CELEX: 62019CJ0539
Преюдициално запитване
Роуминг в обществени мобилни съобщителни мрежи в рамките на Европейския съюз
Регламент (ЕС) № 531/2012
Член 6а
Член 6д, параграф 3
Задължение за доставчика на роуминг да прилага автоматично регулираната тарифа за роуминг
Прилагане по отношение на потребители, направили избор на конкретна тарифа за роуминг преди влизането в сила на Регламент (ЕС) № 531/2012

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 6а и на член 6д, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 531/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юни 2012 година относно роуминга в обществени мобилни съобщителни мрежи в рамките на Съюза (
ОВ L 172, 2012 г., стр. 10
), изменен с Регламент (ЕС) 2015/2120 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2015 г. (
ОВ L 310, 2015 г., стр. 1
, наричан по-нататък „Регламент № 531/2012“).
Запитването е отправено във връзка със спор на Telefónica Germany GmbH & Co. OHG, доставчик на телекомуникационни услуги, който осъществява дейност включително под наименование „О2“, с Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV (Федерален съюз на потребителските централи и сдружения, Германия) (наричан по-нататък „Bundesverband“) в рамките на производство по иск за преустановяване на действия, предявен от последния, против практиките на О2, свързани с реда и условията за преминаване към новата регулирана тарифа за роуминг в Европейския съюз след премахването, считано от 15 юни 2017 г., на надценките на дребно за роуминг в рамките на Съюза.
Правна уредба
Регламент № 531/2012
Съгласно член 2, параграф 2, буква с) от Регламент № 531/2012 понятието „национална цена на дребно“ е дефинирано, както следва:
„национална цена на дребно“ означава единична национална цена на дребно на доставчик на роуминг услуги, приложима за изходящи повиквания и изпратени SMS съобщения (и в двата случая генерирани и терминирани в различни обществени съобщителни мрежи в рамките на същата държава членка), както и за данни, потребени от даден клиент. В случай че няма определена единична национална цена на дребно, тогава се приема, че националната цена на дребно се равнява на същия механизъм за таксуване като този, който се прилага за клиента за изходящи повиквания и изпратени SMS съобщения (и в двата случая генерирани и терминирани в различни обществени съобщителни мрежи в рамките на същата държава членка), както и за данни, потребени в държавата членка на този клиент“.
Член 6а от същия регламент, озаглавен „Премахване на надценките на дребно за роуминг“, гласи:
„Считано от 15 юни 2017 г., […] доставчиците на роуминг не налагат никаква надценка в допълнение на националната цена на дребно на роуминг клиенти в която и да е държава членка за изходящо или входящо регулирано роуминг повикване, за изпратено регулирано SMS съобщение при роуминг и за използвани регулирани услуги за роуминг на данни, включително MMS съобщения, нито каквато и да е обща такса за активиране на крайно устройство или услуга за използване в чужбина, като се спазват условията на членове 6б и 6в“.
Член 6б от същия регламент, озаглавен „Справедливо ползване“, има следния текст:
„1.   Доставчиците на роуминг могат да прилагат […] „политика за справедливо ползване“ спрямо потреблението на регулирани роуминг услуги на дребно, предоставяни на равнището на приложимите национални цени на дребно, за да се избегне злоупотреба или неправилно използване на регулирани роуминг услуги на дребно от страна на роуминг клиенти, като например използването на такива услуги от роуминг клиенти в държава членка, различна от тази на техния местен доставчик, за цели, различни от периодично пътуване.
Политиката за справедливо ползване позволява на клиентите на доставчик на роуминг да потребяват обеми от регулирани роуминг услуги на дребно на приложимите национални цени на дребно, които са в съответствие с техните тарифни планове.
2.   Член 6д се прилага по отношение на регулираните роуминг услуги на дребно, които надхвърлят установеното в политиката за справедливо ползване“.
Съгласно член 6в, параграф 1 от Регламент № 531/2012, озаглавен „Устойчивост на премахването на надценките на дребно за роуминг“:
„При определени и извънредни обстоятелства, с оглед да се осигури устойчивостта на модела на национално таксуване, когато роуминг доставчикът не може да възстанови своите общи действителни и прогнозни разходи за предоставяне на регулирани роуминг услуги съгласно член 6а и член 6б от своите общи действителни и прогнозни приходи от предоставянето на такива услуги, този роуминг доставчик може да поиска разрешение за прилагане на надценка. Тази надценка се прилага само доколкото е необходимо за възстановяване на разходите от предоставяне на регулирани роуминг услуги на дребно, като се вземат предвид приложимите максимални цени на едро“.
Член 6д от този регламент, озаглавен „Предоставяне на регулирани роуминг услуги на дребно“, предвижда в параграфи 1—3:
„1.   Без да се засягат разпоредбите на втора алинея, когато доставчикът на роуминг прилага надценка за потреблението на регулирани роуминг услуги на дребно, които превишават определените лимити по политиката за справедливо ползване, той спазва следните изисквания (без ДДС):
[…]
3.   Доставчиците на роуминг могат да предлагат, а роуминг клиентите могат да избират изрично роуминг тарифа, която е различна от определената в съответствие с член 6а, член 6б и член 6в и параграф 1 от настоящия член, при което роуминг клиентите се възползват от тарифа за регулирани роуминг услуги, различна от тази, която биха получили при липса на такъв избор. Доставчикът на роуминг напомня на тези роуминг клиенти какви предимства при роуминг биха загубили в такъв случай.
Без да се засягат разпоредбите на първа алинея, доставчиците на роуминг прилагат [автоматично] тарифа, определена в съответствие с член 6а и член 6б, и параграф 1 от настоящия член, за всички съществуващи и нови роуминг клиенти.
Роуминг клиентите могат във всеки един момент да поискат да преминат към тарифа, определена в съответствие с член 6а, член 6б и член 6в и в параграф 1 от настоящия член, или да я сменят. Когато роуминг клиентите съзнателно предпочетат да сменят тарифата, определена в съответствие с член 6а, член 6б и член 6в и в параграф 1 от настоящия член, или да се върнат към нея, прехвърлянето се извършва в рамките на един работен ден след получаването на искането, то е безплатно и не е обвързано с условия или ограничения, свързани с други елементи на абонамента, различни от роуминга. Доставчиците на роуминг могат да отложат прехвърляне до изтичането на определен минимален период, не по-дълъг от два месеца, от началото на прилагане на предишната роуминг тарифа“.
Член 6е от посочения регламент, озаглавен „Преходни надценки на дребно за роуминг“, гласи:
„1.   От 30 април 2016 г. до 14 юни 2017 г. доставчиците на роуминг могат да прилагат надценка в допълнение към националната цена на дребно за предоставянето на регулирани роуминг услуги на дребно.
2.   За периода, посочен в параграф 1 от настоящия член, член 6д се прилага mutatis mutandis“.
Член 14 от Регламент № 531/2012, озаглавен „Прозрачност на цените на дребно за повиквания и SMS съобщения при роуминг“, предвижда в параграф 3:
„При сключване на абонамент доставчиците на роуминг предоставят на всички клиенти пълна информация за приложимите цени за роуминг. Освен това те предоставят на роуминг клиентите си и актуализирана информация за приложимите цени за роуминг без неоснователно забавяне при всяка промяна в тези цени.
Впоследствие доставчиците на роуминг изпращат съобщение за напомняне в разумни интервали от време на всички клиенти, които са избрали друга тарифа“.
Регламент 2015/2120
Съображения 21 и 25 от Регламент 2015/2120 гласят:
„(21)
[Регламент № 531/2012 в първоначалната му редакция] определя като политическа цел, че разликата между цените за роуминг и националните цени трябва да се приближи до нула. Въпреки това крайната цел за премахване на разликата между националните цени и цените за роуминг не може да бъде постигната по устойчив начин с наблюдаваното равнище на цените на едро. Ето защо настоящият регламент предвижда, че надценките на дребно за роуминг следва да бъдат отменени, считано от 15 юни 2017 г., при условие че са разрешени проблемите, които понастоящем се наблюдават на пазарите на роуминг на едро. Във връзка с това [Европейската комисия] следва да извърши преглед на пазара на роуминг на едро и следва да внесе законодателно предложение въз основа на резултатите от този преглед.
[…]
(25)
С цел да се осигури плавен преход от [Регламент № 531/2012 в първоначалната му редакция] към премахването на надценките на дребно за роуминг, с настоящия регламент следва да се въведе преходен период, в който доставчиците на роуминг следва да могат да добавят надценка към националните цени за предоставените регулирани роуминг услуги на дребно. Този преходен режим следва да подготви основната промяна в подхода чрез включването на роуминга в целия Съюз като неразделна част от националните тарифни планове, предлагани на различните национални пазари. В този смисъл отправна точка на преходния режим следва да бъдат съответните национални цени на дребно, които могат да бъдат предмет на надценка не по-висока от максималната цена за роуминг на едро, която се прилага за периода, непосредствено предхождащ преходния период. Този преходен режим следва да гарантира също така значителни намаления на цените за клиентите, считано от датата на прилагане на настоящия регламент и, когато надценката се добавя към националната цена на дребно, в никакъв случай не следва да води до по-висока цена на дребно за роуминг от максималната цена на дребно за регулиран роуминг, която се прилага за периода, непосредствено предхождащ преходния период“.
Спорът в главното производство и преюдициалният въпрос
Telefónica Germany е доставчик на телекомуникационни услуги, който предлага по-специално мобилни съобщителни услуги под наименование „О2“.
След приемането на Регламент 2015/2120, О2 публикува на своя уебсайт, www.o2online.de, информация относно реда и условията за преминаване към новата регулирана тарифа за роуминг в Съюза, която по принцип съответства на услугата „Roam like at home“ (роуминг на национални цени) (наричан по-нататък „РНЦ“). По-конкретно в раздел „Обща информация“ на този сайт е посочено следното:
„От 22.5.2017 г. всички клиенти на O2 могат да преминат към регулираната тарифа за роуминг в ЕС чрез SMS. За целта изпрати SMS с ключова дума „ДА“ на 65544. След това автоматично ще преминеш към регулираната тарифа. След успешно преминаване ще получиш SMS за потвърждение“.
В раздел на същия сайт, озаглавен „Как се получава достъп до регулираната тарифа за роуминг в ЕС?“, е отбелязано, че:
„По принцип можеш по всяко време лесно да преминеш към регулираната тарифа за роуминг в ЕС чрез [програмното приложение] O2. От 22.5.2017 г. всички клиенти на O2 могат да преминат към регулираната тарифа за роуминг в ЕС и чрез SMS. За целта изпрати SMS с ключова дума „ДА“ на 65544. След това автоматично ще преминеш към регулираната тарифа. След успешно преминаване ще получиш SMS за потвърждение.
Ако в момента вече си таксуван по регулираната тарифа за роуминг в ЕС (наричана още „Roaming Basic“ [базов роуминг], съответно „Weltzonenpack“ [пакет световни зони] и „Mobiles Internet Ausland“ [мобилен интернет в чужбина], ще преминеш към новата тарифа до 15.6.2017 г., без да е необходимо да правиш нещо за това. Твоята текуща регулирана тарифа за роуминг в ЕС автоматично ще бъде заменена с новата регулирана тарифа за роуминг в ЕС, така че считано от 15.6.2017 г., вътрешните условия по твоята тарифа (за разговори, SMS и данни) са приложими и в другите страни от [Съюза]“.
Според Bundesverband редът и условията за преминаване към новата регулирана тарифа за роуминг, посочени на уебсайта на О2, по същество изискват от клиентите на О2, които до 15 юни 2017 г. са плащали по тарифа, различна от регулираната тарифа за роуминг (наричана по-нататък „другата тарифа“ или „алтернативната тарифа“), да представят на О2 нарочна декларация, за да се ползват от предимствата на новата регулирана тарифа за роуминг, и по-специално от РНЦ, като изпратят SMS и/или като използват програмното приложение на О2. Тъй като Bundesverband счита, че тази практика е в разрез по-специално с член 6а и член 6д, параграф 3 от Регламент № 531/2012, той сезира запитващата юрисдикция Landgericht München I (Областен съд Мюнхен I, Германия) с иск за преустановяване на тази практика.
В производството по делото Bundesverband сочи, че съгласно споменатите разпоредби РНЦ трябва да се приложи автоматично за всички потребители от датата на влизане в сила на този регламент, а именно 15 юни 2017 г. Поради това О2 имало задължение да направи необходимото, за да се възползват всички негови клиенти автоматично от РНЦ, независимо дали по-рано са направили избор в полза на алтернативната тарифа. Следователно О2 нямало право да изисква от своите клиенти, които са плащали по другата тарифа, да правят волеизявление за промяна на тарифата, за да се ползват от РНЦ.
От своя страна Telefónica Germany поддържа, че при прилагането на Регламент № 531/2012 следва да се разграничават два вида тарифи за роуминг, а именно регулираната и т.нар. „алтернативна“ тарифа. Регулираната тарифа била стандартна и по принцип не търпяла никакви увеличения спрямо националната тарифа на дребно, а алтернативната тарифа можела да предвижда условия в отклонение от тези по националната тарифа на дребно. Според Telefónica Germany посоченият регламент изисква клиентите, които плащат по регулираната тарифа още преди 15 юни 2017 г., автоматично да се ползват от РНЦ. За сметка на това, на основание член 6д, параграф 3 от същия регламент задължението за автоматично преминаване към РНЦ не се прилагало за клиентите, които към 15 юни 2017 г. плащат по алтернативната тарифа.
Според запитващата юрисдикция въпросът дали, считано от 15 юни 2017 г., новата регулирана тарифа за роуминг трябва да се прилага автоматично за всички клиенти, е определящ за разрешаването на главния спор, тъй като дори след крайната дата 15 юни 2017 г. О2 не давало възможност от тази тарифа да се ползват всички клиенти, за които се е прилагала алтернативната тарифа.
При тези обстоятелства Landgericht München I (Областен съд Мюнхен I) решава да спре производството и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„Трябва ли член 6а и член 6д, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 531/2012 да се тълкуват в смисъл, че от 15 юни 2017 г. доставчиците на мобилни съобщителни услуги трябва да прилагат автоматично за всички клиенти регулираната тарифа за роуминг съгласно член 6а от Регламент (ЕС) № 531/2012, независимо дали до тази дата тези клиенти са имали регулирана тарифа или специалната, така наречена алтернативна тарифа за роуминг?“.
По преюдициалния въпрос
С поставения въпрос запитващата юрисдикция иска по същество да установи дали член 6а и член 6д, параграф 3 от Регламент № 531/2012 трябва да се тълкуват в смисъл, че новата регулирана тарифа за роуминг, упомената в член 6а от него, се прилага автоматично, считано от 15 юни 2017 г., не само за клиенти, които вече разполагат с регулирана тарифа за роуминг, но и за клиенти, които до тази дата са направили избор на друга тарифа.
За да се отговори на този въпрос, следва да се припомни, че съгласно постоянната съдебна практика при тълкуването на разпоредба от правото на Съюза следва да се има предвид не само съдържанието ѝ, но и контекстът и целите на правната уредба, от която тя е част (решение от 3 октомври 2019 г., Wasserleitungsverband Nördliches Burgenland и др.,
C‑197/18
,
EU:C:2019:824
, т.
и цитираната съдебна практика).
На първо място, преди всичко следва да се констатира, че от текста на член 6а от Регламент № 531/2012 следва, че преминаването към РНЦ трябва да се осъществи на общо основание, считано от 15 юни 2017 г., за „роуминг клиенти в която и да е държава членка“, без разпоредбата да съдържа изключения или уговорки, свързани с тези „роуминг клиенти“, нито пък, по аргумент за по-силното основание, уговорки по въпроса дали тези клиенти до момента са се ползвали от друга тарифа. Всъщност единствените уговорки, направени в член 6а от Регламент № 531/2012, произтичат от член 6б, озаглавен „Справедливо ползване“, и от член 6в, озаглавен „Устойчивост на премахването на надценките на дребно за роуминг“ от този регламент, които определят рамките, в които доставчиците на роуминг могат съответно да приложат политика на справедливо ползване на РНЦ и по изключение да начисляват надценка.
На следващо място, автоматичното преминаване към регулираната тарифа за роуминг по отношение на всички клиенти се потвърждава от текста на разпоредбите на член 6д, параграф 3 от Регламент № 531/2012.
Действително, от една страна, първата алинея от тази разпоредба предоставя възможност на доставчиците на роуминг да „предлагат“, а на роуминг клиентите да „избират изрично роуминг тарифа, която е различна от определената в съответствие с член 6а, член 6б и член 6в […], която биха получили при липса на такъв избор“. Член 6д, параграф 3 от Регламент № 531/2012 следователно въвежда система за дерогиране (opt-out), при която по същество, ако даден клиент не желае да се ползва от РНЦ, той трябва да заяви това изрично. Това тълкуване се потвърждава също от последното изречение от първа алинея на тази разпоредба, което предвижда, че „[д]оставчикът на роуминг напомня на тези роуминг клиенти какви предимства при роуминг биха загубили[, ако изберат тарифа за роуминг, различна от определената в съответствие с член 6а, член 6б и член 6в от този регламент]“. В допълнение, текстът на същата разпоредба не определя времеви рамки във връзка с нейното прилагане, което позволява да се направи извод, че изборът на дерогацията (opt-out) може да се направи дори преди крайната дата 15 юни 2017 г. В този смисъл за целите на упражняването на този избор преди посочената дата и на запазване на друга тарифа след нея, доставчиците на роуминг са били задължени преди нейното настъпване да се свържат със съответните клиенти, за да ги попитат дали желаят да запазят другата си тарифа, като им напомнят „какви предимства при роуминг биха загубили в [посочения] случай“. В съответствие с това правило, ако клиентът даде отрицателен отговор или не отговори, за него автоматично важи тарифата за РНЦ.
От друга страна, втората алинея на член 6д, параграф 3 от Регламент № 531/2012 потвърждава, че „доставчиците на роуминг прилагат [автоматично регулираната тарифа за роуминг] за всички съществуващи и нови роуминг клиенти“. При това положение обстоятелството, че автоматичното прилагане се отнася за „всички […] клиенти“, без да се прави разлика според профила на клиентите или приложимата спрямо тях до момента тарифа, е лишено от двусмислие. С оглед на това уводният израз на посочената втора алинея („без да се засягат разпоредбите на първа алинея“) служи да подчертае, че другата тарифа може да продължи да се предлага дори след влизането в сила на тарифата за РНЦ, стига условията по първа алинея от член 6д, параграф 3 да са изпълнени, и по-специално клиентът да я е „избрал изрично“.
На второ място, що се отнася до контекста, в който се вписват член 6а и член 6д, параграф 3 от Регламент № 531/2012, следва да се отбележи, че тези разпоредби са били въведени с Регламент 2015/2120 с цел премахване на надценките на дребно за роуминг в рамките на Съюза.
Всъщност, видно от съображение 21 от Регламент 2015/2120, законодателят на Съюза констатира, че с оглед на наблюдаваното равнище на цените на едро премахването на разликата между националните цени и цените за роуминг, което е крайната цел на Регламент № 531/2012, видно от съображение 3 от същия в първоначалната му редакция, не може да бъде постигнато по устойчив начин, поради което се взема решение за премахване на надценките на дребно за роуминг, считано от 15 юни 2017 г.
Автоматичното преминаване към РНЦ произтича и от съображение 25 от Регламент 2015/2120, който предвижда „преходен период, в който доставчиците на роуминг следва да могат да добавят надценка към националните цени […]“, без обаче да упоменава другата тарифа, нито дори възможността прилагането на РНЦ да зависи от съответно изявление на клиентите, адресирано до доставчиците.
В това отношение следва да се приеме, че действително Регламент № 531/2012 в първоначалната му редакция цели да определи в рамките на Съюза максималната цена на дребно посредством регулирана тарифа — т.нар. „Евротарифа“, и предвижда, че същата се прилага автоматично, считано от 1 юли 2012 г., за всички съществуващи роуминг клиенти с изключение на тези от тях, които вече са направили изричен избор на тарифа за роуминг, която е различна от тази, която биха ползвали, ако не бяха направили този избор. За това свидетелстват съображения 48 и 77 от Регламент № 531/2012 в първоначалната му редакция, както и, що се отнася до„Евротарифата за гласови услуги“, от член 8, параграфи 2 и 3 от същия регламент, що се отнася до „Евро-SMS тарифата“, от член 10, параграфи 2 и 4 от него, и що се отнася до „Евротарифата за данни“, от член 13, параграфи 2 и 3 от посочения регламент.
Същевременно всички разпоредби от първоначалната редакция на Регламент № 531/2012 относно автоматичното прилагане на Евротарифата не само са отменени, а освен това са отговаряли на друга законова логика, съгласно която е възможно клиентът да се ползва от друга тарифа, по-ниска от Евротарифата. В този смисъл по-специално член 13, параграф 3 от Регламент № 531/2012 в първоначалната му редакция говори за „значително по-ниска тарифа от Евротарифата за данни“.
За сметка на това при РНЦ разликата в цената между другата тарифа за роуминг в Съюза и регулираната тарифа за роуминг по принцип е изключена.
При това положение, без да се изключва възможността поради евентуално приспособяване на договора за роуминг автоматичното преминаване към РНЦ в определени случаи да доведе до отнемане на някои предимства, свързани с индивидуалните потребности на клиента, волята на законодателя на Съюза да отдаде предпочитание на автоматичното въвеждане на РНЦ по отношение на всички клиенти е недвусмислена.
На трето място, това тълкуване се потвърждава от целта, преследвана с Регламент № 531/2012, която, видно от член 1, параграф 2 и съображение 21 от Регламент 2015/2120, е „да се постигне вътрешен пазар за мобилни съобщителни услуги, и като краен резултат, […] да няма разлика между национални тарифи и тарифи за роуминг“. Следователно, макар автоматичното преминаване към РНЦ за всички роуминг клиенти да е в пълно съответствие с тази цел, изискването за активиране на РНЦ посредством изрично волеизявление (opt-in) би рискувало да се окаже в разрез с тази цел в случаите, когато другата тарифа остава по-висока от националната.
В това отношение трябва да се подчертае, че режимите на изрично волеизявление (opt-in) и дерогация (opt-out) създават равностойни неудобства за клиентите, тъй като и двата се изразяват в приканването им да направят волеизявление пред доставчика на роуминг. Законодателят на Съюза обаче е приел, че системата на автоматично преминаване към РНЦ е тази, която именно поради това че при системата на дерогацията (opt-out) мълчанието е равносилно на одобрение на РНЦ, по-ефикасно позволява постигането на целта на Регламент № 531/2012, изразяваща се в създаването на вътрешен пазар на мобилните съобщения без разлика между националните тарифи и тарифите за роуминг.
С оглед на изложените съображения на поставения въпрос следва да се отговори, че член 6а и член 6д, параграф 3 от Регламент № 531/2012 трябва да се тълкуват в смисъл, че считано от 15 юни 2017 г., доставчиците на роуминг са били длъжни да приложат автоматично за всички свои клиенти регулираната тарифа за роуминг, упомената по-специално в член 6а от него, независимо дали по-рано тези клиенти са избрали регулирана тарифа за роуминг или друга тарифа, стига преди крайната дата 15 юни 2017 г. изрично да не са направили изявление относно избора да се ползват от такава друга тарифа в съответствие с процедурата, предвидена за целта в член 6д, параграф 3, първа алинея от посочения регламент.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (осми състав) реши:

Член 6а и член 6д, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 531/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юни 2012 година относно роуминга в обществени мобилни съобщителни мрежи в рамките на Съюза, изменен с Регламент (ЕС) 2015/2120 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2015 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че считано от 15 юни 2017 г., доставчиците на роуминг са били длъжни да приложат автоматично за всички свои клиенти регулираната тарифа за роуминг, упомената по-специално в член 6а от него, независимо дали по-рано тези клиенти са избрали регулирана тарифа за роуминг или тарифа, различна от регулираната тарифа за роуминг, стига преди крайната дата 15 юни 2017 г. изрично да не са направили изявление относно избора да се ползват от такава друга тарифа в съответствие с процедурата, предвидена за целта в член 6д, параграф 3, първа алинея от посочения регламент.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.