CELEX: 62022CJ0156
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Letecká doprava
Nariadenie (ES) č. 261/2004
Náhrada poskytovaná cestujúcim v leteckej doprave v prípade zrušenia letu
Článok 5 ods. 3
Oslobodenie od povinnosti poskytnúť náhradu
Pojem ‚mimoriadne okolnosti‘
Nečakaná neprítomnosť z dôvodu choroby alebo úmrtia člena posádky nevyhnutnej na zabezpečenie letu

Návrhy  na  začatie  prejudiciálneho  konania  sa  týkajú  výkladu  článku 5  ods. 3  nariadenia  Európskeho  parlamentu a Rady  (ES)  č. 261/2004 z 11. februára  2004,  ktorým  sa  ustanovujú  spoločné  pravidlá  systému  náhrad a pomoci  cestujúcim  pri  odmietnutí  nástupu  do  lietadla, v prípade  zrušenia  alebo  veľkého  meškania  letov a ktorým  sa  zrušuje  nariadenie  (EHS)  č. 295/91  (Ú. v. EÚ L 46,  2004,  s. 1;  Mim.  vyd.  07/008,  s. 10).
Tieto  návrhy  boli  podané v rámci  sporov  medzi  spoločnosťou  TAP  Portugal  (ďalej  len  „TAP“)  na  jednej  strane a spoločnosťami  flightright  GmbH  (vec C‑156/22) a Myflyright  GmbH  (veci C‑157/22 a C‑158/22)  na  druhej  strane  vo  veci  práva  cestujúcich  na  náhradu  podľa  nariadenia č. 261/2004 v dôsledku  zrušenia  letu  pre  nečakané  úmrtie  kopilota  lietadla  krátko  pred  plánovaným  odletom  letu.

Právny rámec
Odôvodnenia  1,  14 a 15  nariadenia  č. 261/2004  uvádzajú:
„(1)      Konanie  [Európskeho s]poločenstva v oblasti  leteckej  dopravy  by  sa  malo,  okrem  iných  vecí,  zamerať  na  zabezpečenie  vysokej  úrovne  ochrany  cestujúcich.  Okrem  toho  by  sa  mal  vo  všeobecnosti  brať  plný  zreteľ  na  požiadavky  ochrany  spotrebiteľa.
…
(14)      … tak  ako  je  to  uvedené v Montrealskom  dohovore,  záväzky  prevádzkujúcich  leteckých  dopravcov  by  mali  byť  obmedzené  alebo  by  mali  byť  od  nich  leteckí  dopravcovia  oslobodení v prípadoch,  keď  bola  udalosť  spôsobená  mimoriadnymi  okolnosťami,  ktorým  sa  nedalo  zabrániť  ani  vtedy,  keď  boli  prijaté  všetky  primerané  opatrenia.  Také  okolnosti  môžu  nastať  najmä v prípadoch  politickej  nestability,  meteorologických  podmienok  nezlučiteľných s vykonaním  príslušného  letu,  rizík  bezpečnostnej  ochrany,  neočakávaných  nedostatkov,  ktoré  sa  týkajú  bezpečnosti  letu a štrajkov,  ktoré  ovplyvňujú  prevádzku  príslušného  leteckého  dopravcu.
(15)      Za  mimoriadne  okolnosti  sa  dá  považovať  skutočnosť,  keď  rozhodnutie  riadenia  letovej  prevádzky v konkrétnom  dni  vo  vzťahu  ku  konkrétnemu  lietadlu  zapríčiní  veľké  meškanie,  meškanie  do  nasledujúceho  dňa  alebo  zrušenie  jedného  alebo  viacerých  letov  takého  lietadla  dokonca  aj  vtedy,  keď  príslušný  letecký  dopravca  uskutočnil  všetky  primerané  opatrenia  aby  zabránil  meškaniu  alebo  zrušeniu.“
Článok 5  tohto  nariadenia,  nazvaný  „Zrušenie“,  stanovuje:
„1.      V prípade  zrušenia  letu  príslušným  cestujúcim:
…
c)      príslušní  cestujúci  majú  právo  na  náhradu  od  prevádzkujúceho  leteckého  dopravcu v súlade s článkom 7,  pokiaľ:
i)      neboli  informovaní o zrušení  letu  aspoň  dva  týždne  pred  plánovaným  časom  odletu;  alebo
ii)      neboli  informovaní o zrušení v časovom  úseku  od  dvoch  týždňov  do  siedmich  dní  pred  plánovaným  časom  odletu a nebolo  im  ponúknuté  presmerovanie,  ktoré  im  umožní  odletieť  maximálne  dve  hodiny  pred  plánovaným  časom  odletu a dosiahnuť  konečné  cieľové  miesto  maximálne  štyri  hodiny  po  plánovanom  čase  príletu[;  alebo]
iii)      neboli  informovaní o zrušení  do  siedmich  dní  pred  plánovaným  časom  odletu a nebolo  im  ponúknuté  presmerovanie,  ktoré  im  umožní  odletieť  maximálne  hodinu  pred  plánovaným  časom  odletu a dosiahnuť  konečné  cieľové  miesto  maximálne  dve  hodiny  po  plánovanom  čase  príletu.
…
3.      Prevádzkujúci  letecký  dopravca  nie  je  povinný  platiť  náhradu  podľa  článku 7,  ak  môže  preukázať,  že  zrušenie  je  spôsobené  mimoriadnymi  okolnosťami,  ktorým  sa  nedalo  zabrániť  ani  vtedy,  keď  boli  prijaté  všetky  primerané  opatrenia.
…“
Článok 7  ods. 1  uvedeného  nariadenia,  nazvaný  „Právo  na  náhradu“,  znie:
„Keď  sa  uvádza  odkaz  na  tento  článok,  cestujúci  dostanú  náhradu v nasledovnej  výške:
a)      250 EUR v prípade  všetkých  letov  na  vzdialenosť  1500  km  alebo  menej;
b)      400 EUR v prípade  všetkých  letov v rámci  Spoločenstva  nad  1500  km a všetkých  ostatných  letov  od  1500  km  do  3500  km;
c)      600 EUR v prípade  všetkých  letov,  ktoré  nespadajú  pod  písmená  a)  alebo  b)[.]
Pri  stanovení  vzdialenosti  je  základom  posledné  cieľové  miesto,  do  ktorého  cestujúci  kvôli  odmietnutiu  nástupu  alebo  zrušeniu  príde  neskôr  ako  je  plánovaný  čas  príletu.“

Spory vo veciach samých a prejudiciálna otázka
Tri  spojené  veci  sa  týkajú  zrušenia  jedného a toho  istého  letu,  pričom  dotknutí  cestujúci  postúpili  svoje  práva  vyplývajúce z tohto  zrušenia  na  spoločnosti  flightright  (vec C‑156/22) a Myflyright  (veci C‑157/22 a C‑158/22),  ktoré  poskytujú  cestujúcim v leteckej  doprave  právnu  pomoc.
Dňa  17. júla  2019  mala  TAP  ako  prevádzkujúci  letecký  dopravca  zabezpečiť  let  zo  Stuttgartu  (Nemecko)  do  Lisabonu  (Portugalsko),  pričom  odlet  bol  plánovaný  na  6.05 hod.
V ten  istý  deň o 4.15  hod.  bol  kopilot,  ktorý  mal  uskutočniť  dotknutý  let,  nájdený  vo  svojej  posteli v hoteli.  Celá  posádka,  šokovaná  touto  udalosťou,  vyhlásila,  že  nie  je  schopná  vykonať  let.  Keďže  žiadny  člen  náhradného  personálu  nebol k dispozícii  mimo  základne  spoločnosti TAP,  let s odletom o 6.05 hod.  bol  zrušený.  Následne  náhradná  posádka  odletela z Lisabonu  do  Stuttgartu o 11.25 hod. a pricestovala  tam o 15.20  hod.  Cestujúci  boli  následne  prepravení  do  Lisabonu  náhradným  letom  naplánovaným  na  16.40 hod.
TAP  odmietla  vyplatiť  spoločnostiam  flightright a Myflyright  náhradu  podľa  článku 7  ods. 1  nariadenia  č. 261/2004,  pričom  tvrdila,  že  nečakané  úmrtie  kopilota  predstavuje  mimoriadnu  okolnosť v zmysle  článku 5  ods. 3  tohto  nariadenia.
Amtsgericht  Nürtingen  (Okresný  súd  Nürtingen,  Nemecko)  vo  všetkých  troch  predmetných  veciach  uložil  spoločnosti  TAP  povinnosť  zaplatiť  túto  náhradu z dôvodu,  že  podobne  ako  nečakaná a náhla  choroba,  nečakané a náhle  úmrtie  člena  posádky  (ďalej  len  „nečakané  choroby  alebo  úmrtie“)  nepredstavuje  vonkajšiu  udalosť  postihujúcu  dopravcu,  pretože  patrí  medzi  riziká  vlastné  činnostiam  leteckého  dopravcu.
TAP  podala  odvolanie  na  Landgericht  Stuttgart  (Krajinský  súd  Stuttgart,  Nemecko),  ktorý  podal  návrh  na  začatie  prejudiciálneho  konania.  Tento  posledný  uvedený  súd  vysvetľuje,  že  podľa  jeho  zistení  časť  nemeckej  judikatúry  súhlasí s prístupom,  ktorý  zaujal  Amtsgericht  Nürtingen  (Okresný  súd  Nürtingen),  podobne  ako  Cour  de  cassation  (Kasačný  súd,  Francúzsko).  Naopak  holandský  súd  nedávno  rozhodol,  že  nečakanú  chorobu  člena  posádky  treba  považovať  za  vonkajšiu  udalosť,  ktorá  sa  vymyká  kontrole  leteckého  dopravcu.
Vnútroštátny  súd  uvádza,  že  letecký  dopravca  musí v zásade  zaručiť  spôsobilosť  na  let a disponibilitu  svojho  personálu, a preto  je  tiež v zásade  povinný  mať k dispozícii  určitý  náhradný  personál,  ale  konštatuje,  že  predmetná  problematika  je  sporná  tak v judikatúre  Únie,  ako  aj v právnej  náuke.
Za  týchto  podmienok  Landgericht  Stuttgart  (Krajinský  súd  Stuttgart)  rozhodol  prerušiť  konanie a položiť  Súdnemu  dvoru  vo  všetkých  troch  veciach,  ktoré  mu  boli  predložené,  túto  prejudiciálnu  otázku:
„Má  sa  článok 5  ods. 3  nariadenia…  č. 261/2004  vykladať v tom  zmysle,  že  ide o mimoriadnu  okolnosť v zmysle  tohto  ustanovenia,  keď  dôjde k zrušeniu  letu z letiska  mimo  základne  prevádzkujúceho  leteckého  dopravcu,  pretože  člen  posádky  (v tomto  prípade:  kopilot)  nasadený  na  uvedený  let,  ktorý  bez  obmedzení  obstál v predpísaných  pravidelných  lekárskych  vyšetreniach,  krátko  pred  nástupom  na  tento  let  náhle a pre  leteckého  dopravcu  nečakane a nepredvídateľne  zomrie  alebo  ochorie  tak  vážne,  že  nie  je  schopný  vykonať  let?“
Rozhodnutím  predsedu  Súdneho  dvora  zo  4. apríla  2022  boli  veci  C‑156/22  až  C‑158/22  spojené  na  účely  písomnej  časti  konania,  ústnej  časti  konania a rozsudku.

O prejudiciálnej otázke
Svojou  otázkou,  ktorá  je  formulovaná  rovnako  vo  všetkých  troch  veciach,  ktoré  mu  boli  predložené,  sa  vnútroštátny  súd v podstate  pýta,  či  sa  má  článok 5  ods. 3  nariadenia  č. 261/2004  vykladať v tom  zmysle,  že  nečakaná  neprítomnosť  člena  posádky  nevyhnutnej  na  uskutočnenie  letu,  ku  ktorému  došlo  krátko  pred  plánovaným  odletom  tohto  letu z dôvodu  choroby  alebo  úmrtia,  spadá  pod  pojem  „mimoriadne  okolnosti“ v zmysle  tohto  ustanovenia.
V tejto  súvislosti  treba  pripomenúť,  že  podľa  článku 5  ods. 1 písm. c)  nariadenia  č. 261/2004  cestujúci,  ktorých  sa  týka  zrušenie  letu,  majú  právo  na  náhradu  od  prevádzkujúceho  leteckého  dopravcu v súlade s článkom 7  ods. 1  tohto  nariadenia,  pokiaľ  neboli  vopred  informovaní o tomto  zrušení v lehotách  stanovených v článku 5  ods. 1 písm. c)  bodoch  i)  až  iii)  uvedeného  nariadenia.
Článok 5  ods. 3  nariadenia  č. 261/2004 v spojení s odôvodneniami  14 a 15  tohto  nariadenia  však  oslobodzuje  prevádzkujúceho  leteckého  dopravcu  od  tejto  povinnosti  platiť  náhradu,  ak  je  schopný  preukázať,  že  zrušenie  je  spôsobené  „mimoriadnymi  okolnosťami“,  ktorým  sa  nedalo  zabrániť  ani  vtedy,  keď  boli  prijaté  všetky  primerané  opatrenia.
Podľa  ustálenej  judikatúry  Súdneho  dvora  pojem  „mimoriadne  okolnosti“ v zmysle  článku 5  ods. 3  nariadenia  č. 261/2004  označuje  udalosti,  ktoré  svojou  povahou  alebo  pôvodom  nie  sú  súčasťou  bežného  výkonu  činnosti  dotknutého  leteckého  dopravcu a vymykajú  sa  jeho  účinnej  kontrole,  pričom  tieto  dve  podmienky  sú  kumulatívne a ich  splnenie  sa  musí  posudzovať v každom  jednotlivom  prípade  [rozsudky z 23. marca 2021,  Airhelp, C‑28/20,  EU:C:2021:226,  bod 23, a zo  7. júla  2022,  SATA  International – Azores  Airlines  (Výpadok  systému  dodávky  paliva), C‑308/21,  EU:C:2022:533,  bod 20].
Preto  vzhľadom  jednak  na  cieľ  tohto  nariadenia  uvedený v jeho  odôvodnení  1,  ktorým  je  zabezpečiť  vysokú  úroveň  ochrany  cestujúcich, a jednak  na  skutočnosť,  že  článok 5  ods. 3  uvedeného  nariadenia  predstavuje  odchýlku  zo  zásady  práva  cestujúcich  na  náhradu v prípade  zrušenia  ich  letu,  treba  pojem  „mimoriadne  okolnosti“ v zmysle  tohto  ustanovenia  vykladať  reštriktívne  (rozsudok z 23. marca 2021,  Airhelp, C‑28/20,  EU:C:2021:226,  bod 24 a citovaná  judikatúra).
Treba  začať  určením,  či  nečakaná  neprítomnosť  člena  posádky  nevyhnutná  na  uskutočnenie  letu z dôvodu  choroby  alebo  úmrtia,  ku  ktorej  došlo  krátko  pred  plánovaným  odletom  tohto  letu,  môže  svojou  povahou  alebo  svojím  pôvodom  predstavovať  udalosť,  ktorá  nie  je  súčasťou  bežného  výkonu  činnosti  prevádzkujúceho  leteckého  dopravcu.
V tejto  súvislosti  treba  konštatovať,  že  opatrenia  týkajúce  sa  zamestnancov  prevádzkujúceho  leteckého  dopravcu  patria  do  jeho  bežnej  činnosti.  Tak  je  to v prípade  opatrení  týkajúcich  sa  pracovných  podmienok a odmeňovania  zamestnancov  takéhoto  dopravcu  (rozsudok z 23. marca 2021,  Airhelp, C‑28/20,  EU:C:2021:226,  bod 29),  medzi  ktoré  patria  opatrenia  týkajúce  sa  plánovania  posádky a pracovného  času  zamestnancov.
Prevádzkujúci  leteckí  dopravcovia  teda  môžu  byť  pri  výkone  svojej  činnosti  bežne  konfrontovaní s nečakanou  neprítomnosťou  jedného  alebo  viacerých  zamestnancov  nevyhnutných  na  zabezpečenie  letu, a to  aj  krátko  pred  jeho  odletom, z dôvodu  choroby  alebo  úmrtia.  Riadenie  takejto  neprítomnosti  je  preto  neoddeliteľne  spojené s otázkou  plánovania  posádky a pracovného  času  zamestnancov, a tak  takáto  nečakaná  udalosť  je  súčasťou  bežného  výkonu  činnosti  prevádzkujúceho  leteckého  dopravcu.
Treba  spresniť,  že  ak,  ako v prejednávanej  veci,  je  neprítomnosť  spôsobená  nečakaným  úmrtím  zamestnanca  nevyhnutného  na  zabezpečenie  letu,  ku  ktorému  došlo  krátko  pred  odletom  tohto  letu,  takáto  situácia,  akokoľvek  tragická a nezvratná,  sa z právneho  hľadiska  neodlišuje  od  situácie,  keď  let  nemožno  zabezpečiť z dôvodu,  že  takýto  zamestnanec  nečakane  ochorel  krátko  pred  odletom  letu.  Práve  samotná  neprítomnosť  jedného  alebo  viacerých  členov  posádky,  hoci  aj  nečakaná, z dôvodu  choroby  alebo  úmrtia, a nie  presný  zdravotný  dôvod  tejto  neprítomnosti,  je  teda  udalosťou  súvisiacou s bežným  výkonom  činnosti  tohto  dopravcu, a tak  tento  dopravca  musí  očakávať,  že  dôjde k takýmto  nepredvídaným  okolnostiam v rámci  plánovania  svojich  posádok a pracovného  času  svojich  zamestnancov.
Okrem  toho  skutočnosť,  že k takejto  nečakanej  neprítomnosti  došlo v čase,  keď  dotknutý  člen  posádky  bez  obmedzení  obstál v predpísaných  pravidelných  lekárskych  vyšetreniach  stanovených  uplatniteľnou  právnou  úpravou,  nemôže  spochybniť  záver  uvedený v bode 22  tohto  rozsudku.  Každá  osoba  vrátane  osoby,  ktorá  úspešne  obstojí v pravidelných  lekárskych  vyšetreniach,  môže  byť  totiž  kedykoľvek  obeťou  neočakávanej  choroby  alebo  úmrtia.
Keďže  prvá z dvoch  kumulatívnych  podmienok  uvedených v bode 18  tohto  rozsudku  nie  je  splnená,  nie  je  potrebné  overiť  dodržanie  druhej z týchto  podmienok.
Vzhľadom  na  všetky  predchádzajúce  dôvody  treba  otázku,  ktorá  bola  vo  všetkých  troch  konaniach  vo  veci  samej  rovnaká,  odpovedať  tak,  že  článok 5  ods. 3  nariadenia  č. 261/2004  sa  má  vykladať v tom  zmysle,  že  nečakaná  neprítomnosť  člena  posádky  nevyhnutná  na  uskutočnenie  letu,  ku  ktorej došlo krátko pred plánovaným odletom tohto letu z dôvodu choroby alebo úmrtia, nepatrí pod pojem „mimoriadne  okolnosti“ v zmysle  tohto  ustanovenia.

O trovách
Vzhľadom  na  to,  že  konanie  pred  Súdnym  dvorom  má  vo  vzťahu k účastníkom  konania  vo  veci  samej  incidenčný  charakter a bolo  začaté v súvislosti s prekážkou  postupu v konaní  pred  vnútroštátnym  súdom, o trovách  konania  rozhodne  tento  vnútroštátny  súd.  Iné  trovy  konania,  ktoré  vznikli v súvislosti s predložením  pripomienok  Súdnemu  dvoru a nie  sú  trovami  uvedených  účastníkov  konania,  nemôžu  byť  nahradené.
Z týchto  dôvodov  Súdny  dvor  (tretia  komora)  rozhodol  takto:
Článok 5 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91,
sa má vykladať v tom zmysle, že:
nečakaná neprítomnosť člena posádky nevyhnutná na uskutočnenie letu, ku ktorej došlo krátko pred plánovaným odletom tohto letu z dôvodu choroby alebo úmrtia, nepatrí pod pojem „mimoriadne okolnosti“ v zmysle tohto ustanovenia.
Podpisy
*
Jazyk konania: nemčina.