CELEX: 62016TJ0728
Verejná služba
Úradníci
Dôchodky
Prevod vnútroštátnych práv na dôchodok
Zhodnotenie kapitálu medzi dňom žiadosti o prevod a skutočným dňom prevodu

Okolnosti predchádzajúce sporu
Žalobkyňa, pani Sabine Tuerck, nastúpila do služieb Európskej únie 1. marca 2004. V zmysle článku 11 ods. 2 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov Európskej únie (ďalej len „služobný poriadok“) požiadala žalobkyňa listom z 27. mája 2010 o prevod jej práv na dôchodok nadobudnutých pred nástupom do služieb Únie do systému dôchodkového zabezpečenia Únie. V čase podania jej žiadosti bola žalobkyňa zaradená do platovej triedy AD 11, platový stupeň 5.
Úrad pre správu a úhradu individuálnych nárokov (PMO) potvrdil 30. júna 2010 prijatie žiadosti žalobkyne.
Žalobkyňa bola 26. novembra 2010 povýšená do platovej triedy AD 12, platový stupeň 1, s účinnosťou od 1. januára 2010.
PMO 29. apríla 2013 potvrdil prípustnosť žiadosti žalobkyne a postúpil ju na Deutsche Rentenversicherung Bund (Nemecká federálna dôchodková poisťovňa, ďalej len „DRV“).
DRV listom z 5. mája 2015 odpovedala, že prevoditeľná kapitálová hodnota práv na dôchodok skôr nadobudnutých žalobkyňou dosiahla ku dňu podania žiadosti o prevod, čiže 27. mája 2010, výšku 141652,07 eura.
PMO 22. júna 2015 predložil žalobkyni návrh na započítanie odpracovaných rokov zodpovedajúci prevodu jej práv na dôchodok nadobudnutých v DRV ešte pred nástupom do funkcie v službách Európskej komisie (ďalej len „návrh na započítanie“). Ak by podľa predbežných údajov o celkovej kapitálovej hodnote, ktorú uviedla DRV, a to 141652,07 eura, žalobkyňa prijala návrh na započítanie, prevod jej práv na dôchodok na základe článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku by sa uskutočnil podľa parametrov platných ku dňu jej žiadosti o prevod, k 27. máju 2010, a so zreteľom na jej vek, funkčnú skupinu a jej platovú triedu a platový stupeň k tomuto dátumu, s uznaním doby prispievania v trvaní 3 rokov, 8 mesiacov a 29 dní.
Žalobkyňa 30. júna 2015 prijala návrh na započítanie.
PMO 10. decembra 2015 oznámil žalobkyni rozhodnutie, ktorým jej bolo priznané započítanie odpracovaných rokov na účely dôchodku (ďalej len „sporné rozhodnutie“) na základe uskutočneného prevodu kapitálovej hodnoty práv na dôchodok podľa článku 11 prílohy VIII služobného poriadku, ktoré nadobudla v DRV pred jej nástupom do funkcie v službách Únie, a na základe všeobecných vykonávacích ustanovení k článkom 11 a 12 prílohy VIII služobného poriadku, schválených rozhodnutím Komisie K(2011) 1278 z 3. marca 2011 a zverejnených 28. marca 2011 v
Administratívnych informáciách
č. 17‑2011 (ďalej len „VVU“). Podľa tohto rozhodnutia viedol prevod dôchodkových práv žalobkyne k uznaniu doby prispievania v trvaní 3 rokov a 4 mesiacov. K tomuto výsledku dospel PMO tak, že na kapitál vo výške 146714,33 eura prevedený od DRV uplatnil odpočítanie jednoduchého úroku 3,1 % za každý rok, ktorý uplynul medzi dňom podania žiadosti o prevod a skutočným dňom prevodu, teda odpočítal sumu predstavujúcu zhodnotenie kapitálu medzi dňom žiadosti o prevod a skutočným dňom prevodu vo výške 20666,28 eura. PMO teda vychádzal z toho, že suma predstavujúca práva na dôchodok, ktoré predtým nadobudla žalobkyňa, dosiahla na účely určenia započítania odpracovaných rokov do dôchodku výšku 126048,05 eura.
Žalobkyňa 9. marca 2016 podala sťažnosť proti spornému rozhodnutiu. Táto sťažnosť bola zamietnutá rozhodnutím z 5. júla 2016.
Konanie a návrhy účastníkov konania
Žalobkyňa návrhom podaným do kancelárie Všeobecného súdu 14. októbra 2016 podala žalobu, na základe ktorej sa začalo toto konanie.
Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zrušil napadnuté rozhodnutie,
–
uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.
Komisia navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zamietol žalobu,
–
uložil žalobkyni povinnosť nahradiť trovy konania.
Všeobecný súd v súlade s opatreniami na zabezpečenie priebehu konania uvedenými v článku 89 ods. 3 svojho rokovacieho poriadku vyzval 30. júna 2017 účastníkov konania, aby sa písomne vyjadrili k určitým aspektom sporu. Účastníci konania vyhoveli tejto výzve v stanovených lehotách.
Všeobecný súd v súlade s opatreniami na zabezpečenie priebehu konania uvedenými v článku 89 ods. 3 rokovacieho poriadku vyzval 27. júla 2017 žalobkyňu, aby sa obrátila na DRV a požiadala túto inštitúciu o poskytnutie dokumentu, ktorý jednak potvrdí výšku jej práv na dôchodok nadobudnutých v nemeckom systéme k 27. máju 2010 a zároveň vysvetlí dôvody, pre ktoré existuje rozdiel medzi vyššie uvedenou sumou a sumou, ktorá bola skutočne prevedená Komisii 11. septembra 2015.
Žalobkyňa odpovedala na žiadosť súdu listom z 25. septembra 2017. K svojmu listu pripojila zásielku od DRV zo dna13. septembra 2017.
Právny stav
Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uviedla dva žalobné dôvody, pričom prvý je založený na porušení článku 7 ods. 1 VVU a druhý na porušení článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku.
Na podporu svojho prvého žalobného dôvodu žalobkyňa v zásade uvádza, že PMO nemal právo odpočítať z prevedeného kapitálu jednoduchý úrok 3,1 % za každý rok, ktorý uplynul medzi dňom podania žiadosti o prevod a skutočným dňom prevodu. V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že podľa článku 7 ods. 1 VVU odpočítanie sumy predstavujúcej zhodnotenie kapitálu medzi dňom podania žiadosti o prevod a skutočným dňom prevodu možno vykonať „paušálne“ len v prípade, že subjekt, v ktorom boli nadobudnuté predchádzajúce práva na dôchodok, nie je schopný oznámiť hodnotu týchto práv ku dňu zaevidovania žiadosti o prevod. Podľa žalobkyne však DRV listom z 5. mája 2015 oznámila PMO hodnotu jej práv na dôchodok ku dňu zaevidovania jej žiadosti o prevod, t. j. k 27. máju 2010.
Komisia uvádza, že DRV neposkytla žiadny údaj o štruktúre skutočne prevedenej aktualizovanej sumy, v dôsledku čoho nemohla rozlíšiť medzi kapitálovou hodnotou práv na dôchodok nadobudnutých žalobkyňou ku dňu zaevidovania žiadosti o prevod a zhodnotením kapitálu. Komisia ďalej tvrdí, že na zabezpečenie objektívnosti konania o prevode práv na dôchodok je potrebné použiť jednotné parametre, ktoré možno uplatniť pri každom konaní o prevode.
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že podľa článku 11 ods. 2 prvého pododseku prílohy VIII služobného poriadku úradník, ktorý vstúpi do služieb Únie po odchode zo služieb štátnej správy, vnútroštátnej alebo medzinárodnej organizácie, alebo po tom, čo vykonával činnosť ako zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba, má v období po uvedení do funkcie, ale pred získaním nároku na výplatu starobného dôchodku v zmysle článku 77 služobného poriadku, právo voči Únii na kapitálovú hodnotu, aktualizovanú ku dňu skutočného prevodu, predstavujúcu práva na dôchodok, ktoré nadobudol na základe tejto služby alebo týchto činností.
Článok 11 ods. 2 druhý pododsek prílohy VIII služobného poriadku stanovuje, že v takom prípade orgán inštitúcie, poverený menovaním (ďalej len „menovací orgán“), v ktorej je úradník zamestnaný, určí s ohľadom na základnú mzdu zamestnanca, jeho vek a kurz platný v deň žiadosti o prevod, pomocou všetkých vykonávacích ustanovení, počet odpracovaných rokov, ktoré sa majú zohľadniť v systéme dôchodkového zabezpečenia Únie za predchádzajúce obdobie služby, na základe prevedeného kapitálu, po odpočítaní sumy predstavujúcej zhodnotenie kapitálu medzi dňom žiadosti o prevod a skutočným dňom prevodu.
Článok 7 ods. 1 prvý pododsek VVU stanovuje, že počet zohľadnených odpracovaných rokov sa vypočíta na základe prevoditeľnej sumy predstavujúcej práva nadobudnuté počas období uvedených v článku 5 bode 1 prvom pododseku a v článku 5 bode 2 prvého pododseku VVU, po odpočítaní sumy predstavujúcej zhodnotenie kapitálu medzi dňom zaevidovania žiadosti o prevod a skutočným dňom prevodu.
Článok 7 ods. 1 druhý pododsek VVU v podstate uvádza, že pokiaľ vnútroštátna alebo medzinárodná inštitúcia nie je schopná oznámiť hodnotu práv na dôchodok ku dňu zaevidovania žiadosti o prevod, odpočíta sa jednoduchý úrok so sadzbou 3,1 % od prevedenej sumy za obdobie odo dňa zaevidovania žiadosti o prevod do skutočného dňa prevodu.
Z jasného a presného znenia ustanovení uvedených v bodoch 19 až 22 vyššie vyplýva, že rozhodnutia o uznaní započítania odpracovaných rokov sú založené na výške prevoditeľného kapitálu ku dňu zaevidovania žiadosti, tak ako ju oznámia menovaciemu orgánu príslušné vnútroštátne alebo medzinárodné orgány, po prípadnom odpočítaní sumy predstavujúcej zhodnotenie kapitálu medzi dňom zaevidovania žiadosti a skutočným dňom prevodu. Ďalej z toho vyplýva, že iba v prípade, že príslušná vnútroštátna alebo medzinárodná inštitúcia nie je schopná oznámiť hodnotu práv na dôchodok ku dňu zaevidovania žiadosti o prevod, odpočíta sa jednoduchý úrok so sadzbou 3,1 % od skutočne prevedenej aktualizovanej kapitálovej hodnoty. Teda v prípade, že príslušné vnútroštátne alebo medzinárodné orgány oznámili menovaciemu orgánu hodnotu práv na dôchodok ku dňu zaevidovania žiadosti, ten nemôže vykonať žiadne odpočítanie z tejto sumy a výpočet odpracovaných rokov na účely dôchodku podľa služobného poriadku tak musí byť založený na základe celkovej uvedenej sumy.
Pokiaľ ide o určenie hodnoty práv na dôchodok nadobudnutých ku dňu zaevidovania žiadosti zo strany príslušných vnútroštátnych alebo medzinárodných orgánov, z ustálenej judikatúry vyplýva, že tento úkon patrí výlučne do právomoci vnútroštátnych orgánov spravujúcich dôchodkový systém, do ktorého patrila dotknutá osoba pred vstupom do služieb Únie, pričom prostredníctvom tohto úkonu sa na základe príslušných právnych predpisov dotknutého členského štátu stanovuje kapitálová hodnota práv na dôchodok nadobudnutých vo vnútroštátnom dôchodkovom systéme (pozri rozsudok z 5. decembra 2013, Časta,
C‑166/12
,
EU:C:2013:792
, bod
a citovanú judikatúru). Okrem toho z judikatúry tiež vyplýva, že členské štáty majú pri prijímaní vnútroštátnych právnych predpisov na vykonanie článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku širokú mieru voľnej úvahy (rozsudok z 5. decembra 2013, Časta,
C‑166/12
,
EU:C:2013:792
, bod
).
V prejednávanej veci zo sporného rozhodnutia vyplýva, že DRV 11. septembra 2015 previedla na Komisiu aktualizovanú kapitálovú hodnotu vo výške 146714,33 eura. PMO uplatnil na tento kapitál odpočítanie jednoduchého úroku 3,1 % za každý rok, ktorý uplynul medzi dňom podania žiadosti o prevod a skutočným dňom prevodu, teda odpočítal sumu predstavujúcu zhodnotenie kapitálu medzi dňom žiadosti o prevod a skutočným dňom prevodu vo výške 20666,28 eura. PMO teda vychádzal z toho, že suma predstavujúca práva na dôchodok, ktoré predtým nadobudla žalobkyňa, bola vo výše 126048,05 eura.
DRV listom z 5. mája 2015 oznámil PMO podľa jeho názoru predbežný výpočet prevoditeľnej sumy k dátumu zaevidovania žiadosti žalobkyne. Podľa tohto listu bola k 27. máju 2010 prevoditeľná suma vo výške 141652,07 eura, z čoho 340,22 eura predstavovali úroky.
Táto prevoditeľná suma ku dňu zaevidovania žiadosti žalobkyne bola základom návrhu na započítanie odpracovaných rokov, ktorý jej bol predložený 22. júna 2015.
Z údajov v spise takisto vyplýva, že na žiadosť žalobkyne jej DRV listom zo 4. februára 2016 potvrdila, že výška prevoditeľnej sumy ku dňu zaevidovania jej žiadosti o prevod, t. j. k 27. máju 2010, bola 141652,07 eura, teda 141311,85 eura z titulu práv na dôchodok nadobudnutých žalobkyňou k tomuto dátumu spolu s úrokmi vo výške 340,22 eura.
Túto informáciu DRV opätovne potvrdila listom z 13. septembra 2017 adresovaným žalobkyni v nadväznosti na opatrenie na zabezpečenie priebehu konania uvedené v bode 14 vyššie.
Po prvé treba uviesť, že DRV oznámila Komisii hodnotu práv na dôchodok nadobudnutých ku dňu zaevidovania žiadosti žalobkyne, t. j. k 27. máju 2010. V dôsledku toho Komisia nemôže oprávnene tvrdiť, že zo skutočne prevedenej kapitálovej hodnoty nemohla rozlíšiť medzi sumou predstavujúcou práva na dôchodok nadobudnuté žalobkyňou ku dňu zaevidovania žiadosti o prevod a sumou zodpovedajúcou zhodnoteniu kapitálu medzi dňom zaevidovania žiadosti o prevod a skutočným dňom prevodu.
Po druhé, pokiaľ ide o výpočet počtu započítaných odpracovaných rokov zohľadnených v systéme dôchodkového zabezpečenia Únie službami Komisie, ktorý, ako vyplýva z bodu 24 vyššie, je výpočtom odlišným od výpočtu kapitálovej hodnoty nadobudnutých práv na dôchodok, treba konštatovať, že ani článok 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku, ani žiadne iné ustanovenie služobného poriadku výslovne nezavádza povinnosť uplatniť na skutočne prevedenú aktualizovanú kapitálovú hodnotu odpočítanie úrokovej sadzby 3,1 % uvedenú v článku 8 tejto prílohy. Z toho vyplýva, že tvrdenie Komisie, podľa ktorého v zásade článok 11 ods. 2 druhý pododsek prílohy VIII služobného poriadku prinajmenšom ukladá PMO „aktualizovať“ kapitálovú hodnotu práv na dôchodok nadobudnutých ku dňu zaevidovania žiadosti, sa nezakladá na žiadnom ustanovení služobného poriadku. Jediným odpočítaním, ktoré stanovuje služobný poriadok, je odpočítanie sumy predstavujúcej zhodnotenie kapitálu medzi dňom žiadosti o prevod a skutočným dňom prevodu kapitálu aktualizovaného k tomuto dátumu. V každom prípade neprináleží Komisii určiť alebo ako tvrdí „aktualizovať“ kapitálovú hodnotu, ktorá materiálne predstavuje práva na dôchodok nadobudnuté na základe predchádzajúcich služieb alebo činností dotknutého úradníka ku dňu zaevidovania žiadosti o prevod.
Po tretie treba zdôrazniť, že na rozdiel od tvrdenia Komisie jej článok 7 ods. 1 VVU neumožňuje odpočítať úroky, pokiaľ, ako je to v tejto veci, vnútroštátny alebo medzinárodný subjekt bol schopný oznámiť hodnotu práv na dôchodok nadobudnutých ku dňu zaevidovania žiadosti. Umožniť Komisii, aby vykonala v prospech rozpočtu Únie zrážku z kapitálovej hodnoty práv na dôchodok nadobudnutých žalobkyňou ku dňu zaevidovania žiadosti o prevod, by viedlo zo strany tejto inštitúcie k neoprávnenému privlastneniu časti vnútroštátnych dôchodkových práv vyplácaných na základe prevodu, ktoré totiž podľa judikatúry patria úradníkovi, a teda aj k bezdôvodnému obohateniu v prospech Únie.
Okrem toho je potrebné poukázať, že z údajov v spise, ako aj z vysvetlení poskytnutých žalobkyňou na pojednávaní vyplýva, že rozdiel vo výške 5062,26 eura medzi prevoditeľnou sumou práv na dôchodok nadobudnutých v nemeckom systéme k 27. máju 2010, oznámenou DRV Komisii 5. mája 2015, a sumou skutočne prevedenou Komisii 11. septembra 2015, predstavujúcou zhodnotenie kapitálu medzi dňom žiadosti o prevod a skutočným dňom prevodu kapitálu, vyplýva z uplatňovania Dohovoru o vykonaní článku 11 prílohy VIII služobného poriadku, podpísaného Spolkovou republikou Nemecko a Komisiou v roku 1994. Podľa tohto dohovoru je príslušná nemecká dôchodková inštitúcia povinná uplatňovať prirážku 3,5 % za každý uplynutý rok na sumu, ktorá je jej spätne poskytnutá vnútroštátnymi orgánmi, za obdobie odo dňa prevodu predmetných finančných prostriedkov tejto inštitúcii do dňa, kedy táto inštitúcia prevedie tieto prostriedky do systému dôchodkového zabezpečenia Únie. V prejednávanej veci teda suma 5062,26 eura vyplýva z uplatnenia sadzby 3,5 % za každý uplynutý rok na sumu poskytnutú DRV v dvoch etapách, a to 13. mája 2014 a 30. júla 2014, ktorá bola následne touto inštitúciou prevedená na Komisiu 11. septembra 2015.
Z uvedeného vyplýva, že Komisia sa tým, že uplatnila odpočítanie jednoduchej úrokovej sadzby 3,1 % na skutočne prevedenú aktualizovanú kapitálovú hodnotu za každý rok, ktorý uplynul medzi dňom podania žiadosti o prevod a skutočným dňom prevodu, hoci za osobitných okolností v tejto veci, keď jej DRV bola schopná oznámiť hodnotu práv na dôchodok nadobudnutých žalobkyňou ku dňu zaevidovania žiadosti, dopustila nesprávneho právneho posúdenia.
Vzhľadom na všetky skutočnosti uvedené vyššie a bez toho, aby bolo potrebné preskúmať dôvodnosť druhého žalobného dôvodu uvedeného žalobkyňou, treba vyhovieť tejto žalobe a zrušiť napadnuté rozhodnutie.
O trovách
Podľa článku 134 ods. 1 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia nemala vo veci úspech, je opodstatnené uložiť jej povinnosť nahradiť trovy konania v súlade s návrhom žalobkyne.

Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (prvá komora)
rozhodol takto:

1.
Rozhodnutie Európskej komisie z 10. decembra 2015, ktoré potvrdzuje prevod práv na dôchodok do systému dôchodkového zabezpečenia Únie, ktoré nadobudla pani Sabine Tuerck pred jej nástupom do služieb Únie, sa zrušuje.

2.
Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

Pelikánová
Valančius
Öberg
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 5. decembra 2017.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: francúzština.