymo 2.84 straipsnyje nurodytoje savideklaracijoje pateikiama bent ši informacija:
a.
informacija apie tam tikrame sektoriuje veikiančią perkančiąją organizaciją arba įmonę ir apie viešojo pirkimo procedūrą;
b.
informacija apie ekonominės veiklos vykdytoją;
c.
pareiškimas dėl pašalinimo pagrindų;
d.
pareiškimas dėl tinkamumo reikalavimų ir pareiškimas dėl techninių specifikacijų ir įgyvendinimo sąlygų, susijusių su aplinkosauga;
e.
pareiškimas dėl to, kaip yra įvykdyti atrankos kriterijai;
f.
pareiškimas dėl užpildytos savideklaracijos tikslumo ir pasirašančio asmens įgaliojimų;
g.
data ir parašas.
<…>
3.   Savideklaracijos forma ar formos nustatomos ministro įsakymu.“
Iš šio įstatymo 2.52 straipsnio matyti:
„<…>
3.   Ekonominės veiklos vykdytojų asociacija gali būti konkurso dalyvė arba kandidatė.
4.   Perkančioji organizacija nereikalauja, kad ekonominės veiklos vykdytojų asociacija būtų konkrečios teisinės formos tam, kad galėtų pateikti pasiūlymą arba prašymą dalyvauti.“
Viešųjų pirkimų įstatymo 2.84 straipsnyje numatyta:
„1.   Savideklaracija – tai ekonominės veiklos vykdytojo deklaracija, kurioje jis nurodo, ar:
a.
jam taikomi pašalinimo pagrindai;
b.
jis atitinka skelbime arba pirkimo dokumentuose keliamus tinkamumo reikalavimus;
c.
jis atitinka ar atitiks technines specifikacijas ir sutarties įvykdymo sąlygas, susijusias su aplinkosauga ir gyvūnų gerove arba pagrįstas socialinio pobūdžio aplinkybėmis;
d.
jis atitinka atrankos kriterijus ir, jei atitinka, kaip.
2.   Deklaracijoje nurodytini duomenys ir informacija bei deklaracijos forma ar formos nustatomi bendru administraciniu potvarkiu arba remiantis juo.“
To įstatymo 2.85 straipsnyje nurodyta:
„1.   Perkančioji organizacija reikalauja, kad ekonominės veiklos vykdytojas prie savo prašymą dalyvauti arba pasiūlymo pridėtų savideklaraciją, atitinkančią tam skirtą formą, ir šiuo tikslu nurodo, kokie duomenys ir informacija turi būti joje pateikti.
2.   Perkančioji organizacija nereikalauja, kad ekonominės veiklos vykdytojas, grįsdamas savo prašymą dalyvauti arba pasiūlymą, pateiktų duomenis ir informaciją kitais būdais nei savideklaracija, jei tokių duomenų ir informacijos galima joje prašyti.
3.   Perkančioji organizacija gali tik prašyti ekonominės veiklos vykdytojo prie savo savideklaracijos pridėti patvirtinamuosius dokumentus, kurie nėra susiję su duomenimis ir informacija, kurių galima prašyti nurodyti savideklaracijoje, išskyrus tuos atvejus, kai jie yra 2.93 straipsnio 1 dalies a punkte nurodyti patvirtinamieji dokumentai tiek, kiek jie įtraukti į joje minimą sąrašą, arba 2.93 straipsnio 1 dalies b punkte nurodyti patvirtinamieji dokumentai.
4.   Šio straipsnio 1 dalyje nurodytas ekonominės veiklos vykdytojas gali pateikti jau naudotą savideklaraciją, jeigu patvirtina, kad joje nurodyta informacija vis dar galioja.“
Civilinis kodeksas
Burgerlijk Wetboek
(Civilinis kodeksas) 7A:1655 straipsnyje nustatyta:
„Paprastoji bendrija – tai sutartis, pagal kurią du ar daugiau asmenų įsipareigoja sukurti ką nors bendro, siekdami pasidalyti iš to gaunamą naudą.“
Prekybos kodeksas
Wetboek van Koophandel
(Prekybos kodeksas) 16 straipsnyje nustatyta:
„Tikroji ūkinė bendrija yra paprastoji bendrija, įsteigta siekiant vykdyti komercinę veiklą bendru pavadinimu.“
Šio kodekso 17 straipsnio 1 dalyje nurodyta:
„Kiekvienas narys, jei tokia galimybė iš jo neatimta, turi teisę bendrijos vardu veikti, naudoti lėšas ir jas gauti, taip pat įpareigoti bendriją trečiųjų šalių atžvilgiu ir trečiąsias šalis bendrijos atžvilgiu.“
To kodekso 18 straipsnyje nustatyta:
„Tikrosiose ūkinėse bendrijose kiekvienas narys yra solidariai atsakingas už bendrijos įsipareigojimus.“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
Iki 2019 m. rugpjūčio 1 d.
Taxi Horn Tours
teikė pradinių klasių mokinių vežimo į fizinio lavinimo pamokas paslaugas (toliau – vežimas į kūno kultūros pamokas) pagal savivaldybių skirtą viešojo pirkimo sutartį.
Nusprendusios nepratęsti šios sutarties savivaldybės surengė atvirą Europos interesus atitinkantį konkursą dėl vežimo į kūno kultūros pamokas nuo 2020 m. sausio 1 d. iki 2027/2028 mokslo metų pabaigos. Sutarties skyrimui buvo taikomas „ekonomiškai naudingiausio pasiūlymo“ kriterijus.
Savivaldybių parengtose šio viešojo pirkimo gairėse, be kita ko, buvo numatyta, kad, siekiant užtikrinti pasiūlymo tikslumą ir galiojimą, atstovas, turintis teisę atstovauti įmonei ir ją įpareigoti, turi pasirašyti EBVPD, pasiūlymą ir priedus. Be to, pasiūlymus teikiančios transporto įmonių grupės turi paskirti kontaktinius asmenis. Kiekvienas tokios grupės narys turi būti solidariai atsakingas už vežimo sutarties vykdymą. Galiausiai šiose gairėse buvo nurodyta, kad pasiūlymas turi būti išsamus ir jame, be kita ko, turi būti tinkamai užpildytas ir pasirašytas EBVPD.
Savivaldybės, gavusios du pasiūlymus – vieną iš
Touringcars
, o kitą –
Taxi Horn Tours
, informavo pastarąją apie ketinimą sudaryti sutartį su
Touringcars
.
Taxi Horn Tours
kreipėsi į
Rechtbank Limburg
(Limburgo apylinkės teismas, Nyderlandai) su prašymu taikyti laikinąsias apsaugos priemones, reikalaudama, pirma, atmesti
Touringcars
pasiūlymą ir, antra, sudaryti sutartį su ja.
2020 m. vasario 12 d. sprendimu atmetus minėtą prašymą savivaldybės sudarė su
Touringcars
sutartis dėl vežimo į kūno kultūros pamokas nuo 2020 m. kovo 1 d.
Dėl tokio sprendimo
Taxi Horn Tours
pateikė apeliacinį skundą
Gerechtshof’s-Hertogenbosch
(Hertogenboso apeliacinis teismas, Nyderlandai), kuris yra prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas. Tas teismas pažymėjo, kad
Touringcars
pasiūlymą pateikė F, kuris šios bendrijos vardu taip pat pateikė EBVPD. Taigi kyla klausimas, ar
Touringcars
buvo leista pateikti vieną bendrą šiai bendrijai skirtą EBVPD, ar kiekvienas narys turėjo pateikti savo atskirą EBVPD.
Šiuo klausimu
Taxi Horn Tours
tvirtino, kad
Touringcars
yra nuolatinė dviejų jos narių įmonių asociacija, taigi įmonių grupė. Taigi abiejų narių veiksmai ir pareiškimai turi būti vertinami atsižvelgiant į jų pačių EBVPD.
Savivaldybės vis dėlto siūlė atskirti laikinas ir nuolatines asociacijas. Sąvoka „ekonominės veiklos vykdytojų grupė“, kaip ji suprantama pagal Sąjungos viešųjų pirkimų teisę, reiškia laikiną asociaciją. Tačiau tikroji ūkinė bendrija yra Direktyvos 2014/24 14 konstatuojamojoje dalyje nurodyta „partnerystė“, taigi ji yra ne ekonominės veiklos vykdytojų grupė, o viena ekonominės veiklos vykdytoja. Be to, savivaldybių teigimu, narių vertinimas gali būti atliekamas atsižvelgiant į EBVPD III dalies A punktą dėl pašalinimo pagrindų, pagal kurį reikalaujama, kad ekonominės veiklos vykdytojai nurodytų priežastis, susijusias su teistumu.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodė, kad
Touringcars
yra į įmonių registrą įtraukta tikroji ūkinė bendrija, įsteigta 2011 m. sausio 1 d. neribotam laikotarpiui. Joje dirba 82 darbuotojai ir ji užsiima „nereguliariu keleivių vežimu keliais, vežimu taksi, lengvųjų automobilių ir lengvųjų komercinių transporto priemonių prekyba ir remontu“.
Touringcars
narės – K BV, kurioje dirba 39 asmenys, ir
F Touringcars BV
, kurioje darbuotojų nėra. F yra
Touringcars
direktorius ir turi bendrąjį įgaliojimą. Abi narės valdo savo transporto įmones. K yra K BV vadovas, o F yra K BV įgaliotasis asmuo, kuriam suteiktas komercijos direktoriaus statusas. Galiausiai
F Touringcars BV
valdo ir vienintelė akcininkė yra
F Beheer BV
, kurios vienintelis valdytojas ir akcininkas yra F.
2020 m. sausio 27 d. raštu K nurodė, kad 2011 m. sausio mėn. F suteikė bendrąjį įgaliojimą veikti savarankiškai ir nepriklausomai, kad galėtų atstovauti K BV. Nuo tada F valdo visą bendriją. Tuo pačiu metu K BV kartu su
F Touringcars BV
įsteigė tikrąją ūkinę bendriją pavadinimu
TouringcarsVOF
. Toje bendrijoje F ir K reguliariai konsultavosi tarpusavyje, tačiau faktiškai įmonei vadovavo F.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymėjo, kad, atsižvelgiant į kartu taikomas Prekybos kodekso 16 straipsnio ir Civilinio kodekso 7A:1655 straipsnio nuostatas, tikroji ūkinė bendrija yra sutartis, kurios dalykas – dviejų ar daugiau asmenų, įsipareigojančių sukurti ką nors bendro, bendradarbiavimas siekiant užsiimti komercine veikla naudojant bendrą pavadinimą ir gauti bendrą pelną.
Be to, minėtas teismas nurodė 2019 m. balandžio 19 d. sprendimą, jame
Hoge Raad der Nederlanden
(Nyderlandų Aukščiausiasis Teismas) nusprendė, pirma, kad tikroji ūkinė bendrija yra sutartiniai teisiniai santykiai, nustatyti siekiant vykdyti komercinę veiklą bendru pavadinimu, esant nuolatinei asociacijai. Nors tikroji ūkinė bendrija neturi juridinio asmens statuso, Nyderlandų teisės aktuose ir jurisprudencijoje jai pripažįstama tam tikra savarankiška padėtis atskirų narių atžvilgiu, kai ji veikia esant teisiniams santykiams. Taigi tikroji ūkinė bendrija savo vardu gali būti šalis teismo procese arba savo vardu gali būti pripažinta nemokia. Antra, teisinio subjektiškumo nebuvimo pasekmė yra tai, kad tikroji ūkinė bendrija pati neturi subjektyvių teisių ir pareigų. Kai narys veikia tikrosios ūkinės bendrijos vardu, jis tai daro visų šios bendrijos narių (toliau – asocijuoti partneriai) vardu ir juos įpareigoja. Taigi sutartis, sudaryta su tikrąja ūkine bendrija, laikytina sudaryta su asocijuotais partneriais, jiems veikiant kaip nariams. Trečia, Prekybos kodekso 18 straipsnyje nustatyta, kad kiekvienas narys yra solidariai atsakingas už bendrijos įsipareigojimus, todėl kiekvienas narys atsako už visus asocijuotų partnerių įsipareigojimus. Ketvirta, asocijuotų partnerių kreditorius gali savo reikalavimą pareikšti tiek šiems partneriams, tiek kiekvienam nariui atskirai. Taigi bendrijos kreditorius kiekvieno nario atveju pateikia du reikalavimus, t. y. vieną – asocijuotiems partneriams dėl atskiro tikrosios ūkinės bendrijos turto, o kitą – nariui dėl jo asmeninio turto.
Taxi Horn Tours
tvirtina, kad
Touringcars
naudoja asocijuotų partnerių nuosavų įmonių suteiktus išteklius.
Taigi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, ar subjektų, kurie ilgą laiką bendradarbiauja atskiroje bendrojoje įmonėje, prašymo dalyvauti viešojo pirkimo procedūroje vertinimas gali apimti tik vieną bendrąją įmonę, ar toks vertinimas taip pat turi apimti kiekvieną narį. Todėl reikia nustatyti, ar ekonominės veiklos vykdytojas tuomet, kai jo nariai yra fiziniai ir (arba) juridiniai asmenys, gali pateikti tik vieną EBVPD.
Šiomis aplinkybėmis
Gerechtshof’s-Hertogenbosch
(Hertogenboso apeliacinis teismas) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą, kreiptis į Teisingumo Teismą su prašymu išaiškinti Direktyvos 2014/24 2, 19, 59 ir 63 straipsnius ir Įgyvendinimo reglamentą 2016/7 ir pateikti jam šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar tokiu atveju, kai nariai (fiziniai ir (arba) juridiniai) turi bendrąją įmonę (šiuo atveju – tikrąją ūkinę bendriją):
–
kiekvienas iš narių turi pateikti po atskirą Europos bendrąjį viešųjų pirkimų dokumentą, ar
–
kiekvienas iš narių ir jų bendroji įmonė turi pateikti po atskirą Europos bendrąjį viešųjų pirkimų dokumentą, ar
–
tik bendroji įmonė turi pateikti Europos bendrąjį viešųjų pirkimų dokumentą?
2.
Ar atsakymas į šį klausimą priklauso nuo to, ar:
–
bendroji įmonė yra laikina arba ne (t. y. ji yra nuolatinė);
–
nariai patys yra ekonominės veiklos vykdytojai;
–
nariai turi savo įmones, kurios yra [tokios pat kaip] bendroji įmonė, arba bent jau veikia toje pačioje rinkoje kaip ir ši įmonė;
–
bendroji įmonė nėra juridinis asmuo;
–
bendroji įmonė iš tikrųjų gali turėti atskirą (nuo jos narių) turtą (kaip garantija kreditoriams);
–
pagal nacionalinės teisės aktus bendroji įmonė turi teisę atsakydama į Europos bendrojo viešųjų pirkimų dokumento klausimus atstovauti nariams;
–
pagal nacionalinės teisės aktus tikrosios ūkinės bendrijos nariai (taigi ne pati tikroji ūkinė bendrija) prisiima iš pirkimo sutarties kylančius įsipareigojimus ir solidariai atsako už jų įvykdymą?
3.
Jei keli iš antrajame klausime nurodytų veiksnių yra reikšmingi: kokia jų tarpusavio sąveika? Ar tam tikri veiksniai yra reikšmingesni nei kiti, o gal turi lemiamą reikšmę?
4.
Ar kalbant apie bendrąją įmonę galima teigti, kad nariai bet kuriuo atveju turi pateikti atskirą Europos bendrąjį viešųjų pirkimų dokumentą, kai sutarties įvykdymui ketinama (taip pat) panaudoti priemones, kurios priklauso šio asmens įmonei (kaip antai darbuotojai ir logistikos priemonės)?
5.
Ar bendroji įmonė turi atitikti tam tikrus reikalavimus tam, kad būtų laikoma atskiru ekonominės veiklos vykdytoju? Jei taip, kokius?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl priimtinumo
Kaip matyti iš Direktyvos 2014/24 21 konstatuojamosios dalies, viešojo pirkimo sutartims, kurias skiria vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose veikiančios perkančiosios organizacijos ir kurios patenka į šios veiklos sritį, taikoma Direktyva 2014/25.
Be to, pagal Direktyvos 2014/25 11 straipsnį ši direktyva taikoma, be kita ko, „veiklos rūšims, susijusioms su tinklų, kuriais teikiama paslauga visuomenei vežimo <…> autobusais <…> srityje, suteikimu arba eksploatavimu“.
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad nei iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą, nei iš Teisingumo Teismui pateiktų rašytinių pastabų negalima nustatyti, ar įvykdytos šioje nuostatoje įtvirtintos sąlygos, taigi ar ši direktyva taikytina pagrindinėje byloje.
Vis dėlto prašymą priimti prejudicinį sprendimą reikia pripažinti priimtinu, nes atsakymas į pateiktus klausimus gali būti suformuluotas identiškai remiantis Direktyva 2014/24 arba Direktyva 2014/25 (šiuo klausimu žr. 2018 m. rugsėjo 20 d. Sprendimo Rudigier,
C‑518/17
,
EU:C:2018:757
,
punktą). Iš tiesų Direktyvos 2014/25 17 ir 18 konstatuojamosios dalys, 2 straipsnio 6 punktas, 37 straipsnio 2 dalis, 79 straipsnis ir 80 straipsnio 3 dalis iš esmės atitinka Direktyvos 2014/24 14 ir 15 konstatuojamąsias dalis, 2 straipsnio 1 dalies 10 punktą, 19 straipsnio 2 dalį, 56 straipsnio 3 dalį, 59 straipsnio 1 dalį ir 63 straipsnį.
Šiomis aplinkybėmis tai, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, prieš kreipdamasis į Teisingumo Teismą su prašymu priimti prejudicinį sprendimą, nenustatė, kuri iš direktyvų – Direktyva 2014/24 ar Direktyva 2014/25 – taikytina pagrindinėje byloje, negali paneigti nacionalinių teismų prejudicinių klausimų svarbos prezumpcijos, kuri gali būti netaikoma tik išimtiniais atvejais, būtent, kai akivaizdu, kad prašomas šiuose klausimuose nurodytų Sąjungos teisės normų išaiškinimas nesusijęs su pagrindinės bylos aplinkybėmis arba dalyku (šiuo klausimu žr. 1995 m. gruodžio 15 d. Sprendimo Bosman,
C‑415/93
,
EU:C:1995:463
,
punktą ir 2018 m. lapkričio 28 d. Sprendimo Amt Azienda Trasporti e Mobilità ir kt.,
C‑328/17
,
EU:C:2018:958
,
punktą).
Dėl esmės
Savo klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Direktyvos 2014/24 59 straipsnio 1 dalis, siejama su šios direktyvos 2 straipsnio 1 dalies 10 punktu ir 63 straipsniu, taip pat su Įgyvendinimo reglamento 2016/7 1 priedu, turi būti aiškinama taip, kad bendroji įmonė, kuri, nebūdama juridinis asmuo, veikia kaip pagal valstybės narės nacionalinę teisę reglamentuojama bendrija, yra įregistruota tos valstybės narės komerciniame registre, gali būti įsteigta laikinai arba visam laikui ir kurios asocijuoti partneriai veikia toje pačioje rinkoje kaip ir ji ir yra solidariai atsakingi už tinkamą jos prisiimtų įsipareigojimų vykdymą, privalo pateikti perkančiajai organizacijai savo EBVPD ir (arba) kiekvieno iš asocijuotų partnerių atskirą EBVPD.
Pirmiausia reikia pažymėti, kad Įgyvendinimo reglamento 2016/7 1 priedo septynioliktoje–devynioliktoje pastraipose nurodyta:
„Jeigu ekonominės veiklos vykdytojas dalyvauja savarankiškai ir nesiremia kitų subjektų pajėgumais, kad atitiktų atrankos kriterijus, jis turi užpildyti vieną EBVPD.
Jeigu ekonominės veiklos vykdytojas dalyvauja savarankiškai, bet remiasi vieno ar kelių kitų subjektų pajėgumais, jis turi užtikrinti, kad perkančioji organizacija ar perkantysis subjektas gautų jo EBVPD ir atskirą kiekvieno iš subjektų, kuriais jis remiasi, EBVPD su atitinkama informacija apie tą subjektą.
Galiausiai, kai pirkimo procedūroje kartu dalyvauja ekonominės veiklos vykdytojų grupės, įskaitant laikinas asociacijas, turi būti pateiktas atskiras kiekvieno dalyvaujančio ekonominės veiklos vykdytojo EBVPD su II–V dalyse reikalaujama informacija.“
Šiuo klausimu iš Direktyvos 2014/24 2 straipsnio 1 dalies 10 punkto, siejamo su jos 14 konstatuojamąja dalimi, matyti, kad sąvoka „ekonominės veiklos vykdytojas“ turi būti aiškinama plačiai, kad apimtų, be kita ko, visus asmenis ar subjektus, kurie rinkoje siūlo teikti paslaugas, neatsižvelgiant į teisinę formą, kurią jie pasirinko savo veiklai vykdyti, nesvarbu, ar tai būtų juridiniai asmenys, ar ne.
Darytina išvada, kad tikroji ūkinė bendrija, kaip tai suprantama pagal Nyderlandų teisę, gali būti laikoma šios direktyvos 2 straipsnio 1 dalies 10 punkte apibrėžtu „ekonominės veiklos vykdytoju“.
Atsižvelgiant į tai, minėtoje direktyvoje taip pat pateikiama plati sąvokos „ekonominės veiklos vykdytojų grupė“ samprata. Iš tiesų pagal jos 19 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą ekonominės veiklos vykdytojų grupės, įskaitant laikinas asociacijas, gali dalyvauti viešųjų pirkimų procedūrose, ir perkančiosios organizacijos iš jų nereikalauja turėti konkrečios teisinės formos tam, kad jos galėtų pateikti pasiūlymą ar prašymą dalyvauti.
Taigi reikia nustatyti, ar tikroji ūkinė bendrija, kaip ji suprantama pagal Nyderlandų teisę, turi būti laikoma ekonominės veiklos vykdytoja arba ekonominės veiklos vykdytojų grupe, kaip tai suprantama atitinkamai pagal Direktyvos 2014/24 2 straipsnio 1 dalies 10 punktą ir 19 straipsnio 2 dalį.
Šiuo klausimu, priešingai nei savo rašytinėse pastabose nurodė savivaldybės, Nyderlandų vyriausybė ir Europos Komisija, sąvoka „ekonominės veiklos vykdytojų grupė“, kaip ji suprantama pagal šios direktyvos 19 straipsnio 2 dalį, negali apsiriboti tik laikinomis asociacijomis, taigi neapimti nuolatinio pobūdžio įmonių grupių ar asociacijų. Šioje nuostatoje kalbama apie „ekonominės veiklos vykdytojų grupes, įskaitant laikinas asociacijas“. Iš šios formuluotės aiškiai matyti, kad laikinos asociacijos paminėtos tik kaip pavyzdys. Todėl sąvoka „ekonominės veiklos vykdytojų grupė“ negali būti aiškinama taip, kad ji taikoma tik laikinoms asociacijoms. Taigi ekonominės veiklos vykdytojų grupės neturi būti skirstomos pagal tai, ar jos yra laikinos, ar nuolatinės.
Be to, iš Direktyvos 2014/24 59 straipsnio 1 dalies matyti, kad EBVPD siekiama trijų tikslų. Šis dokumentas yra atnaujinta savideklaracija, kaip
a priori
įrodymas, pakeičiantis valdžios institucijų ar trečiųjų šalių išduotas pažymas ir patvirtinantis, pirma, kad atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas nėra patekęs į vieną iš šios direktyvos 57 straipsnyje nurodytų situacijų, dėl kurių turi arba gali būti pašalintas iš viešojo pirkimo procedūros, antra, kad jis atitinka taikytinus atrankos kriterijus, nustatytus pagal jos 58 straipsnį, ir, trečia, prireikus, kad jis atitinka objektyvias taisykles ir kriterijus, nustatytus pagal tos direktyvos 65 straipsnį.
Taigi EBVPD yra skirtas tam, kad perkančioji organizacija galėtų susidaryti tikslų ir teisingą vaizdą apie kiekvieno ekonominės veiklos vykdytojo, kuris teikia prašymą dalyvauti viešojo pirkimo procedūroje arba ketina pateikti pasiūlymą, situaciją. Taip EBVPD sukonkretinamas Direktyvos 2014/24 57 ir 63 straipsnių tikslas – leisti perkančiajai organizacijai įsitikinti kiekvieno dalyvio sąžiningumu ir patikimumu, taigi vis dar esamu pasitikėjimo ryšiu su atitinkamu ekonominės veiklos vykdytoju (šiuo klausimu žr. 2019 m. birželio 19 d. Sprendimo Meca,
C‑41/18
,
EU:C:2019:507
,
punktą ir 2021 m. birželio 3 d. Sprendimo Rad Service ir kt.,
C‑210/20
,
EU:C:2021:445
,
punktą).
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad tarp informacijos, kurią ekonominės veiklos vykdytojas turi nurodyti EBVPD, nėra informacijos apie bendrosios įmonės asocijuotų partnerių išteklius. Taip pat nesvarbu, ar tikrosios ūkinės bendrijos asocijuoti partneriai, kaip tai suprantama pagal Nyderlandų teisę, veikia toje pačioje veiklos srityje ar toje pačioje rinkoje kaip ir bendroji įmonė, nes ši informacija perkančiajai organizacijai negali būti pateikta naudojant bendrosios įmonės EBVPD.
Be to, tikrosios ūkinės bendrijos ir asocijuotų partnerių solidariosios atsakomybės nepakanka, kad perkančioji organizacija galėtų įsitikinti, jog laikomasi kokybinių atrankos kriterijų. Iš tiesų, nagrinėdama paraiškų priimtinumą, perkančioji organizacija atlieka retrospektyvų vertinimą, siekdama įvertinti, ar konkurso dalyvis turi patirties, leidžiančios veiksmingai įvykdyti nagrinėjamą sutartį. Šiomis aplinkybėmis šios patirties nebuvimo negali kompensuoti perspektyvinio pobūdžio teisiniai santykiai, pagal kuriuos tikrosios ūkinės bendrijos nariai teisiškai privalo prisiimti solidarią atsakomybę už tokios bendrijos įsipareigojimus (2022 m. rugsėjo 30 d. Nutarties ĒDIENS & KM.LV,
C‑592/21
, nepaskelbta Rink.,
EU:C:2022:746
,
punktas).
Taigi tam, kad perkančioji organizacija galėtų įsitikinti bendrosios įmonės sąžiningumu, tokia įmonė, kaip antai tikroji ūkinė bendrija, kaip ji suprantama pagal Nyderlandų teisę, privalo nurodyti visus pašalinimo pagrindus, taikomus visiems asocijuotiems partneriams ar asmenims, įdarbintiems vieno iš šių asocijuotų partnerių, kuris yra bendrosios įmonės administracijos, valdymo ar priežiūros organo narys arba kuris turi atstovavimo, sprendimo ar kontrolės įgaliojimus toje įmonėje.
Be to, tam, kad patvirtintų savo patikimumą, tokia bendroji įmonė, kaip tikroji ūkinė bendrija, kaip ji suprantama pagal Nyderlandų teisę, turi būti laikoma ketinančia individualiai dalyvauti viešojo pirkimo procedūroje arba pateikti pasiūlymą tik tuo atveju, jei įrodo, kad gali įvykdyti nagrinėjamą sutartį pasitelkdama tik savo darbuotojus ir įrangą, kitaip tariant, išteklius, kuriuos jai perdavė jos asocijuoti partneriai pagal bendrijos steigimo sutartį ir kuriais ji gali laisvai disponuoti. Tokiu atveju pakanka, kad ši bendrija pateiktų perkančiajai organizacijai savo atskirą EBVPD.
Šiuo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, kiek tokia bendrija, atsižvelgiant į ypatumus, susijusius su jos, kaip ūkinės bendrijos, teisine forma ir jos ryšiais su asocijuotais partneriais, gali patekti į šį atvejį.
Atvirkščiai, jei tokia bendrija mano, kad vykdant viešojo pirkimo sutartį jai reikia pasinaudoti asocijuotų partnerių ištekliais, turi būti laikoma, kad ji naudojasi kitų subjektų pajėgumais, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2014/24 63 straipsnį. Tokiu atveju minėta bendrija turi pateikti ne tik savo, bet ir kiekvieno iš asocijuotų partnerių, kurių pajėgumais ji ketina remtis, atskirą EBVPD.
Žinoma, kaip teigia savivaldybės, Nyderlandų vyriausybė ir Komisija, Įgyvendinimo reglamento 2016/7 1 konstatuojamojoje dalyje nurodyta, kad „vienas svarbiausių direktyvų [2014/24] ir [2014/25] tikslų – perkančiųjų organizacijų, perkančiųjų subjektų ir ekonominės veiklos vykdytojų, ypač mažųjų ir vidutinių įmonių, administracinės naštos mažinimas. Viena svarbiausių priemonių siekiant to tikslo yra [EBVPD]. <…>“
Vis dėlto tikslas sumažinti administracinę naštą yra tik vienas iš šių direktyvų tikslų. Todėl jis visų pirma turi būti suderintas su tikslu skatinti sveikos ir veiksmingos konkurencijos tarp viešojo pirkimo procedūroje dalyvaujančių ekonominės veiklos vykdytojų plėtrą, o tai yra Sąjungos teisės normų, reglamentuojančių viešojo pirkimo procedūras, pagrindas ir yra saugoma, be kita ko, pagal vienodo požiūrio į konkurso dalyvius principą (šiuo klausimu žr. 2017 m. gegužės 11 d. Sprendimo Archus ir Gama,
C‑131/16
,
EU:C:2017:358
,
punktą ir 2021 m. birželio 3 d. Sprendimo Rad Service ir kt.,
C‑210/20
,
EU:C:2021:445
,
punktą).
Tokios bendrosios įmonės, kaip tikroji ūkinė bendrija, kaip ji suprantama pagal Nyderlandų teisę, pareiga pateikti perkančiajai organizacijai savo EBVPD ir kiekvieno iš jos asocijuotų partnerių atskirą EBVPD, jeigu, siekdama įvykdyti viešojo pirkimo sutartį, ji mano, kad turi pasinaudoti šių asocijuotų partnerių ištekliais, negali pažeisti proporcingumo principo, kuris užtikrinamas pagal Direktyvos 2014/24 18 straipsnio 1 dalį, juolab, kad, kaip matyti iš Direktyvos 2014/24 59 straipsnio 1 dalies paskutinės pastraipos ir Įgyvendinimo reglamento 2016/7 1 priedo, ekonominės veiklos vykdytojai gali pateikti EBVPD, kuris jau buvo panaudotas ankstesnėje procedūroje, su sąlyga, kad jie patvirtina, jog ten esanti informacija tebegalioja ir išlieka aktuali.
Galiausiai tokios bendrosios įmonės, kaip tikroji ūkinė bendrija, kaip ji suprantama pagal Nyderlandų teisę, pareiga pateikti savo EBVPD ir kiekvieno iš asocijuotų partnerių, kurių pajėgumais ji ketina remtis, atskirą EBVPD neabejotinai yra administracinė našta, tačiau jos jokiu būdu negalima tapatinti su pareiga pakeisti savo teisinį režimą.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į pateiktus klausimus reikia atsakyti: Direktyvos 2014/24 59 straipsnio 1 dalis, siejama su šios direktyvos 2 straipsnio 1 dalies 10 punktu ir 63 straipsniu, taip pat su Įgyvendinimo reglamento 2016/7 1 priedu, turi būti aiškinama taip, kad bendroji įmonė, kuri, nebūdama juridinis asmuo, veikia kaip pagal valstybės narės nacionalinę teisę reglamentuojama bendrija, yra įregistruota tos valstybės narės komerciniame registre, gali būti įsteigta laikinai arba visam laikui ir kurios visi nariai veikia toje pačioje rinkoje kaip ir ji ir yra solidariai atsakingi už tinkamą jos prisiimtų įsipareigojimų vykdymą, privalo pateikti perkančiajai organizacijai tik savo EBVPD, kai ketina individualiai dalyvauti viešojo pirkimo procedūroje arba pateikti pasiūlymą, jei įrodo, kad gali įvykdyti atitinkamą sutartį naudodamasi tik savo darbuotojais ir įranga. Tačiau jei vykdydama viešojo pirkimo sutartį ši bendroji įmonė mano turinti naudotis tam tikrų narių nuosavais ištekliais, turi būti laikoma, kad ji remiasi kitų subjektų pajėgumais, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2014/24 63 straipsnį, todėl ji turi pateikti ne tik savo, bet ir kiekvieno nario, kurio pajėgumais ji ketina remtis, atskirą EBVPD.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (aštuntoji kolegija) nusprendžia:

2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB, 59 straipsnio 1 dalis, siejama su šios direktyvos 2 straipsnio 1 dalies 10 punktu ir 63 straipsniu, taip pat su 2016 m. sausio 5 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2016/7, kuriuo nustatoma Europos viešojo pirkimo dokumento standartinė forma, 1 priedu,

turi būti aiškinama taip:

bendroji įmonė, kuri, nebūdama juridinis asmuo, veikia kaip pagal valstybės narės nacionalinę teisę reglamentuojama bendrija, yra įregistruota tos valstybės narės komerciniame registre, gali būti įsteigta laikinai arba visam laikui ir kurios visi nariai veikia toje pačioje rinkoje kaip ir ji ir yra solidariai atsakingi už tinkamą jos prisiimtų įsipareigojimų vykdymą, privalo pateikti perkančiajai organizacijai tik savo Europos bendrąjį viešojo pirkimo dokumentą (EBVPD), kai ketina individualiai dalyvauti viešojo pirkimo procedūroje arba pateikti pasiūlymą, jei įrodo, kad gali įvykdyti atitinkamą sutartį naudodamasi tik savo darbuotojais ir įranga. Tačiau jei vykdydama viešojo pirkimo sutartį ši bendroji įmonė mano turinti naudotis tam tikrų narių nuosavais ištekliais, turi būti laikoma, kad ji remiasi kitų subjektų pajėgumais, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2014/24 63 straipsnį, todėl ji turi pateikti ne tik savo, bet ir kiekvieno nario, kurio pajėgumais ji ketina remtis, atskirą EBVPD.

Parašai
(
*1
)	Proceso kalba: nyderlandų.