CELEX: 62016TJ0016
Промишлен дизайн на Общността
Заявка за регистрация на промишлени дизайни на Общността, представляващи чаши
Понятие „изображение, което може да бъде възпроизведено“
Неточност в изображението по отношение на обхвата на исканата защита
Отказ да се отстранят нередовностите
Отказ да се определи дата на подаване
Членове 36 и 46 от Регламент (ЕО) № 6/2002
Член 4, параграф 1, буква д) и член 10, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 2245/2002

Правна уредба
Озаглавен „Подаване и препращане на заявка за регистрация“, член 36 от Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета от 12 декември 2001 година относно промишления дизайн на Общността (
ОВ L 3, 2002 г., стр. 1
), изменен, предвижда:
„1.   Заявката за регистрация на промишлен дизайн на Общността трябва да съдържа:
а)
искане за регистрация;
б)
данни за идентификация на заявителя;
в)
[изображение] на промишлен дизайн, което да […] може да се възпроизвежда[; а]ко заявката касае двуизмерен промишлен дизайн и съдържа искане за отлагане на публикацията по смисъла на член 50, то изображението може да се замени от спесимен.
2.   Заявката включва и указания за продуктите, в които е предназначен да бъде включен или към които ще се прилага промишления[т] дизайн.
3.   Освен това заявката [може] да съдържа:
а)
описание, обясняващо [изображението] или спесимена;
б)
заявка за отлагане на публикацията на регистрацията, съгласно член 50;
в)
данни за представителя, ако заявителят е посочил такъв;
г)
указания за класификационния индекс на продуктите, в които ще се включва или към които ще се прилага промишленият дизайн;
д)
посочване на автора или авторския екип или декларация от заявителя, с която се удостоверява, че авторът или авторският екип се е отказал от правото си на посочване.
4.   Заявката подлежи на плащане на такса за регистрация и такса за публикация. Когато е подадено искане за отлагане съгласно параграф 3, буква б), таксата за публикация се заменя с такса за отлагане на публикацията.
5.   Заявката трябва да съответствува на условията, предвидени от регламента за прилагане.
6.   Информациите, предвидени в параграф 2 и параграф 3, букви а) и г) не засягат обхвата на закрилата на промишления дизайн като такъв“.
Дял V от Регламент № 6/2002, озаглавен „Процедура по регистрацията“, съдържа членове 45—50.
Член 45 от посочения регламент е озаглавен „Проверка на съответствието на заявката с формалните изисквания за подаване на заявка“ и предвижда:
„1.   [EUIPO] проверява дали заявката отговаря на изискванията по член 36, параграф 1 за [определяне на дата] на подаване на заявката.
2.   [EUIPO] проверява дали:
а)
заявката отговаря на други[те] изисквания по член 36, параграфи 2, 3, 4 и 5, а в случая с множествена заявка, [на] условията на член 37, параграфи 1 и 2;
б)
заявката отговаря на формалните изисквания, установени с регламента за прилагане в изпълнение на членове 36 и 37;
в)
изискванията по член 77, параграф 2, са изпълнени;
г)
в случай на претенция за приоритет, дали са изпълнени формалните изисквания по предявяване на претенцията.
3.   Регламент[ът] за прилагане урежда условията на проверка на формалните изисквания [за] подаване на заявка“.
Член 46 от Регламент № 6/2002 е озаглавен „Нередности, които подлежат на отстраняване“, и гласи:
„1.   Когато [EUIPO] констатира, в рамките на предвидената с член 45 проверка, нередности, които могат да се коригират, тя поканва заявителя да ги отстрани в предвидения срок.
2.   Ако нередностите се отнасят до изискванията, посочени в член 36, параграф 1 и ако заявителят се съобрази с поканата на [EUIPO] в предвидения срок, то тя установява като дата на подаване, датата, към която са отстранени констатираните нередности. Ако нередностите не се отстранят в предвидения срок, заявката не се счита за заявка за регистриран промишлен дизайн на Общността.
3.   Ако нередностите се отнасят до условията, посочени в член 45, параграф 2, букви а), б) и в), включително заплащането на таксите и ако заявителят […] се отзове на поканата на [EUIPO] в предвидения срок, то тя установява като дата на подаване, първоначалната дата на подаване на заявката. Ако недостатъците и нередностите не бъдат отстранени в установения срок или не се извършат констатираните пропуснати плащания, [EUIPO] отказва заявката.
4.   Ако нередностите се отнасят до условията, посочени в член 45, параграф 2, буква г) и ако заявителят не [ги отстрани] в установения срок, правото на приоритет по заявката се губи“.
Член 47 от Регламент № 6/2002 е озаглавен „Основания за отхвърляне на заявки за регистрация“ и предвижда:
„1.   Ако [EUIPO] констатира, в рамките на предвидената в член 45 проверка, че промишленият дизайн, предмет на заявка за закрила:
а)
не отговаря на посочената в член 3, буква а) дефиниция;
б)
е в противоречие с обществения ред или възприетите принципи на морала,
[EUIPO] отказва заявката.
2.   Заявката може да бъде отказана само след като на заявителя е дадена възможност за оттегляне или промяна на заявката или за представяне на неговите съображения“.
Член 4 от Регламент (ЕО) № 2245/2002 на Комисията от 21 октомври 2002 година за прилагане на Регламент № 6/2002 (
ОВ L 341, 2002 г., стр. 28
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 39, стр. 14) е озаглавен „[Изображение] на промишления дизайн“ и предвижда в параграф 1, буква д):
„1.   [Изображението] на промишления дизайн следва да се състои от графична или фотографска репродукция на промишления дизайн с възможност за черно-бяло или цветно представяне. Същото следва да отговаря на следните изисквания:
[…]
д)
промишленият дизайн се възпроизвежда на неутрален фон и не се ретушира с мастило, нито с течен коректор. Той следва да бъде изпълнен с качество, което да позволява всички подробности от [предмета, за който] се търси закрила, да се открояват ясно и да позволява същите да могат да се намаляват или увеличават до размер не повече от 8 × 16 cm на ракурс за включване в Регистъра на промишлените дизайни […]“.
Член 10 от Регламент № 2245/2002 е озаглавен „Разглеждане на изискванията за дата на подаване и на формалните изисквания“ и уточнява в параграфи 1 и 2:
„1.   [EUIPO] нотифицира заявителя, че дата за подаване на заявка не може да се даде, ако заявката не съдържа:
а)
искане за регистрация на промишлен дизайн на Общността;
б)
информация, установяваща самоличността на заявителя;
в)
[изображение] на промишления дизайн съгласно член 4, параграф 1, букви г) и д) или, в зависимост от случая, на мостра.
2.   В случай, че предвидените в параграф 1 пропуски бъдат отстранени в двумесечен срок, считано от датата на получаване на уведомлението, датата на подаване се определя от датата на отстраняване на всички пропуски.
Ако нередностите не са отстранени преди да изтече крайният срок, заявката не се разглежда като заявка за промишлен дизайн на Общността. Всички внесени такси се възстановяват“.
Обстоятелствата по спора
На 17 април 2015 г. жалбоподателят, Mast-Jägermeister SE, подава заявки за регистрация на промишлени дизайни на Общността пред Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) на основание на Регламент № 6/2002.
Поискана е регистрация на следните промишлени дизайни:
—
промишлен дизайн на Общността № 2683615‑0001: [поверително] (
);
—
промишлен дизайн на Общността № 2683615‑0002: [поверително].
Продуктите, за които са подадени заявките за регистрация, представляват „чаши“, спадащи към клас 07.01 по смисъла на Локарнската спогодба от 8 октомври 1968 г., учредяваща международна класификация на промишлените дизайни, изменена.
С първи доклад за проверка, изготвен на 17 април 2015 г., проверителят уведомява жалбоподателя, че по отношение на възпроизведените в точка 9 по-горе промишлени дизайни посочените продукти, за които е поискана закрила, а именно „чаши“, не съответстват на представените изображения, тъй като последните изобразяват и бутилки. Поради това той предлага на жалбоподателя да посочи към двата промишлени дизайна и „бутилки“ от клас 09.01 по смисъла на Локарнската спогодба. Проверителят добавя, че доколкото продуктите „чаши“ и „бутилки“ са от различни класове, множествената заявка трябва да се раздели. Той уточнява, че ако нередностите не бъдат отстранени в определения срок, заявката ще бъде отхвърлена.
С писмо от 21 април 2015 г. жалбоподателят отговаря, че не се търси закрила за възпроизведените в изображението бутилки, поради което предлага да уточни посочените продукти както следва: „чаши за пиене като съдове към бутилка, която е част от тях“. Той добавя, че клас 07.01 от Локарнската спогодба изглежда подходящи за така посочените продукти.
С втори доклад за проверка от 25 юни 2015 г. проверителят отговаря, че след писмото от 21 април 2015 г. и телефонния разговор с жалбоподателя става ясно, че последният не иска закрила за бутилките. Според проверителя обаче тези бутилки личат ясно върху възпроизведените изображения и нова проверка показва, че заявките за регистрация не съдържат изображения, съобразени с разпоредбите на член 4, параграф 1, буква д) от Регламент № 2245/2002. Ето защо проверителят приема, че поради наличието на бутилките особеностите, за които се иска закрила, не са ясно видими. Той добавя, че тези нередности може да се отстрани чрез представяне на нови изображения, върху които заявените особености са оградени с пунктир или с цветна линия. Проверителят уточнява, че не може да се определи дата на подаване на заявките, докато не бъдат отстранени нередностите. В заключение той посочва, че ако нередностите бъдат отстранени в определения за това срок, за дата на подаване ще се приеме датата на подаване на новите изображения, в противен случай заявките за регистрация ще се считат за неподадени.
С писмо от 14 юли 2015 г. жалбоподателят отговаря, че условията за определяне на дата на подаване са изпълнени, тъй като представените изображения показвали промишлените дизайни на неутрален фон. Той уточнява, че член 4, параграф 1, буква д) от Регламент № 2245/2002 се отнася до качеството на изображението, а не до съдържанието му. Поради това жалбоподателят не представя нови изображения.
С трети доклад за проверка от 16 юли 2015 г. проверителят заявява, че поддържа своя доклад от 25 юни 2015 г., доколкото изображенията показват чаша и бутилка.
С писмо от 21 август 2015 г., като изтъква телефонен разговор между него и проверителя, жалбоподателят отговаря, че не разбира защо датата на подаване може да бъде запазена при добавяне на представен продукт или разделяне на множествената заявка, а не и за първоначално представените изображения. Жалбоподателят иска да бъде прието решение, което подлежи на обжалване, в случай че решението по проверката не бъде отменено.
С четвърти доклад за проверка от 24 август 2015 г. проверителят уведомява жалбоподателя, че нередностите по заявките могат да се отстранят било чрез представяне на нови изображения, било като се добави посочване на „бутилки“ и се раздели множествена заявка.
С писмо от 28 август 2015 г. жалбоподателят иска да бъде прието решение, което подлежи на обжалване.
С решение от 31 август 2015 г. проверителят отбелязва, че жалбоподателят не е отстранил нередностите на заявките за регистрация, тъй като не е съгласен с доклада за проверката. Проверителят приема, в съответствие с член 46, параграф 2 от Регламент № 6/2002 и член 10, параграф 2 от Регламент № 2245/2002, че посочените в точка 9 по-горе заявки за регистрация не се считат за заявки за регистрация на промишлени дизайни на Общността, така че не може да бъде определена дата на подаване. Освен това той разпорежда възстановяване на платената такса.
На 15 септември 2015 г. жалбоподателят подава жалба до EUIPO на основание членове 55—60 от Регламент № 6/2002 срещу решението на проверителя.
С решение от 17 ноември 2015 г. (наричано по-нататък „обжалваното решение“) трети апелативен състав на EUIPO потвърждава, в точка 15 от обжалваното решение, че посочените в точка 9 по-горе два промишлени дизайна не позволяват да се определи дали защитата се иска за чашата, за бутилката или за комбинация от двете. В точка 16 от обжалваното решение апелативният състав уточнява, че изображението, което следва да се приложи съгласно член 36, параграф 1, буква в) от Регламент № 6/2002, служи за идентифициране на промишления дизайн, чиято защита се иска, и представлява условие за определянето на дата на подаване, в съответствие с член 38, параграф 1 от посочения регламент. Датата на подаване определяла предходността на регистрирания промишлен дизайн: новостта и особеностите се определяли чрез по-ранни дизайни, разгласени преди датата на подаване. Апелативният състав добавя, че съгласно член 4, параграф 1, буква д) от Регламент № 2245/2002 изображението трябва ясно да показва всички особености, за които е поискана защита.
Апелативният състав добавя, в точки 17 и 18 от обжалваното решение, че твърдението, че изображенията показват ясно предмета на защита на подадените заявления за регистрация, противоречи на изложеното от самия жалбоподател и че предложеното от последния посочване на съответните продукти не може да отстрани недостатъците на изображенията на промишлените дизайни, доколкото не може да се използва за определяне на обхвата на защитата.
На последно място, апелативният състав приема в точка 22 от обжалваното решение, че проверителят е нарушил задължението за мотивиране, закрепено в член 62 от Регламент № 6/2002. Според апелативния състав мотивите, поради които заявките не следва да се считат за заявки за регистрация на промишлени дизайни на Общността, са недостатъците на представените изображения, съгласно член 46, параграф 2 от Регламент № 6/2002 във връзка с член 36, параграф 1, буква в) от същия регламент и с член 4, параграф 1, буква д) от Регламент № 2245/2002, а не несъгласието на жалбоподателя с докладите за проверките на проверителя.
Искания на страните
Жалбоподателят иска от Общия съд:
—
да отмени обжалваното решение,
—
да определи за дата на подаване за промишлени дизайни № 2683615‑0001 и № 2683615‑0002 17 април 2015 г.,
—
да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително разноските, направени в рамките на производството по обжалване.
EUIPO иска от Общия съд:
—
да отхвърли жалбата,
—
да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски.
От правна страна
По допустимостта на второто искане на жалбоподателя
EUIPO иска да се обяви за недопустимо второто искане на жалбоподателя, а именно това за определяне на датата на подаване на спорните промишлени дизайни на 17 април 2015 г., с мотива че това е задължително указание, каквото Общият съд не може да даде.
В това отношение следва да се припомни, че съгласно постоянната съдебна практика, в рамките на жалба, подадена пред съд на Съюза срещу решение на апелативен състав на EUIPO, от последната се изисква съгласно член 61, параграф 6 от Регламент № 6/2002 да вземе мерките, които са необходими за изпълнение на решението на съда на Съюза. При това положение Общият съд не може да дава задължителни указания на EUIPO (вж. по аналогия решение от 20 януари 2010 г., Nokia/СХВП — Medion (LIFE BLOG),
T‑460/07
,
EU:T:2010:18
, т.
и цитираната съдебна практика).
От гореизложеното следва, че второто искане трябва да се отхвърли като недопустимо.
По същество
Жалбоподателят излага две основания. Първото основание е нарушение на членове 45 и 46 от Регламент № 6/2002 във връзка с член 36 от същия регламент, а второто е нарушение на правото на защита.
По първото основание: нарушение на членове 45 и 46 от Регламент № 6/2002 във връзка с член 36 от същия регламент
Жалбоподателят твърди, че изображенията на промишлените дизайни са с качество, което позволява възпроизвеждане. В съответствие с член 4, параграф 1, букви г) и д) от Регламент № 2245/2002 тези изображения били възпроизведени на неутрален фон и не били ретуширани с мастило, нито с течен коректор, били изпълнени с качество, което позволява всички подробности от предмета, за който се търси закрила, да се открояват ясно и позволява същите да могат да се намаляват или увеличават. Това били единствените изисквания, предвидени в правната уредба на Съюза. Апелативният състав погрешно отказал да определи дата на подаване, с мотива че изображенията не позволявали да се определи дали защитата се иска за чашата, за бутилката или за комбинация от двете, тъй като този въпрос може евентуално да се постави само в рамките на съдебно производство за нарушение на авторско право, но не е пречка за определяне на дата на подаване. Освен това съображенията на апелативния състав могат евентуално да се вземат предвид при преценката дали промишлен дизайн може да бъде регистриран. Според жалбоподателя член 36, параграф 1, буква в) от Регламент № 6/2002 и член 10, параграф 1, буква в) от Регламент № 2245/2002 във връзка с член 4, параграф 1, буква д) от последния регламент определят изисквания само относно качеството на изображението на промишления дизайн, а не по отношение на съдържанието му. Общата структура на членове 45 и 46 от Регламент № 6/2002 показвала, че е трябвало да се определи дата на подаване на заявките му за регистрация.
В това отношение, съгласно постоянната съдебна практика, при тълкуването на разпоредба от правото на Съюза трябва да се взема предвид не само нейното съдържание, но и преследваните цели от правната уредба, от която тя е част (решения от 29 януари 2009 г., Petrosian,
C‑19/08
,
EU:C:2009:41
, т
и от 3 октомври 2013 г., Lundberg,
C‑317/12
,
EU:C:2013:631
, т.
).
Следва да се припомни, че съгласно член 36, параграф 1 от Регламент № 6/2002, към който препращат член 45, параграф 1 и член 46, параграф 2 от същия регламент, заявката за регистрация трябва да съдържа „[изображение] на промишлен дизайн, което да […] може да се възпроизвежда“. Тази разпоредба обаче не уточнява условията, които трябва да бъдат изпълнени, за да се приеме, че представеното изображение „може да се възпроизвежда“. Член 36, параграф 5 от Регламент № 6/2002 все пак допълва, че заявката трябва да съответства на условията, предвидени от регламента за прилагане.
Във връзка с това член 10 от Регламент № 2245/2002 установява условията за определяне на дата на подаване, като предвижда, че EUIPO уведомява заявителя, че дата на подаване не може да се определи, ако заявката за регистрация не съдържа по-специално изображение на промишления дизайн, съответстващо на член 4, параграф 1, буква д) от същия регламент.
Последната разпоредба уточнява, че изображението на промишления дизайн се състои от графична или фотографска репродукция на промишления дизайн с възможност за черно-бяло или цветно представяне. Промишленият дизайн се възпроизвежда на неутрален фон и не се ретушира с мастило, нито с течен коректор. Посоченият промишлен дизайн се изобразява с качество, което да позволява всички подробности от предмета, за който се търси закрила, да се открояват ясно. Член 10 от Регламент № 2245/2002 установява срока за отстраняване на нередностите.
Структурата на Регламент № 6/2002 показва, че производството за проверка на промишлените дизайни включва два етапа: най-напред EUIPO трябва да определи, от една страна, дали дизайнът, за който се иска закрила със заявката, отговаря на определението за промишлен дизайн (член 3, буква а) и член 47, параграф 1, буква а) от Регламент № 6/2002), и от друга страна, дали промишленият дизайн противоречи на обществения ред или на добрите нрави (член 47, параграф 1, буква б) от Регламент № 6/2002). Ако не бъде оттеглена или изменена, такава заявка може да бъде отхвърлена само след изслушване на становището на заявителя (член 47, параграф 2 от Регламент № 6/2002).
На второ място, след като EUIPO установи, че заявката за регистрация се отнася до промишлен дизайн и не противоречи на обществения ред или на добрите нрави, тя проверява, по-специално в съответствие с член 45 от Регламент № 6/2002, дали заявката отговаря на задължителните условия, установени с член 36, параграф 1 от Регламент № 6/2002 (искане за регистрация, данни за идентификация на заявителя, изображение на промишления дизайн, което да може да се възпроизвежда) и с член 36, параграф 2 от посочения регламент (указания за продуктите), както и, евентуално, на факултативните условия по член 36, параграф 3 (описание, обясняващо изображението или спесимена, заявка за отлагане на публикацията на регистрацията, данни за представителя, ако заявителят е посочил такъв, указания за класификационния индекс на продуктите, посочване на автора или авторския екип).
Що се отнася до спазването на условията, посочени в точка 36 по-горе, член 46 от Регламент № 6/2002 допуска отстраняване на нередностите, като се има предвид, че по отношение на условията, закрепени в член 36, параграф 1 от Регламент № 6/2002, за дата на подаване се определя датата, на която заявителят е отстранил нередностите, докато по отношение на другите условия след отстраняването на нередностите се запазва първоначалната дата на подаване на заявката. Ако нередностите не бъдат отстранени, в първия случай заявката не се счита за заявка за регистрация, докато във втория случай същата се отхвърля.
Следователно изображение на промишлен дизайн, което не може да бъде възпроизведено, се отнася само до член 46, параграф 2 от Регламент № 6/2002 в смисъл, че заявителят може да отстрани нередностите, като за дата на подаване обаче се приема датата на отстраняването на последните. Ако посочените нередности не се отстранят в предвидения срок, заявката не се счита за заявка за регистриран промишлен дизайн.
Именно с оглед на тези констатации следва да се определи дали с оглед на неговото съдържание и на правната уредба, от която е част, член 36, параграф 1 от Регламент № 6/2002 се прилага само за положения, при които изображението на оспорения промишлен дизайн е „физически“ смесено или неясно, по-специално поради лошо качество на отпечатване, както твърди жалбоподателят, или тази разпоредба се прилага и при неопределеност или липса на сигурност или на яснота относно предмета на защита на промишления дизайн, чиято регистрация е заявена, както твърди EUIPO.
Следва да се констатира, че направеното от жалбоподателя тълкуване на член 36, параграф 1, буква в) от Регламент № 6/2002, както и на член 10, параграф 1, буква в) от Регламент № 2245/2002, във връзка с член 4, параграф 1, буква д) от последния регламент в смисъл, че тази разпоредба се прилага само за промишлени дизайни, при които само качеството на изображението е незадоволително, явно противоречи на системата, в рамките на която е установена регистрацията на промишлени дизайни и която бе припомнена по-горе.
Всъщност член 36 от Регламент № 6/2002, който предвижда в параграф 1, буква в), че заявката за регистрация на промишлен дизайн на Общността трябва да съдържа изображение на последния, което може да се възпроизвежда, уточнява в параграф 5, че тази заявка трябва да съответства на условията, предвидени с Регламент № 2245/2002.
Последният регламент предвижда в член 4, параграф 1, буква д), към който препраща член 10, параграф 1, буква в) от същия регламент, че промишленият дизайн трябва по-специално да е „изпълнен с качество, което да позволява всички подробности от [предмета, за който] се търси закрила, да се открояват ясно“.
Като твърди, че тази разпоредба се отнася само до „физическото“ или „материалното“ качество на изображението, жалбоподателят извършва непълен и следователно погрешен прочит на тази разпоредба, като разглежда в нея само думата „[достатъчно] качество“.
Тази разпоредба обаче уточнява, че изображението трябва да позволява да се откроят ясно подробностите от „[предмета, за който] се търси закрила“.
Тази част от изречението препраща към присъщото за всяка регистрация изискване да се даде възможност на третите лица да определят ясно и точно всички детайли на промишления дизайн, за който е поискана защита (вж. в този смисъл и по аналогия решения от 12 декември 2002 г., Sieckmann,
C‑273/00
,
EU:C:2002:748
, т.
—
и от 19 юни 2012 г., Chartered Institute of Patent Attorneys,
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
, т.
—
).
Следователно неточното изображение не позволява на третите лица да установят еднозначно предмета на защита на съответния промишлен дизайн.
Във връзка с това трябва да се констатира, че макар изображенията да се отнасят до повече от един промишлен дизайн, налице е несъмнена необходимост от изясняване не само с оглед на защитата на правната сигурност на трети лица, които трябва да се запознаят с точният предмет на защитата, предоставена за промишления дизайн, но и по счетоводни съображения, доколкото размера на събираните от EUIPO такси варира според броя на класовете на продукти, до които се отнася съответният промишлен дизайн.
На следващо място, жалбоподателят твърди, че евентуалната нередност, изразена във факта, че изображенията не показват външния вид само на един, а на два промишлени дизайна, трябвало да се разгледа с оглед на член 47, параграф 1, буква а) от Регламент № 6/2002 във връзка с член 3, буква а) от посочения регламент и не може да представлява основание за отказ да се определи дата на подаване.
Трябва да се констатира, че този довод следва да се отхвърли, тъй като член 3, буква а) от Регламент № 6/2002, към който препраща член 47, параграф 1, буква а) от същия регламент, се отнася до хипотеза, при която представеният дизайн в рамките на заявлението за регистрация не може да се счита за промишлен дизайн по смисъла на този регламент, тъй като няма външен вид на продукт или на част от него, какъвто очевидно не е настоящият случай.
Безспорно е, че разглежданото изображение отговаря на определението за промишлен дизайн, така че това положение не попада в обхвата на член 47, параграф 1, буква а) от Регламент № 6/2002, но че изображението не може да бъде възпроизведено по смисъла на член 36, параграф 1 от посочения регламент поради свързаните с него нередности, за които се прилага член 46, параграф 2 от Регламент № 6/2002. Последната разпоредба предвижда ясно, че ако нередностите не се отстранят в предвидения срок, заявката не се счита за заявка за регистрация на промишлен дизайн.
Както основателно отбелязва EUIPO, член 45, параграф 2, буква а) от Регламент № 6/2002 във връзка с член 36, параграф 5 от същия регламент задължително се тълкува стриктно с оглед да се избегнат непоследователни и противоречиви тълкувания на правните норми, така че тези разпоредби не препращат към изискванията по член 4, параграф 1, буква д) от Регламент № 2245/2002, както твърди жалбоподателят. Препращането към член 45, параграф 2, буква а) от Регламент № 6/2002, предвидено в член 46, параграф 3 от същия регламент, не води до прилагане на член 4, параграф 1, буква д) от Регламент № 2245/2002 само в рамките на член 46, параграф 3 от Регламент № 6/2002. Напротив, това положение следва да се разгледа именно с оглед на член 46, параграф 2 от Регламент № 6/2002 във връзка с член 36, параграф 1, буква в) от същия регламент и член 4, параграф 1, буква д) от Регламент № 2245/2002, както правилно е направил апелативният състав.
Член 36, параграф 5 от Регламент № 6/2002 следователно представлява разпоредба, която оправомощава компетентните органи, в съответствие с регламента за прилагане, да уточнят по-конкретно условията по член 36, параграф 1, буква в) от посочения регламент по отношение на изображението на промишлен дизайн, които са закрепени именно в член 4, параграф 1, буква д) от Регламент № 2245/2002.
Що се отнася, на последно място, до довода на жалбоподателя, че германската съдебна практика е възприела различен подход, този довод също не може да постави под въпрос преценката на апелативния състав. Следва да се отбележи, че режимът на Съюза относно промишлените дизайни е автономна система, съставена от съвкупност от правила, която преследва специфични цели и чието прилагане е независимо от всички национални правни системи (вж. по аналогия решение от 16 януари 2014 г., Message Management/СХВП — Absacker (ABSACKER of Germany),
T‑304/12
, непубликувано,
EU:T:2014:5
, т.
и цитираната съдебна практика).
От всичко изложено дотук следва, че първото основание трябва да бъде отхвърлено.
По второто основание: нарушение на правото на защита
Жалбоподателят твърди, че апелативният състав е нарушил правото му на защита, тъй като, без да му даде възможност да изрази становището си, е заменил мотивите на проверителя със свои мотиви.
Следва да се отбележи, че в точка 22 от обжалваното решение апелативният състав е приел, че проверителят е нарушил задължението си за мотивиране, тъй като е приел, че заявките не представляват заявки за регистрация на промишлени дизайни не въз основа на член 46, параграф 2 от Регламент № 6/2002 във връзка с член 36, параграф 1, буква в) от същия регламент и на член 4, параграф 1, буква д) от Регламент № 2245/2002, а поради несъгласието на жалбоподателя с изготвения от проверителя доклад за проверка. Освен това апелативният състав приема, че решението на проверителя не съдържа анализ на доводите на жалбоподателя.
В това отношение следва да се припомни, че съгласно член 62 от Регламент № 6/2002 решенията на EUIPO се основават само на мотиви или доказателства, по които страните са имали възможност да представят становища. Тази разпоредба утвърждава общия принцип за закрила на правото на защита в рамките на правото на промишлените дизайни на Съюза. По силата на този общ принцип на правото на Съюза адресатите на решенията на органи на публичната власт, с които се засягат чувствително интересите им, трябва да могат надлежно да представят своето становище. Правото на изслушване обхваща всички фактически или правни обстоятелства, на които се основава решението, а не окончателното становище, което администрацията възнамерява да приеме (вж. решение от 27 юни 2013 г., Beifa Group/СХВП — Schwan-Stabilo Schwanhäußer (инструменти за писане),
T‑608/11
, непубликувано,
EU:T:2013:334
, т.
и цитираната съдебна практика).
Освен това съгласно член 62 от Регламент № 6/2002 решенията на EUIPO се мотивират. Това задължение има същия обхват като задължението по член 296 ДФЕС. В това отношение съгласно постоянната съдебна практика задължението за мотивиране на индивидуалните решения има двойната цел, от една страна, да даде възможност на заинтересованото лице да се запознае с основанията за приетата мярка, за да защити правата си, и от друга страна, да даде възможност на съда на Съюза да упражни контрол за законосъобразност на решението. Въпросът дали мотивите на дадено решение отговарят на тези изисквания, следва да се преценява с оглед не само на текста, но и на контекста, както и на съвкупността от правни норми, уреждащи съответната материя (вж. в този смисъл решение от 25 април 2013 г., Bell & Ross/СХВП — KIN (кутия на часовник гривна),
T‑80/10
, непубликувано,
EU:T:2013:214
, т.
).
В настоящия случай следва да се отбележи, че проверителят е изготвил четири доклада за проверка, на 17 април, 25 юни, 16 юли и 24 август 2015 г.
От тези доклади, и по-специално от втория и четвъртия от тях, достатъчно ясно личи, че проверителят е приел, че заявките за регистрация не са съобразени с разпоредбите на член 36, параграф 1 от Регламент № 6/2002 и член 4, параграф 1, буква д) от Регламент № 2245/2002 поради наличието на бутилки в представените изображения, поради което особеностите, за които е поискана защита, не са ясно видими.
Освен това в докладите си проверителят излага точно и подробно причините, поради които не може да приеме заявките за регистрация на жалбоподателя, а именно едновременното наличие на бутилка и чаша, като по този начин дава конкретен отговор на доводите на жалбоподателя.
От това следва, обратно на приетото от апелативния състав, че с оглед на отделните доклади на проверителя, с които жалбоподателят се е запознал надлежно, обжалваното решение на проверителя е достатъчно мотивирано (вж. по аналогия решение от 24 ноември 2005 г., Германия/Комисия,
C‑506/03
, непубликувано,
EU:C:2005:715
, т.
).
Ето защо апелативният състав неправилно е приел, че е нарушено задължението за мотивиране, и е посочил, че заменя мотивите на проверителя със свои, въпреки че не е налице замяна на мотиви, а цялостно възпроизвеждане на същите мотиви, които проверителят е изложил в четирите си доклада.
От това следва, че във всички случаи жалбоподателят не може да претендира, че апелативният състав е нарушил правото му на защита, доколкото, обратно на твърдяното от жалбоподателя, мотивите на обжалваното решение възпроизвеждат изцяло тези, които са му били съобщени от проверителя в рамките на производството пред последния.
От изложеното по-горе следва, че второто основание трябва да се отхвърли, както и жалбата в нейната цялост.
По съдебните разноски
Следва да се припомни, че съгласно член 134, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане. Тъй като жалбоподателят е загубил делото, той следва да бъде осъден да заплати съдебните разноски в съответствие с искането на EUIPO.

По изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (осми състав)
реши:

1)
Отхвърля жалбата.

2)
Осъжда Mast-Jägermeister SE да заплати съдебните разноски.

Collins
Barents
Passer
Обявено в открито съдебно заседание в Люксембург на 9 февруари 2017 година.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.
(
)	Заличени поверителни данни.