CELEX: 62015CJ0180
Преюдициално запитване
Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Европейския съюз
Директива 2003/87/ЕО
Член 10а
Метод за безплатно разпределяне на квоти
Изчисляване на единния коефициент за междусекторна корекция
Решение 2013/448/ЕС
Член 4
Приложение II
Валидност
Определяне на продуктовия показател за течни черни метали
Решение 2011/278/ЕС
Приложение I
Валидност
Член 3, буква в)
Член 7
Член 10, параграфи 1
3 и 8
Приложение IV
Безплатно разпределяне на квоти за консумацията и за подаването на топлинна енергия
Измерима топлинна енергия, подавана към частни жилища
Забрана за двойно отчитане на емисии и за дублирано разпределяне на квоти

Преюдициалното запитване се отнася, на първо място, до валидността на член 15, параграф 3 от Решение 2011/278/ЕС на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (
OВ L 130, 2011 г., стр. 1
), на второ място, до валидността на член 4 от Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 година относно националните мерки за изпълнение за преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (
OВ L 240, 2013 г., стр. 27
) и на приложение II към него, на трето място, до тълкуването на член 10а, параграфи 1, 2, 4 и 5 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (
OB L 275, 2003 г., стр. 32
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78 и поправка в
OB L 199, 2011 г., стр. 76
), изменена с Директива 2009/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. (
OB L 140, 2009 г., стр. 63
) (наричана по-нататък „Директива 2003/87“), и на последно място, до тълкуването на член 3, буква в) и на член 10, параграфи 3 и 8 от Решение 2011/278, както и на приложение IV към него.
Запитването е отправено в рамките на спор между няколко оператора на инсталации, които произвеждат парникови газове, а именно Borealis AB, Kubikenborg Aluminium AB, Yara AB, SSAB EMEA AB, Lulekraft AB, Värmevärden i Nynäshamn AB, Cementa AB и Höganäs Sweden AB, и Naturvårdsverket (Агенция за опазване на околната среда, Швеция) относно законосъобразността на решението за окончателно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове (наричани по-нататък „квотите“) за периода 2013—2020 г., прието от тази агенция на 21 ноември 2013 г. (наричано по-нататък „решението от 21 ноември 2013 г.“) след прилагането на единния коефициент за междусекторна корекция, предвиден в член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87 (наричан по-нататък „корекционният коефициент“).
Правна уредба
Директива 2003/87
Член 1 от Директива 2003/87 предвижда:
„С настоящата директива се въвежда схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността (наричана по-долу „схемата на Общността“), за да се стимулира намаляването на емисии на парникови газове по икономичен и икономически ефективен начин.
Настоящата директива предвижда и по-нататъшно намаляване на емисиите на парникови газове, така че да се достигне до нивата на намаление, които се считат за необходими от научна гледна точка за предотвратяване на опасно изменение на климата.
[…]“.
Член 3 от посочената директива има следното съдържание:
„По смисъла на настоящата директива:
a)
„квота“ означава квота за отделяне на един тон еквивалент на въглероден двуоксид в рамките на определен период, която е валидна единствено за целите на изпълнение на изискванията на настоящата директива и може да бъде прехвърляна в съответствие с разпоредбите на настоящата директива;
б)
„емисии“ означава отделянето на парникови газове в атмосферата от източници в инсталация или отделянето от въздухоплавателни средства, извършващи авиационна дейност, включена в списъка в приложение I, на определените по отношение на тази дейност газове;
[…]
д)
„инсталация“ означава стационарно техническо съоръжение за осъществяване на една или повече от дейностите, изброени в приложение I, както и всякакви други дейности, пряко отнасящи се до тях, които имат техническа връзка с дейностите, осъществявани на този обект и които биха могли да повлияят върху емисиите и замърсяването;
[…]
е)
„оператор“ означава всяко лице, което експлоатира или контролира инсталация или, когато това е предвидено в националното законодателство, на което са делегирани решаващи икономически правомощия във връзка с техническото функциониране на инсталацията;
[…]
у)
„изгаряне“ означава всяко окисление на горива, независимо от начина, по който се използва топлинната, електрическата или механичната енергия, произведена чрез този процес, и всички други пряко свързани с това дейности, включително и пречистване на отпадъчните газове;
ф)
„генератор на електроенергия“ означава инсталация, която към 1 януари 2005 г. или след това е произвела електроенергия, предназначена за продажба на трети лица, и в която не се извършва друга дейност, посочена в приложение I, освен „изгарянето на горива“.
Член 10а от Директива 2003/87, озаглавен „Преходни общностни правила за хармонизирано безплатно разпределение на квоти“, гласи:
„1.   До 31 декември 2010 г. Комисията приема напълно хармонизирани мерки по изпълнението на общностно равнище за разпределението на квоти, посочени в параграфи 4, 5, 7 и 12, включително необходимите разпоредби за хармонизирано прилагане на параграф 19.
[…]
Доколкото е възможно, посочените в първа алинея мерки определят ex ante параметри, валидни за цялата Общност, за да се осигури провеждането на разпределението по начин, който да насърчи намаляването на емисиите на парникови газове и енергийноефективните техники, като се вземат предвид най-ефективните техники, заместителите, алтернативните производствени процеси, високоефективното комбинирано производство на енергия, ефикасното в енергийно отношение използване на отпадни газове, използването на биомаса и улавянето и съхранението на CO2, когато са налице съответни съоръжения, и не предвижда стимули за повишаване на емисиите. Не се допуска безплатно разпределение на квоти за производство на електроенергия, освен в случаите по член 10в и за електроенергия, произведена от отпадни газове.
По принцип за всеки отрасъл и подотрасъл параметрите се изчисляват въз основа на продуктите, а не на суровините, така че да се постигнат максимални икономии от гледна точка на емисиите на парникови газове и енергийната ефективност в рамките на всеки производствен процес в дадения отрасъл или подотрасъл.
Като определя принципите за определяне на ex-ante параметри за отделните отрасли, Комисията се консултира със съответните заинтересовани страни, включително засегнатите отрасли и подотрасли.
[…]
2.   При определяне на принципите за определяне на ex ante параметри за отделните отрасли и подотрасли, отправна точка са средните резултати на първите 10 % най-ефективни инсталации в отрасъл или подотрасъл в Общността за периода 2007—2008 г. Комисията се консултира със съответните заинтересовани страни, включително засегнатите отрасли и подотрасли.
Регламентите по членове 14 и 15 предвиждат хармонизирани правила за мониторинг, докладване и проверка на свързаните с производството емисии на парникови газове с оглед определяне на ex-ante параметрите.
3.   При спазване на разпоредбите на параграфи 4 и 8 и независимо от член 10в, генераторите на електроенергия, инсталациите за улавяне на CO2, тръбопроводите за пренос на CO2 или местата за съхранение на CO2 не могат да се ползват от безплатно разпределение на квоти.
4.   От безплатно разпределение на квоти се ползват топлофикационните мрежи, както и високоефективното комбинирано производство на енергия, както това е посочено в Директива 2004/8/ЕО, за икономически оправдано търсене, по отношение на производството на топлоенергия или енергия за охлаждане. Всяка година след 2013 г. общото количество, разпределено на подобни инсталации по отношение на производството на такава топлинна енергия, се коригира с линейния коефициент, посочен в член 9.
5.   Максималното годишно количество квоти, което служи за основа за изчислението на квотите за инсталациите, които не са обхванати от параграф 3 и не са нови участници, не надвишава сбора от:
a)
общото годишно количество за Общността, определено съгласно член 9, умножено по дела на емисиите от инсталации, които не са обхванати от параграф 3, в общите средни проверени емисии за периода 2005—2007 г. от инсталации, обхванати от схемата на Общността за периода 2008—2012 г.; и
б)
общите средни годишни проверени емисии за периода 2005—2007 г. от инсталации, които са включени в схемата на Общността не по-рано от 2013 г. нататък и не са обхванати от параграф 3, коригирани с линейния коефициент, посочен в член 9.
При необходимост се прилага единен междуотраслов корекционен коефициент [другаде в текста: „единен коефициент за междусекторна корекция“].
[…]
11.   При спазване на член 10б, през 2013 г. количеството безплатно разпределени в съответствие с параграфи 4—7 от настоящия член квоти представлява 80 % от количеството, определено в съответствие с мерките, посочени в параграф 1. След това количеството безплатно разпределени квоти започва ежегодно да намалява с еднаква стойност до достигане на 30 % безплатно разпределени квоти през 2020 г., с цел през 2027 г. да се постигне прекратяване на безплатното разпределение на квоти.
[…]“.
Решение 2011/278
Съображение 8 от Решение 2011/278 е формулирано по следния начин:
„При определянето на стойностите на показателите Комисията използва като отправна точка средноаритметичната стойност на данните за емисиите на парникови газове през 2007 и 2008 г. на емисионно най-ефективните 10 % от инсталациите, за които са събрани данни. Също така, в съответствие с член 10а, параграф 1 от Директива [2003/87], за всички отрасли, за които има посочен показател в приложение I, Комисията проведе анализи — въз основа на получена от различни източници допълнителна информация, както и въз основа на специализирано проучване за най-ефективните техники и за потенциала за намаление на емисиите на европейско и международно ниво — дали тези отправни точки достатъчно добре отразяват най-ефективните техники, заместителите, алтернативните производствени процеси, високоефективната когенерация, ефективното оползотворяване на енергията на отпадните газове, използването на биомаса и улавянето и съхранението на въглероден диоксид (в случаите, когато съществуват подобни съоръжения). Данните, използвани за определяне на стойностите на показателите, са събрани от широк кръг източници с оглед да покриват максимален брой инсталации, които през 2007 и 2008 г. са произвеждали съответния продукт. Най-напред данни за емисиите на парникови газове на инсталациите, влизащи в обхвата на Европейската схема за търговия с емисии и произвеждащи продукти, за които са определени показатели, бяха събрани от (или от името на) съответните европейски отраслови асоциации, в съответствие с определени правила — така наречените „отраслови правилници“ (sector rule books). В допълнение към тези правилници Комисията предостави указания за критериите за качество и верификация на данните, използвани за определяне на показателите в рамките на Европейската схема за търговия с емисии. Второ, в допълнение на данните от европейските отраслови асоциации, данни бяха събирани и от консултанти, действащи от името на Европейската комисия (специално за такива инсталации, за които отсъстваха данни от отрасловите асоциации), а също така бяха предоставени данни и анализи от компетентни органи на държави членки“.
Съображение 11 от посоченото решение гласи:
„В случаите на липса на данни или когато събраните данни не [са] в съответствие с методиката за определяне на показателите, [за тази цел се използва] информация относно настоящите равнища на емисии и консумация при използване на най-ефективните техники — главно въз основа на справочните документи за най-добрите налични техники (BREFs), съставени съгласно Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г. за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването [
OВ L 24, 2008 г., стр. 8
]. По-специално, поради липсата на данни за третирането на отпадните газове, подаваната извън инсталацията топлинна енергия и производството на електроенергия, стойностите на продуктовите показатели за кокса и течните черни метали (hot metal) са получени чрез изчисления на преките и непреките емисии на база на информация за съответните енергийни потоци от справочните документи за най-добрите налични техники (BREFs) и приетите обичайни стойности на коефициентите на емисиите, посочени в Решение 2007/589/ЕО на Комисията от 18 юли 2007 г. за формулиране на указания за мониторинг и докладване на емисиите на парникови газове съгласно Директива [2003/87 (
OВ L 229, 2007 г., стр. 1
)]. […]“.
Съображение 12 от същото решение гласи:
„В случаите, при които не е възможно извеждане на продуктов показател, но въпреки това съществуват емисии на парникови газове, отговарящи на условията за безплатно разпределяне на квоти, тези квоти следва да бъдат разпределяни на базата на непреки видове подход за определяне на емисиите (fallback approaches) за отделни видове производства. Разработена бе йерархична последователност от три вида непряк подход, с оглед да се постигнат максимални намаления на емисиите и енергоспестявания, поне в някои части от съответните производствени процеси. Топлинният показател (heat benchmark) е подходящ за тези съпроводени с консумация на топлинна енергия процеси, при които се използва измерим топлоносител. Горивният показател е подходящ за случаите, когато използваната в процеса топлина не може да се измерва. […]“.
Съгласно съображение 18 от Решение 2011/278:
„С оглед да се избегне всякакво изкривяване на конкурентната среда и за да се осигури правилно функциониране на пазара [на въглеродни] емисии, държавите членки следва да осигурят при определянето на квотите за отделните инсталации отсъствие на каквото и да е двойно отчитане и дублирано разпределяне на квоти. […]“.
Съображение 32 от посоченото решение гласи:
„Също така е уместно продуктовите показатели да отчитат ефективното оползотворяване на енергия от отпадни газове и емисиите, свързани с тяхното използване. За тази цел при определянето на стойностите на показателите за продукти, при чието производство се генерират отпадни газове, в голяма степен е отчетено въглеродното съдържание на тези отпадни газове. В случаите, когато отпадните газове при производствения процес се подават извън системните граници на съответния продуктов показател и се изгарят за производството на топлинна енергия извън системните граници на даден процес, определен в приложение I, съответните емисии следва да бъдат взети под внимание посредством разпределяне на допълнителни квоти за емисии на база на топлинния или горивния показател. Във връзка с общия принцип, че няма да се разпределят безплатни квоти за емисии от каквото и да е електропроизводство и за да се избегнат излишни изкривявания на конкурентната среда на пазара за електроснабдяване на промишлени инсталации и, също така, като се взема предвид наличието на въглеродна компонента в цената на електроенергията, е уместно в случаите, при които отпадни газове се подават при производствения процес извън системните граници на съответния продуктов показател и се изгарят с цел производство на електроенергия, да не се разпределят никакви допълнителни квоти, надхвърлящи въглеродното съдържание в отпадния газ, отразено в съответния продуктов показател“.
Член 3 от Решение 2011/278 предвижда:
„За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
[…]
б)
„подинсталация с продуктов показател“ („product benchmark sub-installation“) се определя от входящите и изходящите потоци и съответните емисии, свързани с производството на даден продукт, за който е формулиран показател в приложение I;
в)
„подинсталация с топлинен показател“ („heat benchmark sub-installation“) се определя от входящите и изходящите потоци и съответните емисии, които не са обхванати от подинсталация с продуктов показател и са свързани с производство или получаване от […] инсталация или [друг] обект, попадаща/попадащ в обхвата на Европейската схема за търговия с емисии (или и производство, и получаване) на измерима топлинна енергия в границите на инсталацията, ако тази измерима топлинна енергия:
—
се използва за производството на продукти, за получаване на механична енергия (но не и механична енергия, използвана за електропроизводство), за отопление или охлаждане (но не и за електропроизводство), или
—
се подава на инсталация или [друг] обект, която/който е извън рамките на Европейската схема за търговия с емисии, но не и ако топлинната енергия се подава за производство на електроенергия;
г)
„подинсталация с горивен показател“ („fuel benchmark sub-installation“) се определя от входящите и изходящите потоци и съответните емисии, които не са обхванати от подинсталация с продуктов показател и са свързани с получаването или производството чрез изгаряне на горива на неизмерима топлинна енергия — ако тази неизмерима топлинна енергия се използва за производството на продукти или за получаване на механична енергия (но не и за електропроизводство), за отопление или охлаждане (но не и за електропроизводство), като се включва и поддържането на необходимо за безопасността изгаряне във факел;
д)
„измерима топлинна енергия“ („measurable heat“) означава нетен пренос на топлинна енергия по установими тръбопроводи или газоходи, като се използва топлоносител — например (по-специално) пара, горещ въздух, вода, масла, течни метали или соли — на чийто поток е инсталиран или може да бъде инсталиран топломер;
[…]
ж)
„неизмерима топлинна енергия“ („non-measurable heat“) означава всяка топлинна енергия, различна от измеримата топлинна енергия
з)
„подинсталация с технологични емисии“ се определя от емисиите на различни от въглероден диоксид парникови газове, посочени в приложение I към Директива [2003/87], отделяни извън системните граници на съответния продуктов показател по приложение I, или също така от емисиите на въглероден диоксид, отделяни извън системните граници на съответния продуктов показател по приложение I в резултат на някоя от посочените по-долу дейности, или също така емисии, дължащи се на изгарянето на недоокислен въглерод, получен в резултат от тези посочени по-долу дейности, което изгаряне се извършва с цел производство на измерима топлинна енергия, неизмерима топлинна енергия или електроенергия, при условие че бъдат извадени емисиите, които биха се отделили от изгарянето на такова количество природен газ, което е с еквивалентна топлотворна способност на технически използваемото енергийно съдържание на недоокисления въглерод:
[…]
р)
„частно жилище“ („private household“) означава жилищна единица, в рамките на която лицата уреждат, индивидуално или по групи, своето снабдяване с измерима топлинна енергия;
[…]“.
Член 6 от Решение 2011/278 гласи:
„1.   За целите на настоящото решение държавите членки трябва да разделят условно всяка инсталация, отговаряща на условията за безплатно разпределяне на квоти за емисии по член 10а от Директива 2003/87/ЕО, на една или повече от следните видове подинсталации, както е необходимо в съответния случай:
a)
подинсталация с продуктов показател;
б)
подинсталация с топлинен показател;
в)
подинсталация с горивен показател;
г)
подинсталация с технологични емисии.
Тези подинсталации трябва да отговарят, доколкото е възможно, на реални физически части от инсталацията.
[…]
2.   Сборът от входящите потоци, от изходящите потоци и от емисиите на всички подинсталации не трябва да надхвърля съответно входящите потоци, изходящите потоци и общите емисии на инсталацията“.
Член 7 от посоченото решение предвижда:
„1.   За всяка работеща инсталация, отговаряща на условията за безплатно разпределяне на квоти по член 10а от [Директива 2003/87], включително инсталациите, които се експлоатират само в отделни случаи, по-специално инсталациите които се държат в резерв или в готовност за включване, и инсталациите, работещи по сезонен график, държавите членки трябва да съберат от съответния оператор цялата съответна информация и данни относно посочените в приложение IV параметри за периода, през който инсталацията е работила от 1 януари 2005 г. до 31 декември 2008 г. или съответно, в случаите, когато това е приложимо — от 1 януари 2009 г. до 31 декември 2010 г.
2.   Държавите членки трябва да съберат отделни данни за всяка подинсталация. Ако е необходимо, държавите членки могат да поискат от съответния оператор допълнителна информация.
[…]
7.   Държавите членки трябва да изискват от операторите да представят пълни и съответстващи данни и да гарантират, че няма припокривания между инсталациите и двойно отчитане. По-специално държавите членки трябва да осигурят прилагането от страна на операторите на надлежно усърдие и подаването на данни с най-високата възможна точност, така че да бъде осигурена разумна убеденост в достоверността на данните.
[…]“.
Член 10 от Решение 2011/278, озаглавен „Разпределяне на квоти за емисии на ниво инсталация“, предвижда:
„1.   Въз основа на данните, събрани съгласно член 7, държавите членки трябва да изчисляват за всяка година броя на квотите за емисии, разпределяни безплатно в периода от 2013 г. нататък на всяка работеща инсталация на тяхна територия, в съответствие с посоченото в параграфи 2—8.
2.   За целите на това изчисляване държавите членки трябва първо да определят предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии поотделно за всяка подинсталация, както следва:
a)
за всяка подинсталация с продуктов показател — предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година се определя от стойността на този продуктов показател, посочена в приложение I, умножена по съответното историческо равнище на активност, отнасящо се за продукта;
б)
съответно за останалите видове подинсталации:
i)
за подинсталация с топлинен показател — предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година се определя от стойността на топлинния показател за измерима топлинна енергия, посочена в приложение I, умножена по съответното историческо равнище на активност на консумацията на измерима топлинна енергия;
ii)
за подинсталация с горивен показател — предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година се определя от стойността на горивния показател, посочена в приложение I, умножена по съответното историческо равнище на активност на консумацията на гориво;
iii)
за подинсталация с технологични емисии — предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година трябва да съответства на стойността на историческата активност във връзка с технологичните емисии, умножена по 0,9700.
3.   Доколкото се подава измерима топлинна енергия към частни жилища и предварителният годишен брой на квотите за емисии, определен съгласно параграф 2, буква б), подточка i) за 2013 г., е по-малък от медианната стойност на годишните исторически емисии във връзка с производството на измерима топлинна енергия за частни жилища от тази подинасталация в периода от 1 януари 2005 г. до 31 декември 2008 г., предварителният годишен брой на квотите за емисии за 2013 г. трябва да бъде уточнен със съответната разлика. За всяка от годините в периода от 2014 до 2020 г. предварителният годишен брой на квотите за емисии, определен съгласно параграф 2, буква б), подточка i), трябва да бъде уточнен с разликата, с която предварителният годишен брой на емисиите за тази година е по-малък от съответен процент от гореспоменатата медианна стойност на годишните исторически емисии. Този процент ще е съответно 90 % за 2014 г. и ще намалява с 10 процентни пункта за всяка следваща година.
[…]
7.   Предварителното годишно количество на безплатните квоти за емисии, които трябва да бъдат разпределени на всяка инсталация, се определя като сбор от съответните предварителни годишни количества на безплатните квоти за емисии на всяка от подинсталациите, изчислени съгласно посоченото в параграфи 2, 3, 4, 5 и 6.
[…]
8.   При определянето на предварителния общ брой на безплатните квоти за емисии, разпределяни на всяка инсталация, държавите членки трябва да осигурят, че емисиите не се отчитат двойно и че разпределяното количество квоти не е отрицателно. По-специално в случаите, когато даден междинен продукт, попадащ в обхвата на продуктов показател съгласно определението на съответните системни граници, както е посочено в приложение I, бива внесен в дадена инсталация, съответните емисии не трябва да бъдат двойно отчетени при определянето на първоначалния общ брой на безплатните квоти за емисии, разпределяни на двете съответни инсталации.
9.   Окончателният общ годишен брой на безплатните квоти за емисии, разпределяни на всяка работеща инсталация, освен за инсталациите, попадащи в обхвата на посоченото в член 10а, параграф 3 от Директива [2003/87], се определя чрез умножаване на предварителния общ годишен брой на безплатните квоти за емисии, определен съгласно посоченото в параграф 7, по общия коефициент за междусекторна корекция, определен съгласно член 15, параграф 3.
За инсталациите, попадащи в обхвата на член 10а, параграф 3 от Директива [2003/87] и отговарящи на условията за разпределяне на безплатни квоти за емисии, окончателният общ годишен брой на безплатните квоти за емисии трябва да отговаря на предварителния общ годишен брой на безплатните квоти за емисии за всяка инсталация, определен съгласно посоченото в параграф 7 и коригиран годишно с линейния коефициент, посочен в член 10а, параграф 4 от Директива [2003/87], като се използва за базово количество предварителният общ годишен брой на безплатните квоти за емисии, разпределени за съответната инсталация за 2013 г.“
Член 15 от Решение 2011/278 предвижда:
„1.   Съгласно член 11, параграф 1 от Директива [2003/87] държавите членки трябва в срок до 30 септември 2011 г. да представят на Комисията списък на инсталациите на тяхна територия, попадащи в обхвата на Директива [2003/87], включително инсталациите, идентифицирани в съответствие с член 5, като се използва предоставеният от Комисията електронен образец.
[…]
3.   След получаване на списъка по параграф 1 от настоящия член Комисията трябва да направи оценка на включването на всяка инсталация в списъка и на съответния предварителен общ брой на безплатните квоти за емисии.
След нотификация от всички държави членки на предварителния общ брой на безплатните квоти за емисии за разпределяне в периода от 2013 до 2020 г. Комисията трябва да определ[и] [корекционния коефициент]. Този корекционен коефициент ще бъде определян чрез сравняване на сбора на предварителните общи годишни количества безплатни квоти за емисии, разпределяни на инсталациите, които не са производители на електроенергия, за всяка година от периода 2013—2020 г. (без да са коригирани с коефициентите по приложение VI), с годишното количество на квотите, изчислявано съгласно член 10а, параграф 5 от Директива [2003/87] за инсталации, които не са производители на електроенергия или нови участници, като се взема предвид съответният дял в общото годишно количество квоти в ЕС, определено съгласно член 9 от цитираната директива, както и съответното количество емисии, които се включват в Европейската схема за търговия с емисии едва в периода от 2013 г. нататък.
4.   Ако Комисията не отхвърли включването на дадена инсталация в този списък, включително съответните предварителни общи годишни количества безплатни квоти за емисии, разпределени на тази инсталация, съответната държава членка трябва да продължи с определянето на окончателното количество безплатни квоти за емисии за всяка година в периода от 2013 до 2020 г., в съответствие с член 10, параграф 9 от настоящото решение.
[…]“.
Под заглавие „Продуктови показатели“, приложение I към Решение 2011/278 предвижда в точка 1, която на свой ред е озаглавена „Определения на продуктовите показатели и дефиниране на границите на съответните системи, без отчитане на заменяемост между ползването на гориво и на електроенергия“:
Продуктови показателиОпределения на обхванатите от показателите продуктиОпределения на обхванатите от показателите процеси и емисии (граници на системите)[…]Стойности на показателите (квоти/t)Показател за кокс[…][…][…]0,286[…][…][…][…][…]Показател за течни черни метали[…][…][…]1,328[…][…][…][…][…]
[…]“.
Приложение IV от посоченото решение, озаглавено „Параметри, за които да се събират данни за базовия период на работещи инсталации“, гласи:
„За целите на събирането на данни за базовия период съгласно член 7, параграф 1 държавите членки трябва да изискват от операторите на инсталации и подинсталации да подадат като минимум посочените по-долу видове данни на ниво инсталация и подинсталация за всички календарни години от базовия период, избран съгласно посоченото в член 9, параграф 1 (2005—2008 г. или 2009—2010 г.). В съответствие с член 7, параграф 2 държавите членки могат да поискат, ако е необходимо, и допълнителни данни:
Параметър[…][…][…]Общо емисии на парникови газове[…][…][…]Подавана навън измерима топлинна енергия[…][…][…]“.
Регламент (ЕС) № 601/2012
Точка 1, А) от приложение IV към Регламент (ЕС) № 601/2012 на Комисията от 21 юни 2012 година относно мониторинга и докладването на емисиите на парникови газове съгласно Директива 2003/87 (
ОВ L 181, 2012 г., стр. 30
) предвижда:
„[…]
Операторът не следва да провежда мониторинг и да докладва за емисиите от двигатели с вътрешно горене за транспортни цели. […] Операторът не следва да отчита при приемащата инсталация емисии, свързани с производството на топлинна енергия или електроенергия, които приемащата инсталация получава от други инсталации.
[…]“.
Решение 2013/448
Член 4 от Решение 2013/448 предвижда:
„[Корекционният коефициент], посочен в член 10а, параграф 5 от Директива [2003/87] и определен в съответствие с член 15, параграф 3 от Решение [2011/278], е посочен в приложение II към настоящото решение“.
Приложение II към Решение 2013/448 предвижда:
„Година
Коефициент за междусекторна корекция
94,272151 %
92,634731 %
90,978052 %
89,304105 %
87,612124 %
85,903685 %
84,173950 %
82,438204 %“.
Спорът в главното производство и преюдициалните въпроси
С решението си от 21 ноември 2013 г. Агенцията за опазване на околната среда определя окончателното количество квоти за безплатно разпределяне в периода на търговия 2013—2020 г. Осем оператори на инсталации, отделящи парникови газове, а именно Borealis, Kubikenborg Aluminium, Yara, SSAB EMEA, Lulekraft, Värmevärden i Nynäshamn, Cementa и Höganäs Sweden, подават жалба за отмяна срещу това решение.
В подкрепа на жалбите си тези оператори изтъкват, от една страна, няколко основания, изведени от грешки при прилагането на правото, които опорочават Решения 2011/278 и 2013/448.
Те считат по-специално че корекционният коефициент, определен въз основа на член 15, параграф 3 от Решение 2011/278 и фиксиран в член 4 от Директива 2013/448 и в приложение II към нея, противоречи на изискванията, произтичащи от член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87. Тъй като решението от 21 ноември 2013 г. е било прието, като е приложен корекционният коефициент, то също било невалидно.
Освен това в приложение I към Решение 2011/278 Комисията била определила стойността на продуктовия показател за течни черни метали в нарушение на предвидените в член 10а, параграф 2 от Директива 2003/87 ограничения. Съгласно последната разпоредба отправна точка за определяне на показателите са средните резултати на първите 10 % най-ефективни инсталации в даден отрасъл. При прилагането на това правило Комисията надценила резултатите на инсталациите, които произвеждат течни черни метали. Освен това, макар Комисията да е отчела надлежно факта, че отделените при производството на течни черни метали отпадни газове могат да се използват като заместел на гориво, корекцията, която позволява да се отчете разликата в енергийното съдържание на тези газове и природния газ, била прекалено голяма. Тъй като показателите имали решаващо значение за безплатното разпределяне на квоти, тези грешки засягали валидността на решението от 21 ноември 2013 г.
От друга страна, жалбоподателите по главното производство считат, че само по себе си последно решение противоречи на редица разпоредби от Директива 2003/87 и от Решение 2011/278.
Така, тъй като при разпределянето на квоти за емисиите от производството на топлинна енергия, доставяна на частни жилища в рамките на топлофикационните мрежи, Агенцията за опазване на околната среда не е взела предвид действителните емисии от изгарянето на отпадни газове, доколкото последните надхвърлят топлинния показател, решението от 21 ноември 2013 г. нарушавало член 10, параграф 2, буква б) и член 10, параграф 3 от Решение 2011/278. Агенцията за опазване на околната среда обаче счита, че не е могла да разпредели повече квоти от предвидените от този показател. Освен това агенцията счита, че емисиите от изгарянето на отпадни газове са били взети предвид при определянето на стойностите на показателите за течни черни метали и кокс, доколкото тези стойности са по-високи от стойностите на горивния показател.
Освен това жалбоподателите по главното производство поддържат, че решението от 21 ноември 2013 г. е невалидно, тъй като не съответства на правилата за безплатно разпределяне на квоти за производството и консумацията на топлинна енергия.
От една страна, отказът на Агенцията за опазване на околната среда да разпредели безплатни квоти, когато една подинсталация използва топлинна енергия, произведена в друга подинсталация, към която се прилага горивен показател, противоречал на една от целите на член 10а, параграф 1 от Директива 2003/87. Тази разпоредба имала за цел по-специално да насърчи използването енергийноефективните техники и да подобри енергийната ефективност, като се вземе предвид енергоефективното оползотворяване на отпадни газове. Агенцията за опазване на околната среда счита, че отказът ѝ е обоснован от задължението за избягване на дублирано разпределяне. Всъщност емисиите от подинсталация, която изгаря горива, не можели да се отчетат втори път при оползотворяването на топлинната енергия от друга подинсталация с топлинен показател.
От друга страна, жалбоподателите по главното производство считат, че решението от 21 ноември 2013 г. е невалидно и поради това — че нарушава правилото, че при подаването на топлинна енергия към разпределител на топлинна енергия, който я доставя на няколко чрез своята мрежа, безплатните квоти трябва да се разпределят на производителя на топлинна енергия, а не на потребителя. Агенцията за опазване на околната среда не оспорва този принцип, но счита, че при специфичния случай, разглеждан в главното производство, операторът на мрежата не е разпределител на топлинна енергия, тъй като той самият използва по-голямата част от топлинната енергия в една от инсталациите си и следователно не може да бъде квалифициран като обикновен посредник.
При тези обстоятелства Nacka Tingsrätt — Mark- och miljödomstolen (състав по дела, свързани с недвижими имоти и с околната среда на първоинстанционния съд на Нака, Швеция) решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Съвместимо ли е с член 10а, параграфи 1 и 4 от Директива 2003/87 при изчисляването на коефициента за междусекторна корекция за промишления отрасъл всички емисии от изгарянето на отпадни газове за производство на електроенергия да се включват в общото количество емисии за продажба на търг, а не в общото количество за промишлеността, въпреки че емисиите от отпадни газове отговарят на условията за безплатно разпределяне на квоти по член 10а, параграф 1 от тази директива?
2)
Съвместимо ли е с член 10а, параграфи 1 и 4 от Директива 2003/87 при изчисляването на коефициента за междусекторна корекция за промишления отрасъл всички емисии от производството на топлинна енергия в инсталации за комбинирано производство за снабдяване на инсталации, [включени в схемата за търговия квоти за емисии на парникови газове на Съюза] да се включват в общото количество емисии за продажба на търг, а не в общото количество за промишлеността, въпреки че емисиите от производството на топлинна енергия отговарят на условията за безплатно разпределяне на квоти по член 10а, параграф 4 от тази директива?
3)
При отрицателен отговор на първия или втория въпрос, правилно ли е изчислен в случая делът на промишлените отрасли (34,78 %) от общото количество на емисиите за референтния период?
4)
Невалидно и несъвместимо с член 10а, параграф 5, [втора] алинея от Директива 2003/87 ли е Решение 2013/448 поради това, че изчисляването на тавана за промишлеността от страна на Комисията изисква коефициентът за междусекторна корекция да се прилага задължително, а не само „при необходимост“?
5)
Определен ли е продуктовият показател за течни черни метали в съответствие с член 10а, параграф 2 от Директива 2003/87 предвид това, че при определяне на принципите за определяне на показатели ex-ante отправна точка следва да бъдат средните резултати на първите 10 % най-ефективни инсталации в съответния отрасъл?
6)
При безплатното разпределяне на квоти за подаването на топлинна енергия към частни жилища, съвместимо ли е с член 10а, параграф 4 от Директива 2003/87 да не се разпределят безплатни квоти за топлинна енергия, подавана към частни жилища?
7)
Във връзка със заявките за безплатно разпределяне на квоти за емисии, съвместимо ли е с приложение IV към Решение 2011/278 да не се съобщават всички емисии на парникови газове от производството на топлинна енергия, подавана към частни жилища, както е постъпила Агенцията за опазване на околната среда?
8)
Съвместимо ли е с член 10а, параграфи 1 и 4 от Директива 2003/87 и член 10, параграф 3 от Решение 2011/278 при разпределянето на безплатни квоти за подаване на топлинна енергия към частни жилища да не се разпределят допълнителни безплатни квоти за емисиите от изкопаеми горива, които превишават квотите, предоставени за подавана към частни жилища топлинна енергия?
9)
Във връзка със заявките за разпределяне на безплатни квоти за емисии, съвместимо ли е с приложение IV към Решение 2011/278 да се коригират стойностите в дадена заявка, така че емисиите на парникови газове от изгарянето на отпадни газове да се уеднаквят с тези от изгарянето на природен газ, както е постъпила Агенцията за опазване на околната среда?
10)
Може ли член 10, параграф 8 от Решение 2011/278 да се тълкува в смисъл, че оператор не може да получи безплатни квоти за консумация на топлинна енергия в подинсталация с топлинен показател, произведена в друга подинсталация с горивен показател?
11)
При утвърдителен отговор на десетия въпрос, противоречи ли член 10, параграф 8 от Решение 2011/278 на член 10а, параграф 1 от Директива 2003/87?
12)
Съвместимо ли е с Директива 2003/87 и с ръководни документи № 2 и № 6 при преценката с оглед на разпределянето на безплатни квоти за потребление на топлинна енергия да се взема предвид източникът на топлинна енергия, който произвежда потребяваната топлинна енергия?
13)
Невалидно ли е Решение 2013/448 и противоречи ли то на член 290 ДФЕС и на член 10а, параграфи 1 и 5 от Директива 2003/87 поради това, че променя метода на изчисление, определен в член 10а, параграф 5, [първа] алинея, [началото и] букви а) и б) от тази директива, като изключва от основата за изчисление емисиите от изгарянето на отпадни газове и комбинираното производство на топлинна и електрическа енергия, въпреки че в това отношение съгласно член 10а, параграфи 1 и 4 от Директива 2003/87 и Решение 2011/278 се разрешава безплатното разпределяне на квоти?
14)
Следва ли да се счита, че измерима топлинна енергия под формата на пара от инсталация[, включена в схемата за търговия квоти за емисии на парникови газове на Съюза], която се доставя към паропроводна мрежа с множество потребители на пара, поне един от които не е инсталация, [включена в схемата за търговия квоти за емисии на парникови газове на Съюза], представлява подинсталация с топлинен показател по смисъла на член 3, буква в) от Решение 2011/278?
15)
За отговора на четиринадесетия въпрос от значение ли е:
a)
дали паропроводната мрежа се притежава от най-големия потребител на пара и този потребител е инсталация, [включена в схемата за търговия квоти за емисии на парникови газове на Съюза],
б)
какъв дял от общата топлинна енергия, доставяна към паропроводната мрежа, се използва от най-големия потребител,
в)
колко доставчици и потребители на пара има в паропроводната мрежа,
г)
дали съществува неяснота относно това кой произвежда измеримата топлинна енергия, която придобиват съответните потребители, и
д)
дали разпределянето на ползването на пара в рамките на мрежата може да се промени, така че към нея да се включат редица потребители на пара, които не са инсталации[, включени в схемата за търговия квоти за емисии на парникови газове на Съюза], или да се увеличи използването на съществуващите инсталации, които не са [включени в схемата за търговия квоти за емисии на парникови газове на Съюза]?
16)
Ако отговорът на четиринадесетия въпрос зависи от обстоятелствата в конкретния случай, на кои обстоятелства следва да се отдаде особено значение?“.
По преюдициалните въпроси
По валидността на член 15, параграф 3 от Решение 2011/278
По първия, втория и тринадесетия въпрос
С първия, втория и тринадесетия си въпрос запитващата юрисдикция по същество иска Съдът да се произнесе относно валидността на Решение 2013/448, тъй като при определянето на корекционния коефициент емисиите на отпадни газове, използвани за производство на електроенергия, и емисиите от производството на топлинна енергия в инсталации за комбинирано производство не са били включени в максималното годишно количество квоти по смисъла на член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87 (наричано по-нататък „максималното годишно количество квоти“).
Най-напред следва да се отбележи, че в рамките на въведеното с член 267 ДФЕС производство за сътрудничество между националните юрисдикции и Съда той трябва да даде на националния съд полезен отговор, който да му позволи да реши спора, с който е сезиран. С оглед на това при необходимост Съдът трябва да преформулира въпросите, които са му зададени. В допълнение, може да е необходимо Съдът да вземе предвид норми на правото на Съюза, които националният съд не е посочил във въпроса си (решение от 11 февруари 2015 г., Marktgemeinde Straßwalchen и др.,
C‑531/13
,
EU:C:2015:79
, т.
).
В това отношение следва да се посочи, че от член 3, буква ф) от Директива 2003/87 следва, че инсталация, която произвежда електроенергия, предназначена за продажба на трети лица, и в която не се извършва друга дейност, посочена в приложение I към Директивата, освен изгарянето на горива, трябва да се квалифицира като генератор на електроенергия.
Доколкото отпадните газове се изгарят от генератори на електроенергия, свързаните с това емисии не са взети предвид при определянето на максималното годишно количество квоти (вж. в това отношение решение от 28 април 2016 г., Borealis Polyolefine и др.,
C‑191/14, C‑192/14, C‑295/14, C‑389/14 и C‑391/14—C‑393/14
,
EU:C:2016:311
, т.
).
Освен това от член 10а, параграфи 3 и 5 от Директива 2003/87 следва, че емисиите от производството на топлоенергия в инсталации за комбинирано производство не са взети предвид при определянето на максималното годишно количество квоти, доколкото произхождат от генератори на електроенергия (вж. в този смисъл решение 28 април 2016 г., Borealis Polyolefine и др.,
C‑191/14, C‑192/14, C‑295/14, C‑389/14 и C‑391/14—C‑393/14
,
EU:C:2016:311
, т.
).
Член 15, параграф 3 от Решение 2011/278, прието с цел да се приведе в изпълнение член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87, не позволява да се вземат предвид емисиите от генераторите на електроенергия при определянето на максималното годишно количество квоти (вж. в този смисъл решение от 28 април 2016 г., Borealis Polyolefine и др.,
C‑191/14, C‑192/14, C‑295/14, C‑389/14 и C‑391/14—C‑393/14
,
EU:C:2016:311
, т.
).
От това следва, че с първия, втория и тринадесетия си въпрос запиващата юрисдикция по същество иска Съдът да се произнесе относно валидността на член 15, параграф 3 от посоченото решение, тъй като тази разпоредба изключва вземането предвид на емисиите от генераторите на електроенергия при определянето на максималното годишно количество квоти.
В решението си от 28 април 2016 г., Borealis Polyolefine и др. (
C‑191/14, C‑192/14, C‑295/14, C‑389/14 и C‑391/14—C‑393/14
,
EU:C:2016:311
), Съдът обаче е имал повод да се произнесе по идентичен по същество въпрос и даденият в него отговор е напълно относим към настоящото дело.
В това решение Съдът е постановил, че като не позволява при определянето на максималното годишно количество квоти да се вземат предвид емисиите от генераторите на електроенергия, член 15, параграф 3 от Решение 2011/278 е в съответствие с текста на член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87 във връзка с параграф 3 от същата разпоредба (вж. решение от 28 април 2016 г., Borealis Polyolefine и др.,
C‑191/14, C‑192/14, C‑295/14, C‑389/14 и C‑391/14—C‑393/14
,
EU:C:2016:311
, т.
).
Това тълкуване съответства също така на системата на Директива 2003/87 и на нейните цели (решение от 28 април 2016 г., Borealis Polyolefine и др.,
C‑191/14, C‑192/14, C‑295/14, C‑389/14 и C‑391/14—C‑393/14
,
EU:C:2016:311
, т.
).
При тези обстоятелства, по идентични на посочените в точки 62—83 от решението от 28 април 2016 г., Borealis Polyolefine и др. (
C‑191/14, C‑192/14, C‑295/14, C‑389/14 и C‑391/14—C‑393/14
,
EU:C:2016:311
) мотиви, при анализа на първия, втория и тринадесетия въпрос не се установяват никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на член 15, параграф 3 от Решение 2011/278.
По третия въпрос
Като се има предвид отговорът, даден на първия, втория и тринадесетия въпрос, не е необходимо да се отговаря на третия въпрос.
По валидността на приложение I към Решение 2011/278
По петия въпрос
С петия си въпрос запитващата юрисдикция по същество иска Съдът да се произнесе относно валидността на приложение I към Решение 2011/278, тъй като продуктовият показател за течни черни метали е определен в нарушение на изискванията на член 10а, параграф 2 от Директива 2003/87.
SSAB EMEA и Lulekraft считат, че от тази разпоредба следва, че показателите трябва да се определят въз основа на резултатите на първите 10 % най-ефективни инсталации в отрасъла, до който се отнася показателят. При прилагането на това правило Комисията надценила резултатите на инсталациите, произвеждащи течни черни метали. Освен това, макар въпросният показател да отразява факта, че генерираните при производството на течни черни метали отпадни газове могат да бъдат заместел на гориво, корекцията, която има за цел да се отчете разликата в енергийното съдържание на тези газове и природния газ, била прекалено голяма.
В това отношение следва да се посочи, че в приложение на член 10а, параграф 2 от Директива 2003/87 Комисията разполага с широко право на преценка при определянето на показателите за отделните отрасли и подотрасли. Всъщност упражняването на това право предполага по-специално тя да прави избор, както и комплексни технически и икономически преценки. Единствено явно неподходящият характер на приета в тази област мярка може да засегне законосъобразността на последната (вж. по аналогия решение от 22 декември 2010 г., Gowan Comércio Internacional e Serviços,
C‑77/09
,
EU:C:2010:803
, т.
).
От съображение 8 от Решение 2011/278 следва, че при определянето на стойностите на показателите Комисията е използвала като отправна точка средноаритметичната стойност на данните за емисиите на парникови газове през 2007 г. и 2008 г. на емисионно най-ефективните 10 % от инсталациите, за които са събрани данни. Тя е установила, че тази отправна база отразява достатъчно добре най-ефективните техники, заместителите, алтернативните производствени процеси, високоефективната когенерация, ефективното оползотворяване на енергията на отпадните газове, използването на биомаса и улавянето и съхранението на въглероден диоксид, в случаите, когато съществуват подобни съоръжения. Освен това Комисията е допълнила тези данни, като е използвала по-специално данни, събрани от или от името на съответните европейски отраслови асоциации, в съответствие с определени правила — така наречените „отраслови правилници“. В допълнение към тези правилници Комисията е предоставила указания за критериите за качество и проверка.
Освен това от съображение 11 от Решение 2011/278 следва, че когато лисват данни или когато събраните данни не са в съответствие с методиката за определяне на показателите, за тази цел се използва информация относно настоящите равнища на емисии и консумация при използване на най-ефективните техники — главно въз основа на справочните документи за най-добрите налични техники (BREFs), съставени съгласно Директива 2008/1. По-специално, поради липсата на данни за третирането на отпадните газове, подаваната извън инсталацията топлинна енергия и производството на електроенергия, стойностите на продуктовите показатели за кокса и течните черни метали са получени чрез изчисления на преките и непреките емисии на база на информация за съответните енергийни потоци от BREFs и приетите обичайни стойности на коефициентите на емисиите, посочени в Решение 2007/589.
Що се отнася до отпадните газове, генерирани при производството на течни черни метали, от съображение 32 от Решение 2011/278 следва, че продуктовите показатели отчитат ефективното оползотворяване на енергия от отпадни газове и емисиите, свързани с тяхното използване. За тази цел при определянето на стойностите на показателите за продукти, при чието производство се генерират отпадни газове, в голяма степен е отчетено въглеродното съдържание на тези отпадни газове.
При тези обстоятелства, не изглежда, че Комисията е превишила правото си на преценка, като е определила показателите в приложение на член 10а, параграф 2 от Директива 2003/87.
От всички гореизложени съображения следва, че при анализа на петия въпрос не се установяват никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на приложение I към Решение 2011/278.
По валидността на Решение 2013/448
По четвъртия въпрос
С четвъртия си въпрос запитващата юрисдикция по същество иска Съдът да се произнесе относно валидността на член 4 от Решение 2013/448 и на приложение II към него, които определят корекционния коефициент.
В това отношение следва да се посочи, че Съдът вече е постановявал, че тъй като Комисията не е определила максималното годишно количество квоти съгласно изискванията на член 10а, параграф 5, първа алинея, буква б) от Директива 2003/87, корекционният коефициент, определен в член 4 от Решение 2013/448 и в приложение II към него, също противоречи на тази разпоредба (решение от 28 април 2016 г., Borealis Polyolefine и др.,
C‑191/14, C‑192/14, C‑295/14, C‑389/14 и C‑391/14—C‑393/14
,
EU:C:2016:311
, т.
).
При тези обстоятелства на четвъртия въпрос трябва да се отговори, че член 4 от Решение 2013/448 и приложение II към него, които определят корекционния коефициент, са невалидни (решение от 28 април 2016 г., Borealis Polyolefine и др.,
C‑191/14, C‑192/14, C‑295/14, C‑389/14 и C‑391/14—C‑393/14
,
EU:C:2016:311
, т.
).
По ограничаване на действието във времето
От точка 111 от решението от 28 април 2016 г., Borealis Polyolefine и др. (
C‑191/14, C‑192/14, C‑295/14, C‑389/14 и C‑391/14—C‑393/14
,
EU:C:2016:311
) следва, че Съдът е ограничил действието във времето на обявяването на невалидността на член 4 от Решение 2013/448 и приложение II към него така, че от една страна, това обявяване да има действие едва след изтичането на срок от десет месеца от датата на постановяване на това решение, за да се позволи на Комисията да приеме необходимите мерки, и от друга страна, до изтичането на този срок приетите на основание на невалидните разпоредби мерки да не могат да бъдат преразглеждани.
По тълкуването на Директива 2003/87 и на Решение 2011/278
По шестия въпрос
С шестия си въпрос запитващата юрисдикция иска да се установи дали член 10а, параграф 4 от Директива 2003/87 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска да не се разпределят безплатни квоти за подаваната към частни жилища топлинна енергия.
Както бе посочено в точка 32 от настоящото решение, в рамките на въведеното с член 267 ДФЕС производство за сътрудничество между националните юрисдикции и Съда той трябва да даде на националния съд полезен отговор, който да му позволи да реши спора, с който е сезиран. С оглед на това при необходимост Съдът трябва да преформулира въпросите, които са му зададени.
От акта за преюдициално запитване е видно, че шестият въпрос се отнася до положението на предприятие, което чрез изгарянето на горива затопля стоманени плочи за производството на валцувана ламарина. Топлинната енергия, която то може да получи при този процес, се прехвърля към две други подинсталации на предприятието с топлинен показател, едната от които подава тази топлинна енергия към топлофикационните мрежи.
От акта за преюдициално запитване е видно също, че за да избегне възможността при безплатното разпределяне на квоти генерираните от изгарянето на горива емисии да се отчетат втори път като консумирана или подадена топлинна енергия, Агенцията за опазване на околната среда е приспаднала тази топлинна енергия от историческото равнище на активност на подинсталациите с топлинен показател.
В този контекст, с въпроса си запитващата юрисдикция цели по същество да се установи дали член 10а от Директива 2003/87 и член 10, параграфи 1—3 и 8 от Решение 2011/278 трябва да се тълкуват в смисъл, че за да се избегне дублирано разпределяне, тези разпоредби допускат да не се разпределят квоти на подинсталация с топлинен показател, когато тя подава към частни жилища топлинната енергия, която е получила от подинсталация с горивен показател.
В това отношение трябва да се посочи, че член 10а, параграф 1, първа алинея от Директива 2003/87 предвижда, че Комисията приема напълно хармонизирани на равнището на Съюза мерки по изпълнението за хармонизираното разпределение на квоти. От параграф 2 на същия този член следва, че в тази връзка Комисията определя показатели за отделните отрасли и подотрасли.
Както следва от член 10, параграфи 1 и 2 от Решение 2011/278, чрез умножаването на тези показатели по историческото равнище на активност на всяка подинсталация държавите членки изчисляват предварителния годишен брой на безплатни квоти. За тази цел съгласно член 6 от това решение те са длъжни да разграничават подинсталациите в зависимост от тяхната дейност, за да могат да определят дали следва да се приложи продуктов, топлинен или горивен показател или специфичен фактор за подинсталациите с технологични емисии.
В това отношение трябва да се посочи, че както следва от член 3, букви б)—г) и з) от Решение 2011/278, определенията за подинсталации с продуктов, с топлинен и с горивен показател и подинсталации с технологични емисии са взаимно изключващи се.
Всъщност член 3, буква б) от това решение предвижда, че подинсталация с продуктов показател включва само входящите и изходящите потоци и съответните емисии, свързани с производството на даден продукт, за който е формулиран показател в приложение I.
Член 3, буква в) от Решение 2011/278 определя подинсталациите с топлинен показател като входящите и изходящите потоци и съответните емисии, които не са обхванати от подинсталация с продуктов показател и са свързани с производство или получаване от инсталация или друг обект, попадаща/попадащ в обхвата на Европейската схема за търговия с емисии. Тази топлинна енергия трябва по-специално да се използва за производството на продукти или да се подава на друга инсталация или обект, която/който е извън рамките на Европейската схема за търговия с емисии, но не и ако топлинната енергия се подава за производство на електроенергия.
Що се отнася до подинсталациите с горивен показател, член 3, буква г) от Решение 2011/278 ги определя като входящите и изходящите потоци и съответните емисии, които не са обхванати от подинсталация с продуктов показател и са свързани с получаването или производството чрез изгаряне на горива на неизмерима топлинна енергия — ако тази неизмерима топлинна енергия се използва по-специално за производството на продукти или за получаване на механична енергия, но не и за електропроизводство.
Що се отнася до квалификацията „подинсталация с технологични емисии“, само генерирането на някои видове специфични емисии, посочени в член 3, буква з) подточки i—vi от същото решение, позволява да се направи такава квалификация.
Съгласно съображение 12 от Решение 2011/278, в случаите, при които не е възможно извеждане на продуктов показател, но въпреки това съществуват емисии на парникови газове, отговарящи на условията за безплатно разпределяне на квоти, тези квоти следва да бъдат разпределяни на базата на непреки видове подход за определяне на емисиите за отделни видове производства. В това отношение е разработена йерархична последователност от три вида непряк подход, с оглед да се постигнат максимални намаления на емисиите и енергоспестяванията, поне в някои части от съответните производствени процеси.
В светлината на тези обяснения, от съвместното тълкуване на определенията по член 3, букви б—г) и з) от това решение следва, че само когато към една подинсталация не може да се приложи продуктов показател, безплатното разпределяне на квоти трябва да се извърши въз основа на една от останалите три възможности, а именно топлинния показател, горивния показател или технологичните емисии.
От същите тези разпоредби следва също, че изгарянето на гориво не може да доведе до прилагането на няколко различни показатели, тъй като една и съща дейност може да попадане само в една от категориите подинсталации, предвидени в член 3, букви б—г) и з) от Решение 2011/278, понеже, както вече бе припомнено в точка 62 от настоящото решение, тези категории са взаимно изключващи се. Всеки друг подход би противоречал на предвидената в множество разпоредби на това решение забрана за двойно отчитане на емисии и за дублирано разпределяне на квоти.
Всъщност по силата на член 6, параграф 2 от Решение 2011/278 сборът от входящите потоци, от изходящите потоци и от емисиите на всички подинсталации не трябва да надхвърля съответно входящите потоци, изходящите потоци и общите емисии на инсталацията. Освен това, член 7, параграф 7, първа алинея от това решение предвижда, че при представянето на данни за базовия период операторите на инсталации, които произвеждат парникови газове, са длъжни да гарантират, че „няма припокривания между инсталациите и двойно отчитане“. На това задължение на операторите съответства предвиденото в член 10, параграф 8 от Решение 2011/278 задължение на държавите членки да гарантират, че „емисиите не се отчитат двойно“.
Така, доколкото получаваната от подинсталация с топлинен показател топлинна енергия произхожда от подинсталация с горивен показател, при безплатното разпределяне на квоти трябва да се избягва повторното вземане предвид на действително свързаните с производството на тази топлинна енергия емисии. Прилагането на горивен показател към производството на топлинна енергия и на топлинен показател за консумацията на самата тази топлинна енергия би довело до двойно отчитане, което противоречи на изброените в предходната точка от настоящото решение разпоредби.
Това тълкуване на Решение 2011/278 се потвърждава от специфичните правила за надзор на емисиите, свързани с горивните процеси, които се съдържат в точка 1, А) от приложение IV към Регламент 601/2012, от която следва по-специално че „[о]ператорът не следва да отчита при приемащата инсталация емисии, свързани с производството на топлинна енергия или електроенергия, които приемащата инсталация получава от други инсталации“.
Това тълкуване съответства и на основната цел на Директива 2003/87, а именно опазването на околната среда чрез намаляване на емисиите на парникови газове (вж. решение от 28 април 2016 г., Borealis Polyolefine и др.,
C‑191/14, C‑192/14, C‑295/14, C‑389/14 и C‑391/14—C‑393/14
,
EU:C:2016:311
, т.
), както и на целта, посочена в съображение 18 от Решение 2011/278, което задължава държавите членки да гарантират, че при определянето на квотите за отделните инсталации няма да има каквото и да е двойно отчитане и дублирано разпределяне на квоти, за да се избегне всякакво изкривяване на конкурентната среда и за да се осигури правилно функциониране на пазара на въглеродни емисии.
Освен това член 10а от Директива 2003/87 не съдържа никакво указание, позволяващо да се заключи, че тази разпоредба не допуска правилото за забрана на двойно отчитане на емисии. Тази констатация не може да се опровергае от факта, че параграф 4 от този член предвижда разпределянето на безплатни квоти за емисиите, свързани с производството на топлинна енергия за топлофикационните мрежи. Всъщност този параграф не определя количеството на квотите, които трябва да бъдат разпределени, нито изисква вече покритите от друга подинсталация емисии да доведат до дублирано разпределяне на подадената топлинна енергия.
Тази констатация не може да бъде оборена и от обясненията, дадени с документ, озаглавен „Guidance Document n
o
6 on the harmonized free allocation methodology for the EU-ETS post 2012 Cross-Boundary Heat Flows“, публикуван от Комисията на нейния интернет сайт. Всъщност, съгласно изричното указание в този документ, той не е правнообвързващ и не отразява официалната позиция на Комисията. Освен това, макар да е вярно, както се посочва в този документ, че нито Директива 2003/87, нито Решение 2011/278 предвиждат отделни правила за безплатно разпределяне на квоти за консумацията на топлинна енергия в зависимост от източника на тази топлинна енергия, това не означава, че е разрешено дублирано разпределяне на квоти за производството и консумацията на топлинна енергия.
Що се отнася до правилото, предвидено в член 10, параграф 3 от Решение 2011/278, то има за цел да се коригира разпределението на квоти за подадената към частни жилища измерима топлинна енергия, когато количеството на квотите, определени въз основа на топлинния показател, е по-малко от медианната стойност на историческите емисии, свързани с производството на тази топлинна енергия.
Като се има предвид това, медианната стойност на историческите емисии, свързани с производството на топлинна енергия, не може да включва други емисии освен емисиите, които са отчетени при прилагането на топлинния показател към историческите дейности на съответната подинсталация, което изключва възможността в този контекст да се вземат предвид емисиите, свързани с историческите дейности на подинсталация с горивен показател.
Това тълкуване на член 10, параграф 3 от Решение 2011/278 следва от забраната за двойно отчитане на емисии и за дублирано разпределяне на квоти, която, както следва от точки 70—71 от настоящото решение, не допуска емисиите, свързани с производството на топлинна енергия, да се отчитат два пъти, а именно при разпределянето на безплатни квоти, от една страна, на инсталацията, която произвежда тази топлинна енергия, и от друга, на инсталацията, която я консумира или я подава. Така, тъй като топлинната енергия, подадена от подинсталация с горивен показател, не е част от историческата дейност на подинсталацията с топлинен показател, медианната стойност на историческите емисии на последната подинсталация не може да се определя от емисиите, свързани с производството на тази топлинна енергия.
Предвид съображенията, посочени в точки 71 и 76—78 от настоящото решение, трябва да се констатира, че не е изключено прилагането на забраната за двойно отчитане на емисии да накара компетентния за разпределянето на квоти национален орган да не разпредели квоти за подадената към частни жилища топлинна енергия.
Предвид всички изложени по-горе съображения на шестия въпрос трябва да се отговори, че член 10а от Директива 2003/87 и член 10, параграфи 1—3 и 8 от Решение 2011/278 трябва да се тълкуват в смисъл, че за да се избегне дублирано разпределяне, тези разпоредби допускат да не се разпределят квоти на подинсталация с топлинен показател, когато тя подава към частни жилища топлинната енергия, която е получила от подинсталация с горивен показател.
По десетия въпрос
С десетия си въпрос запитващата юрисдикция иска по същество да се установи дали член 10, параграф 8 от Решение 2011/278 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска разпределянето на безплатни квоти на оператор за консумацията на топлинна енергия в подинсталация с топлинен показател, произведена в подинсталация с горивен показател.
Както вече бе констатирано в точка 70 от настоящото решение, по силата на член 10, параграф 8 от Решение 2011/278 държавите членки трябва да гарантират, че „емисиите не се отчитат двойно“.
В това отношение от точка 71 от настоящото решение следва, че доколкото получаваната от инсталация с топлинен показател топлинна енергия произхожда от подинсталация с горивен показател, при безплатното разпределяне на квоти трябва да се избягва повторното отчитане на действително свързаните с производството на тази топлинна енергия емисии. Прилагането на горивен показател към производството на топлинна енергия и на топлинен показател за консумацията на самата тази топлинна енергия би довело до такова двойно отчитане, което е забранено.
Предвид всички изложени по-горе съображения на десетия въпрос трябва да се отговори, че член 10, параграф 8 от Решение 2011/278 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска разпределянето на безплатни квоти на оператор за консумацията в подинсталация с топлинен показател на топлинна енергия, отчетена в рамките на подинсталация с горивен показател.
По единадесетия и дванадесетия въпрос
Като се има предвид отговорът, даден на шестия и десетия въпрос, не е необходимо да се отговаря на единадесетия и дванадесетия въпрос.
По седмия въпрос
Със седмия си въпрос запитващата юрисдикция цели по същество да установи дали във връзка със заявленията за безплатно разпределяне на квоти е съвместимо с приложение IV към Решение 2011/278 да не се съобщават всички емисии на парникови газове от производството на топлинна енергия, подавана към частни жилища, както е постъпила Агенцията за опазване на околната среда.
Най-напред трябва да се посочи, че седмият преюдициален въпрос се вписва в същия фактически контекст като шестия въпрос, така както е описан в точки 57 и 58 от настоящото решение.
Освен това член 7, параграф 1 от Решение 2011/278 задължава държавите членки да събират, за инсталациите, които отговарят на условията за безплатно разпределяне на квоти по член 10а от Директива 2003/87, „цялата съответна информация и данни относно посочените в приложение IV [към това решение] параметри“. Сред тези параметри фигурират по-специално „подавана[та] навън измерима топлинна енергия“ и „общ[ите] емисии на парникови газове“. По силата на член 7, параграф 9 от Решение 2011/278 тези данни се предоставят на Комисията при поискване.
В този контекст със седмия си въпрос запитващата юрисдикция цели по същество да установи дали член 7 от това решение и приложение IV към него трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат при събирането на посочените в тези разпоредби данни държава членка да не вземе предвид всички емисии от производството на подавана към частни жилища от подинсталация с топлинен показател топлинна енергия, за да се избегне двойно отчитане.
При събирането на тази данни държавите членки са длъжни да гарантират, в съответствие с член 7, параграф 7 от Решение 2011/278, че „няма припокривания между инсталациите и двойно отчитане“. От това следва, че в случай на двойно отчитане на емисии компетентните органи имат право да поискат поправяне на данните, които са им съобщени от операторите.
Приложение IV към Решение 2011/278 допуска това правило. Всъщност това приложение съдържа само един списък, който подробно предвижда минималните данни, които съответните оператори съобщават на държавите членки съгласно член 7 от това решение.
Предвид всички изложени по-горе съображения на седмия въпрос трябва да се отговори, че член 7 и приложение IV към Решение 2011/278 трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат при събирането на посочените в тези разпоредби данни държава членка да не вземе предвид всички емисии от производството на подавана към частни жилища от подинсталация с топлинен показател топлинна енергия, за да се избегне двойно отчитане.
По осмия въпрос
С осмия си въпрос запитващата юрисдикция иска да се установи дали член 10а, параграфи 1 и 4 от Директива 2003/87, както и член 10, параграф 3 от Решение 2011/278 трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат да не се разпределят допълнителни безплатни квоти за емисиите от изкопаеми горива, които превишават квотите, предоставени за подавана към частни жилища топлинна енергия.
От акта за преюдициално запитване е видно, че осмият преюдициален въпрос се отнася до положението на предприятие, а именно SSAB EMEA, което доставя топлинната енергия на топлофикационните мрежи, обслужващи частни лица. Тази топлинна енергия е произведена чрез изгарянето на отпадни газове, отделени при производството на течни черни метали.
За да определи количеството безплатни квоти, Агенцията за опазване на околната среда прилага към подадената топлинна енергия топлинния показател. Тя не разпределя квоти над допустимото от този показател, тъй като счита, че в случай на отпадни газове емисиите, които надхвърлят определената от горивния показател стойност, се падат на производителите на тези газове. Тези емисии се отчитали в рамките на показателя за течни черни метали.
В светлината на гореизложеното, както и на точка 76 от настоящото решение, запитващата юрисдикция иска по същество да се установи дали член 10а, параграфи 1 и 4 от Директива 2003/87, както и член 10, параграф 3 от Решение 2011/278 трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат да не се разпределят допълнителни безплатни квоти за емисиите от производството на измерима топлинна енергия чрез изгарянето на отпадни газове, генерирани от инсталация с показател за течни черни метали, доколкото количеството квоти, определено въз основа на топлинния показател, е по-малко от медианната стойност на историческите емисии от производството на тази топлинна енергия.
Следва да се посочи, че Съдът вече е констатирал, че от съображение 32 от Решение 2011/278 следва, че в съответствие с член 10а, параграф 1, трета алинея от Директива 2003/87 Комисията отчита емисиите, които са свързани с ефективното оползотворяване на енергия от отпадни газове. За тази цел Комисията съобразява някои продуктови показатели, между които по-специално за кокс, течни черни метали и агломерат. По този начин тя цели да стимулира предприятията да използват повторно или да продават отпадните газове, генерирани при производството на тези продукти. Освен това от същото съображение следва, от една страна, че тяхното рециклиране от промишлени инсталации в други процеси по принцип дава право на разпределение на допълнителни безплатни квоти въз основа топлинния или горивния показател, и от друга страна, че продажбата на такива газове позволява на техния производител да спести квоти (вж. в този смисъл решение от 28 април 2016 г., Borealis Polyolefine и др.,
C‑191/14, C‑192/14, C‑295/14, C‑389/14 и C‑391/14—C‑393/14
,
EU:C:2016:311
, т.
).
В съответствие с тези съображения, по силата на член 3, буква в), второ тире и на член 10, параграф 2, буква б) от Решение 2011/278, изгарянето на отпадни газове с цел захранване на топлофикационните мрежи позволява безплатното разпределяне на квоти въз основа на топлинния показател.
Забраната за двойно отчитане на емисии и за дублирано разпределяне на квоти допуска това правило.
Всъщност, докато показателят за течни черни метали отчита в известна степен изгарянето на отпадни газове, емисиите, генерирани от тяхното действително изгаряне от подинсталация с топлинен показател, по принцип не попадат в историческата дейност на подинсталацията с показател за течни черни метали. Както следва от определението по член 3, буква б) от Решение 2001/278, подинсталацията с продуктов показател включва само „входящите и изходящите потоци и съответните емисии, свързани с производството на даден продукт, за който е формулиран показател в приложение I [към това решение]“. Случаят не е такъв с емисиите от изгарянето на отпадни газове от инсталация, квалифицирана като подинсталация с топлинен показател по смисъла на член 3, буква в) от Решение 2011/278.
Така, за разлика от оползотворяването на топлинна енергия, произведена от подинсталация с горивен показател, изгарянето на отпадни газове от подинсталация с топлинен показател представлява отделен процес от производството на продукта, генерирало този газ.
Това тълкуване на член 3, буква в), второ тире и член 10, параграф 2, буква б) от Решение 2011/278 съответства на целта на член 10а, параграф 1 от Директива 2003/87 за насърчаване намаляването на емисиите парникови газове чрез подобряване на енергийната ефективност, като се вземат предвид най-ефективните техники, сред които по-специално най-пълното оползотворяване на енергия от отпадни газове.
Що се отнася до прилагането на член 10, параграф 3 от Решение 2011/278, трябва да се посочи, че доколкото е спазена забраната за двойно отчитане на емисии и за дублирано разпределяне на квотите, подинсталация с топлинен показател може да получи допълнителни квоти, ако са налице условията за прилагане на тази разпоредба.
Като се има предвид това, писмените становища, представени по настоящото дело от германското правителство, както и обясненията на Агенцията за опазване на околната среда, както са възпроизведени в акта за преюдициално запитване, показват, че показателят за течни черни метали включва емисиите, генерирани от изгарянето на отпадни газове, доколкото те надхвърлят емисиите от изгарянето на природен газ.
В това отношение от документа, озаглавен „Guidance Document n
o
8 on the harmonized free allocation methodology for the EU-ETS post 2012, Waste gases and process emissions sub-installation“, публикуван на интернет сайта на Комисията, следва, че в случай на отпадни газове, генерирани в границите на подинсталация с продуктов показател, този показател включва разпределянето на квоти за емисиите от производството на отпадни газове и от тяхното изгаряне във факел, по съображения за безопасност. Съгласно същия този документ, за целите на разпределянето на квоти за емисиите от производството на отпадни газове се вземат предвид емисиите, които надхвърлят тези, генерирани при изгарянето на природен газ.
Следователно, доколкото показателят за течни черни метали действително отчита емисии от производството на отпадни газове, в случая разпределянето, на основание член 10, параграф 3 от Решение 2011/278, на допълнителни квоти за подаваната към частни жилища измерима топлинна енергия противоречи на забраната за двойно отчитане и за дублирано разпределение на квоти, тъй като количеството квоти, определено въз основа на топлинния показател, е по-малко от медианната стойност на историческите емисии от производството на тази топлинна енергия.
Предвид всички изложени по-горе съображения на осмия въпрос трябва да се отговори, че член 10а, параграфи 1 и 4 от Директива 2003/87, както и член 10, параграф 3 от Решение 2011/278, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат да не се разпределят допълнителни безплатни квоти за емисиите от производството на измерима топлинна енергия чрез изгарянето на отпадни газове, генерирани от инсталация с показател за течни черни метали, доколкото количеството квоти, определено въз основа на топлинния показател, е по-малко от медианната стойност на историческите емисии от производството на тази топлинна енергия.
По деветия въпрос
Най-напред трябва да се посочи, че деветият преюдициален въпрос се вписва в същия фактически контекст като осмия въпрос, така както е описан в точки 94 и 95 от настоящото решение.
Освен това в точка 88 от настоящото решение бе констатирано, че член 7, параграф 1 от Решение 2011/278 задължава държавите членки да събират, за инсталациите, които отговарят на условията за безплатно разпределяне на квоти по член 10а от Директива 2003/87, „цялата съответна информация и данни относно посочените в приложение IV [към това решение] параметри“. Сред тези параметри фигурират по-специално „подавана[та] навън измерима топлинна енергия“ и „общ[ите] емисии на парникови газове“. По силата на член 7, параграф 9 от Решение 2011/278 тези данни се предоставят на Комисията при поискване.
Така с деветия си въпрос запитващата юрисдикция иска по същество да се установи дали член 7 от това решение и приложение IV към него трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат при събирането на посочените в тези разпоредби данни държава членка да коригира цифровите данни, които е получила, по такъв начин, че емисиите парникови газове от изгарянето на отпадни газове от подинсталация с топлинен показател да се уеднаквят с тези от изгарянето на природен газ.
Както бе констатирано в точка 90 от настоящото решение, при събирането на данните, посочени член 7 от Решение 2001/278 и в приложение IV към него, държавите членки са длъжни да гарантират, в съответствие с член 7, параграф 7 от Решение 2011/278, че „няма припокривания между инсталациите и двойно отчитане“. От това следва, че в случай на двойно отчитане на емисии компетентните органи имат право да поискат поправяне на данните, които са им съобщени от операторите.
В това отношение в точка 105 от настоящото решение бе констатирано, че от документа, озаглавен „Guidance Document n
o
8 on the harmonized free allocation methodology for the EU-ETS post 2012, Waste gases and process emissions sub-installation“, следва, че в случай на отпадни газове, генерирани в границите на подинсталация с продуктов показател, този показател включва по-специално разпределянето на квоти за емисиите от производството на отпадни газове, и че за целите на разпределянето на квоти за тези емисии се вземат предвид емисиите, които надхвърлят генерираните при изгарянето на природен газ.
Предвид всички изложени по-горе съображения на деветия въпрос трябва да се отговори, че член 7 от Решение 2011/278 и приложение IV към него трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат при събирането на посочените в тези разпоредби данни държава членка да коригира цифровите данни, които е получила, по такъв начин, че емисиите парникови газове от изгарянето на отпадни газове от подинсталация с топлинен показател да се уеднаквят с тези от изгарянето на природен газ, доколкото продуктовият показател отчита емисиите от производството на отпадни газове.
По четиринадесетия, петнадесетия и шестнадесетия въпрос
С четиринадесетия, петнадесетия и шестнадесетия си въпрос запитващата юрисдикция иска по същество да се установи дали член 3, буква в) от Решение 2011/278 трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „подинсталация с топлинен показател“ включва дейността по подаване към паропроводна мрежа на измерима топлинна енергия от инсталация, включена в схемата за търговия с квоти.
От акта за преюдициално запитване е видно, че тези въпроси се отнасят до инсталация за комбинирано производство, която захранва паропроводна мрежа. Към тази мрежа са свързани трима потребители, от които една рафинерия, която консумира около 90 % от разпределяната от мрежата пара. Агенцията за опазване на околната среда приема, че всъщност тази мрежа е неразделна част от рафинерията и не може да се счита за разпределител на топлинна енергия. Поради това в приложение на член 3, буква в) от Решение 2011/278 Агенцията за опазване на околната среда отказва да разпредели квоти на инсталацията за комбинирано производство.
В това отношение в точка 64 от настоящото решение бе посочено, че член 3, буква в) от Решение 2011/278 определя подинсталациите с топлинен показател като входящите и изходящите потоци и съответните емисии, които не са обхванати от подинсталация с продуктов показател и са свързани с производство или получаване от инсталация или друг обект, попадаща/попадащ в обхвата на Европейската схема за търговия с емисии. Тази топлинна енергия трябва по-специално да се използва за производството на продукти или да се подава на друга инсталация или обект, която/който е извън рамките на Европейската схема за търговия с емисии, но не и ако топлинната енергия се подава за производство на електроенергия.
От това определение следва, че инсталация, която подава произведената от нея топлинна енергия, може да получи квоти за тази топлинна енергия само когато я подава към „инсталация или [друг] обект, която/който е извън рамките на Европейската схема за търговия с емисии“. Тя обаче не може да претендира за получаването на квоти за тази топлинна енергия, когато я трансферира към друга инсталация, включена в схемата за търговия с квоти.
От това следва, че разпределител на топлинна енергия, който не консумира топлинната енергия, която получава, а я разпределя към други инсталации или обекти, независимо дали те попадат в обхвата на схемата за търговия с квоти или не, трябва да се счита за „инсталация или [друг] обект, която/който е извън рамките на Европейската схема за търговия с емисии“ по смисъла на член 3, буква в) от Решение 2011/278.
Когато обаче една мрежа за разпределение всъщност е неразделна част от инсталация по смисъла на член 3, буква д) от Директива 2003/87, включена в схемата за търговия с квоти, тази мрежа не може да се счита за „инсталация или [друг] обект, която/който е извън рамките на Европейската схема за търговия с емисии“ по смисъла на член 3, буква в) от Решение 2011/278. Така, когато производител на топлинна енергия подава топлинната енергия към такава мрежа, той я доставя на инсталацията, включена в схемата за търговия с квоти.
Същото важи и когато има договор за доставка на топлинна енергия между производителя и потребителя на тази енергия, тъй като в този случай тя не се доставя на „инсталация или [друг] обект, която/който е извън рамките на Европейската схема за търговия с емисии“.
Запитващата юрисдикция е тази, която трябва да прецени, в светлината на гореизложените съображения, фактите по главното производство, за да установи дали въпросната инсталация за комбинирано производство подава топлинната енергия към „инсталация или [друг] обект, която/който е извън рамките на Европейската схема за търговия с емисии“ по смисъла на член 3, буква в) от Решение 2011/278. Обстоятелствата, посочени в рамките на петнадесетия въпрос, са ирелевантни в това отношение.
Предвид всички изложени по-горе съображения на четиринадесетия, петнадесетия и шестнадесетия въпрос трябва да се отговори, че член 3, буква в) от Решение 2011/278 трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „подинсталация с топлинен показател“ включва дейността по подаване към паропроводна мрежа на измерима топлинна енергия от инсталация, включена в схемата за търговия с квоти, когато тази паропроводна мрежа може да се квалифицира като „инсталация или [друг] обект, която/който е извън рамките на Европейската схема за търговия с емисии“.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (шести състав) реши:

1)
При разглеждането на първия, втория и тринадесетия въпрос не се установяват никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на член 15, параграф 3 от Решение 2011/278/ЕС на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета.

2)
При разглеждането на петия въпрос не се установяват никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на приложение I към Решение 2011/278.

3)
Член 4 от Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 година относно националните мерки за изпълнение за преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и приложение II към него са невалидни.

4)
Последиците от обявяването на невалидността на член 4 от Решение 2013/448 и на приложение II към него са ограничени във времето така, че от една страна, това обявяване да има действие едва след изтичането на срок от десет месеца от датата на постановяване на решението от 28 април 2016 г., Borealis Polyolefine и др. (
C‑191/14, C‑192/14, C‑295/14, C‑389/14 и C‑391/14—C‑393/14
,
EU:C:2016:311
), за да се позволи на Европейската комисия да приеме необходимите мерки, и от друга страна, до изтичането на този срок приетите на основание на невалидните разпоредби мерки да не могат да бъдат преразглеждани.

5)
Член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета, изменена с Директива 2009/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година, и член 10, параграфи 1—3 и 8 от Решение 2011/278 трябва да се тълкуват в смисъл, че за да се избегне дублирано разпределяне, тези разпоредби допускат да не се разпределят квоти на подинсталация с топлинен показател, когато тя подава към частни жилища топлинната енергия, която е получила от подинсталация с горивен показател.

6)
Член 10, параграф 8 от Решение 2011/278 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска разпределянето на безплатни квоти за емисии на парникови газове на оператор за консумацията в подинсталация с топлинен показател на топлинна енергия, отчетена в рамките на подинсталация с горивен показател.

7)
Член 7 от Решение 2011/278 и приложение IV към него трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат при събирането на посочените в тези разпоредби данни държава членка да не вземе предвид всички емисии от производството на подавана към частни жилища от подинсталация с топлинен показател топлинна енергия, за да се избегне двойно отчитане.

8)
Член 10а, параграфи 1 и 4 от Директива 2003/87, изменена с Директива 2009/29, както и член 10, параграф 3 от Решение 2011/278 трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат да не се разпределят допълнителни безплатни квоти за емисиите от производството на измерима топлинна енергия чрез изгарянето на отпадни газове, генерирани от инсталация с показател за течни черни метали, доколкото количеството квоти, определено въз основа на топлинния показател, е по-малко от медианната стойност на историческите емисии от производството на тази топлинна енергия.

9)
Член 7 от Решение 2011/278 и приложение IV към него трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат при събирането на посочените в тези разпоредби данни държава членка да коригира цифровите данни, които е получила, по такъв начин, че емисиите парникови газове от изгарянето на отпадни газове от подинсталация с топлинен показател да се уеднаквят с тези от изгарянето на природен газ, доколкото продуктовият показател отчита емисиите от производството на отпадни газове.

10)
Член 3, буква в) от Решение 2011/278 трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „подинсталация с топлинен показател“ включва дейността по подаване към паропроводна мрежа на измерима топлинна енергия от инсталация, включена в схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове, когато тази паропроводна мрежа може да се квалифицира като „инсталация или [друг] обект, която/който е извън рамките на Европейската схема за търговия с емисии“.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: шведски.