CELEX: 62016TJ0016
Yhteisömalli
Pikareita esittäviä yhteisömalleja koskeva hakemus
Käsite ”toisintamiskelpoinen kuva”
Kuvan epätarkkuus haetun suojan laajuuden osalta
Puutteiden poistamatta jättäminen
Hakemuksen tekemispäivän vahvistamatta jättäminen
Asetuksen (EY) N:o 6/2002 36 ja 46 artikla
Asetuksen (EY) N:o 2245/2002 4 artiklan 1 kohdan e alakohta ja 10 artiklan 1 ja 2 kohta

Asiaa koskevat oikeussäännöt
Yhteisömallista 12.12.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 (
EYVL 2002, L 3, s. 1
), sellaisena kuin se on muutettuna, 36 artiklassa, jonka otsikko on ”Ehdot, jotka hakemuksen on täytettävä”, säädetään seuraavaa:
”1.   Rekisteröityä yhteisömallia koskevan hakemuksen on sisällettävä:
a)
rekisteröintipyyntö;
b)
hakijan henkilöä koskevat tiedot;
c)
mallia esittävä toisintamiskelpoinen kuva. Jos hakemukseen sisältyy 50 artiklan mukainen julkaisemisen lykkäämistä koskeva pyyntö, voidaan mallia esittävä kuva kuitenkin korvata mallikappaleella.
2.   Lisäksi hakemuksessa on oltava maininta tuotteista, joihin malli aiotaan sisällyttää tai joihin sitä aiotaan soveltaa.
3.   Lisäksi hakemukseen voi sisältyä:
a)
kirjallinen selitys kuvasta tai mallikappaleesta;
b)
50 artiklan mukainen rekisteröinnin julkaisemisen lykkäämistä koskeva pyyntö;
c)
edustajan henkilötiedot, jos hakija on nimennyt edustajan;
d)
niiden tuotteiden luokittelu, joihin malli aiotaan sisällyttää tai mihin sitä aiotaan soveltaa;
e)
maininta mallin luoneesta tai luojien ryhmästä tai hakijan vastuullaan antama vakuutus siitä, että luoja tai luojien ryhmä on luopunut oikeudestaan tulla mainituksi.
4.   Hakemuksesta on maksettava rekisteröinti- ja julkaisumaksu. Jos on tehty 3 kohdan b alakohdan mukainen lykkäämistä koskeva pyyntö, julkaisumaksu korvataan julkaisemisen lykkäämistä koskevalla maksulla.
5.   Hakemuksen on täytettävä täytäntöönpanoasetuksessa säädetyt ehdot.
6.   Edellä 2 kohdassa ja 3 kohdan a ja d alakohdassa tarkoitetut tiedot eivät sellaisenaan vaikuta mallin suojan laajuuteen.”
Asetuksen N:o 6/2002 V osasto, jonka otsikko on ”Rekisteröintimenettely”, sisältää 45–50 artiklan.
Mainitun asetuksen 45 artiklassa, jonka otsikko on ”Hakemusta koskevien muodollisten vaatimusten tutkiminen”, säädetään seuraavaa:
”1.   [EUIPO] tutkii, täyttääkö hakemus 36 artiklan 1 kohdan mukaisesti vaadittavat ehdot, jotta sille voidaan vahvistaa tekemispäivä.
2.   [EUIPO] tutkii:
a)
onko hakemus muiden 36 artiklan 2, 3, 4 ja 5 kohdassa säädettyjen vaatimusten mukainen, tai jos kyseessä on yhteistä rekisteröintiä tarkoittava hakemus, 37 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädettyjen vaatimusten mukainen;
b)
onko hakemus niiden muodollisten vaatimusten mukainen, jotka on vahvistettu 36 ja 37 artiklan täytäntöönpanoa koskevassa täytäntöönpanoasetuksessa;
c)
täyttyvätkö 77 artiklan 2 kohdan vaatimukset;
d)
mikäli etuoikeutta vaaditaan, täyttyvätkö tämän vaatimuksen ehdot.
3.   Täytäntöönpanoasetuksessa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt sen tutkimiseksi, vastaako hakemus sen tekemiselle asetettuja vaatimuksia.”
Asetuksen N:o 6/2002 46 artiklassa, jonka otsikko on ”Korjattavissa olevat puutteet”, säädetään seuraavaa:
”1.   Jos [EUIPO] suorittaessaan 45 artiklan mukaista tutkintaa havaitsee puutteita, jotka ovat korjattavissa, se pyytää hakijaa korjaamaan puutteet säädetyn ajan kuluessa.
2.   Jos puutteet koskevat 36 artiklan 1 kohdassa mainittuja ehtoja ja jos hakija noudattaa [EUIPO:n] pyyntöä säädetyn ajan kuluessa, virasto hyväksyy hakemuksen tekemispäiväksi päivän, jona puutteet on korjattu. Jos puutteita ei korjata säädetyn ajan kuluessa, hakemusta ei käsitellä rekisteröityä yhteisömallia koskevana hakemuksena.
3.   Jos puutteet koskevat 45 artiklan 2 kohdan a, b ja c alakohdassa mainittuja vaatimuksia, mukaan lukien maksujen suorittaminen, ja jos hakija noudattaa viraston pyyntöä säädetyn ajan kuluessa, virasto hyväksyy hakemuksen tekemispäiväksi päivän, jona hakemus alun perin tehtiin. Jos puutteita ei korjata tai maksuja suoriteta säädetyn ajan kuluessa, [EUIPO] hylkää hakemuksen.
4.   Jos puutteet koskevat 45 artiklan 2 kohdan d alakohdassa mainittuja vaatimuksia, puutteiden korjaamatta jättäminen säädetyn ajan kuluessa aiheuttaa hakemuksen etuoikeuden menettämisen.”
Asetuksen N:o 6/2002 47 artiklassa, jonka otsikko on ”Rekisteröintihakemuksen hylkäämisperusteet”, tarkennetaan seuraavaa:
”1.   Jos [EUIPO] suorittaessaan 45 artiklan mukaista tutkintaa havaitsee, että malli, jolle suojaa haetaan:
a)
ei ole 3 artiklan a alakohdassa säädetyn määritelmän mukainen; tai
b)
se on yleisen järjestyksen tai hyvien tapojen vastainen,
[EUIPO] hylkää hakemuksen.
2.   Hakemusta ei saa hylätä ennen kuin hakijalle on annettu mahdollisuus peruuttaa hakemuksensa, muuttaa sitä tai esittää huomautuksensa.”
Asetuksen N:o 6/2002 täytäntöönpanosta 21.10.2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2245/2002 (
EYVL 2002, L 341, s. 28
) 4 artiklan, jonka otsikko on ”Mallin esittäminen”, 1 kohdan e alakohdassa säädetään seuraavaa:
”1.   Mallin esittämiseen on käytettävä mustavalkoista tai moniväristä piirustusta taikka mallia esittävää mustavalkoista tai moniväristä valokuvaa. Sen on täytettävä seuraavat vaatimukset:
– –
e)
mallia esittävän kuvan taustan on oltava neutraali, eikä kuvaa saa korjailla musteella tai korjauslakalla. Kuvan laadun on oltava [riittävä, jotta] kaikki yksityiskohdat kohteesta, jolle suojaa haetaan, ovat selvästi erotettavissa ja että kuva on pienennettävissä tai suurennettavissa, kuitenkin enintään kokoon 8 cm × 16 cm kuvakulmaa kohti, – – yhteisön mallirekisteriin – – merkitsemistä varten – –”
Asetuksen N:o 2245/2002 10 artiklassa, jonka otsikko on ”Hakemuksen tekemispäivää koskevien vaatimusten ja muodollisten vaatimusten tutkiminen”, 1 ja 2 kohdassa täsmennetään seuraavaa:
”1.   [EUIPO:n] on ilmoitettava hakijalle, että hakemuksen tekemispäivää ei voida vahvistaa, jos hakemuksessa ei ole
a)
pyyntöä mallin rekisteröimisestä rekisteröidyksi yhteisömalliksi;
b)
tietoja hakijan tunnistamiseksi;
c)
4 artiklan 1 kohdan d ja e alakohdan mukaista mallin esittämistä tai tarvittavaa mallikappaletta.
2.   Jos 1 kohdassa tarkoitetut puutteet poistetaan kahden kuukauden kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta, pidetään hakemuksen tekemispäivänä sitä päivää, jona kaikki puutteet on poistettu.
Jos puutteita ei ole poistettu määräajassa, hakemusta ei käsitellä yhteisömallia koskevana hakemuksena. Kaikki suoritetut maksut palautetaan.”
Asian tausta
Kantaja Mast-Jägermeister SE teki 17.4.2015 Euroopan unionin teollisoikeuksien virastolle (EUIPO) yhteisömallien rekisteröintihakemuksia asetuksen N:o 6/2002 nojalla.
Mallit, joiden rekisteröintiä on haettu, ovat seuraavat:
—
yhteisömalli nro 2683615-0001: [luottamuksellinen] (
)
—
yhteisömalli nro 2683615-0002: [luottamuksellinen].
Tavarat, joita varten rekisteröintihakemukset tehtiin, ovat 8.10.1968 allekirjoitetun teollisuusmallien kansainvälisen luokituksen perustamista koskevan Locarnon sopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, mukaiseen luokkaan 07.01 kuuluvia ”pikareita”.
Ensimmäisessä 17.4.2015 laaditussa tutkintakertomuksessa tutkija ilmoitti kantajalle, että edellä 9 kohdassa mainittujen mallien osalta tavaran nimitys eli ”pikarit”, joita varten suojaa on haettu, ei vastaa jätettyjä kuvia, koska viimeksi mainituissa oli myös pulloja. Näin ollen hän ehdotti kantajalle, että se lisäisi molempiin malleihin nimityksen ”pullot”, jotka kuuluvat Locarnon sopimuksen mukaiseen luokkaan 09.01. Tutkija lisäsi, että koska tavarat ”pikarit” ja ”pullot” kuuluvat eri luokkiin, moniosainen hakemus on jaettava osiin. Hän tarkensi, että hakemus hylätään, jos puutetta ei korjata asetetussa määräajassa.
Kantaja vastasi kirjeitse 21.4.2015, ettei kuvissa esitetyille pulloille haettu minkäänlaista suojaa, minkä vuoksi se ehdotti tavaroiden nimityksen täsmentämistä seuraavasti: ”Pikarit juomista varten astioina niihin liittyvälle pullolle”. Se lisää, että Locarnon sopimuksen luokka 07.01 vaikutti sopivan myös tälle nimitykselle.
Toisessa 25.6.2015 päivätyssä tutkintakertomuksessa tutkija vastasi, että 21.4.2015 päivätyn kirjeen ja hänen kantajan kanssa käymänsä puhelinkeskustelun johdosta oli selvää, ettei viimeksi mainittu hakenut suojaa pulloille. Tutkijan mukaan nämä pullot olivat kuitenkin selvästi esillä kuvissa ja uusi tutkimus paljasti, etteivät rekisteröintihakemukset sisältäneet asetuksen N:o 2245/2002 4 artiklan 1 kohdan e alakohdan säännösten mukaisia kuvia. Se totesi näin ollen, että pullojen läsnäolon vuoksi ne ominaispiirteet, joiden suojaamista haettiin, eivät olleet selvästi näkyvissä. Hän lisäsi, että tämä seikka voitaisiin korjata toimittamalla uusia kuvia, joissa haetut ominaispiirteet on rajattu katkoviivoilla tai värillisillä reunoilla. Hän tarkensi, ettei hakemuksille voitu vahvistaa tekemispäivää, koska puutteita ei ollut poistettu. Hän totesi, että jos puutteet poistettaisiin asetetuissa määräajoissa, uusien kuvien jättämispäivä vahvistettaisiin hakemuksen tekemispäiväksi, mutta jos näin ei tehdä, rekisteröintihakemuksia ei katsota jätetyiksi.
Kantaja vastasi 14.7.2015 päivätyssä kirjeessä, että vaatimukset hakemuksen tekemispäivän vahvistamiselle täyttyvät, koska jätetyissä kuvissa esitetään mallit neutraalilla taustalla. Se tarkensi, että asetuksen N:o 2245/2002 4 artiklan 1 kohdan e alakohta liittyy kuvien laatuun eikä niiden sisältöön. Näin ollen se ei jättänyt uusia kuvia.
Kolmannessa, 16.7.2015 päivätyssä tutkintakertomuksessa tutkija ilmoitti pitävänsä voimassa 25.6.2015 päivätyn tutkintakertomuksen, koska kuvat esittävät pikaria ja pulloa.
Kantaja vastasi 21.8.2015 päivätyssä kirjeessä tutkijan kanssa käymäänsä puhelinkeskusteluun viitaten, ettei se ymmärrä, miksi hakemuksen tekemispäivä voidaan pitää ennallaan, kun lisätään tuotteen nimitys tai hakemus jaetaan osiin, mutta ei alun perin jätettyjen kuvien osalta. Kantaja vaati sellaisen päätöksen tekemistä, joka voi olla muutoksenhaun kohteena siinä tapauksessa, ettei tutkintapäätöstä peruuteta.
Neljännessä, 24.8.2015 päivätyssä tutkintakertomuksessaan tutkija ilmoitti kantajalle, että tämä voi korjata hakemusten puutteet joko jättämällä uusia kuvia tai lisäämällä nimityksen ”pullot” ja jakamalla moniosaisen hakemuksen osiin.
Kantaja vaati 28.8.2015 päivätyssä kirjeessä sellaisen päätöksen tekemistä, joka voi olla muutoksenhaun kohteena.
Tutkija totesi 31.8.2015 tekemässään päätöksessä, ettei kantaja ollut poistanut rekisteröintihakemusten puutteita, sillä se ei hyväksynyt tutkintakertomusta. Hän totesi asetuksen N:o 6/2002 46 artiklan 2 kohdan ja asetuksen N:o 2245/2002 10 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ettei edellä 9 kohdassa mainittuja mallihakemuksia katsottu yhteisön mallihakemuksiksi, minkä vuoksi hakemuksen tekemispäivää ei voitu lainkaan vahvistaa. Lisäksi hän määräsi, että suoritettu maksu palautetaan.
Kantaja teki 15.9.2015 EUIPO:lle valituksen tutkijan päätöksestä asetuksen N:o 6/2002 55–60 artiklan nojalla.
EUIPO:n kolmas valituslautakunta vahvisti 17.11.2015 tekemällään päätöksellä (jäljempänä riidanalainen päätös) riidanalaisen päätöksen 15 kohdassa, ettei kummankaan edellä 9 kohdassa mainitun mallin avulla voida määritellä, haetaanko suojaa pikarille, pullolle vai näiden kahden yhdistelmälle. Se tarkensi riidanalaisen päätöksen 16 kohdassa, että asetuksen N:o 6/2002 36 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti hakemuksen kanssa jätettävän kuvan tarkoituksena on yksilöidä malli, jolle suojaa haetaan, ja se on mainitun asetuksen 38 artiklan 1 kohdan mukaisesti edellytys hakemuksen tekemispäivän vahvistamiselle. Hakemuksen tekemispäivä määrittää rekisteröidyn mallin etuoikeuden: uutuus ja ominaispiirteet määritellään aikaisempien, ennen hakemuksen tekemispäivää julkistettujen mallien avulla. Valituslautakunta lisäsi, että asetuksen N:o 6/2002 4 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaisesti kuvasta on selvästi käytävä ilmi kaikki yksityiskohdat, joille suojaa haetaan.
Valituslautakunta lisäsi riidanalaisen päätöksen 17 ja 18 kohdassa, että väite, jonka mukaan jätettyjen hakemusten suojan kohde ilmenee selvästi kuvista, on ristiriitainen kantajan itsensä esityksen kanssa, ja että viimeksi mainitun ehdotus kyseisten tavaroiden nimeämisestä ei voinut korjata puutteita mallien kuvassa, koska sitä ei voida käyttää suojan laajuuden määrittämisessä.
Lopuksi valituslautakunta totesi riidanalaisen päätöksen 22 kohdassa, että tutkija oli loukannut asetuksen N:o 6/2002 62 artiklassa säädettyä perusteluvelvollisuutta. Valituslautakunnan mukaan toteamuksen, jonka mukaan hakemuksia ei katsota yhteisömallin rekisteröintihakemuksiksi, perusteina olivat nimittäin toimitettujen kuvien puutteet asetuksen N:o 6/2002 46 artiklan 2 kohdan nojalla, luettuna yhdessä saman asetuksen 36 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja asetuksen N:o 2245/2002 4 artiklan 1 kohdan e alakohdan kanssa, eikä se, ettei kantaja ollut hyväksynyt tutkijan tutkintakertomuksia.
Asianosaisten lausumat
Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin
—
kumoaa riidanalaisen päätöksen
—
vahvistaa malleja nro 2683615-0001 ja nro 2683615-0002 koskevien hakemusten tekemispäiväksi 17.4.2015
—
velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien muutoksenhakumenettelyssä aiheutuneet kulut.
EUIPO vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin
—
hylkää kanteen
—
velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudellinen arviointi
Kantajan toisen vaatimuksen tutkittavaksi ottaminen
EUIPO toteaa, että kantajan toinen vaatimus eli se, joka koskee päivämäärän 17.4.2015 vahvistamista riidanalaisten mallien hakemuksen tekemispäiväksi, on jätettävä tutkimatta sillä perusteella, että on kyse täytäntöönpanoa koskevasta määräyksestä, eikä unionin yleinen tuomioistuin voi antaa täytäntöönpanoa koskevia määräyksiä.
Tästä on muistutettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan sellaisen kanteen yhteydessä, joka on nostettu unionin yleisessä tuomioistuimessa EUIPO:n valituslautakunnan päätöksestä, EUIPO:n on asetuksen N:o 6/2002 61 artiklan 6 kohdan mukaisesti toteutettava kyseisen tuomioistuimen antaman tuomion täytäntöönpanosta johtuvat toimenpiteet. Unionin yleisen tuomioistuimen tehtävänä ei siis ole antaa EUIPO:lle täytäntöönpanoa koskevaa määräystä (ks. analogisesti tuomio 20.1.2010, Nokia v. SMHV – Medion (LIFE BLOG),
T-460/07
,
EU:T:2010:18
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Edellä esitetyillä perusteilla toinen vaatimus on jätettävä tutkimatta.
Asiakysymys
Kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen. Ensimmäinen kanneperuste liittyy asetuksen N:o 6/2002 45 ja 46 artiklan, luettuna yhdessä mainitun asetuksen 36 artiklan kanssa, rikkomiseen, ja toinen kanneperuste liittyy puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen.
Ensimmäinen kanneperuste, joka liittyy asetuksen N:o 6/2002 45 ja 46 artiklan, luettuna yhdessä mainitun asetuksen 36 artiklan kanssa, rikkomiseen.
Kantaja väittää, että mallien kuvien laatu mahdollistaa niiden toisintamisen. Sen mukaan ne ovat nimittäin asetuksen N:o 2245/2002 4 artiklan 1 kohdan d ja e alakohdan mukaisesti neutraalilla taustalla, niitä ei ollut korjailtu musteella tai korjauslakalla ja niiden laatu oli riittävä, jotta kaikki yksityiskohdat kohteesta, jolle suojaa haettiin, olivat selvästi erotettavissa, ja kuvat olivat pienennettävissä tai suurennettavissa. Vain näistä vaatimuksista säädetään unionin lainsäädännössä. Kantajan mukaan valituslautakunta kieltäytyi virheellisesti vahvistamasta hakemuksen tekemispäivää sillä perusteella, ettei kuvien avulla voida määritellä, haettiinko suojaa pikarille, pullolle vai näiden kahden yhdistelmälle, koska tämä kysymys voidaan mahdollisesti esittää vain väärennysmenettelyssä, mutta se ei estä hakemuksen tekemispäivän vahvistamista. Lisäksi valituslautakunnan perustelut voitaisiin mahdollisesti ottaa huomioon mallin rekisteröintikelpoisuuden osalta. Kantajan mukaan asetuksen N:o 6/2002 36 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ja asetuksen N:o 2245/2002 10 artiklan 1 kohdan c alakohdassa, luettuina yhdessä viimeksi mainitun asetuksen 4 artiklan 1 kohdan e alakohdan kanssa, vahvistetaan vain mallin kuvan laatua, mutta ei sen sisältöä, koskevat vaatimukset. Asetuksen N:o 6/2002 45 ja 46 artiklan yleinen rakenne puoltaa sitä, että sen rekisteröintihakemuksille olisi pitänyt vahvistaa hakemuksen tekemispäivä.
Tästä on todettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan unionin oikeuden säännöksen tai määräyksen tulkitsemisessa on otettava huomioon paitsi sen sanamuoto myös asiayhteys ja sillä lainsäädännöllä tavoitellut päämäärät, jonka osa säännös tai määräys on (tuomio 29.1.2009, Petrosian,
C-19/08
,
EU:C:2009:41
,
kohta ja tuomio 3.10.2013, Lundberg,
C-317/12
,
EU:C:2013:631
,
kohta).
On muistettava, että asetuksen N:o 6/2002 36 artiklan 1 kohdassa, johon tämän saman asetuksen 45 artiklan 1 kohdassa ja 46 artiklan 2 kohdassa viitataan, säädetään, että rekisteröintihakemuksen on sisällettävä ”mallia esittävä toisintamiskelpoinen kuva”. Tässä säännöksessä ei kuitenkaan tarkenneta niitä ehtoja, joiden on täytyttävä, jotta tällainen kuva katsotaan ”toisintamiskelpoiseksi”. Asetuksen N:o 6/2002 36 artiklan 5 kohdassa kuitenkin lisätään, että hakemuksen on täytettävä täytäntöönpanoasetuksessa, joka on käsiteltävässä asiassa asetus N:o 2245/2002, säädetyt ehdot.
Tästä näkökulmasta asetuksen N:o 2245/2002 10 artiklassa vahvistetaan hakemuksen tekemispäivän vahvistamisen ehdot, kun siinä säädetään, että EUIPO:n on ilmoitettava hakijalle, että hakemuksen tekemispäivää ei voida vahvistaa, jos hakemuksessa ei ole 4 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaista kuvaa mallista.
Viimeksi mainitussa säännöksessä tarkennetaan, että mallin esittämiseen on käytettävä mustavalkoista tai moniväristä piirustusta taikka mallia esittävää mustavalkoista tai moniväristä valokuvaa. Mainittu malli on esitettävä neutraalilla taustalla, eikä kuvaa saa korjailla musteella tai korjauslakalla. Tämän mallin laadun on oltava riittävä, jotta kaikki yksityiskohdat kohteesta, jolle suojaa haetaan, ovat selvästi erotettavissa. Asetuksen N:o 2245/2002 10 artiklassa säädetään puutteiden korjaamisen määräajoista.
Asetuksen N:o 6/2002 rakenteesta ilmenee, että mallien tutkintamenettelyssä on kaksi osaa: ensiksi EUIPO:n on määriteltävä yhtäältä, onko hakemuksen kohde mallin määritelmän mukainen (asetuksen N:o 6/2002 3 artiklan a alakohta ja 47 artiklan 1 kohdan a alakohta), ja toisaalta, onko malli yleisen järjestyksen tai hyvien tapojen vastainen (asetuksen N:o 6/2002 47 artiklan 1 kohdan b alakohta). Tällaista hakemusta ei saa hylätä ennen kuin hakijalle on annettu mahdollisuus esittää huomautuksensa, ellei hakemusta ole peruutettu tai muutettu (asetuksen N:o 6/2002 47 artiklan 2 kohta).
Toiseksi sen jälkeen, kun EUIPO on todennut, että rekisteröintihakemus koskee mallia ja ettei se ole yleisen järjestyksen tai hyvien tapojen vastainen, on asetuksen N:o 6/2002 45 artiklan mukaisesti tarkastettava erityisesti, että mainittu rekisteröintihakemus täyttää pakolliset edellytykset, joista säädetään asetuksen N:o 6/2002 36 artiklan 1 kohdassa (rekisteröintipyyntö, hakijan henkilöä koskevat tiedot, mallia esittävä toisintamiskelpoinen kuva) ja mainitun asetuksen 36 artiklan 2 kohdassa (maininta tuotteista), sekä tarvittaessa 36 artiklan 3 kohdassa säädetyt harkinnanvaraiset edellytykset (kirjallinen selitys kuvasta tai mallikappaleesta, rekisteröinnin julkaisemisen lykkäämistä koskeva pyyntö, edustajan henkilötiedot, jos hakija on nimennyt edustajan, tuotteiden luokittelu, maininta mallin luoneesta tai luojien ryhmästä).
Edellä 36 kohdassa mainittujen edellytysten noudattamisen osalta puutteet voidaan korjata asetuksen N:o 6/2002 46 artiklan mukaisesti, mistä on huomattava, että asetuksen N:o 6/2002 36 artiklan 1 kohdassa säädettyjen edellytysten osalta hakemuksen tekemispäiväksi vahvistetaan päivä, jona hakija on poistanut puutteet, kun taas muiden vaatimusten osalta hakemuksen alkuperäinen tekemispäivä pysyy voimassa puutteiden poistamisen johdosta. Jos puutteita ei korjata, ensimmäisessä tapauksessa hakemusta ei käsitellä rekisteröintihakemuksena, kun taas toisessa tapauksessa hakemus hylätään.
Mallin kuva, jota ei voida toisintaa, kuuluu siis pelkästään asetuksen N:o 6/2002 46 artiklan 2 kohdan soveltamisalaan siten, että hakija voi poistaa puutteet, mutta hakemuksen tekemispäiväksi muutetaan kuitenkin puutteiden poistamispäivä. Jos puutteita ei korjata säädetyn ajan kuluessa, hakemusta ei käsitellä mallin rekisteröintihakemuksena.
Näiden toteamusten nojalla on siis määriteltävä, sovelletaanko asetuksen N:o 6/2002 36 artiklan 1 kohtaa, kun otetaan huomioon sen sanamuoto ja asiayhteys, kantajan väitteen mukaisesti pelkästään sellaisissa tilanteissa, joissa riidanalaisen mallin kuva on ”fyysisesti” epäselvä tai epätarkka erityisesti kuvan huonon laadun vuoksi, vai ulottuuko tämän säännöksen soveltaminen, kuten EUIPO väittää, rekisteröitäväksi haetun mallin suojan kohteen epätarkkuuksiin tai varmuuden tai selvyyden puuttumiseen siitä.
On todettava, että kantajan asetuksen N:o 6/2002 36 artiklan 1 kohdan c alakohdasta sekä asetuksen N:o 2245/2002 10 artiklan 1 kohdan c alakohdasta, luettuina yhdessä viimeksi mainitun asetuksen 4 artiklan 1 kohdan e alakohdan kanssa, esittämä tulkinta, jonka mukaan tätä säännöstä sovelletaan vain malleihin, joiden osalta pelkästään kuvan laatu on huono, on selvästi edellä esitetyn mallin rekisteröinnin taustalla olevan järjestelmän vastainen.
Asetuksen N:o 6/2002 36 artiklassa, jonka 1 kohdan c alakohdassa säädetään, että yhteisömallin rekisteröintihakemuksen pitää sisältää mallia esittävä toisintamiskelpoinen kuva, 5 kohdassa nimittäin täsmennetään, että tämän hakemuksen on täytettävä asetuksessa N:o 2245/2002 säädetyt ehdot.
Viimeksi mainitun asetuksen 4 artiklan 1 kohdan e alakohdassa, johon viitataan mainitun asetuksen 10 artiklan 1 kohdan c alakohdassa, säädetään muun muassa, että mallin ”laadun on oltava [riittävä, jotta] kaikki yksityiskohdat kohteesta, jolle suojaa haetaan, ovat selvästi erotettavissa”.
Väittämällä, että tässä säännöksessä säädetään pelkästä kuvan ”fyysisestä” tai ”aineellisesta” laadusta, kantaja luki tätä säännöstä epätäydellisesti ja tämän vuoksi virheellisesti ja otti huomioon vain sen ilmaisun ”laadun on oltava [riittävä]”.
Tässä säännöksessä kuitenkin tarkennetaan, että kuvassa on voitava selvästi erottaa kaikki yksityiskohdat ”kohteesta, jolle suojaa haetaan”.
Tässä osassa virkettä viitataan jokaista rekisteröintiä koskevaan vaatimukseen eli siihen, että kolmansien on voitava selvästi ja täsmällisesti määritellä sen mallin, jolle suojaa haetaan, kaikki yksityiskohdat (ks. vastaavasti ja analogisesti tuomio 12.12.2002, Sieckmann,
C-273/00
,
EU:C:2002:748
,
–
kohta ja tuomio 19.6.2012, Chartered Institute of Patent Attorneys,
C-307/10
,
EU:C:2012:361
,
–
kohta).
Näin ollen epätarkat kuvat eivät anna kolmansille mahdollisuutta määritellä yksiselitteisesti kyseisen mallin suojan kohdetta.
Tästä on todettava, että vaikka kuvat koskevat useampaa kuin yhtä mallia, selvyyttä ei vaadita pelkästään kolmansien, joiden on tunnettava täsmällisesti mallille myönnetyn suojan kohde, oikeusvarmuuden varmistamiseksi vaan myös kirjanpidon vuoksi, koska EUIPO:n perimien maksujen määrä vaihtelee niiden tavaraluokkien määrän mukaan, joita kyseinen malli koskee.
Kantaja väittää lisäksi, että mahdollinen säännöstenvastaisuus siltä osin, että kuvat eivät esitä yhden vaan kahden mallin ulkoasua, olisi pitänyt käsitellä soveltamalla asetuksen N:o 6/2002 47 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, luettuna yhdessä mainitun asetuksen 3 artiklan a kohdan kanssa, eikä se voinut olla peruste hakemuksen tekemispäivän vahvistamatta jättämiselle.
On todettava, että tämä väittämä voidaan vain hylätä, koska asetuksen N:o 6/2002 3 artiklan a alakohta, johon saman asetuksen 47 artiklan 1 kohdan a alakohdassa viitataan, koskee tilannetta, jossa kuvaa, jonka rekisteröintiä on haettu, ei voida katsoa mainitussa asetuksessa tarkoitetuksi malliksi, koska se ei näytä tavaralta tai tavaran osalta, mikä ei selvästikään ole asian laita käsiteltävässä asiassa.
Sitä, että kyseinen kuva vastaa mallin määritelmää, ei nimittäin ole riitautettu, minkä vuoksi tämä tilanne ei kuulu asetuksen N:o 6/2002 47 artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltamisalaan, vaan se, ettei kuvaa voida toisintaa mainitun asetuksen 36 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, kun otetaan huomioon sen puutteet, jotka kuuluvat asetuksen N:o 6/2002 46 artiklan 2 kohdan soveltamisalaan. Viimeksi mainitussa säännöksessä säädetään selvästi, että jos puutteita ei ole korjattu säädetyssä määräajassa, hakemusta ei käsitellä mallin rekisteröintihakemuksena.
Kuten EUIPO on perustellusti todennut, asetuksen N:o 6/2002 45 artiklan 2 kohdan a alakohtaa, luettuna yhdessä tämän asetuksen 36 artiklan 5 kohdan kanssa, on välttämättä tulkittava suppeasti, jotta vältetään säännösten epäjohdonmukaiset ja ristiriitaiset tulkinnat, minkä vuoksi näissä säännöksissä ei viitata kantajan väittämällä tavalla asetuksen N:o 2245/2002 4 artiklan 1 kohdan e alakohtaan. Asetuksen N:o 6/2002 46 artiklan 3 kohdassa säädetyllä viittauksella saman asetuksen 45 artiklan 2 kohdan a alakohtaan ei ole sellaista seurausta, että asetuksen N:o 2245/2002 4 artiklan 1 kohdan e alakohtaa sovellettaisiin yksinomaisesti asetuksen N:o 6/2002 46 artiklan 3 kohdan yhteydessä. Tätä tilannetta on sitä vastoin arvioitava asetuksen N:o 6/2002 46 artiklan 2 kohdan, luettuna yhdessä tämän asetuksen 36 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja asetuksen N:o 2245/2002 4 artiklan 1 kohdan e alakohdan kanssa, perusteella, kuten valituslautakunta on perustellusti tehnyt.
Asetuksen N:o 6/2002 36 artiklan 5 kohta on näin ollen säännös, jolla annettiin toimivaltaisille viranomaisille täytäntöönpanoasetuksen puitteissa valta tarkentaa erityisesti mainitun asetuksen 36 artiklan 1 kohdan c alakohdan vaatimuksia, jotka koskevat mallin kuvaa ja joista säädetään nimenomaan asetuksen N:o 2245/2002 4 artiklan 1 kohdan e alakohdassa.
Lopuksi myöskään kantajan väitteellä, joka perustuu erilaiseen näkökulmaan kuin mikä on hyväksytty Saksan oikeuskäytännössä, ei voida kyseenalaistaa valituslautakunnan arviointia. On nimittäin todettava, että unionin mallilainsäädäntö muodostaa säännöskokonaisuudesta koostuvan itsenäisen järjestelmän, jolla pyritään omiin tavoitteisiin ja jota sovelletaan kansallisista järjestelmistä riippumatta (ks. analogisesti tuomio 16.1.2014, Message Management v. SMHV– Absacker (ABSACKER of Germany),
T-304/12
, ei julkaistu,
EU:T:2014:5
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Edellä esitetyillä perusteilla ensimmäinen kanneperuste on hylättävä.
Toinen kanneperuste, joka koskee puolustautumisoikeuksien loukkaamista
Kantaja väittää, että valituslautakunta on loukannut sen puolustautumisoikeuksia sillä perusteella, että se on korvannut tutkijan perustelut omilla perusteluillaan antamatta tälle mahdollisuutta esittää huomautuksia.
On todettava, että valituslautakunta totesi riidanalaisen päätöksen 22 kohdassa, että tutkija loukkasi perusteluvelvollisuutta sillä perusteella, ettei hän viitannut sen tueksi, etteivät hakemukset ole mallin rekisteröintihakemuksia, asetuksen N:o 6/2002 46 artiklan 2 kohtaan, luettuna yhdessä mainitun asetuksen 36 artiklan 1 kohdan c alakohdan kanssa, ja asetuksen N:o 2245/2002 4 artiklan 1 kohdan e alakohtaan, vaan siihen, ettei kantaja hyväksynyt tutkijan laatimaa tutkintakertomusta. Lisäksi valituslautakunta totesi, ettei tutkijan päätös sisältänyt arviointia kantajan väitteistä.
Tästä on muistettava, että asetuksen N:o 6/2002 62 artiklan mukaan EUIPO:n päätökset voivat perustua vain sellaisiin syihin tai todisteisiin, joihin osapuolet ovat voineet ottaa kantaa. Tässä säännöksessä vahvistetaan unionin mallioikeuden osalta yleinen puolustautumisoikeuksien suojaamisen periaate. Tämän unionin oikeuden yleisen periaatteen nojalla viranomaisten sellaisten päätösten adressaateille, jotka vaikuttavat näiden etuihin huomattavasti, on annettava tosiasiallinen mahdollisuus esittää kantansa. Oikeus tulla kuulluksi ulottuu kaikkiin tosiseikkoihin tai oikeudellisiin seikkoihin, jotka muodostavat päätöksen perustan, muttei hallinnon lopulliseen kantaan (ks. tuomio 27.6.2013, Beifa Group v. SMHV – Schwan-Stabilo Schwanhäußer (Kirjoitusvälineet),
T-608/11
, ei julkaistu,
EU:T:2013:334
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Lisäksi asetuksen N:o 6/2002 62 artiklan nojalla EUIPO:n päätösten on oltava perusteltuja. Tällä velvollisuudella on sama laajuus kuin SEUT 296 artiklassa säädetyllä velvollisuudella. Tältä osin vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee, että yksittäisten päätösten perusteluvelvollisuuden kahtena tavoitteena on mahdollistaa yhtäältä se, että asianosainen tuntee toimenpiteen perustelut puolustaakseen oikeuksiaan, ja toisaalta se, että unionin tuomioistuimet voivat harjoittaa päätöksen laillisuusvalvontaa. Sitä kysymystä, täyttävätkö päätöksen perustelut nämä vaatimukset, on arvioitava paitsi sanamuodon, myös asiayhteyden ja kaikkien kyseiseen asiaan liittyvien oikeudellisten sääntöjen nojalla (ks. vastaavasti tuomio 25.4.2013, Bell & Ross v. SMHV – KIN (Rannekellon kehys),
T-80/10
, ei julkaistu,
EU:T:2013:214
,
kohta).
Käsiteltävässä asiassa on viitattava siihen, että tutkija on laatinut neljä tutkintakertomusta 17.4., 25.6., 16.7. ja 24.8.2015.
Näistä erilaisista kertomuksista, etenkin toisesta ja neljännestä kertomuksesta, ilmenee riittävällä ja selvällä tavalla, että tutkija katsoi, etteivät rekisteröintihakemukset ole asetuksen N:o 6/2002 36 artiklan 1 kohdan ja asetuksen N:o 2245/2002 4 artiklan 1 kohdan e alakohdan säännösten mukaisia, koska kuvissa oli pulloja, minkä vuoksi ne ominaispiirteet, joiden suojaamista oli haettu, eivät olleet selvästi näkyvissä.
Lisäksi näissä eri kertomuksissa tutkija ilmoitti selvästi ja yksityiskohtaisesti ne syyt, joiden vuoksi hän ei voinut hyväksyä kantajan rekisteröintihakemuksia, eli pullon ja pikarin samanaikaisen esiintymisen, ja vastasi konkreettisesti kantajan väitteisiin.
Tästä johtuu, että vastoin valituslautakunnan toteamusta tutkijan riidanalainen päätös, luettuna tutkijan eri kertomusten valossa, joista kantaja on nimenomaisesti saanut tiedon, oli riittävästi perusteltu (ks. analogisesti tuomio 24.11.2005, Saksa v. komissio,
C-506/03
, ei julkaistu,
EU:C:2005:715
,
kohta).
Valituslautakunta siis totesi virheellisesti, että perusteluvelvollisuutta on loukattu, ja ilmoitti virheellisesti korvaavansa tutkijan perustelut omilla perusteluillaan, vaikka kyse ei ollut perustelujen korvaamisesta, vaan juuri niiden perustelujen toistamisesta, jotka tutkija oli esittänyt neljässä kertomuksessaan.
Tästä seuraa, että kantaja ei joka tapauksessa voinut väittää, että valituslautakunta on loukannut sen puolustautumisoikeuksia, koska vastoin sen väitettä riidanalaisessa päätöksessä olevissa perusteluissa toistetaan kokonaisuudessaan ne perustelut, jotka tutkija oli antanut sille tiedoksi tutkintamenettelyssä.
Edellä esitetystä ilmenee, että toinen kanneperuste ja näin ollen kanne kokonaisuudessaan on hylättävä.
Oikeudenkäyntikulut
Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan 1 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska kantaja on hävinnyt asian ja EUIPO on vaatinut oikeudenkäyntikulujensa korvaamista, kantaja on velvoitettava korvaamaan EUIPO:n oikeudenkäyntikulut.

Näillä perusteilla
UNIONIN YLEINEN TUOMIOISTUIN (kahdeksas jaosto)
on ratkaissut asian seuraavasti:

1)
Kanne hylätään.

2)
Mast-Jägermeister SE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Collins
Barents
Passer
Julistettiin Luxemburgissa 9 päivänä helmikuuta 2017.
Allekirjoitukset
(
*1
)	* Oikeudenkäyntikieli: saksa.
(
)	Poistetut luottamukselliset tiedot.