CELEX: 62017CJ0638
Előzetes döntéshozatal
A dohánygyártmányokra alkalmazott jövedéki adó szerkezete és adókulcsa
2011/64/EU irányelv
A 4. cikk (1) bekezdésének a) pontja
A »szivar vagy szivarka« fogalma
Természetes dohánylevelekből álló külső borítékkal rendelkező dohányrudak, amelyeket részben egy további réteg papír fed

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a dohánygyártmányokra alkalmazott jövedéki adó szerkezetéről és adókulcsáról szóló, 2011. június 21‑i 2011/64/EU tanácsi irányelv (
HL 2011. L 176., 24. o.
) 4. cikke (1) bekezdésének az értelmezésére vonatkozik.
E kérelmet a Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (a Litván Köztársaság Pénzügyminisztériuma mellett működő nemzeti adóhatóság, a továbbiakban: nemzeti adóhatóság) által a „Skonis ir kvapas” UAB tekintetében történő, az e társaság által Litvániába importált dohánytermékekre vonatkozó utólagos adómegállapítás tárgyában indított eljárásban terjesztették elő.
Jogi háttér
Az uniós jog
A 2011/64 irányelv
A 2011/64 irányelv (4) és (8) preambulumbekezdése értelmében:
„(4)
Az egymástól jellemzőik és felhasználási céljuk alapján megkülönböztetett különböző típusú dohánygyártmányokat meg kell határozni.
[…]
(8)
Az egységes és méltányos adóztatás érdekében a cigaretták, szivarok, szivarkák és egyéb fogyasztási dohányok fogalommeghatározását úgy kell módosítani, hogy a hosszuk alapján két vagy több cigarettának megfelelő dohányrudakat a jövedéki adó szempontjából kettő vagy több cigarettának lehessen tekinteni; az a szivarfajta, amely számos tekintetben hasonlít egy cigarettához, a jövedéki adó szempontjából cigarettának minősüljön, és az a fogyasztási dohány, amely számos tekintetben hasonlít a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott dohányhoz, a jövedéki adó szempontjából finomra vágott dohánynak minősüljön; a dohánytörmelék fogalmát egyértelműen meg kell határozni. […]”
Ezen irányelv 1. cikke a következőképpen rendelkezik:
„Ezen irányelv megállapítja a tagállamok által a dohánygyártmányokra kivetett jövedéki adó szerkezete és adókulcsa összehangolásának általános elveit.”
Az említett irányelv 2. cikkének (1) bekezdése előírja:
„Ezen irányelv alkalmazásában a dohánygyártmány:
a)
cigaretták;
b)
a szivarok és a szivarkák;
c)
fogyasztási dohány:
i.
cigaretták sodrására szánt, finomra vágott dohány;
ii.
egyéb fogyasztási dohány.”
A 2011/64 irányelv 3. cikkének (1) bekezdése értelmében:
„Ezen irányelv alkalmazásában a cigaretta:
a)
dohányrúd, amely meglévő állapotában dohányzásra alkalmas, és a 4. cikk (1) bekezdése értelmében nem minősül szivarnak vagy szivarkának;
[…]”
Ezen irányelv 4. cikkének (1) bekezdése a következőképpen szól:
„Ezen irányelv alkalmazásában a tulajdonságaik és a szokásos fogyasztói elvárások alapján a következő, dohányzásra alkalmas és kizárólag arra szánt dohányáruk minősülnek szivarnak vagy szivarkának:
a)
természetes dohánylevelekből álló külső borítékkal rendelkező dohányrudak;
b)
a kocsányozott keverékdohányból készült szivarbélből, valamint a szivar szokásos színével megegyező színű, regenerált dohánylevélből készült, és a terméket – adott esetben a füstszűrőt is beleértve, a szopókával ellátott szivaroknál azonban a szopóka kivételével – teljesen körülölelő, külső borítékból álló dohányrudak, amelyeknek darabsúlya – füstszűrő vagy szopóka nélkül – legalább 2,3 gramm és legfeljebb 10 gramm, valamint amelyek hosszának legalább egyharmadánál mért kerülete eléri a 34 millimétert.
[…]”
A KN magyarázó megjegyzései
A módosított, az Európai Unió Kombinált Nómenklatúrájának magyarázó megjegyzései (
HL 2013. C 210., 3. o.
; a továbbiakban: a KN magyarázó megjegyzései) a „Szivar, mindkét végén levágott végű szivar (manillaszivar) és kis alakú szivar (cigarillos) dohánytöltettel” című 24021000 vámtarifaalszám tekintetében a következőket mondják ki:
„A szivar, mindkét végén levágott végű szivar és kis alakú szivar olyan elszívható dohányrúd, amelyet tulajdonságainál fogva kizárólag elszívásra szántak, és amely rendelkezik a következőkkel:
a)
természetes dohányból készült külső borítás, amely teljesen befedi a terméket, beleértve a füstszűrőt is, amennyiben van (de a külső borítást akár csak részben fedő további rétegek nélkül), de nem fedi a szopókával ellátott szivar esetében a szopókát; […]”
A litván jog
A Lietuvos Respublikos akcizų įstatymas (a jövedéki adóról szóló litván törvény) alapügyre alkalmazandó változata (a továbbiakban: jövedéki adóról szóló törvény) 3. cikkének (10) bekezdése szerint:
„Szivarnak vagy szivarkának minősülnek az alábbi termékek:
1)
természetes dohánylevelekből álló külső borítékkal rendelkező, dohányzásra szánt dohányrudak;
2)
a kocsányozott keverékdohányból készült szivarbélből, valamint a szivar szokásos színével megegyező színű, regenerált dohánylevélből készült, és a terméket – adott esetben a füstszűrőt is beleértve, a szopókával ellátott szivaroknál azonban a szopóka kivételével – teljesen körülölelő, külső borítékból álló, dohányzásra szánt dohányrudak, amelyeknek darabsúlya – füstszűrő vagy szopóka nélkül – legalább 2,3 gramm és legfeljebb 10 gramm, valamint amelyek hosszának legalább egyharmadánál mért kerülete eléri a 34 millimétert.”
A jövedéki adóról szóló törvény 3. cikkének (11) bekezdése előírja:
„Cigarettának minősülnek az alábbi termékek:
1.
a jelen cikk (10) bekezdése értelmében szivarnak vagy szivarkának nem minősülő, dohányzásra szánt dohányrudak;
[…]”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
A Skonis ir kvapas 2013. szeptember 1‑je és 2015. április 17. között dohánytermékeket importált Litvániába, amelyeket a jövedéki árumozgás és ellenőrző számítógépes rendszerben a szivarkákra és szivarokra vonatkozó kategóriába tartozóként jelentett be.
A Skonis ir kvapas adóellenőrzését követően a nemzeti adóhatóság a vámlaboratórium megállapításai alapján úgy tekintette, hogy e termékek nem felelnek meg a szivar vagy szivarka jövedéki adóról szóló törvény 3. cikkének (10) bekezdésében szereplő fogalommeghatározásának, és hogy éppen ellenkezőleg, az e törvény 3. cikkének (11) bekezdése szerinti cigarettának kell azokat minősíteni. E laboratórium megállapításai szerint ugyanis az említett – 87 milliméter (mm) hosszúságú és 8 mm szélességű, természetes dohánylevelekből álló külső borítékkal rendelkező dohányrudakban álló – termékeket a füstszűrőnél egyébiránt egy további papírréteg ölelte körbe.
Ennélfogva 2015. szeptember 21‑i határozatában a nemzeti adóhatóság késedelmi kamattal növelt jövedékiadó‑különbözetet állapított meg a Skonis ir kvapas vonatkozásában, és jövedéki bírságot szabott ki rá.
A Skonis ir kvapas panasszal fordult e határozattal szemben a Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybėshez (a Litván Köztársaság Kormánya mellett működő, adójogi jogvitákban eljáró bizottság; a továbbiakban: adójogi jogvitákban eljáró bizottság). Az adójogi jogvitákban eljáró bizottság helyt adott e panasznak, és megsemmisítette az említett határozatot.
A nemzeti adóhatóság által az adójogi jogvitákban eljáró bizottság határozatával szemben indított keresetet a Vilniaus apygardos administracinis teismas (vilnius megyei közigazgatási bíróság, Litvánia) a 2016. június 2‑i ítéletében elutasította.
A kérdést előterjesztő bíróság, amelyhez a nemzeti adóhatóság fellebbezést nyújtott be, megállapítja, hogy a jogvita megoldása a 2011/64 irányelv 4. cikke (1) bekezdésének az értelmezésétől függ. Vizsgálja különösen, hogy e rudak e rendelkezés szerinti szivar vagy szivarka kategóriába történő besorolásakor jelentős‑e az a körülmény, hogy a természetes vagy regenerált dohánylevelekből álló külső boríték, amelyekkel a dohányrudak rendelkeznek, részben egy további réteg papírral fedett.
Ugyanis egyrészt, amikor e rendelkezés előírja, hogy a dohányrudak a szivar vagy szivarka kategóriába tartoznak, ha természetes vagy regenerált dohányból készült külső borítékkal rendelkeznek, úgy tekinthető, hogy e borítékon lévő további réteg papír nem befolyásolja az említett besorolást.
Mindazonáltal másrészt a 2011/64 irányelv 4. cikkének (1) bekezdésében a boríték minősítéséhez használt külső kifejezés bizonyítja ezen, a dohánytermék külsején elhelyezkedő borítás alapvető jelentőségét, mivel az látható a fogyasztó számára. E megállapítást megerősíti az ezen irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b) pontjában szereplő mondat azon része, hogy „a szivar szokásos színével megegyező színű […] boríték”. Ennélfogva az a körülmény, hogy a külső boríték egy részét egy további réteg papír fedi, kizárhatja az érintett termékek szivar vagy szivarka kategóriába történő sorolását, mivel nem teljesül az említett irányelvben előírt egyik tulajdonság.
Egyébiránt a 2011/64 irányelv (4) preambulumbekezdése a felhasználási céljuk alapján a dohánygyártmányok különböző típusát különbözteti meg. Ráadásul ezen irányelv (8) preambulumbekezdése előírja többek között, hogy az a szivarfajta, amely számos tekintetben hasonlít egy cigarettához, cigarettának minősül. Márpedig a természetes dohánylevelekből álló borítékot a füstszűrőnél fedő papírréteg használata azzal a következménnyel jár, hogy az alapügyben szóban forgó termékek kinézetre hasonlítanak a füstszűrővel ellátott, hagyományos cigarettákhoz.
A kérdést előterjesztő bíróság megállapítja továbbá, hogy a KN magyarázó megjegyzései kifejezetten említik, hogy a szivarként elismert termékek természetes dohányból készült külső borítással rendelkeznek, amely teljesen befedi a terméket, beleértve – amennyiben van – a füstszűrőt is, de a külső borítást akár csak részben fedő további rétegek nélkül.
Ilyen körülmények között a Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litvánia legfelsőbb közigazgatási bírósága) felfüggesztette az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjesztette a Bíróság elé:
„Úgy kell‑e értelmezni a [2011/64] irányelv 4. cikkének (1) bekezdését, hogy a »szivar vagy szivarka« fogalma magában foglalja (vagy nem foglalja magában) azokat az eseteket, amelyekben a természetes vagy regenerált dohánylevelekből álló borítékot – miként a jelen ügyben – egy további külső (papír‑) réteg öleli körbe? E kérdés megválaszolása szempontjából van‑e jelentősége annak, hogy valamely dohánytermék külső borítékában egy további papírréteg használata (ott, ahol a füstszűrő található) e terméket a cigarettához teszi hasonlóvá?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
Előzetesen emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróságnak kell a kérdést előterjesztő bíróság által szolgáltatott információk összessége, és különösen az előzetes döntéshozatalra utaló határozat indokolása alapján meghatározni az uniós jog azon rendelkezéseit, amelyeknek az értelmezése az alapügyben szereplő jogvita tárgyára figyelemmel szükséges (2018. december 19‑iAREX CZ ítélet,
C‑414/17
,
EU:C:2018:1027
,
35.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
A jelen esetben meg kell állapítani, hogy a 2011/64 irányelv a 4. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában megkülönbözteti a természetes dohányból készült külső borítékkal és a regenerált dohánylevélből készült külső borítékkal rendelkező dohányrudakat. Márpedig a kérdést előterjesztő bíróság által szolgáltatott adatokból kitűnik, hogy az alapügy tárgyát képező termékeket – a füstszűrőt is beleértve –teljesen körülöleli egy természetes dohánylevelekből álló boríték.
Ennélfogva meg kell állapítani, hogy kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra keresi a választ, hogy ezen irányelv 4. cikke (1) bekezdésének a) pontját úgy kell‑e értelmezni, hogy azok a dohánytermékek, mint amelyekről az alapügyben szó van, amelyeknél a természetes dohánylevelekből álló külső borítékot a füstszűrőnél egy további réteg papír borítja, amely ahhoz vezethet, hogy e termékek kinézetre hasonlítanak a cigarettához, az e rendelkezés szerinti szivar vagy szivarka kategóriába tartoznak.
Az egységes alkalmazás biztosítása érdekében a 2011/64 irányelv fogalmait önállóan kell értelmezni, és az értelmezésnek a szóban forgó rendelkezések szövegén, valamint az általa követett célokon kell alapulnia (lásd analógia útján: 2006. március 30‑iSmits‑Koolhoven ítélet,
C‑495/04
,
EU:C:2006:218
,
17.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Először is a 2011/64 irányelv 4. cikke (1) bekezdése a) pontjának szövegét illetően e rendelkezés annak kimondására szorítkozik, hogy szivarnak vagy szivarkának minősülnek a tulajdonságaik és a szokásos fogyasztói elvárások alapján a dohányzásra alkalmas és kizárólag arra szánt dohányáruk, a természetes dohánylevelekből álló külső borítékkal rendelkező dohányrudak. Ennélfogva meg kell állapítani, hogy e rendelkezés szövegéből következik, hogy az e természetes dohánylevelekből álló külső borítékkal fedett dohányrudak főszabály szerint az e rendelkezés szerinti szivar vagy szivarka kategóriába tartoznak.
Másodszor, az ezen irányelv szerkezetét illetően meg kell állapítani, hogy annak 3. cikke (1) bekezdésének a) pontja a cigarettát olyan dohányrúdnak minősíti, amely meglévő állapotában dohányzásra alkalmas, és az említett irányelv 4. cikkének (1) bekezdése értelmében nem minősül szivarnak vagy szivarkának. Márpedig a jelen ítélet 23. pontja felidézi, hogy az utóbbi rendelkezés egyszerre irányul a természetes dohányból készült külső borítékkal rendelkező dohányrudakra és a regenerált dohánylevélből készült külső borítékkal rendelkező dohányrudakra.
Ebből következik először is, hogy e külső boríték anyaga az alapvető kritérium, amely alapján a 2011/64 irányelv különbséget tesz szivar vagy szivarka, illetve a cigaretta kategóriája között.
Ezt követően meg kell jegyezni, hogy a szivar vagy szivarka kategóriába történő sorolás érdekében ezen irányelv 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja csak a természetes dohánylevelekből álló külső borítékot említi, míg az említett irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b) pontja a regenerált dohánylevélből készült külső borítékra történő hivatkozás mellett további – többek között a dohányrudak tömegére és méretére, valamint e boríték színére vonatkozó – jellemzőket is előír.
Amint a litván kormány és az Európai Bizottság az írásbeli észrevételeiben, valamint a tárgyaláson érvel, a regenerált dohánylevélből készült borítékkal ellátott termékeknek a cigaretták kinézetére való nagyobb hasonlósága magyarázza a 2011/64 irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b) pontjában foglalt további jellemzőket, amelyek célja, hogy biztosítsák, hogy az említett rendelkezés hatálya alá tartozó termékek az adóztatás szempontjából kellően különböznek a cigarettáktól.
Ebből következik, hogy ezen irányelv – szerkezetével összefüggésben értelmezett – 4. cikke (1) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy főszabály szerint a természetes dohányból készült külső boríték jelenlétének ténye okán az érintett termékek a szivar vagy szivarka kategóriába tartoznak.
Mindazonáltal ellenőrizni kell, hogy a füstszűrőnél lévő további réteg papír alkalmas‑e az említett irányelv szempontjából történő ilyen besorolás megkérdőjelezésére.
E tekintetben meg kell állapítani, hogy a szivar vagy szivarka kategória 2011/64 irányelv 4. cikkének (1) bekezdésében előírt fogalommeghatározása szintén pontosítja, hogy az érintett termékek akkor tartozhatnak e kategóriába, ha meglévő állapotukban dohányzásra alkalmasak, valamint a tulajdonságaik és a szokásos fogyasztói elvárások alapján kizárólag arra szánták azokat.
Így az olyan termékek, mint amelyekről az alapügyben szó van, akkor sem tartozhatnak az ezen irányelv értelmében a szivar vagy szivarka kategóriába, ha természetes dohányból készült külső borítékkal rendelkező dohányrudak, valamint a tulajdonságaik és a szokásos fogyasztói elvárások alapján meglévő állapotukban dohányzásra nem alkalmasak.
E tekintetben a Bírósághoz benyújtott írásbeli észrevételekből, valamint a tárgyaláson folytatott vitákból kitűnik, hogy a fogyasztók számára a természetes dohánylevelekből álló külső boríték az azzal rendelkező dohányrudaknak az azokat a cigarettától megkülönböztető látványt, égési sebességet és füstölt ízt ad.
Abban az esetben, ha – mint az alapügyben szereplő termékek esetében – egy további réteg papír csak a füstszűrőt fedi le, és nem terjed ki a termék elfogyasztott részére, e további réteg nem tekinthető akként, mint amely megkérdőjelezi azt a tényt, hogy az ilyen termékek meglévő állapotukban alkalmasak a dohányzásra.
Az ilyen további réteg papír létezése nem igazolja tehát, hogy megkérdőjelezzük az olyan termékek szivar vagy szivarka kategóriába történő besorolását, mint amelyekről az alapügyben szó van, mivel teljesülnek a 2011/64 irányelv 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában előírt feltételek.
Harmadszor, az ezen irányelv által elérni kívánt célok megerősítik az ilyen értelmezést. E címen az említett irányelv célja, amint az az 1. cikkéből kitűnik, hogy megállapítsa a tagállamok által a dohánygyártmányokra kivetett jövedéki adó szerkezete és adókulcsa összehangolásának általános elveit. Ennek érdekében az ugyanezen irányelv (4) preambulumbekezdése kimondja, hogy az egymástól jellemzőik és felhasználási céljuk alapján megkülönböztetett különböző típusú dohánygyártmányokat meg kell határozni.
Egyébiránt, amint azt lényegében a 2011/64 irányelv (8) preambulumbekezdése előírja, az egységes és méltányos adóztatás biztosítása érdekében a cigaretták, szivarok, szivarkák és egyéb fogyasztási dohányok fogalmát úgy kell meghatározni, hogy az ezen irányelv hatálya alá tartozó termékekhez több szempontból hasonló termékeket azonosan kezeljék.
E célkitűzésük elérése érdekében az említett irányelv egyrészt a 2. cikkének (1) bekezdésében három kategóriába sorolja az említett irányelv szerinti harmonizáció tárgyát képező dohánygyártmányokat, amelyek közül az első a cigarettákat, a második a szivarkákat és szivarokat, a harmadik pedig a fogyasztási dohányt érinti, másrészt pedig a 3–5. cikkében a sajátosságaik alapján meghatározza az e kategóriákba tartozó termékeket.
A jelen esetben kitűnik a kérdést előterjesztő bíróság által szolgáltatott információkból, hogy az olyan terméket fedő további réteg papír, mint amelyről az alapügyben szó van, kinézetre esetlegesen a cigarettákkal való hasonlósághoz vezethet. A litván, a német és az olasz kormány ebből azt a következtetést vonja le, hogy a 2011/64 irányelv (8) preambulumbekezdése által kitűzött cél elérése érdekében e termékeket ezen irányelv alkalmazásában cigarettáknak kell tekinteni. Az ilyen értelmezés azonban nem fogadható el.
Először is, bár a 2011/64 irányelv (8) preambulumbekezdése, amennyiben azt mondja ki, hogy a cigarettához számos szempontból hasonló szivar cigarettaként kezelendő, lehetővé teszi az irányelv 3. cikkének (1) bekezdésében és a 4. cikkének (1) bekezdésében előírt kritériumoknak a cigaretták szivartól vagy szivarkától való megkülönböztetés érdekében történő tisztázását, mivel e preambulumbekezdés az olyan termékek besorolása tekintetében, mint amelyekről az alapügyben szó van, nem igazolhatja az uniós jogalkotó által elfogadott fogalommeghatározások figyelmen kívül hagyását.
Ezt követően, amint az az említett irányelv (4) és (8) preambulumbekezdéséből kitűnik, az általa követett célok megkövetelik, hogy a dohánygyártmányok különböző kategóriái olyan jellemzőik és felhasználási céljuk alapján kerüljenek meghatározásra, mint amelyekre a szivar vagy szivarka tekintetében a jelen ítélet 26. és 28. pontja emlékeztet.
A 2011/64 irányelv (8) preambulumbekezdése alapján az olyan termékek, mint amelyekről az alapügyben szó van, ezen irányelv 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában kifejezetten említett kritériumokkal szemben kizárólag a cigarettákkal fennálló vizuális hasonlóságára alapító értékelésének érvényesítése szükségszerűen sérti az említett irányelv által kitűzött célok elérését.
Egyébiránt a 2011/64 irányelv alkalmazásában az olyan termékek szivar vagy szivarka kategóriába történő besorolását, mint amelyekről az alapügyben szó van, nem kérdőjelezhetik meg a KN magyarázó megjegyzései, amelyek kifejezetten előírják, hogy a szivarok és a szivarkák természetes dohányból készült külső borítással – amely teljesen befedi a terméket – rendelkező dohányrudak (de a külső borítást akár csak részben fedő további rétegek nélkül).
Amint azt ugyanis a Bizottság az írásbeli észrevételeiben megállapította, e magyarázó megjegyzések nem befolyásolják a szivar vagy szivarka 2011/64 irányelv szerinti fogalommeghatározását, amennyiben a jövedéki adó alá tartozó egyes termékekről szóló más irányelvektől – mint például az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27‑i 2003/96/EK tanácsi irányelve (
HL 2003. L 283., 51. o.
; helyesbítés:
HL 2017. L 5., 23. o.
) – eltérően nem hivatkozik a Kombinált Nomenklatúrára a hatálya alá tartozó dohánygyártmányok meghatározása érdekében.
A fenti megfontolások összességére tekintettel azt kell válaszolni az előterjesztett kérdésre, hogy a 2011/64 irányelv 4. cikke (1) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy az olyan dohánytermékek, mint amelyekről az alapügyben szó van, amelyeknél a természetes dohánylevelekből álló külső borítékot egy további réteg papír borítja a füstszűrőnél, amely ahhoz vezethet, hogy e termékek kinézetre hasonlítanak a cigarettához, e rendelkezés szerinti szivar vagy szivarka kategóriába tartoznak.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (ötödik tanács) a következőképpen határozott:

A dohánygyártmányokra alkalmazott jövedéki adó szerkezetéről és adókulcsáról szóló, 2011. június 21‑i 2011/64/EU tanácsi irányelv 4. cikke (1) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy az olyan dohánytermékek, mint amelyekről az alapügyben szó van, amelyeknél a természetes dohánylevelekből álló külső borítékot egy további réteg papír borítja a füstszűrőnél, amely ahhoz vezethet, hogy e termékek kinézetre hasonlítanak a cigarettához, az e rendelkezés szerinti szivar vagy szivarka kategóriába tartoznak.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: litván.