CELEX: 62014TJ0135
Közösségi védjegy
Felszólalási eljárás
A kicktipp közösségi szóvédjegy bejelentése
A korábbi nemzeti KICKERS szóvédjegy
A 2868/95/EK rendelet 19. szabálya
A 2868/95 rendelet 98. szabályának (1) bekezdése
Viszonylagos kizáró ok
Összetéveszthetőség hiánya
A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja

)
[omissis]
A felek kérelmei
A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:
—
helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;
—
az OHIM‑ot kötelezze a költségek viselésére.
Az OHIM azt kéri, hogy a Törvényszék:
—
utasítsa el a keresetet;
—
a felperest kötelezze a költségek viselésére.
A beavatkozó fél azt kéri, hogy a Törvényszék:
—
utasítsa el a keresetet, és hagyja helyben a megtámadott határozatot, akárcsak a felszólalási osztály 2012. április 5‑i határozatát;
—
a felperest kötelezze a költségek viselésére, ideértve az OHIM fellebbezési tanácsa és felszólalási osztálya előtti eljárásban felmerült költségeket is.
A jogkérdésről
[omissis]
2.
Az ügy érdeméről
[omissis]
A 2868/95 rendelet 19. szabálya (1) és (2) bekezdésének megsértésére alapított, első jogalapról
[omissis]
Az első jogalap megalapozottságáról
[omissis]
– Arról a kérdésről, hogy a megújítási igazolás bemutatása elegendő lehet‑e azon védjegy létezésének, érvényességének és oltalma terjedelmének bizonyításához, amelyre a felszólalást alapítják
A felperes hangsúlyozza, hogy a 2868/95 rendelet 19. szabálya (2) bekezdése a) pontjának ii. alpontja szerint a felszólalónak be kell nyújtania a felszólalás alapját képező védjegy lajstromozási igazolásának másolatát, és adott esetben annak legújabb megújítási igazolásának másolatát, miközben a beavatkozó fél csak a megújítási igazolást nyújtotta be.
Azt kell megállapítani, hogy a beavatkozó fél valóban nem nyújtotta be a korábbi védjegy lajstromozási igazolását. Ugyanis, a felszólalási beadvány mellékleteként csupán a legújabb megújítási kérelemre vonatkozó igazolást nyújtotta be, a 2010. november 8‑i beadványának mellékleteként pedig egy megújítási igazolást.
Ezenfelül emlékeztetni kell arra, hogy a 2868/95 rendelet 19. szabálya (2) bekezdésének első mondata szerint a felszólalónak be kell nyújtania „a korábbi védjegye létezésének, érvényességének és az oltalom terjedelmének bizonyítékát”. A 2868/95 rendelet 19. szabálya (2) bekezdésének második mondata arra utal, hogy a felszólalónak mely bizonyítékokat kell „különösen” benyújtania.
A 2868/95 rendelet 19. szabálya (2) bekezdésének a) pontja ii. alpontjának francia nyelvű változata szerint a felszólalónak a közösségi védjegytől eltérő korábbi lajstromozott védjegy lajstromozási igazolását „és” adott esetben legújabb megújítási igazolását kell benyújtania. E megszövegezés alapján tehát a felszólalónak főszabály szerint be kell nyújtania a lajstromozási igazolást, akkor is, ha benyújtja a megújítási igazolást. E rendelet többi nyelvi változata azt erősíti meg, hogy főszabály szerint a lajstromozási igazolást is be kell nyújtani, hiszen e nyelvi változatok szintén az „és” kötőszó megfelelőit tartalmazzák, például az angolban az „and” kötőszót, a spanyolban az „y” kötőszót, az olaszban az „ed” kötőszót, a portugálban az „e” kötőszót, a hollandban pedig az „en” kötőszót.
Kétségtelen viszont, hogy a 2868/95 rendelet német nyelvű változatában a 19. szabály (2) bekezdése a) pontjának ii. alpontja az „oder” (vagy) kötőszót alkalmazza. Ugyanakkor, figyelemmel arra, hogy a szóban forgó rendelkezés francia, angol, spanyol, olasz, portugál és holland változata egyaránt az „és” kötőszót vagy annak adott nyelvi megfelelőjét tartalmazza, annak a körülménynek, hogy a német változat az „oder” kötőszót alkalmazza, nincs döntő jelentősége.
A 2868/95 rendelet 19. szabálya (2) bekezdése a) pontja ii. alpontjának utolsó mondatrésze szerint a felszólaló „a védjegyet lajstromba vevő igazgatási szerv által kibocsátott egyenértékű dokumentum másolatát” is benyújthatja.
E tekintetben felmerül a kérdés, hogy az egyenértékű dokumentum benyújtásának lehetősége kizárólag a megújítási igazolásra vonatkozik‑e, vagy pedig mindkét említett igazolás benyújtásának kötelezettségére, vagyis mind a lajstromozási, mind a megújítási igazolásra. Nyelvtani szempontból mindkét értelmezés lehetséges. Ugyanis a „ha a védjegyet lajstromba vették, a megfelelő lajstromozási igazolás és adott esetben a legújabb megújítási igazolás másolata, amely feltünteti, hogy a védjegy oltalmának időtartama meghaladja az (1) bekezdésben említett határidőt és annak bármilyen meghosszabbítását, vagy a védjegyet lajstromba vevő igazgatási szerv által kibocsátott egyenértékű dokumentum másolata” szövegű mondatrészben az „egyenértékű dokumentum” elem vonatkozhat akár mindkét elemre, nevezetesen mind a lajstromozási igazolásra, mind a megújítási igazolásra, vagy vonatkozhat csupán a második elemre.
E rendelkezést úgy kell értelmezni, hogy az egyenértékű dokumentum benyújtásának lehetősége nem csak a megújítási igazolásra vonatkozik, hanem mind a lajstromozási igazolásra, mind a megújítási igazolásra. Ugyanis, a lajstromozási igazolás benyújtására vonatkozó követelmény nem önmagában vett célt szolgál, hanem arra szolgál, hogy lehetővé tegye az OHIM számára, hogy hitelt érdemlő bizonyíték álljon rendelkezésére azon védjegy létezésére vonatkozóan, amelyre a felszólalást alapítják. Emlékeztetni kell arra, hogy a 2868/95 rendelet 19. szabálya (2) bekezdésének első mondata úgy rendelkezik, hogy a felszólalónak be kell nyújtania a korábbi védjegye létezésének, érvényességének és az oltalom terjedelmének „bizonyítékát”, továbbá arra, hogy a 2868/95 rendelet 19. szabálya (2) bekezdésének második mondata csupán egy pontosítást tartalmaz arra vonatkozóan, hogy milyen iratokat kell e „bizonyíték” szolgáltatása érdekében benyújtani. A 2868/95 rendelet 19. szabálya (2) bekezdésének teleologikus értelmezése alapján tehát arra lehet következtetni, hogy végeredményben azon van a lényeg, hogy hitelt érdemlő „bizonyíték” álljon az OHIM rendelkezésére a felszólalás alapját képező korábbi védjegy létezésére, érvényességére és oltalmának terjedelmére vonatkozóan.
Az ugyanazon információkat tartalmazó dokumentum benyújtása, mint amelyek az illetékes hatóságtól származó lajstromozási igazolásban is szerepelnek, eleget tesz e követelménynek. Nem követelhető meg a felszólalótól, hogy lajstromozási igazolást nyújtson be, amikor benyújt egy, az ugyanezen hatóságtól származó dokumentumot, amely ennélfogva éppen annyira hiteles, mint maga a lajstromozási igazolás, és az összes szükséges információt tartalmazza.
Így tehát benyújtható „egyenértékű dokumentum” is, amely ugyanúgy megfelel, mint a lajstromozási igazolás vagy a megújítási igazolás. Az is lehetséges, hogy a 2868/95 rendelet 19. szabálya (2) bekezdése a) pontjának ii. alpontjában említett második elem, nevezetesen a megújítási igazolás képezi az első elem, vagyis a lajstromozási igazolás „egyenértékű dokumentumát”. Ugyanis, amikor a megújítási igazolás a felszólalás alapját képező védjegy létezésére, érvényességére és oltalmának terjedelmére vonatkozóan az összes szükséges információt tartalmazza, e dokumentum benyújtása képezi a felszólalónak az 2868/95 rendelet 19. szabálya (2) bekezdésének első mondata értelmében vett „korábbi védjegye létezésének, érvényességének és az oltalom terjedelmének bizonyítékát”. Emlékeztetni kell arra, hogy a 2868/95 rendelet 19. szabálya (2) bekezdésének teleologikus értelmezése alapján a dokumentum tartalma a meghatározó, valamint az a tény, hogy az az illetékes hatóságtól származik.
Az előbbiekből következik, hogy a megújítási igazolás benyújtása elegendő a felszólalás alapját képező védjegy létezésének, érvényességének és oltalma terjedelmének bizonyításához, amennyiben minden ezzel kapcsolatos szükséges információt tartalmaz.
[omissis]
– A felszólalási beadványhoz mellékelt dokumentumok elégséges mivoltáról
[omissis]
A felperes e tekintetben hangsúlyozza, hogy a 2868/95 rendelet 98. szabályának (1) bekezdése szerint, ha valamely irat fordítását kell benyújtani, a fordításnak azonosítania kell azt az iratot, amelyre hivatkozik, és követnie kell az eredeti irat felépítését és tartalmát.
A jelen esetben a beavatkozó fél által szolgáltatott fordítás nem tartalmaz kifejezett utalást arra, hogy melyik az az eredeti irat, amelynek a fordítását tartalmazza. Ugyanakkor, ilyen kifejezett utalásra nincs szükség azon irat beazonosításához, amelyre a fordítás vonatkozik, amennyiben az eredeti iratot és a fordítást együtt nyújtják be. A jelen esetben az OHIM ügyirataiból kiderül, hogy a fordítás közvetlenül az eredeti irat után szerepel. E körülményekre tekintettel nincs kétség azt illetően, hogy a fordítás melyik eredeti dokumentumra vonatkozik.
[omissis]
Hangsúlyozni kell, hogy amikor a megújítást megfelelő időn belül kérelmezték, de az illetékes hatóság még nem döntött a kérelemről, elegendő a kérelem benyújtásának igazolását benyújtani, amennyiben az az illetékes hatóságtól származik, és a védjegy lajstromozására vonatkozó valamennyi olyan szükséges információt tartalmaz, amely a lajstromozási igazolásból kiderülne. Ugyanis, ha a felszólalás alapját képező védjegy oltalmát még nem újították meg, a védjegyjogosult nem fogja tudni benyújtani a megújítási igazolást, így őt nem lehet szankcióval sújtani azon időtartam miatt, amelyre az illetékes hatóságnak a kérelméről való döntéshez szüksége van. Ugyanezen elgondolás derül ki egyébként a 2868/95 rendelet 19. szabálya (2) bekezdése a) pontjának i. alpontjából is, amely szerint, ha a védjegyet még nem lajstromozták, elegendő benyújtani a bejelentés benyújtására vonatkozó igazolás másolatát.
Ezzel szemben, amikor a felszólalás alapját képező védjegyet már lajstromozták, a 2868/95 rendelet 19. szabálya (2) bekezdése a) pontjának ii. alpontja szerint nem elegendő a bejelentés benyújtására vonatkozó igazolás benyújtása. Ilyen esetben már a lajstromozási igazolást vagy az azzal egyenértékű dokumentumot kell benyújtani. Ugyanezen elgondolás alapján szintén nem elegendő a megújítási kérelem benyújtását tanúsító igazolás benyújtása olyankor, ha a megújítás már megtörtént.
[omissis]

A fenti indokok alapján
A TÖRVÉNYSZÉK (ötödik tanács)
a következőképpen határozott:

1)
A Törvényszék a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsának 2013. december 12‑i határozatát (R 1061/2012‑2. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

2)
Az OHIM viseli a saját költségeit, valamint a Kicktipp GmbH részéről felmerült költségeket.

3)
A Società Italiana Calzature Srl viseli a saját költségeit.

Dittrich
Schwarcz
Tomljenović
Kihirdetve Luxembourgban, a 2016. február 5‑i nyilvános ülésen.
Aláírások
(
*1
)   Az eljárás nyelve: angol.
(
)   A jelen ítéletnek csak azok a pontjai kerülnek ismertetésre, amelyek közzétételét a Törvényszék hasznosnak tartja.