CELEX: 62022CJ0023
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu
Valsts atbalsts
Regula (ES) Nr. 651/2014
Atsevišķu ar iekšējo tirgu saderīgu atbalsta kategoriju atbrīvojums
Pamatnostādnes par reģionālo valsts atbalstu
Piemērošanas joma
Izslēgtās jomas
Zvejniecības un akvakultūras nozare
Lauksaimniecības produktu pārstrādes un tirdzniecības nozare
Jēdziens “lauksaimniecības produkti”
Regula (ES) Nr. 1379/2013
Zvejas un akvakultūras produktu tirgu kopīgā organizācija
I pielikums
Zvejas un akvakultūras produktu pārstrādes darbība
Sālīta, saldēta un atmiekšķēta menca

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Komisijas Regulas (ES) Nr. 651/2014 (2014. gada 17. jūnijs), ar ko noteiktas atbalsta kategorijas atzīst par saderīgām ar iekšējo tirgu, piemērojot [LESD] 107. un 108. pantu (
OV 2014, L 187, 1. lpp.
), 1. pantu un 2. panta 11. punktu, Reģionālā atbalsta pamatnostādnes 2014.–2020. gadam (
OV 2013, C 209, 1. lpp.
; turpmāk tekstā – “Pamatnostādnes 2014.–2020. gadam”) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1379/2013 (2013. gada 11. decembris) par zvejas un akvakultūras produktu tirgu kopīgo organizāciju un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1184/2006 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 104/2000 (
OV 2013, L 354, 1. lpp.
) kopsakarā ar LESD I pielikumu.
Šis lūgums ir iesniegts tiesvedībā starp
Caxamar – Comércio e Indústria de Bacalhau SA
(turpmāk tekstā – “
Caxamar
”) un
Autoridade Tributária e Aduaneira
(Nodokļu un muitas iestāde, Portugāle; turpmāk tekstā – “nodokļu administrācija”) par pārrēķināto uzņēmuma ienākuma nodokli, kas šai sabiedrībai ir jāmaksā tādēļ, ka daži ieguldījumu izdevumi nav atbilstīgi nodokļu priekšrocības saņemšanai.
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
Regula Nr. 1379/2013
Regulas Nr. 1379/2013 2. pantā “Darbības joma” ir noteikts:
“[Zvejas un akvakultūras produktu tirgu kopīgā organizācija (TKO)] attiecas uz šīs regulas I pielikumā minētajiem zvejas un akvakultūras produktiem, kurus tirgo [Eiropas] Savienībā.”
Šīs regulas 5. pantā “Definīcijas” ir paredzēts:
“[..] Piemēro arī šādas definīcijas:
a)
“zvejas produkti” ir jebkādā zvejas darbībā iegūti ūdens organismi vai no tiem iegūti produkti, kas norādīti I pielikumā;
[..]
d)
“zvejniecības un akvakultūras nozare” ir ekonomikas nozare, kas ietver visas zvejas vai akvakultūras produktu ražošanas, apstrādes un tirdzniecības darbības;
[..].”
Minētās regulas I pielikums “Zvejas un akvakultūras produkti, uz kuriem attiecas TKO” ir formulēts šādi:
KN kods

Preču apraksts
a)
Dzīvas zivis
Svaigas vai dzesinātas zivis, izņemot zivju fileju un citādu zivju mīkstumu, kas minēts pozīcijā 0304
Saldētas zivis, izņemot zivju fileju un citādu zivju mīkstumu, kas minēts pozīcijā 0304
Svaiga, dzesināta vai saldēta zivju fileja un citāds zivju mīkstums (malts vai nemalts)
b)
Žāvētas [vītinātas] vai sālītas zivis vai zivis sālījumā; [..]
[..]
[..]
[..]
Regula Nr. 651/2014
Regulas Nr. 651/2014, ar kuru tika atcelta Komisijas Regula (EK) Nr. 800/2008 (2008. gada 6. augusts), kas atzīst noteiktas atbalsta kategorijas par saderīgām ar kopējo tirgu, piemērojot Līguma 87. un 88. pantu (vispārējā grupu atbrīvojuma regula) (
OV 2008, L 214, 3. lpp.
), 1. panta “Darbības joma” 3. punktā bija paredzēts:
“Šo regulu nepiemēro:
a)
atbalstam zvejniecības un akvakultūras nozarē, uz ko attiecas [Regula Nr. 1379/2013], izņemot atbalstu mācībām, atbalstu MVU piekļuvei finansējumam, atbalstu pētniecības un attīstības jomā, inovācijas atbalstu MVU un atbalstu nelabvēlīgākā situācijā esošiem darba ņēmējiem un strādājošām personām ar invaliditāti;
[..]
c)
atbalstam lauksaimniecības produktu pārstrādes un tirdzniecības nozarē šādos gadījumos:
i)
ja atbalsta summa ir noteikta, pamatojoties uz šādu produktu, kurus attiecīgais uzņēmums iepircis no primārajiem ražotājiem vai laidis tirgū, cenu vai daudzumu; vai
ii)
ja atbalstu piešķir ar nosacījumu, ka to daļēji vai pilnībā nodod primārajiem ražotājiem;
[..].”
Saskaņā ar Komisijas Regulas (ES) 2017/1084 (2017. gada 14. jūnijs), ar ko [groza] Regulu (ES) Nr. 651/2014 (
OV 2017, L 156, 1. lpp.
), 1. panta 1. punkta b) apakšpunktā noteikto no 2017. gada 10. jūlija Regulas Nr. 651/2014 1. panta 3. punkta a)–c) apakšpunkts ir aizstāts ar šādām tiesību normām:
“Šo regulu nepiemēro:
a)
atbalstam zvejniecības un akvakultūras nozarē, uz ko attiecas [Regula Nr. 1379/2013], izņemot atbalstu mācībām, atbalstu MVU piekļuvei finansējumam, atbalstu pētniecības un attīstības jomā, inovācijas atbalstu MVU, atbalstu nelabvēlīgākā situācijā esošiem darba ņēmējiem un strādājošām personām ar invaliditāti, reģionālo ieguldījumu atbalstu tālākajos reģionos un reģionālā darbības atbalsta shēmas;
[..]
c)
atbalstam lauksaimniecības produktu pārstrādes un tirdzniecības nozarē šādos gadījumos:
i)
ja atbalsta summa ir noteikta, pamatojoties uz šādu produktu, kurus attiecīgais uzņēmums iepircis no primārajiem ražotājiem vai laidis tirgū, cenu vai daudzumu;
ii)
ja atbalstu piešķir ar nosacījumu, ka to daļēji vai pilnībā nodod primārajiem ražotājiem.”
Regulas Nr. 651/2014 2. pantā “Definīcijas” ir noteikts:
“Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
[..]
9)   “primārā lauksaimnieciskā ražošana” ir [LESD] I pielikumā minēto zemkopības un lopkopības produktu ražošana, neveicot nekādas papildu darbības, kas izmainītu šādu produktu iedabu;
10)   “lauksaimniecības produktu pārstrāde” ir jebkura darbība ar lauksaimniecības produktu, kuras rezultātā tiek iegūts produkts, kurš arī ir lauksaimniecības produkts, izņemot saimniecībā veiktas darbības, kas vajadzīgas, lai dzīvnieku vai augu produktu sagatavotu pirmajai pārdošanai;
11)   “lauksaimniecības produkts” ir [LESD] I pielikumā minētie produkti, izņemot zvejas un akvakultūras produktus, kas minēti [Regulas Nr. 1379/2013] I pielikumā;
[..].”
Pamatnostādnes 2014.–2020. gadam
Pamatnostādņu 2014.–2020. gadam 1.1. iedaļas “Reģionālā atbalsta piemērošanas joma” 10. punktā ir noteikts:
“Šajās pamatnostādnēs izklāstītos principus [Eiropas] Komisija piemēros reģionālajam atbalstam visās tautsaimniecības nozarēs [..], izņemot zivsaimniecību un akvakultūru [..], lauksaimniecību [..] un transporta nozari [..], uz kurām attiecas īpaši noteikumi, kas izklāstīti konkrētos tiesību aktos, kuri var paredzēt daļējas vai pilnīgas atkāpes no minētajām pamatnostādnēm. Komisija attiecinās minētās pamatnostādnes uz tādu lauksaimniecības produktu pārstrādi un tirdzniecību, kur[as] rezultātā tiek iegūti produkti, kas nav lauksaimniecības produkti. [..]”
10. zemsvītras piezīmē, uz kuru ir atsauce šajā 10. punktā, ir precizēts, ka zivsaimniecība [zvejniecība] un akvakultūra ir nozares, uz kurām attiecas Padomes Regula (EK) Nr. 104/2000 (1999. gada 17. decembris) par zivsaimniecības un akvakultūras produktu tirgu kopīgo organizāciju (
OV 2000, L 17, 22. lpp.
).
11. zemsvītras piezīme, uz kuru ir atsauce minētajā 10. punktā, ir izteikta šādi:
“Uz valsts atbalstu to lauksaimniecības produktu primārajai ražošanai, pārstrādei un tirdzniecībai, kur[as] rezultātā tiek iegūti lauksaimniecības produkti, kas norādīti [LESD] I pielikumā, un uz mežsaimniecību attiecas noteikumi, kas paredzēti Pamatnostādnēs par valsts atbalstu lauksaimniecības nozarē.”
Portugāles tiesības
Ieguldījumu taksācijas kodekss
Código Fiscal do Investimento
(Ieguldījumu taksācijas kodekss) pamatlietas faktiem piemērojamās redakcijas (turpmāk tekstā – “Ieguldījumu taksācijas kodekss”) 2. panta “Priekšmets” 2. un 3. punktā ir noteikts:
“2.   Iepriekšējā punktā minēto ieguldījumu projektu priekšmetam ir jāattiecas konkrēti uz šādām saimnieciskajām darbībām, ievērojot [Pamatnostādņu 2014.–2020. gadam] piemērojamības nozaru loku:
a)
ieguves rūpniecība un pārstrādes rūpniecība;
[..]
d)
lauksaimniecības, akvakultūras, zivsaimniecības, zemkopības/lopkopības un mežsaimniecības darbības;
[..].
3.   Ar ministrijas rīkojumu, ko izdod par finanšu un ekonomikas jomu atbildīgie valdības locekļi, tiek noteikti saimnieciskās darbības kodi (
CAE
), kuri atbilst iepriekšējā punktā minētajām darbībām.”
Šā kodeksa 22. panta “Piemērošanas joma un definīcijas” 1. punktā ir paredzēts:
“[Nodokļu režīms ieguldījumu atbalstam (NRIA)] ir piemērojams [uzņēmumu ienākuma nodokļa] maksātājiem, kuri veic darbību kādā no 2. panta 2. punktā skaidri norādītajām nozarēm, ņemot vērā minētā panta 3. punktā norādītajā Ministrijas rīkojumā noteiktos darbības kodus, izņemot darbības, kas ir izslēgtas no [pamatnostādņu] un [Regulas Nr. 651/2014] piemērojamības nozarēm.”
Ministrijas rīkojums Nr. 282/2014
2014. gada 30. decembra
Portaria n.
o
282/2014, que define os códigos de atividade económica (CAE) correspondentes a várias atividades
(Ministrijas rīkojums Nr. 282/2014, ar kuru noteikti dažādām darbībām atbilstošie saimnieciskās darbības kodi (
CAE
); 2014. gada 30. decembra
Diário da República
, 1. sērija, Nr. 251) 1. pantā “Kopienu tiesiskais regulējums” ir paredzēts:
“Saskaņā ar [Pamatnostādnēm 2014.–2020. gadam] un [Regulu Nr. 651/2014] nodokļu atvieglojumi nav pieejami ieguldījumu projektiem, kas saistīti ar saimniecisko darbību [..] zvejas un akvakultūras, primārās lauksaimniecības produktu ražošanas, [LESD] I pielikumā uzskaitīto lauksaimniecības produktu pārstrādes un tirdzniecības [..] nozarēs.”
Šā ministrijas rīkojuma 2. pantā “Piemērojamības nozares” ir noteikts:
“Neskarot iepriekšējā pantā paredzētos ierobežojumus, [Ieguldījumu taksācijas kodeksa] 2. panta 2. punktā uzskaitītā saimnieciskā darbība atbilst šādiem Portugāles saimnieciskās darbības klasifikācijas 3. redakcijas (CAE‑Rev3), kas apstiprināta ar 2007. gada 14. novembra Dekrētlikumu Nr. 381/2007, kodiem:
[..]
b)
pārstrādes rūpniecība – 10.–33. sadaļa;
[..].”
Kods “CAE 10204 Rev3” attiecas uz “sālīšanu, žāvēšanu un citām zvejas un akvakultūras produktu pārstrādes darbībām”.
Pamatlieta un prejudiciālais jautājums
Caxamar
ir saskaņā ar Portugāles tiesību aktiem dibināta sabiedrība, kas galvenokārt nodarbojas ar zvejas un akvakultūras produktu sālīšanu un žāvēšanu un kā papildu darbību veic šādu produktu saldēšanu.
2016. un 2018. gadā šī sabiedrība veica ieguldījumus, kuru mērķis bija esoša uzņēmuma jaudas palielināšana, lai uzlabotu un izvērstu mencas sālīšanas, atmiekšķēšanas un saldēšanas procesus.
Uzskatot, ka ar šiem ieguldījumiem saistītās izmaksas ir attiecināmas uz nodokļu priekšrocībām, kuras noteiktas Ieguldījumu taksācijas kodeksa 22. pantā paredzētajā NRIA,
Caxamar
no saviem ar nodokli apliekamajiem ienākumiem par 2016. un 2018. gadu attiecīgi atskaitīja izdevumus 72775,36 EUR un 41607,67 EUR.
Pēc pārbaudes, kuras mērķis bija pārliecināties, kā tiek piemērotas NRIA ietvaros piešķirtās nodokļu priekšrocības, nodokļu administrācija pārrēķināja uzņēmumu ienākuma nodokli, kas
Caxamar
bija jāmaksā par šiem diviem taksācijas gadiem, un uzlika šai sabiedrībai kā uzņēmumu ienākuma nodokli un kompensācijas procentus samaksāt papildu summu 126302,62 EUR. Proti, nodokļu administrācija uzskatīja, ka darbība, uz kuru attiecās šie ieguldījumi, nav atbilstīga NRIA, jo tā neietilpst NRIA piemērošanas jomā saskaņā ar Ieguldījumu taksācijas kodeksu, lasot to kopsakarā ar Ministrijas rīkojuma Nr. 282/2014 1. un 2. pantu, Regulu Nr. 651/2014 un LESD I pielikumu.
Konkrēti, nodokļu administrācija norādīja, ka mencas sālīšanas, atmiekšķēšanas un saldēšanas darbība, kas ir viena no darbībām, uz kurām attiecas kods CAE 10204 Rev3, ir uzskatāma par “pārstrādes rūpniecības” darbību Ministrijas rīkojuma Nr. 282/2014 2. panta b) punkta izpratnē; tā kā sālīta menca, saldēta menca un atmiekšķēta menca ietilpst LESD I pielikumā iekļautās nomenklatūras nodaļu piemērošanas jomā, šī darbība ietilpst jēdzienā “lauksaimniecības produktu pārstrāde”, kuras galaprodukts arī ir kāds no šajā I pielikumā minētajiem lauksaimniecības produktiem. Tātad šai darbībai nav iespējams piemērot NRIA, pamatojoties uz Ministrijas rīkojuma Nr. 282/2014 1. pantu un Ieguldījumu taksācijas kodeksa 22. panta 1. punktu, kura noslēguma daļā ir izslēgtas darbības, kas neietilpst Regulas Nr. 651/2014 un Pamatnostādņu 2014.–2020. gadam piemērošanas jomā.
Caxamar
vērsās
Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)
(Šķīrējtiesa nodokļu lietās (Administratīvo šķīrējtiesu centrs), Portugāle), proti, iesniedzējtiesā, ar prasību, kurā tika lūgts atcelt veikto pārrēķinu.
Prasības pamatojumā
Caxamar
apgalvo, ka mencas sālīšanas, atmiekšķēšanas un saldēšanas darbība ietilpst Regulas Nr. 651/2014 un Pamatnostādņu 2014.–2020. gadam piemērošanas jomā, tāpēc šī darbība ir atbilstīga attiecīgajai atbalsta shēmai. Nodokļu administrācija šajā ziņā esot kļūdaini interpretējusi Ieguldījumu taksācijas kodeksu, NRIA un Ministrijas rīkojumu Nr. 282/2014, Regulas Nr. 651/2014 un Nr. 1379/2013 un LESD I pielikumu, ciktāl šī darbība ir pārstrādes rūpniecība, uz kuru attiecas šā ministrijas rīkojuma 2. panta b) punkts, nevis lauksaimniecības produktu pārstrādes darbība, kas ir izslēgta no Regulas Nr. 651/2014 un Pamatnostādņu 2014.–2020. gadam piemērošanas jomas. Proti, valsts tiesību normas esot jāinterpretē atbilstīgi Savienības tiesību normām – it īpaši atbilstīgi Regulas Nr. 651/2014 2. panta 11. punktam, kurā jēdziens “lauksaimniecības produkts” ir definēts tādējādi, ka tas aptver LESD I pielikumā uzskaitītos produktus, izņemot Regulas Nr. 1379/2013 I pielikumā uzskaitītos zvejas un akvakultūras produktus. Minētās regulas pielikumā konkrēti ir minētas svaigas, žāvētas, sālītas vai sālījumā esošas un saldētas zivis, zivju atkritumi un zivju produkti. Tādējādi pamatlietā aplūkotie mencas pārstrādes darbības rezultātā iegūtie produkti neesot “lauksaimniecības produkti” Regulas Nr. 651/2014 izpratnē.
Savukārt nodokļu administrācija apgalvo, ka no Regulas Nr. 651/2014 1. panta 3. punkta a)–c) apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar tās 2. pantu, un no Pamatnostādnēm 2014.–2020. gadam izriet, ka mencas sālīšanas, atmiekšķēšanas un saldēšanas darbība, ciktāl tā ir zvejas un akvakultūras produktu pārstrādes darbība, ir izslēgta no šīs regulas piemērošanas jomas. Proti, pēdējā minētā regula un Pamatnostādnes 2014.–2020. gadam neesot piemērojamas nedz zvejas un akvakultūras produktiem, kas uzskaitīti Regulas Nr. 1379/2013 I pielikumā, nedz arī LESD I pielikumā uzskaitītajiem “lauksaimniecības produktiem”. Protams, striktā un burtiskā nozīmē neesot uzskatāms, ka minētā darbība ietver to, ka tiek pārstrādāti “lauksaimniecības produkti” kā tādi. Tomēr no LESD 38. panta 1. punkta, kā arī no LESD I pielikuma 3. un 16. nodaļas, kurās minētas zivis, vēžveidīgie un mīkstmieši, kā arī to izstrādājumi, izrietot, ka jēdziens “lauksaimniecības produkti” ietver arī zvejas produktus. Atbilstoši šīm tiesību normām Ministrijas rīkojuma Nr. 282/2014 1. pantā projekti, kuru mērķis ir saimnieciskā darbība zvejas un akvakultūras nozarēs, kā arī LESD I pielikumā uzskaitīto lauksaimniecības produktu pārstrāde, esot kvalificēti kā attiecīgā atbalsta saņemšanai neatbilstīgi.
Tāpēc, iesniedzējtiesas ieskatā, pamatlietas atrisināšanai ir nozīmīgs jautājums, vai mencas pārstrāde attiecīgi par sālītu, saldētu un atmiekšķētu mencu – kas ir uzskatāma par pārstrādes rūpniecības darbību, uz kuru attiecas Ministrijas rīkojuma Nr. 282/2014 2. panta b) punkts, – ir lauksaimniecības produktu pārstrādes darbība to piemērojamo Savienības tiesību normu izpratnē, kuras izriet no Regulas Nr. 651/2014 un Pamatnostādnēm 2014.–2020. gadam, kā arī no Savienības tiesiskā regulējuma, uz ko ir norādes šajos aktos.
Šajos apstākļos
Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)
(Šķīrējtiesa nodokļu lietās (Administratīvo šķīrējtiesu centrs)) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādu prejudiciālu jautājumu:
“Vai – pareizi interpretējot [Pamatnostādnes 2014.–2020. gadam] kopsakarā ar to, kas ir noteikts [Regulā Nr. 651/2014], konkrēti, tās 1. pantā un 2. panta 11. punktā, [Regulā Nr. 1379/2013] un [LESD] I pielikumā, – var secināt, ka atbilstoši [Ieguldījumu taksācijas kodeksa] 2. panta 2. punktam un 22. panta 1. punktam, kā arī [..] Ministrijas rīkojuma Nr. 282/2014 1. un 2. pantam zvejas un akvakultūras produktu pārstrādes darbība saistībā ar “sālītu mencu”, “saldētu mencu” un “atmiekšķētu mencu” – uz kuru attiecas saimnieciskās darbības kods CAE 10204 Rev3 – nav lauksaimniecības produktu pārstrādes darbība paredzētā nodokļu atbalsta piešķiršanas nolūkiem?”
Par prejudiciālo jautājumu
Ar šo jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vēlas uzzināt, vai Regulas Nr. 651/2014 1. pants un 2. panta 10. un 11. punkts, kā arī Pamatnostādnes 2014.–2020. gadam, lasot tās kopsakarā ar LESD I pielikuma un Regulas Nr. 1379/2013 normām, ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda zvejas un akvakultūras produktu pārstrādes darbība kā sālītas mencas, saldētas mencas un atmiekšķētas mencas ražošana ir uzskatāma par lauksaimniecības produktu pārstrādes darbību, kura saskaņā ar Regulas Nr. 651/2014 1. panta 3. punkta c) apakšpunktu ir izslēgta no šīs regulas piemērošanas jomas.
Iesākumā jāprecizē, ka pamatlietas fakti attiecas uz 2016. un 2018. gadu, tāpēc pamatlietai ir piemērojamas Regulas Nr. 651/2014 1. panta 3. punkta normas gan redakcijā pirms Regulas 2017/1084 stāšanās spēkā, gan redakcijā, kura izriet no Regulas 2017/1084. Tomēr, tā kā ar minēto regulu ieviestie grozījumi neietekmē tās šo tiesību normu daļas būtību, kura ir nozīmīga, atbildot uz iesniedzējtiesas uzdoto jautājumu, Regulas Nr. 651/2014 1. panta 3. punkta sākotnējās redakcijas interpretācija
mutatis mutandis
attiecas uz šīs regulas 1. panta 3. punkta redakciju, kura izriet no Regulas 2017/1084.
Šajā ziņā jāatgādina, ka saskaņā ar Regulas Nr. 651/2014 1. panta 3. punkta c) apakšpunktu tā nav piemērojama “atbalstam lauksaimniecības produktu pārstrādes un tirdzniecības nozarē” šajā tiesību normā norādītajos gadījumos. Šis izņēmums ir pārņemts Pamatnostādņu 2014.–2020. gadam 10. punktā un konkrēti to 11. zemsvītras piezīmē, uz kuru ir norāde šajā punktā.
Runājot par jēdzienu “lauksaimniecības produktu pārstrāde” Regulas Nr. 651/2014 izpratnē – saskaņā ar šīs regulas 2. panta 10. punktu minētais jēdziens ir jāsaprot tā, ka, atskaitot izņēmumu, kuram pamatlietā nav nozīmes, tas ietver “jebkur[u] darbīb[u] ar lauksaimniecības produktu, kuras rezultātā tiek iegūts produkts, kurš arī ir lauksaimniecības produkts”; savukārt jēdziens “lauksaimniecības produkts” minētās regulas 2. panta 11. punktā ir definēts tādējādi, ka tas aptver LESD I pielikumā uzskaitītos produktus, “izņemot zvejas un akvakultūras produktus, kas minēti [Regulas Nr. 1379/2013] I pielikumā”.
Šajā pēdējā minētajā pielikumā ir tiešiem vārdiem minētas saldētas zivis, saldētas zivju filejas, žāvētas [vītinātas] un sālītas zivis.
No tā izriet – kā norādījušas visas ieinteresētās personas, kuras iesniegušas rakstveida apsvērumus –, ka tādi produkti, kas iegūti zvejas un akvakultūras produktu pārstrādes darbību rezultātā, kā sālīta menca, saldēta menca un atmiekšķēta menca, nav uzskatāmi par “lauksaimniecības produktiem” Regulas Nr. 651/2014 2. panta 11. punkta izpratnē.
Tāpēc šādu darbību nevar kvalificēt kā “lauksaimniecības produktu pārstrādi” šīs regulas 2. panta 10. punkta izpratnē, jo tās rezultātā netiek iegūts lauksaimniecības produkts.
Šajā kontekstā – kā pamatoti norādījusi Komisija – iesniedzējtiesas izvirzītajam jautājumam, vai uz pamatlietā aplūkotajiem produktiem attiecas LESD I pielikums, nav nozīmes, jo Regulā Nr. 651/2014 ir ietverta jēdziena “lauksaimniecības produkts” definīcija, kurā ir skaidri izslēgti zvejas un akvakultūras produkti, uz kuriem attiecas ar Regulu Nr. 1379/2013 izveidotā TKO.
No tā izriet, ka tādu zvejas un akvakultūras produktu pārstrādes darbību kā sālītas mencas, saldētas mencas un atmiekšķētas mencas ražošana nevar izslēgt no Regulas Nr. 651/2014 darbības jomas, pamatojoties uz tās 1. panta 3. punkta c) apakšpunktu, jo šī darbība nav uzskatāma par “lauksaimniecības produktu pārstrādes” darbību Regulas Nr. 651/2014 2. panta 10. punkta izpratnē, lasot to kopsakarā ar šīs regulas 2. panta 11. punktu un Regulas Nr. 1379/2013 I pielikumu.
Tomēr, lai iesniedzējtiesai sniegtu pilnīgu atbildi, ir jāprecizē – tāpat kā to dara Portugāles valdība un Komisija –, ka saskaņā ar Regulas Nr. 651/2014 1. panta 3. punkta a) apakšpunktu šī regula – gan ar virkni izņēmumu, kuri neattiecas uz pamatlietu, – nav piemērojama arī atbalstam, kas piešķirts “zvejniecības un akvakultūras nozarē, uz ko attiecas Regula [Nr. 1379/2013]”. Turklāt par šo izslēgšanu ir atgādināts Pamatnostādņu 2014.–2020. gadam 10. punktā, kā arī 10. zemsvītras piezīmē, uz kuru ir norāde šajā punktā.
Proti, no Regulas Nr. 1379/2013 2. panta un 5. panta a) un d) punkta, lasot tos kopsakarā ar šīs regulas I pielikumu, izriet, ka tā ir piemērojama visām pārstrādes darbībām, kas attiecas uz ūdens organismiem, kuri iegūti zvejas un akvakultūras darbības rezultātā, un it īpaši – kā tas jau norādīts šā sprieduma 30. un 31. punktā – pārstrādes darbībām, kuru rezultātā tiek iegūta sālīta menca, saldēta menca un atmiekšķēta menca.
Tādējādi šķiet, ka – lai gan uz zvejas un akvakultūras produktiem, kā arī ar tiem saistītajām pārstrādes darbībām, tādām kā pamatlietā aplūkotās darbības, neattiecas Regulas Nr. 651/2014 1. panta 3. punkta c) apakšpunktā ietvertais noteikums par lauksaimniecības produktu pārstrādes un tirdzniecības nozares izslēgšanu no šīs regulas piemērošanas jomas – tas tā ir tāpēc, ka uz šiem produktiem un darbībām attiecas šā panta 3. punkta a) apakšpunktā paredzētais noteikums par zvejas un akvakultūras nozares izslēgšanu no tās piemērošanas jomas.
No tā izriet, ka tāda zvejas un akvakultūras produktu pārstrādes darbība kā sālītas mencas, saldētas mencas un atmiekšķētas mencas ražošana jebkurā gadījumā ir izslēgta no Regulas Nr. 651/2014 piemērošanas jomas, jo šī darbība – kā to savā jautājumā pauž arī iesniedzējtiesa – ietilpst “zvejniecības un akvakultūras nozarē” Regulas Nr. 651/2014 1. panta 3. punkta a) apakšpunkta nozīmē, lasot to kopsakarā ar Regulas Nr. 1379/2013 2. pantu un 5. panta a) un d) punktu, kā arī tās I pielikumu.
Tātad uz prejudiciālo jautājumu ir jāatbild, ka Regulas Nr. 651/2014 1. pants un 2. panta 10. un 11. punkts, kā arī Pamatnostādnes 2014.–2020. gadam, lasot tās kopsakarā ar Regulas Nr. 1379/2013 2. pantu un 5. panta a) un d) punktu, kā arī I pielikumu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda zvejas un akvakultūras produktu pārstrādes darbība kā sālītas mencas, saldētas mencas un atmiekšķētas mencas ražošana ir uzskatāma nevis par lauksaimniecības produktu pārstrādes darbību, kura no Regulas Nr. 651/2014 darbības jomas ir izslēgta saskaņā ar šīs regulas 1. panta 3. punkta c) apakšpunktu, bet gan par darbību, kura ietilpst zvejniecības un akvakultūras nozarē un kura no minētās regulas piemērošanas jomas ir izslēgta saskaņā ar tās 1. panta 3. punkta a) apakšpunktu.
Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība izriet no tiesvedības, kas notiek iesniedzējtiesā, tāpēc tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (desmitā palāta) nospriež:

Komisijas Regulas (ES) Nr. 651/2014 (2014. gada 17. jūnijs), ar ko noteiktas atbalsta kategorijas atzīst par saderīgām ar iekšējo tirgu, piemērojot [LESD] 107. un 108. pantu, 1. pants un 2. panta 10. un 11. punkts, kā arī Reģionālā atbalsta pamatnostādnes 2014.–2020. gadam, kas lasītas kopsakarā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1379/2013 (2013. gada 11. decembris) par zvejas un akvakultūras produktu tirgu kopīgo organizāciju un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1184/2006 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 104/2000 2. pantu un 5. panta a) un d) punktu, kā arī I pielikumu,

ir jāinterpretē tādējādi, ka

tāda zvejas un akvakultūras produktu pārstrādes darbība kā sālītas mencas, saldētas mencas un atmiekšķētas mencas ražošana ir uzskatāma nevis par lauksaimniecības produktu pārstrādes darbību, kura no Regulas Nr. 651/2014 darbības jomas ir izslēgta saskaņā ar šīs regulas 1. panta 3. punkta c) apakšpunktu, bet gan par darbību, kura ietilpst zvejniecības un akvakultūras nozarē un kura no minētās regulas piemērošanas jomas ir izslēgta saskaņā ar tās 1. panta 3. punkta a) apakšpunktu.

[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – portugāļu.