CELEX: 62017TJ0370
Konkurrence
fusioner
det nederlandske marked for tv- og telekommunikationstjenester
selvstændigt fungerende joint venture-virksomhed
afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked og EØS-aftalen
tilsagn
relevant marked
vertikale virkninger
åbenbart urigtigt skøn
begrundelsespligt

Tvistens baggrund
De pågældende selskaber
Sagsøgeren, KPN BV, virker inden for sektoren for kabelnet til udbud af tv-, bredbånds-, fastnettelefoni- og mobile telekommunikationstjenester i Nederlandene.
Vodafone Group plc er en international telekommunikationskoncern, som virker inden for sektoren for mobile telekommunikationstjenester i Nederlandene gennem Vodafone Libertel BV (herefter »Vodafone«). Vodafone virker ligeledes inden for sektoren for tv-, bredbånds- og fastnettelefonitjenester over sagsøgerens net.
Liberty Global Europe Holding BV (herefter »Liberty Global«), som tilhører den internationale koncern Liberty Global plc, er en kabeloperatør, som ejer og driver kabelnet til udbud af tv-, bredbånds-, fastnettelefonitjenester i Nederlandene. Den leverer ligeledes mobile telekommunikationstjenester til sine faste kunder over Vodafones net.
Den administrative procedure
Den 14. juni 2016 anmeldte Vodafone og Liberty Global (herefter »de anmeldende parter«) i henhold til artikel 4, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 af 20. januar 2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (
EUT 2004, L 24, s. 1
) en planlagt fusion til Europa-Kommissionen i form af en erhvervelse af den fælles kontrol med en nyoprettet, selvstændigt fungerende joint venture-virksomhed, til hvilket de anmeldende parter overførte deres kommercielle aktiviteter i Nederlandene. Efter fusionen ville hver af de anmeldende parter eje 50% af kapitalandelene i dette joint venture, have de samme stemmerettigheder og have de samme rettigheder til at udpege direktørerne for tilsynsorganet.
For at fjerne den alvorlige tvivl, som Kommissionen meddelte under den indledende undersøgelsesfase, foreslog de anmeldende parter den 12. juli 2016 tilsagn i overensstemmelse med artikel 6, stk. 2, i forordning nr. 139/2004.
Kommissionen underkastede disse oprindelige tilsagn en markedsundersøgelse. Henset til denne høring og til Kommissionens analyse af de foreslåede tilsagn foreslog de anmeldende parter den deres endelige tilsagn den 26. juli 2016.
Den anfægtede afgørelse
Den 3. august 2016 vedtog Kommissionen afgørelse C(2016) 5165 final om en fusions forenelighed med det indre marked og EØS-aftalen, hvorved Vodafone og Liberty Global erhvervede den fælles kontrol over en selvstændigt fungerende joint venture-virksomhed (sag COMP/M.7978 – Vodafone – Liberty Global – Dutch JV, herefter »den anfægtede afgørelse«).
Afgrænsning af det relevante marked
Ifølge den anfægtede afgørelse samlede den påtænkte transaktion de anmeldende parters aktiviteter i Nederlandene. Det fremgår af denne afgørelse, at Kommissionen fandt, at den påtænkte transaktion gav anledning til visse horisontale overlapninger og vertikale forbindelser mellem parternes aktiviteter på et vist antal markeder i kæden for udsendelse af tv-indhold og for levering af telekommunikationstjenester (fastnet- og mobiltelefoni samt bredbånd) i Nederlandene.
Med henblik på at afgrænse det relevante marked foretog Kommissionen hvad angår markederne knyttet til tv-tjenester en sondring mellem følgende markeder, der alle fandtes at have et nationalt geografisk omfang:
–
markedet for udstedelse af licenser og erhvervelse af rettigheder til fjernsynsudsendelse af tv-indhold,
–
markedet for engroslevering og ‑erhvervelse af tv-kanaler
–
markedet for levering af tv-tjenester på detailbasis.
For det første fastslog Kommissionen hvad angår markedet for udstedelse af licenser og erhvervelse af rettigheder til fjernsynsudsendelse af tv-indhold, at det kunne opdeles yderligere, nemlig i rettigheder til frit tilgængeligt tv og til betalings-tv, rettigheder til lineær og ikke-lineær fjernsynsudsendelse samt en segmentering efter blokke, premium og ikke-premium indhold og efter indholdets type, dvs. film, sport osv.
For det andet fastslog Kommissionen hvad angår markedet for engroslevering og ‑erhvervelse af tv-kanaler, at det ligeledes kunne opdeles yderligere, nemlig i rettigheder til frit tilgængeligt tv og betalings-tv, basisbetalings-tv og premium betalings-tv, premium betalings-tv med filmindhold og premium betalings-tv med sportsindhold og efter distributionsinfrastruktur. Hvad angår de øvrige opdelinger, navnlig vedrørende betalings-tv med filmindhold og betalings-tv med sportsindhold, fastslog Kommissionen, at spørgsmålet om, hvorvidt markedet skulle opdeles yderligere, kunne lades ubesvaret, eftersom den påtænkte transaktion ikke udviste konkurrencemæssige problemer, uagtet markedssegmenteringen. For så vidt angår premium betalings-tv med sportsindhold bemærkede Kommissionen i 176. betragtning til den anfægtede afgørelse, at kanalerne Ziggo Sport Totaal og Fox Sports, ifølge visse besvarelser på Kommissionens markedsundersøgelse, konkurrerede om de samme kunder, havde et lignende indhold og var ved at kunne erstatte hinanden i højere grad. Der skal sondres mellem kanalen Ziggo Sports Totaal og kanalen Ziggo Sport, som er en kanal, der udsender mindre sportsindhold end kanalen Ziggo Sport Totaal, som Liberty Global alene tilbyder gratis til sine abonnenter.
For det tredje fastslog Kommissionen hvad angår markedet for levering af tv-tjenester på detailbasis, at spørgsmålet om en yderligere segmentering mellem frit tilgængeligt tv og betalings-tv samt mellem lineært betalings-tv og ikke-lineært betalings-tv ikke nødvendigvis skulle besvares, eftersom vurderingen af den påtænkte transaktion ville være den samme. Hvad angår en eventuel segmentering efter de anvendte distributionsteknologier anførte Kommissionen visse bemærkninger om, at leveringen af tv-tjenester på detailbasis gennem mobilteknologi (3G og 4G) ikke kunne erstatte andre distributionsteknologier, nemlig analogt jordbaseret tv, kabel-tv, internet-tv (»TVIP« på engelsk) og satellit-tv. Kommissionen fandt imidlertid, at dette spørgsmål kunne lades ubesvaret, eftersom vurderingen af den påtænkte transaktion ville være den samme.
Kommissionen fremsatte ligeledes en række betragtninger om markederne for levering af fasttelefoni-, mobiltelefoni- og internettjenester på detailbasis samt om andre nabomarkeder, som ikke er relevante for nærværende tvist.
I den anfægtede afgørelse undersøgte Kommissionen endelig spørgsmålet om, hvorvidt »multiple play«-tjenestepakkerne, som blev leveret på detailbasis til de endelige forbrugere, dvs. pakker med i hvert fald to typer tjenester af mobiltelefoni-, fasttelefoni-, internet- og tv- tjenesterne, i sig selv udgjorde markeder, der var adskilt fra de underliggende tjenester. Kommissionen bemærkede, at »multiple play«-tjenesterne var meget populære, og at »triple play«-pakken med fastnettjenester, dvs. fastnettelefoni, internet og tv, var den mest populære. Kommissionen fandt imidlertid, at spørgsmålet om den præcise afgrænsning af markedet kunne lades ubesvaret, eftersom den påtænkte transaktion under alle omstændigheder rejste alvorlig tvivl.
Fusionens indvirkninger på konkurrencen
Hvad angår analysen af den påtænkte transaktions indvirkning på konkurrencen undersøgte Kommissionen de horisontale og vertikale virkninger og konglomeratvirkningerne på konkurrencen samt de koordinerede virkninger.
–
Horisontale virkninger
Som led i sin analyse af de horisontale virkninger på konkurrencen bemærkede Kommissionen i den anfægtede afgørelse for det første hvad angår markedet for udstedelse af licenser og erhvervelse af rettigheder til fjernsynsudsendelse af tv-indhold, at alene Liberty Global virkede på dette marked på efterspørgselssiden som køber, mens Vodafone hverken ejede eller købte rettigheder direkte. Ifølge Kommissionen blev købekraften derfor ikke forøget som følge af den påtænkte transaktion.
For det andet bemærkede Kommissionen i den anfægtede afgørelse hvad angår markedet for engroslevering og ‑erhvervelse af tv-kanaler på udbudssiden, at alene Liberty Global virkede på dette marked og havde markedsandele på mindre end 40% inden for alle de mulige segmenteringer og navnlig en markedsandel på mindre end 10% på markedet for engroslevering og ‑erhvervelse af premium betalings-tv med sportsindhold. Eftersom Vodafone ikke virkede som engrosleverandør af betalings-tv, gav den påtænkte transaktion ikke anledning til horisontal overlapning.
På markedet for engroslevering og ‑erhvervelse af tv-kanaler fastslog Kommissionen på efterspørgselssiden, at de anmeldende parter virkede som købere af kanaler med henblik på at indføre dem i deres udbud af tv-tjenester på detailbasis. I denne forbindelse bemærkede Kommissionen, at Vodafones tilstedeværelse var begrænset, at selskabets markedsandel var under 5%, og at Liberty Globals markedsandele var mellem 40 og 60% alt efter segmenteringen af markedet. Kommissionen bemærkede navnlig i den anfægtede afgørelse, at den fusionerede enhed ville få en markedsandel på mellem 40 og 50% på det eventuelle marked for engroserhvervelse af premium betalings-tv med sportsindhold. Selv om der forelå en horisontal overlapning, fandt Kommissionen, at købekraften ikke ville blive forøget som følge af den påtænkte transaktion, navnlig fordi Vodafones markedsandel blev mindre. Kommissionen fastslog derfor, at den påtænkte transaktion ikke indebar konkurrencemæssige problemer på dette marked.
For det tredje fandt Kommissionen, at den påtænkte transaktion rejste alvorlig tvivl om de eventuelle markeder for »multiple play«-pakker med fastnet-tjenester og fastnet-mobil-tjenester, navnlig som følge af fjernelsen af Vodafone, som var en vigtig konkurrent på disse berørte markeder.
–
Vertikale virkninger
Som led i sin analyse af de vertikale virkninger undersøgte Kommissionen, om den påtænkte transaktion kunne skabe afskærmningsvirkninger over for input eller kunder (»input or client foreclosure« på engelsk).
Hvad angår risikoen for inputafskærmning på markedet for engroslevering og ‑erhvervelse af betalings-tv undersøgte Kommissionen for det første, om den påtænkte transaktion ændrede den fusionerede enheds evne til at iværksætte en afskærmningsstrategi vedrørende sin kanal Ziggo Sport Totaal, for det andet undersøgte den enhedens incitament til at gøre dette, og for det tredje undersøgte Kommissionen, om dette kunne have negative virkninger på konkurrencen, navnlig på det efterfølgende marked for levering af »multiple play«-pakker med fastnet-mobil-tjenester på detailbasis. I denne forbindelse bemærkede Kommissionen, at Liberty Global kontrollerede Ziggo Sport Totaal inden transaktionen, og at den eneste ændring som følge af denne overtagelse derfor var tilføjelsen af Vodafones mobilnet og overvejende mobile kundekreds, henset til ophøret med Vodafones fastnetaktiviteter i Nederlandene som følge af tilsagnene. Derfor koncentrerede Kommissionen sin analyse omkring risikoen for afskærmning af adgangen til Ziggo Sport Totaal på mobilnet.
For det første bemærkede Kommissionen hvad angår afskærmningsevnen, hvilken kræver en betydelig markedskraft på et førliggende marked, at Liberty Globals markedsandel inden for indtægter på markedet for engroslevering af tv-kanaler var mindre end 10% selv ved de snævrest mulige segmenteringer af markedet, bl.a. på markedet for levering af premium betalings-tv med sportsindhold. I denne henseende bemærkede Kommissionen, at kunderne havde adgang til alternative premiumkanaler, såsom Fox Sports, og den tilføjede, at andre kanaler også udøvede et vist konkurrencepres, såsom BBC One HD, RTL, Veronica HD og Eurosport. Ifølge de fleste besvarelser på markedsundersøgelsen udsendte Ziggo Sport Totaal uundværligt indhold (»must-have content« på engelsk) for leverandørerne af tv-tjenester på detailbasis, selv om det ikke var den eneste kanal, der udsendte uundværligt indhold. Ifølge besvarelserne havde Fox Sports ligeledes et attraktivt udbud af indhold – endda mere attraktivt – end Ziggo Sport Totaals indhold, hvilket ses af det betydeligt større antal abonnenter på Fox Sports, selv om denne kanal var dyrere. Det fremgår desuden af den anfægtede afgørelse, at de fleste besvarelser på undersøgelsen fandt, at det var væsentligt for leverandører af tv-tjenester på detailbasis at tilbyde i hvert fald én kanal premium betalings-tv med sportsindhold, hvorimod alene et mindretal fandt det nødvendigt at tilbyde alt premium betalings-tv med sportsindhold, der var tilgængeligt i Nederlandene.
På grundlag af disse betragtninger og under hensyn til det meget lille antal abonnenter på Ziggo Sport Totaal, nemlig ca. 3% af det samlede antal abonnenter på betalings-tv i Nederlandene, rejste Kommissionen tvivl om den omstændighed, at denne kanal kan anses for uundværlig for en effektiv konkurrence på det efterfølgende marked for levering af tv-tjenester på detailbasis. Den konkluderede derfor, at den fusionerede enhed ikke havde kapacitet til at iværksætte en afskærmningsstrategi vedrørende Ziggo Sport Totaal.
For det andet bemærkede Kommissionen, at Ziggo Sport Totaals incitamentet til at iværksætte en afskærmningsstrategi afhang af, om dette var økonomisk rentabelt. Dette gælder navnlig, hvis indtægtstabet som følge af Ziggo Sport Totaals manglende afsætning til konkurrerende leverandører på det førliggende marked blev kompenseret af flere abonnementer på det efterfølgende marked. Ifølge Kommissionen var denne tese ikke sandsynlig, idet der ikke var tegn på, at der fandtes et tilstrækkeligt antal abonnenter, for hvem tilgængeligheden til Ziggo Sport Totaal på deres mobile udstyr var så vigtig, at de eventuelt ville skifte leverandør.
For det tredje fastslog Kommissionen i den anfægtede afgørelse, at det var usandsynligt, at en eventuel afskærmningsstrategi kunne have betydelige negative virkninger på konkurrencen på det efterfølgende marked, eftersom andet premium betalings-tv med sportsindhold med attraktivt indhold var tilgængeligt, bl.a. Fox Sports. Desuden bemærkede Kommissionen i den anfægtede afgørelse, at ca. 3% af abonnenterne på tjenester med betalings-tv abonnerede på Ziggo Sport Totaal. Endelig bemærkede Kommissionen, at selv om forbruget af audiovisuelt indhold på mobilt udstyr for nylig var steget, viste interne dokumenter fra Vodafone, at dette forbrug fortsat var meget lavt, idet det var mindre end 3% af det samlede forbrug af tv-tjenester, hvilket i højere grad gjaldt for at se direkte tv og navnlig direkte sportsbegivenheder. Således ser udelukkende 12% af de forbrugere, som benytter mobilt udstyr til at få adgang til audiovisuelt indhold, direkte tv. Endvidere fremgik det af en uafhængig undersøgelse, at blot 4% af abonnenterne på Ziggo Sport Totaal så denne kanal på deres mobile udstyr i sidste kvartal i 2015.
Henset til disse betragtninger konkluderede Kommissionen i den anfægtede afgørelse, at det var usandsynligt, at en afskærmningsstrategi på input ville have betydelige negative virkninger på konkurrencen.
Endelig fastslog Kommissionen i den anfægtede afgørelse, at en afskærmningsstrategi over for kunderne ligeledes var usandsynlig af grunde, som er uden relevans for nærværende tvist.
–
Konglomeratvirkningerne og de koordinerede virkninger
Kommissionen fastslog i den anfægtede afgørelse, at den påtænkte transaktion ikke skabte konkurrencebegrænsende konglomeratvirkninger. I virkeligheden ville forbrugerne begunstiges af en øget konkurrence på markedet for pakker med fastnet-mobiltjenester mellem den fusionerede enhed og sagsøgeren.
Hvad angår analysen af transaktionens koordinerede virkninger fandt Kommissionen, at den påtænkte transaktion ikke gav anledning til alvorlig tvivl.
Effektivitetsgevinster, tilsagn og konklusion
I den anfægtede afgørelse fastslog Kommissionen, at de angivelige effektivitetsgevinster, som de anmeldende parter havde fremført, ikke var tilstrækkelige til at fjerne den alvorlige tvivl om transaktionens forenelighed.
På trods af det ovenstående konkluderede Kommissionen, at de endelige tilsagn, som de anmeldende parter fremlagde, gav mulighed for at afhjælpe de konstaterede konkurrenceproblemer. I det væsentlige gav de anmeldende parter tilsagn om at ophøre med Vodafones fastnetaktiviteter i Nederlandene med henblik på at besvare det konkurrencepres, som disse udøvede på de eventuelle markeder for »multiple play«-pakkerne med fastnet-mobiltjenester. Disse strukturelle tilsagn fjernede nemlig fuldstændigt enhver horisontal overlapning mellem de anmeldende parters aktiviteter på disse eventuelle markeder.
Henset til det ovenstående besluttede Kommissionen i henhold til artikel 6, stk. 1, litra b), og artikel 6, stk. 2, i forordning nr. 139/2004 at erklære den påtænkte fusion forenelig med det indre marked og aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) under forudsætning af fuldstændig opfyldelse af de foreslåede tilsagn.
Retsforhandlinger og parternes påstande
Ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 12. juni 2017 har sagsøgeren anlagt nærværende søgsmål.
Ved processkrift indleveret til Rettens Justitskontor den 11. september 2017 har VodafoneZiggo Group Holding, Vodafone og Liberty Global fremsat begæring om tilladelse til at intervenere til støtte for Kommissionens påstande.
Ved kendelse af 19. oktober 2017 har formanden for Rettens Ottende Afdeling tilladt denne intervention. Intervenienterne har indgivet deres interventionsindlæg og sagsøgeren sine bemærkninger til disse inden for de fastsatte frister.
Parterne har afgivet mundtlige indlæg og besvaret spørgsmål fra Retten i retsmødet den 29. november 2018. I retsmødet har parterne givet afkald på anmodningerne om fortrolig behandling af de oplysninger, der fremgår af sagens akter for Retten.
Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
–
Den anfægtede afgørelse annulleres.
–
Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.
Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
–
Frifindelse.
–
Sagsøgeren tilpligtes at betale sagsomkostningerne.
Intervenienterne har nedlagt følgende påstande:
–
Kommissionen frifindes.
–
Sagsøgeren tilpligtes at betale sagsomkostningerne.
Retlige bemærkninger
Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender, hvoraf det første vedrører en åbenbart urigtig vurdering af afgrænsningen af det relevante marked, det andet anbringende vedrører en åbenbart urigtig vurdering af fusionens vertikale virkninger på markedet for engroslevering og ‑erhvervelse af premium betalings-tv med sportsindhold samt det efterfølgende marked for levering af »multiple play«-pakker med fastnet-mobiltjenester på detailbasis, og det tredje anbringende vedrører en tilsidesættelse af begrundelsespligten.
Om det første anbringende om en åbenbart urigtig vurdering vedrørende afgrænsningen af det relevante marked
Med det første anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at den anfægtede afgørelse er behæftet med en åbenbart urigtig vurdering vedrørende afgrænsningen af det relevante marked.
Sagsøgeren har indledningsvis henvist til betydningen af sportsindhold for at tiltrække kunder på markedet for levering af tv-tjenester på detailbasis, hvilket forklarer, hvorfor kampen om rettighederne til enedistribution er ved at blive skærpet.
Sagsøgeren har gjort gældende, at der i Nederlandene kun er to aktører, som virker på markedet for engroslevering af premium betalings-tv med sportsindhold på udbudssiden, nemlig Liberty Global med kanalen Ziggo Sport Totaal og Fox med kanalen Fox Sports, selv om de har medgivet, at kanalen Eurosport, der tilhører Discovery-koncernen, ligeledes udbyder sportsindhold, der generelt er basisindhold. Ifølge sagsøgeren har Ziggo Sport Totaal og Fox Sports et enestående og eksklusivt indhold, som er en væsentlig vektor for abonnementerne. Visse former for indhold er grundlæggende for forbrugerne og kan ikke erstattes af noget andet indhold. F.eks. kan Formel 1 og fodbold ikke erstatte hinanden for fans af disse sportsgrene. I denne forbindelse har sagsøgeren gjort gældende, at den mest sete sport i Nederlandene er det nederlandske fodboldmesterskab (Eredivisie), de største nationale og internationale fodboldkampe (Champions League, den engelske Premier League og den spanske Liga) og Formel 1. Ifølge sagsøgeren skal denne type indhold anses for at være uundværligt for leverandørerne af tv-tjenester sammen med de store internationale sportsbegivenheder, såsom de olympiske lege, verdensmesterskaberne i fodbold, europamesterskaberne i fodbold samt cykelsportens Tour de France og Giro d’Italia. Der skal følgelig foretages en yderligere segmentering for dette indhold.
Derfor kan premium betalings-tv med sportsindhold som Ziggo Sport Totaal og Fox Sports ikke erstatte hinanden, da sportsindholdet ikke er substituerbart. Ifølge sagsøgeren er disse kanaler supplerende, og der er tale om væsentlige input for leverandørerne af tv-tjenester på detailbasis med henblik på at udøve effektiv konkurrence på det efterfølgende marked.
Efter sagsøgerens opfattelse anser forbrugerne derfor de leverandører af tv-tjenester på detailbasis, som ikke kan tilbyde de to kanaler, for at have et mindre interessant udbud, og de risikerer at miste et betydeligt antal abonnenter. Dette argument bekræftes af en række dokumenter, der er vedlagt stævningen. Det følger endvidere af Kommissionens afgørelsespraksis, at sportsgrene ikke er substituerbare, og at regelmæssige fodboldbegivenheder er væsentlige vektorer i abonnementerne.
Sagsøgeren har præciseret, at når en tv-kanal udsender en uundværlig sportskonkurrence, bliver denne kanal uundværlig for at konkurrere. Den omstændighed, at andre kanaler ligeledes har uundværligt indhold, indebærer ifølge sagsøgeren ikke, at den første kanal ikke er uundværlig.
Sagsøgeren har gjort gældende, at den omstændighed, som Kommissionen har medgivet i den anfægtede afgørelse, at Fox Sports er dyrere end Ziggo Sport Totaal, bekræfter, at disse kanaler ikke er substituerbare.
Endvidere har sagsøgeren i bemærkningerne til interventionsindlægget gjort gældende, at UPC – en aktør, der var en del af Liberty Global-koncernen – i en procedure for kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser for konkurrencemyndigheden i Nederlandene i 2012 anførte, at det nederlandske fodboldmesterskab (Eredivisie) var uundværligt for en leverandør af tv-tjenester på detailbasis.
I replikken har sagsøgeren gjort gældende, at for så vidt som selskabet ikke i stævningen har henvist til de betragtninger, der er behæftet med den åbenbart urigtige vurdering vedrørende afgrænsningen af det relevante marked, skyldes det, at den anfægtede afgørelse praktisk talt ikke indeholder en analyse af markedet for sportsindhold. Under alle omstændigheder har sagsøgeren som led i det første anbringende, der er fremsat i stævningen, udtrykkeligt nævnt en række betragtninger, der fremgår af den anfægtede afgørelses punkt om analysen af konkurrencen.
Endvidere har den åbenbart urigtige vurdering, som den anfægtede afgørelse er behæftet med hvad angår afgrænsningen af det relevante marked, haft konsekvenser for analysen af fusionens indvirkninger på konkurrencen på det efterfølgende marked.
Under retsmødet har sagsøgeren endelig præciseret, at hver af kanalerne inden for premium betalings-tv med sportsindhold, Ziggo Sport Totaal og Fox Sports, efter selskabets opfattelse udgjorde særskilte markeder.
Kommissionen har, støttet af intervenienten, bestridt, at sagsøgerens argumenter er velbegrundede.
Det skal indledningsvis bemærkes, at det følger af artikel 76, litra d), i Rettens procesreglement, at stævningen skal indeholde de anbringender og argumenter, der gøres gældende, samt en kortfattet fremstilling af anbringenderne.
Ifølge fast retspraksis skal denne fremstilling, uafhængigt af terminologiske spørgsmål, være tilstrækkeligt klar og præcis til, at sagsøgte kan tilrettelægge sit forsvar, og Retten træffe afgørelse i sagen, i givet fald uden at behøve at udbede sig yderligere oplysninger. For at et søgsmål kan antages til realitetsbehandling, er det derfor af retssikkerhedshensyn og af hensyn til en god retspleje nødvendigt, at de væsentlige faktiske og retlige omstændigheder, som søgsmålet støttes på, om end kortfattet, men dog konsekvent og forståeligt, fremgår af selve stævningen (jf. dom af 6.10.2015, Corporación Empresarial de Materiales de Construcción mod Kommissionen,
T-250/12
,
EU:T:2015:749
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
I det foreliggende tilfælde har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen foretog en åbenbart urigtig vurdering ved at finde, at Ziggo Sport Totaal og Fox Sports virkede på det samme marked, nemlig markedet for engroslevering og ‑erhvervelse af premium betalings-tv med sportsindhold, eftersom det sportsindhold, de udbød, ikke var substituerbart. Dette fremgår bl.a. af punkt 28 i stævningen og bekræftes endvidere af punkt 29 i replikken, hvori sagsøgeren har præciseret, at selskabets kritik vedrører den manglende yderligere segmentering af det nævnte marked.
Det skal dermed fastslås, at stævningen opfylder minimumskravene i henhold til procesreglementets artikel 76, litra d), som omhandlet i den ovenfor i præmis 54 nævnte retspraksis. Det skal i øvrigt fastslås, at Kommissionen kunne identificere de argumenter, som sagsøgeren havde fremsat, med henblik på at bestride dem i sine processkrifter. Følgelig skal Kommissionens formalitetsindsigelser hvad angår det første anbringende forkastes.
Hvad angår bedømmelsen af, om det første anbringende er velbegrundet, skal det bemærkes, at for så vidt angår anvendelsen af reglerne om fusionskontrollen er en adækvat afgrænsning af det relevante marked en nødvendig og forudgående betingelse for at vurdere den anmeldte fusions konkurrencemæssige virkning (dom af 31.3.1998, France m.fl. mod Kommissionen,
C-68/94 og C-30/95
,
EU:C:1998:148
, præmis
, af 6.6.2002, Airtours mod Kommissionen,
T-342/99
,
EU:T:2002:146
, præmis
, og af 7.5.2009, NVV m.fl. mod Kommissionen,
T-151/05
,
EU:T:2009:144
, præmis
).
Ifølge fast retspraksis tilkommer der Kommissionen et vist skøn ifølge de materielle bestemmelser om Unionens fusionskontrol, navnlig bestemmelserne om vurdering af fusioner såsom artikel 2 i forordning nr. 139/2004, og dette skøn angår især de økonomiske vurderinger. Den kontrol, som Unionens retsinstanser foretager vedrørende udøvelsen af dette skøn, og som er væsentlig ved anvendelsen af reglerne om fusioner og virksomhedsovertagelser, skal derfor foretages under hensyntagen til den skønsmargen, som er forudsat i de bestemmelser om økonomiske forhold, der indgår i reglerne om fusioner og virksomhedsovertagelser (dom af 31.3.1998, Frankrig m.fl. mod Kommissionen,
C-68/94 og C-30/95
,
EU:C:1998:148
, præmis
og
, af 6.6.2002, Airtours mod Kommissionen,
T-342/99
,
EU:T:2002:146
, præmis
, og af 7.5.2009, NVV m.fl. mod Kommissionen,
T-151/05
,
EU:T:2009:144
, præmis
).
Navnlig kan Unionens retsinstanser kun foretage en begrænset prøvelse af afgrænsningen af produktmarkedet, såfremt denne afgrænsning indebærer komplekse økonomiske vurderinger fra Kommissionens side (dom af 17.9.2007, Microsoft mod Kommissionen,
T-201/04
,
EU:T:2007:289
, præmis
, og af 7.5.2009, NVV m.fl. mod Kommissionen,
T-151/05
,
EU:T:2009:144
, præmis
).
Selv om Kommissionen er tillagt et vidt skøn for så vidt angår økonomiske vurderinger, indebærer det ikke, at Unionens retsinstanser skal afholde sig fra at kontrollere Kommissionens fortolkning af oplysninger af økonomisk art. Unionens retsinstanser skal ikke blot efterprøve den materielle nøjagtighed af de beviser, der påberåbes, oplysningernes troværdighed og sammenhæng, men også kontrollere, om disse oplysninger omfatter alle de relevante oplysninger, som skal tages i betragtning for at kunne vurdere den pågældende komplekse situation, og om disse oplysninger taler til støtte for Kommissionens konklusioner (dom af 17.9.2007, Microsoft mod Kommissionen,
T-201/04
,
EU:T:2007:289
, præmis
, og af 7.5.2009, NVV m.fl. mod Kommissionen,
T-151/05
,
EU:T:2009:144
, præmis
).
Ifølge del 6 i CO-formularen til anmeldelse af en fusion efter fusionsforordningen, der fremgår af bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 802/2004 af 7. april 2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (
EUT 2004, L 133, s. 1
, berigtiget i
EUT 2004, L 172, s. 9
), som henviser til Kommissionens meddelelse om afgrænsning af det relevante marked i forbindelse med Fællesskabets konkurrenceret (
EFT 1997, C 372, s. 5
, herefter »meddelelsen om afgrænsning af det relevante marked«), omfatter det relevante produktmarked alle de varer og/eller tjenesteydelser, som forbrugerne betragter som indbyrdes substituerbare på grund af deres egenskaber, pris og anvendelsesformål.
Det fremgår af punkt 15 i meddelelsen om afgrænsning af det relevante marked, at der ved vurderingen af efterspørgselssubstitution fastlægges en række produkter, som forbrugerne betragter som substitutionsprodukter.
Ifølge denne meddelelses punkt 17 er spørgsmålet, om parternes kunder ville skifte til lettilgængelige substitutionsprodukter eller leverandører andre steder på grund af en hypotetisk, lille, varig stigning på 5-10% i den relative pris på de pågældende produkter og i de pågældende områder.
Det er i lyset af disse betragtninger, at de af sagsøgeren fremførte argumenter inden for det første anbringende skal undersøges.
Som det fremgår af præmis 55 ovenfor, har sagsøgeren i det væsentlige kritiseret den manglende yderligere segmentering af markedet for engroslevering og ‑erhvervelse af premium betalings-tv med sportsindhold. Ifølge sagsøgeren er kanalerne Ziggo Sport Totaal og Fox Sports ikke substituerbare, eftersom det sportsindhold, de sender, ikke er substituerbart, og de skal derfor anses for at udgøre forskellige markeder. Hver af disse kanaler udgør i virkeligheden selv et særskilt marked.
Det skal i denne forbindelse bemærkes, at det følger af 158.-163. betragtning til den anfægtede afgørelse, at markedet for engroslevering og ‑erhvervelse af premium betalings-tv med sportsindhold på udbudssiden består af de leverandører af tv-kanaler, som erhverver eller skaber audiovisuelt indhold og sammensætter det på tv-kanaler, og på efterspørgselssiden af leverandører af tv-tjenester på detailbasis, som erhverver rettighederne til kanalerne med henblik på at udsende dem til slutbrugerne.
Det følger af 162. betragtning til den anfægtede afgørelse, at Liberty Global virker på dette marked både på udbudssiden ved at levere Ziggo Sport Totaal til tredjeparter og på efterspørgselssiden ved at erhverve rettigheder til kanaler med henblik på at inkludere dem i sit udbud af tv-tjenester på detailbasis. Hvad angår Vodafone følger det af 163. betragtning til den anfægtede afgørelse, at selskabet virker på efterspørgselssiden på dette marked.
Som anført i præmis 61-63 ovenfor, indebærer spørgsmålet om, hvorvidt to produkter eller tjenesteydelser er en del af det samme marked, en afgørelse af, om de kan anses for at være substituerbare på grund af deres egenskaber, pris og anvendelsesformål, og i første omgang fra kundens synspunkt.
Hvad i det foreliggende tilfælde angår markedet for engroslevering og ‑erhvervelse af premium betalings-tv med sportsindhold er efterspørgslen, eller med andre ord kundekredsen, sammensat af leverandører af tv-tjenester på detailbasis, som inkluderer disse kanaler i deres udbud til de endelige forbrugere, som det er anført i præmis 66 ovenfor.
Det skal bemærkes, at det fremgår af 176. betragtning til den anfægtede afgørelse, at et vist antal besvarelser på markedsundersøgelsen anførte, at kanalerne Ziggo Sport Totaal og Fox Sports konkurrerede om de samme kunder, havde et lignende indhold og var ved at kunne erstatte hinanden i højere grad. Endvidere bemærkede Kommissionen ifølge 500. betragtning til den anfægtede afgørelse, at kunderne, dvs. detailleverandørerne, havde adgang til et vist antal kanaler premium betalings-tv med sportsindhold, navnlig Fox Sports, som alternativ til Ziggo Sport Totaal. Det fremgår desuden af 502. betragtning til den anfægtede afgørelse, at hovedparten af besvarelserne på markedsundersøgelsen anså Fox Sports for at have et udbud af indhold, der ligeledes var – endda mere – attraktivt end Ziggo Sport Totaal, hvilket ses af det betydeligt større antal abonnenter på Fox Sports, selv om denne kanal var dyrere. Det fremgår ligeledes af 504. betragtning til den anfægtede afgørelse, at de fleste besvarelser på undersøgelsen fandt, at det var væsentligt for leverandører af tv-tjenester på detailbasis at tilbyde i hvert fald én kanal premium betalings-tv med sportsindhold, hvorimod alene et mindretal fandt det nødvendigt at tilbyde alt premium betalings-tv med sportsindhold, der var tilgængeligt i Nederlandene.
Det fremgår af disse betragtninger, at Kommissionen uden at foretage en åbenbart urigtig vurdering i den anfægtede afgørelse undlod at foretage en yderligere segmentering af markedet for engroslevering og ‑erhvervelse af premium betalings-tv med sportsindhold, idet kanalerne, navnlig Ziggo Sport Totaal og Fox Sports, var substituerbare på efterspørgselssiden, dvs. ud fra synspunktet hos leverandørerne af tv-tjenester på detailbasis.
Ingen af sagsøgerens argumenter kan ændre ved denne konklusion.
Det skal for det første bemærkes, at selv om sagsøgeren har gjort gældende, at Ziggo Sport Totaal og Fox Sports burde tilhøre særskilte markeder, og selv om selskabet i retsmødet har gjort gældende, at disse kanaler burde udgøre et særskilt marked i sig selv, har det ikke klart anført, hvilken anden afgrænsning af det relevante marked der skulle lægges til grund, herunder dets betegnelse og kendetegn, som selskabet overordnet har foreslået. Det ses, at det er sagsøgerens opfattelse, at hver kanal premium betalings-tv med sportsindhold, der udsender uundværligt premium indhold, såsom det nederlandske fodboldmesterskab, de vigtigste nationale og internationale fodboldkampe eller Formel 1, skal tilhøre et særskilt marked. Dette skyldes, at disse forskellige typer indhold ikke er substituerbare for sportsfans.
Som anført ovenfor i præmis 70 og 71, er disse kanalers substituerbarhed på efterspørgselssiden på dette marked, der består af leverandørerne af tv-tjenester på detailbasis, afgørende.
Hvad angår det efterfølgende marked skal det, selv om det antages, at sportsindhold, som sagsøgeren har gjort gældende, ikke er åbenbart substituerbart med noget andet for en endelig forbruger, endvidere bemærkes, at det følger af 55. og 56. betragtning til den anfægtede afgørelse, at det relevante marked eventuelt er markedet for levering af betalings-tv på detailbasis og ikke markedet for levering af betalings-tv med sportsindhold, og så meget desto mindre markedet for levering af betalings-tv med fodboldindhold. Det sportsindhold, som udsendes af kanaler som Ziggo Sport Totaal og Fox Sports, er nemlig en del af det samlede udbud af tv-tjenester, som tilbydes de endelige forbrugere, og indeholder forskellige elementer, herunder sportsindhold, som blot er én del, selv om den kan være vigtig for at tiltrække kunder. Ud fra synspunktet hos den gennemsnitlige endelige forbruger af tv-tjenester generelt tyder intet derfor på, at et samlet udbud af tv-tjenester, som omfatter kanalen Ziggo Sport Totaal, ikke kan sammenlignes med et samlet udbud af tv-tjenester, der omfatter kanalen Fox Sports, selv om disse to kanalers sportsindhold ikke er identisk. Selv om det ud fra et kommercielt synspunkt kan vise sig ønskeligt for en leverandør af tv-tjenester på detailbasis at kunne tilbyde sine abonnenter kanalerne Ziggo Sport Totaal og Fox Sports, skal det bemærkes, at det ifølge 504. betragtning til den anfægtede afgørelse alene var et mindretal af besvarelserne på markedsundersøgelsen, som fandt det nødvendigt at tilbyde alle kanaler premium betalings-tv med sportsindhold, der var tilgængelige i Nederlandene.
For det andet skal det hvad angår argumentet om prisforskellen mellem Fox Sports og Ziggo Sport Totaal bemærkes, at prisen, som det er anført ovenfor i præmis 61, er blandt de relevante elementer for undersøgelsen af, om to produkter er substituerbare. For at produkter kan anses for at være substituerbare på efterspørgselssiden er det ikke nødvendigt, at de udbydes til samme pris. Et produkt eller en tjeneste af ringere kvalitet til en lavere pris kunne meget vel være en effektiv substitut for et dyrere produkt, som er af bedre kvalitet. Det, der er af betydning, er, hvordan forbrugerne sandsynligvis reagerer efter en relativ prisstigning (jf. analogt Kommissionens retningslinjer for markedsanalyse og beregning af stærk markedsposition i henhold til EU-rammebestemmelserne for elektroniske kommunikationsnet og ‑tjenester,
EFT 2002, C 165, s. 6
, punkt 46).
Det skal endvidere bemærkes, at punkt 17 og 18 i meddelelsen om afgrænsning af det relevante marked, som sagsøgeren har nævnt, beskriver anvendelsen af »SSNIP-testen« (small but significant and non-transitory increase in price), som tilsigter at undersøge kundernes reaktion over for en relativ prisstigning på det pågældende produkt, idet de andre faktorer forbliver konstante, herunder prisen på det produkt, der kandiderer til at blive omfattet af det samme relevante marked. I det foreliggende tilfælde har sagsøgeren blot henvist til en i øvrigt ubestemt prisforskel på kanalerne Fox Sports og Ziggo Sport Totaal. I lyset af punkt 17 og 18 til meddelelsen om afgrænsning af det relevante marked er dette element i sig tilstrækkeligt til at rejse tvivl om den anfægtede afgørelses konklusion om, at disse to kanaler er substituerbare.
For det tredje skal det hvad angår de bemærkninger, som UPC, der er en aktør, som er en del af Liberty Global-koncernen, fremsatte som led i en fusionskontrolprocedure for konkurrencemyndigheden i Nederlandene, bemærkes, at erklæringer afgivet af en aktør fire år tidligere i en anden procedure hverken kan være bindende for Kommissionen eller i sig selv rejse tvivl om lovligheden af Kommissionens afgørelse, som i øvrigt er støttet på en helhed af betragtninger og beviser, bl.a. de ovenfor i præmis 70 anførte. Endvidere bekræfter de pågældende erklæringer blot, at det nederlandske fodboldmesterskab er en del af det såkaldt »uundværlige« indhold, som typisk udsendes af premium betalings-tv med sportsindhold, hvilket ikke drages i tvivl i den anfægtede afgørelse.
For det fjerde skal det fastslås, at sagsøgerens argumentation om, at afgrænsningen af de relevante markeder i det foreliggende tilfælde modsiger visse tidligere kommissionsafgørelser, ikke kan tiltrædes. Ifølge retspraksis skal Kommissionen foretage en særskilt analyse af de omstændigheder, der er særlige for hver enkelt sag, uden at være bundet af tidligere afgørelser, der vedrører andre økonomiske aktører, andre markeder for varer og tjenester eller andre geografiske markeder på forskellige tidspunkter. Sagsøgeren kan således ikke med føje rejse tvivl om Kommissionens konstateringer, fordi de var anderledes end tidligere foretagne konstateringer i en anden sag, selv om det antages, at de relevante markeder i de to sager lignede hinanden eller endda var identiske (dom af 25.3.2015, Slovenská pošta mod Kommissionen,
T-556/08
, ikke trykt i Sml.,
EU:T:2015:189
, præmis
og
).
Selv om det antages, at dette argument kan ændres til et argument om tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, kan de erhvervsdrivende ikke have en berettiget forventning om, at en tidligere afgørelsespraksis, som kan ændres, vil blive opretholdt (jf. i denne retning dom af 13.5.2015, Niki Luftfahrt mod Kommissionen,
T-162/10
,
EU:T:2015:283
, præmis
).
Under alle omstændigheder giver de kommissionsafgørelser, som sagsøgeren har påberåbt sig, ikke mulighed for at underbygge selskabets argumentation, eftersom denne er støttet på en urigtig fortolkning af disse afgørelser. Det fremgår nemlig af gennemgangen af de punkter og betragtninger, som sagsøgeren har nævnt, at disse afgørelser vedrører substituerbarheden på det førliggende marked for udstedelse af licenser og erhvervelse af rettigheder til udsendelse af tv-indhold, hvorimod det første anbringende vedrører afgrænsningen af det efterfølgende marked for engroslevering og ‑erhvervelse af premium betalings-tv med sportsindhold (beslutning af 13.11.2001 om en fusions forenelighed med det fælles marked i sag IV/M.2483 - GROUP CANAL +/RTL/GJCD/JV, punkt 19, og af 2.4.2003 i sag COMP/M.2876 – Newscorp/Telepiù, punkt 66).
For det femte skal det fastslås, at de dokumenter, der er vedlagt som bilag til stævningen, ikke kan ændre den anfægtede afgørelses konklusion om, at kanalerne Fox Sports og Ziggo Sport Totaal udgør alternativer for leverandørerne af tv-tjenester på detailbasis. Navnlig tager det dokument, der fremgår af bilag 10 til stævningen, ikke hensyn til tilgængeligheden af Fox Sports, og det giver dermed ikke mulighed for at konkludere, om Fox Sports og Ziggo Sport Totaal er substituerbare.
Det samme gælder for undersøgelsen
TelecomPaper
af 17. februar 2016, der fremgår af bilag 11 til stævningen, som ikke omtaler Fox Sports og i øvrigt ikke vedrører Ziggo Sport Totaal, men Ziggo Sport. I denne undersøgelse anføres det endvidere blot, at denne kanal for 14% af kunderne er en af grundene til at blive hos Liberty Global, hvilket hverken antyder, at den er hovedårsagen for disse personer, eller at den er en af grundene for de fleste kunder.
På samme vis anføres i den pressemeddelelse, der fremgår af bilag 12 til stævningen, blot, at Ziggo Sport, og ikke Ziggo Sport Totaal, for næsten 20% af abonnenterne er en af grundene til at abonnere på Liberty Global, uden at dette udelukker, at Fox Sports og Ziggo Sport Totaal er substituerbare, og uden at det indebærer, at der er tale om hovedårsagen for flertallet af abonnenterne.
Hvad angår den fusionerede enheds årlige regnskaber for 2016, der fremgår af bilag 13 til stævningen, skal det bemærkes, at dette dokument synes at henvise til Ziggo Sport frem for Ziggo Sport Totaal. Under alle omstændigheder udelukker dette som anført ikke, eftersom Fox Sports ikke omtales deri, at denne kanal og Ziggo Sport Totaal er substituerbare.
Hvad angår den undersøgelse, som den nederlandske mediemyndighed har udarbejdet, der fremgår af bilag 14 til stævningen, skal det bemærkes, at indholdet af udbuddet af tv-tjenesterne, dvs. pakkens indhold, er blandt grundene til kundernes valg af leverandør, idet den første grund er prisen. Som anført udelukker dette ikke, at Fox Sports og Ziggo Sport Totaal er substituerbare, lige så lidt som de oplysninger om procentdelen af tv-seere, der af og til eller dagligt ser Ziggo Sport Totaal og Fox Sports, giver nogen indikation af, om disse to kanaler er substituerbare.
Den samme konklusion gælder for den undersøgelse, der fremgår af bilag 15 til stævningen, som ikke indeholder nogen betragtning, der kan rejse tvivl om, hvorvidt Ziggo Sport Totaal og Fox Sports er substituerbare, og blot fremhæver betydningen af sportsindhold som kommerciel strategi for leverandørerne af tv-tjenester på detailbasis.
På samme måde anfører det høringsdokument, som den nederlandske konkurrencemyndighed har udarbejdet, og som fremgår af bilag 9 til stævningen, i den af sagsøgeren citerede passage blot, at detailleverandørerne søger at adskille sig fra deres konkurrenter ved deres udbuds indhold, hvilket ikke rejser tvivl om, hvorvidt Ziggo Sport Totaal og Fox Sports er substituerbare.
Det skal endelig fastslås, at for så vidt som den undersøgelse, der fremgår af bilag 16 til stævningen, blot anfører, at forbrugerne tillægger det en vis betydning at have adgang til bestemt indhold, herunder sportsindhold, indeholder den ingen betragtning, der støtter sagsøgerens tese om, at Ziggo Sport Totaal og Fox Sports ikke er substituerbare.
I betragtning af det ovenfor anførte må det første anbringende forkastes.
Om det andet anbringende om en åbenbart urigtig vurdering hvad angår de vertikale virkninger
Med det andet anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at den anfægtede afgørelse er behæftet med en åbenbart urigtig vurdering vedrørende fusionens vertikale virkninger, navnlig afskærmningsvirkningen for input på markedet for engroslevering og ‑erhvervelse af premium betalings-tv med sportsindhold.
Indledningsvis har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen i den anfægtede afgørelse med urette, alene hvad angår mobilnet, undersøgte afskærmningsvirkningerne for input knyttet til Ziggo Sport Totaal. Selskabet har i denne forbindelse anført, at den fusionerede enhed kunne tilbyde adgang til Ziggo Sport Totaal gennem »multiple play«-pakker med fastnet-mobiltjenester.
Sagsøgeren har gjort gældende, at den fusionerede enhed havde evnen til at iværksætte en afskærmningsstrategi for input, at den havde incitament til at gøre det, og at denne strategi havde betydelige negative virkninger for konkurrencen.
For det første har sagsøgeren hvad angår evnen til at iværksætte en afskærmningsstrategi for input gjort gældende, at Liberty Global inden den påtænkte fusion havde en markedsandel på mere end 50% på markedet for pakker med »multiple play«-tjenester. Med aktiviteterne på markedet for mobiltjenester ville den enhed, der blev skabt ved virksomhedsovertrædelsen, efter den påtænkte transaktion følgelig have evnen til at afskærme nye markeder, bl.a. markedet for »multiple play«-pakker med fastnet-mobiltjenester.
I replikken har sagsøgeren anført, at analysen i den anfægtede afgørelse af den fusionerede enheds evne til at iværksætte en afskærmningsstrategi er urigtig, eftersom Ziggo Sport Totaal og Fox Sports ikke skulle være omfattet af det samme relevante marked. Ifølge sagsøgeren bekræfter 501. betragtning til den anfægtede afgørelse, at disse kanaler tilhører forskellige markeder, eftersom de begge udsender uundværligt indhold. Endvidere bekræfter den omstændighed, at Fox Sports havde betydeligt flere abonnenter end Ziggo Sport Totaal, selv om Fox Sports var dyrere, som det er anført i 502. betragtning til den anfægtede afgørelse, at de ikke er substituerbare.
Sagsøgeren har endvidere gjort indsigelse mod det, som selskabet anser for at være en »uacceptabel ændring« af den anfægtede afgørelse, idet Kommissionen som led i nærværende tvist har anført en angivelig fejl, som berører 500. betragtning til den anfægtede afgørelse vedrørende oplysningerne om markedsandele.
Selskabet har påberåbt sig dom af 26. oktober 2017, KPN mod Kommissionen (
T-394/15
, ikke trykt i Sml.,
EU:T:2017:756
), hvorefter tilstedeværelsen af en vigtig konkurrent som Fox Sports på markedet er utilstrækkelig til at udelukke, at en anden aktør kan have markedskraft.
Sagsøgeren har gjort gældende, at 504. betragtning til den anfægtede afgørelse, hvorefter de fleste besvarelser på markedsundersøgelsen fandt, at leverandører af tv-tjenester skal tilbyde i hvert fald én kanal premium betalings-tv med sportsindhold, ikke udelukker, at flere kanaler er nødvendige for at kunne udøve en effektiv konkurrence. Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at det spørgsmål, som Kommissionen stillede under markedsundersøgelsen, var tvetydigt.
Henset til den fusionerede enheds markedskraft havde den derfor evne til at afskærme adgangen for sine konkurrenter til uundværligt input.
For det andet har sagsøgeren hvad angår incitamentet til at iværksætte en afskærmningsstrategi gjort gældende, at den fusionerede enhed ville kunne opnå en konkurrencemæssig fordel på det efterfølgende marked.
For det tredje har sagsøgeren hvad angår de eventuelle virkninger af afskærmningsstrategien på markedet for »multiple play«-pakker med fastnet-mobiltjenester gjort gældende, at Kommissionen ikke foretog en korrekt undersøgelse af de negative virkninger, idet den ikke tog hensyn til betydningen af sportsindholdet.
Kommissionen har, støttet af intervenienten, bestridt, at sagsøgerens argumenter er velbegrundede.
Med det andet anbringende har sagsøgeren i det væsentlige gjort gældende, at Kommissionen foretog en åbenbart urigtig vurdering ved ikke at finde, at den påtænkte fusion skabte vertikale konkurrenceproblemer på markedet for engroslevering og ‑erhvervelse af premium betalings-tv med sportsindhold, navnlig afskærmningsvirkninger for input vedrørende Ziggo Sport Totaal.
Det fremgår af artikel 2, stk. 2, i forordning nr. 139/2004, at fusioner, der ikke hæmmer den effektive konkurrence betydeligt inden for det indre marked eller en væsentlig del heraf, navnlig som følge af skabelsen eller styrkelsen af en dominerende stilling, skal erklæres forenelige med det indre marked. Det fremgår af samme forordnings artikel 2, stk. 3, at alene fusioner, der hæmmer den effektive konkurrence betydeligt inden for det indre marked eller en væsentlig del heraf, navnlig som følge af skabelsen eller styrkelsen af en dominerende stilling, skal erklæres uforenelige med det indre marked.
Endvidere fremgår det af artikel 8, stk. 2, i forordning nr. 139/2004, at hvis Kommissionen finder, at en anmeldt fusion, efter at de deltagende virksomheder har foretaget ændringer, opfylder kriteriet i denne forordnings artikel 2, stk. 2, vedtager den en afgørelse, hvorved den erklærer fusionen forenelig med det indre marked.
Som anført ovenfor i præmis 58, følger det af fast retspraksis, at der tilkommer Kommissionen et vist skøn ifølge de materielle bestemmelser om fusionskontrollen, navnlig bestemmelserne om vurdering af fusioner såsom artikel 2 i forordning nr. 139/2004, og dette skøn angår især de økonomiske vurderinger. Følgelig skal Unionens retsinstansers kontrol af udøvelsen af dette skøn, som er væsentligt som led i reglerne om fusioner, foretages under hensyntagen til den skønsmargen, som er knyttet til de bestemmelser med økonomiske aspekter, der indgår i regelsættet om fusioner.
Det tilkommer navnlig ikke Retten at erstatte Kommissionens økonomiske vurdering med sin egen (jf. i denne retning dom af 9.7.2007, Sun Chemical Group m.fl. mod Kommissionen,
T-282/06
,
EU:T:2007:203
, præmis
, og af 7.6.2013, Spar Österreichische Warenhandels mod Kommissionen,
T-405/08
, ikke trykt i Sml.,
EU:T:2013:306
, præmis
).
Selv om Kommissionen er tillagt et vidt skøn for så vidt angår økonomiske vurderinger, indebærer det som anført ovenfor i præmis 60 imidlertid ikke, at Unionens retsinstanser skal afholde sig fra at kontrollere Kommissionens fortolkning af oplysninger af økonomisk art. Retten skal nemlig ikke blot tage stilling til bl.a. den materielle nøjagtighed af de beviser, der henvises til, samt oplysningernes troværdighed og sammenhæng, men ligeledes kontrollere, om disse oplysninger udgør alle de relevante oplysninger, som skal tages i betragtning i forbindelse med en vurdering af en kompleks situation, og om disse oplysninger taler til støtte for de heraf dragne konklusioner.
Kommissionens fusionskontrol nødvendiggør en fremtidsanalyse, der består i at vurdere, på hvilken måde en fusion kan ændre de faktorer, der bestemmer konkurrenceforholdene på et givent marked, med henblik på at afgøre, om fusionen vil medføre en væsentlig hindring for en effektiv konkurrence. Denne fremtidsanalyse forudsætter, at der opstilles forskellige alternative årsags- og virkningskæder, med henblik på, at de kæder, der er mest sandsynlige, lægges til grund (dom af 19.6.2009, Qualcomm mod Kommissionen,
T-48/04
,
EU:T:2009:212
, præmis
, og af 9.3.2015, Deutsche Börse mod Kommissionen,
T-175/12
, ikke trykt i Sml.,
EU:T:2015:148
, præmis
; jf. ligeledes i denne retning dom af 15.2.2005, Kommissionen mod Tetra Laval,
C-12/03 P
,
EU:C:2005:87
, præmis
).
Kommissionen skal således i sin afgørelse om en fusions forenelighed med det indre marked med tilstrækkelig sandsynlighed godtgøre, at denne transaktion, som ændret ved de af transaktionens parter fremsatte tilsagn, ikke på afgørende måde hæmmer den faktiske konkurrence inden for det indre marked eller en væsentlig del heraf. Det påhviler således berørte tredjeparter, som har rejst søgsmål med påstand om annullation af en afgørelse om en fusion med tilsagns forenelighed med det indre marked, at godtgøre, at Kommissionen har vurderet transaktionen urigtigt, hvorved dens forenelighed med det indre marked drages i tvivl (jf. i denne retning dom af 19.6.2009, Qualcomm mod Kommissionen,
T-48/04
,
EU:T:2009:212
, præmis
og
).
Det er i lyset af disse betragtninger, at det andet anbringende skal undersøges.
Indledningsvis har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen i den anfægtede afgørelse med urette, alene hvad angik mobilnet, undersøgte afskærmningsvirkningerne for input.
Det skal i denne forbindelse bemærkes, at Kommissionen som led i undersøgelsen af en fusions forenelighed med det indre marked ifølge fast retspraksis er forpligtet til at vurdere de konkurrencemæssige virkninger af fusionen på de markeder, på hvilke der eksisterer en overlapning mellem fusionsparternes aktiviteter. Det følger heraf, at såfremt den ene af parterne allerede befandt sig i en dominerende stilling på det relevante marked forud for fusionen, falder denne situation pr. definition uden for analysen af de konkurrencemæssige virkninger af fusionen. Det forholder sig derimod ikke på tilsvarende vis, når situationen med en dominerende stilling på det relevante marked udspringer af fusionen eller forstærkes af denne (jf. i denne retning dom af 13.5.2015, Niki Luftfahrt mod Kommissionen,
T-162/10
,
EU:T:2015:283
, præmis
og
).
Som anført ovenfor i præmis 109, fremgår det af retspraksis, at fusionskontrollen nødvendiggør en fremtidsanalyse, som består i en undersøgelse af, hvordan en sådan transaktion kan ændre de afgørende faktorer for konkurrencen på et givent marked.
Det fremgår endvidere af punkt 20 i retningslinjerne for vurdering af ikke-horisontale fusioner efter Rådets forordning om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (
EUT 2008, C 265, s. 6
, herefter »retningslinjerne om ikke-horisontale fusioner«), at Kommissionen, når den vurderer en fusions konkurrencebegrænsende virkninger for konkurrencen, skal sammenligne de konkurrencevilkår, som den anmeldte transaktion vil medføre, med de konkurrencevilkår, der vil gøre sig gældende på markedet uden fusionen.
Det fremgår af 498. betragtning til den anfægtede afgørelse, at Kommissionen koncentrerede sin analyse om de ændringer, som fusionen skabte. Efter tilsagnene var den eneste konkrete ændring som følge af fusionen tilføjelsen af Vodafones mobilnet og dette selskabs overvejende mobile kunder. Kommissionen kunne således uden at foretage en åbenbart urigtig vurdering begrænse sin analyse, som den gjorde, til risikoen for afskærmning af adgangen til kanalen Ziggo Sport Totaal, hvilket påvirkede markederne med mobilelementer, navnlig markedet for levering af »multiple play«-pakker med fastnet-mobiltjenester på detailbasis. Det fremgår således af 499.-522. betragtning til den anfægtede afgørelse, at Kommissionen i modsætning til, hvad sagsøgeren synes at anføre, foretog denne type analyse ved at fokusere på en eventuel afskærmning af adgangen til kanalen Ziggo Sport Totaal med virkninger på navnlig det mobile element i »multiple play«-pakkerne med fastnet-mobiltjenester.
Derfor må sagsøgerens klagepunkt indledningsvis forkastes.
Det fremgår af punkt 31 i retningslinjerne om ikke-horisontale fusioner, at inputafskærmningen forekommer, når den nye enhed efter fusionen kan begrænse adgangen til produkter eller tjenester, som den ellers ville have udbudt uden fusionen. I medfør af disse retningslinjers punkt 32 skal Kommissionen, ved vurderingen af, om en konkurrencebegrænsende inputafskærmning er sandsynlig, for det første undersøge, om den fusionerede virksomhed vil få mulighed for at hindre adgangen til input mærkbart, for det andet om den vil have incitament til det, og for det tredje om en afskærmningsstrategi vil skade den efterfølgende konkurrence betydeligt. Det følger af 497.-522. betragtning til den anfægtede afgørelse, at Kommissionen i det foreliggende tilfælde undersøgte de tre betingelser, uden at sagsøgeren har kritiseret denne fremgangsmåde.
Det skal, som Kommissionen, uden at sagsøgeren har bestridt det, har gjort gældende i svarskriftet, bemærkes, at disse tre betingelser er kumulative, hvorfor den manglende opfyldelse af den ene af disse er tilstrækkelig til at udelukke risikoen for en konkurrencebegrænsende inputafskærmning.
Hvad angår den første af disse betingelser, nemlig evnen til at iværksætte en afskærmningsstrategi for input, fremgår det af punkt 35 i retningslinjerne om ikke-horisontale fusioner og af 499. betragtning til den anfægtede afgørelse, at den vertikalt integrerede virksomhed, der opstår ved fusionen, skal have en betydelig markedskraft på det førliggende marked, dvs. i det foreliggende tilfælde markedet for engroslevering af premium betalings-tv med sportsindhold.
I henhold til 409. og 500. betragtning til den anfægtede afgørelse havde den fusionerede enhed en markedsandel på mindre end 10% hvad angår indtægter på det eventuelle marked for engroslevering og ‑erhvervelse af premium betalings-tv med sportsindhold, som var den snævrest påtænkte segmentering af markedet. Ifølge 502. betragtning til den anfægtede afgørelse havde Ziggo Sport Totaal endvidere betydeligt færre abonnenter end Fox Sports, selv om sidstnævntes priser var højere. Ifølge 517. betragtning til den anfægtede afgørelse havde Ziggo Sport Totaal endvidere mindre end 5% af abonnenterne på betalings-tv i Nederlandene. Endvidere fremgår det af 518. og 519. betragtning til den anfægtede afgørelse, at forbruget af audiovisuelt indhold på mobilt udstyr udgjorde mindre end 3% af det samlede forbrug af tv-produkter, og blot 12% af de forbrugere, der benyttede mobilt udstyr til at se audiovisuelt indhold, så direkte tv, og navnlig sportsbegivenheder. Det fremgår af en uafhængig undersøgelse, at nærmere bestemt kun 4% af abonnenterne på Ziggo Sport Totaal så denne kanal på deres mobile udstyr i sidste kvartal i 2015, hvilket antyder, at udelukkende en ubetydelig andel af de 3% af de samlede abonnenter på betalings-tv, som abonnerer på Ziggo Sport Totaal, er interesserede i at tilgå denne kanal på deres mobile udstyr.
Det følger af det ovenstående, at det var uden at foretage en åbenbart urigtig vurdering, at Kommissionen i den anfægtede afgørelse konkluderede, at den fusionerede enhed havde evne til at iværksætte en afskærmningsstrategi for input vedrørende bl.a. Ziggo Sport Totaal på markedet for levering af pakker med fastnet-mobiltjenester »multiple play«.
Ingen af sagsøgerens argumenter kan anfægte denne konklusion.
For det første skal argumentet om stillingen på markedet for pakker med »multiple play«-tjenester for den fusionerede enhed forkastes som uvirksomt og under alle omstændigheder som ugrundet. Som anført ovenfor i præmis 121, er det for det første stillingen på det førliggende marked og ikke stillingen på det efterfølgende marked, der er afgørende for at vurdere evnen til at iværksætte en afskærmningsstrategi for input. For det andet fremgår det under alle omstændigheder af tabel 11, der er anført i 364. betragtning til den anfægtede afgørelse, at markedsandelene for den fusionerede enhed på markedet for levering af »multiple play«-pakker med fastnet-mobiltjenester var lavere end 20%, hvorimod sagsøgerens markedsandel oversteg 80%.
Det skal i denne henseende præciseres, som Kommissionen har anført, at de oplysninger, som sagsøgeren har fremlagt, hvorefter den fusionerede enhed ville have en markedsandel på mere end 50% på markedet for pakker med »multiple play«-tjenester, vedrører alle markederne for pakker med tjenester, selv om udelukkende markedet for pakker med et mobilt element af de ovenfor i præmis 112-117 anførte grunde er relevant med henblik på nærværende analyse. Det dokument, som den nederlandske konkurrencemyndighed har udarbejdet, og som fremgår af bilag 20 til stævningen, kan følgelig ikke underbygge sagsøgerens tese, eftersom det skøn over markedsandelene, som det indeholder, vedrører alle pakkerne med »multiple play«-tjenester.
For det andet skal argumentet om, at Ziggo Sport Totaal og Fox Sports ikke skulle være omfattet af det samme relevante marked, med henblik på at vurdere den fusionerede enheds evne til at iværksætte en afskærmningsstrategi forkastes af de ovenfor i præmis 65-71 anførte grunde.
For det tredje skal argumentet om Kommissionens angivelige ændring af den anfægtede afgørelse som led i denne tvist ligeledes forkastes. Ud over Kommissionens forklaringer om, at 500. betragtning til den ikke-fortrolige udgave af den anfægtede afgørelse indeholdt en simpel skrivefejl, skal det blot konstateres, at fodnote 269, der er indsat i 409. betragtning til den anfægtede afgørelse, indeholdt et værdiinterval med de korrekte cifre. Denne åbenbare modstrid mellem disse to betragtninger i den anfægtede afgørelse bekræfter, at den ikke-fortrolige udgave af den anfægtede afgørelse indeholdt en simpel skrivefejl i 500. betragtning, som Kommissionen havde anført.
For det fjerde har sagsøgeren foretaget en urigtig fortolkning af dom af 26. oktober 2017, KPN mod Kommissionen (
T-394/15
, ikke trykt i Sml.,
EU:T:2017:756
). I denne dom fastslog Retten nemlig ikke, at en aktør kan have markedskraft, selv om der findes en væsentligt større konkurrent på markedet. Retten bemærkede alene, at den blotte tilstedeværelse af to aktører på et marked ikke udelukkede, at en af disse kan have en markedskraft, uden at der blev foretaget en analyse af deres markedsstilling.
For det femte har sagsøgeren desuden foretaget en urigtig udlægning af 504. betragtning til den anfægtede afgørelse, eftersom hovedparten af besvarelserne på markedsundersøgelsen i modsætning til, hvad sagsøgeren har anført, angav, at det ikke var nødvendigt at tilbyde alle kanaler inden for premium betalings-tv med sportsindhold, dvs. Ziggo Sport Totaal og Fox Sports. I modsætning til, hvad sagsøgeren har gjort gældende, fremgår det endvidere af læsningen af det spørgsmål, som Kommissionen stillede under markedsundersøgelsen, at det var tilstrækkelig klart på dette punkt.
For det sjette skal det fastslås, at de dokumenter, der er vedlagt som bilag til stævningen, ikke kan rejse tvivl om konklusionen om den manglende evne til at iværksætte en afskærmningsstrategi for input hvad angår Ziggo Sport Totaal.
Navnlig indeholder artiklen i
TelecomPaper
, der fremgår af bilag 17 til stævningen, som henviser til et reklamefremstød vedrørende Ziggo Sport, ikke betragtninger, der kan rejse tvivl om fraværet af markedskraft på det førliggende marked for den fusionerede enhed. Det samme gælder for den artikel, der fremgår af bilag 18 til stævningen, som ikke giver mulighed for at underbygge eksistensen af en markedskraft på det førliggende marked som følge af Ziggo Sport Totaal, eftersom den pågældende artikel ikke omtaler denne kanal.
Hvad angår det uddrag fra hjemmesiden for den fusionerede enhed, som fremgår af bilag 19 til stævningen, hvori meddeles en prisstigning for enhedens slutkunder, der er begrundet i en stigning af dens omkostninger, skal det bemærkes, at det ikke er sikkert, at dette underbygger eksistensen af en risiko for vertikale virkninger. Dette dokument kan navnlig ikke understøtte tesen om, at den fusionerede enhed havde en markedskraft på det førliggende marked som følge af Ziggo Sport Totaal, hvilket er en ufravigelig betingelse for, at der foreligger en risiko for inputafskærmning.
Det andet anbringendes første led må derfor forkastes. Henset til, at de tre betingelser angående eksistensen af en risiko for inputafskærmning er kumulative, hvilket sagsøgeren i øvrigt ikke har anfægtet, er det ufornødent at undersøge det andet anbringendes andet og tredje led. På baggrund af det ovenstående skal det andet anbringende forkastes som ugrundet.
Om det tredje anbringende vedrørende tilsidesættelse af begrundelsespligten
Med det tredje anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen i den anfægtede afgørelse tilsidesatte begrundelsespligten hvad angår afgrænsningen af det relevante marked og den manglende risiko for inputafskærmning i forhold til konkurrenterne på markedet for »multiple play«-pakker med fastnet-mobiltjenester.
I den anfægtede afgørelse godtgjorde Kommissionen navnlig ikke, at Fox Sports og Eurosport er attraktive alternativer til Ziggo Sport Totaal, ligesom den ikke forklarede, hvorfor der er substituerbarhed mellem det forskellige sportsindhold, f.eks. mellem fodbold og Formel 1. Endvidere tog Kommissionen i den anfægtede afgørelse ikke hensyn til betydningen af indholdet i sin analyse af fusionens virkninger på markedet for »multiple play«-pakker med fastnet-mobiltjenester. Ifølge sagsøgeren begrundede Kommissionen heller ikke, hvorfor den mente, at det ikke var sandsynligt, at den eventuelle stigning i indtægterne som følge af nye abonnenter kunne kompensere for tabet af indtægter fra de licenser til Ziggo Sport Totaal, som indrømmes andre aktører.
I replikken har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen burde have begrundet sin beslutning om ikke at finde, at der skulle foretages en yderligere segmentering af markedet for premium betalings-tv med sportsindhold efter dette indhold. Henset til, at sagsøgeren fremsatte disse argumenter under den administrative procedure, burde Kommissionen have undersøgt dem.
Kommissionen har, støttet af intervenienterne, bestridt sagsøgerens argumenter.
Det fremgår af fast retspraksis, at den begrundelse, som kræves i henhold til artikel 296 TEUF, skal tilpasses karakteren af den pågældende retsakt og klart og utvetydigt angive de betragtninger, som den institution, der har udstedt den anfægtede retsakt, har lagt til grund, således at de berørte parter kan få kendskab til grundlaget for den trufne foranstaltning, og således at den kompetente ret kan udøve sin prøvelsesret. Det nærmere indhold af begrundelseskravet skal fastlægges i lyset af den konkrete sags omstændigheder, navnlig indholdet af den pågældende retsakt, arten af de anførte grunde samt den interesse, som retsaktens adressater samt andre, der må anses for umiddelbart og individuelt berørt af retsakten, kan have i begrundelsen. Det kræves ikke, at begrundelsen angiver alle de forskellige relevante faktiske og retlige momenter, da spørgsmålet, om en afgørelses begrundelse opfylder kravene efter nævnte artikel 296, ikke blot skal vurderes i forhold til ordlyden, men ligeledes i forhold til den sammenhæng, hvori den indgår, samt under hensyn til alle de retsregler, som gælder på det pågældende område (jf. dom af 10.7.2008, Bertelsmann og Sony Corporation of America mod Impala,
C-413/06 P
,
EU:C:2008:392
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Udstederen af en sådan retsakt er imidlertid ikke forpligtet til at tage stilling til forhold, der er af klart underordnet relevans, eller at foregribe potentielle indsigelser. Desuden må kravene til en retsakts begrundelse afpasses efter de faktiske muligheder og de tekniske eller tidsmæssige betingelser, hvorunder retsakten bliver til. Ved udøvelsen af sin fusionskontrolbeføjelse tilsidesætter Kommissionen heller ikke sin begrundelsespligt, hvis den ikke i sin afgørelse giver en nøje begrundelse for vurderingen af en række aspekter af fusionen, som den finder er åbenbart uvedkommende, uden betydning eller af klart sekundær betydning for vurderingen af den. Et sådant krav ville således være vanskeligt at forene med kravet om hurtighed og de korte frister under proceduren, som Kommissionen er underlagt, når den udøver sin fusionskontrolbeføjelse, og som udgør en del af de særlige omstændigheder ved en fusionskontrolprocedure (dom af 10.7.2008, Bertelsmann og Sony Corporation of America mod Impala,
C-413/06 P
,
EU:C:2008:392
, præmis
).
Skønt det i denne forbindelse er korrekt, at Kommissionen ikke er forpligtet til i begrundelsen for afgørelser, den har vedtaget i henhold til forordningen, at tage stilling til alle forhold og argumenter, som er fremlagt for den, herunder forhold, som klart er af underordnet betydning for den krævede vurdering, forholder det sig ikke desto mindre således, at Kommissionen skal redegøre for de faktiske omstændigheder og retlige betragtninger, der har været afgørende for afgørelsen. Begrundelsen skal endvidere være logisk og må særligt ikke indeholde selvmodsigelser (dom af 10.7.2008, Bertelsmann og Sony Corporation of America mod Impala,
C-413/06 P
,
EU:C:2008:392
, præmis
).
Det følger endvidere af retspraksis, at manglende eller utilstrækkelig begrundelse er et anbringende om en tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter, der som sådant adskiller sig fra anbringendet om, at afgørelsen er truffet af de forkerte grunde, idet prøvelsen af det sidstnævnte forhold henhører under behandlingen af afgørelsens materielle rigtighed (dom af 19.6.2009, Qualcomm mod Kommissionen,
T-48/04
,
EU:T:2009:212
, præmis
).
Der skal tages stilling til sagsøgerens tredje anbringende på baggrund af disse betragtninger.
For det første har sagsøgeren gjort gældende, at den anfægtede afgørelse tilsidesatte begrundelsespligten for så vidt angår afgrænsningen af det relevante marked. I den anfægtede afgørelse forklarede Kommissionen navnlig ikke, hvorfor Fox Sports er et attraktivt alternativ til Ziggo Sport Totaal, og hvorfor der er substituerbarhed mellem det forskellige sportsindhold. Kommissionen burde derfor have begrundet sin beslutning om ikke at finde, at der skulle foretages en yderligere segmentering af markedet for premium betalings-tv med sportsindhold efter sportsindholdet.
Disse argumenter kan ikke tiltrædes.
Som det navnlig fremgår ovenfor af præmis 70 og 71, støttede Kommissionen i den anfægtede afgørelse nemlig sin konklusion om afgrænsningen af det relevante marked på følgende betragtninger. Først og fremmest anførte et vist antal besvarelser på markedsundersøgelsen, at kanalerne Ziggo Sport Totaal og Fox Sports konkurrerede om de samme kunder, havde et lignende indhold og var ved at kunne erstatte hinanden i højere grad. Endvidere bemærkede Kommissionen, at kunderne, dvs. detailleverandørerne, havde adgang til et vist antal kanaler inden for premium betalings-tv med sportsindhold, navnlig Fox Sports, som alternativ til Ziggo Sport Totaal. Endvidere anførte hovedparten af besvarelserne på markedsundersøgelsen, at Fox Sports havde et udbud af indhold, der var lige så – eller endda mere – attraktivt end Ziggo Sport Totaals indhold. De fleste besvarelser på undersøgelsen gjorde gældende, at det var væsentligt for leverandører af tv-tjenester på detailbasis at tilbyde i hvert fald én kanal premium betalings-tv med sportsindhold, hvorimod alene et mindretal anførte, at det var nødvendigt at tilbyde alt premium betalings-tv med sportsindhold, der var tilgængeligt i Nederlandene.
Henset til disse betragtninger kan den anfægtede afgørelse ikke kritiseres for en tilsidesættelse af begrundelsespligten ved ikke at foretage en yderligere segmentering af markedet for engroslevering og ‑erhvervelse af premium betalings-tv med sportsindhold, idet Ziggo Sport Totaal og Fox Sports var substituerbare på efterspørgselssiden, dvs. ud fra synspunktet hos leverandørerne af tv-tjenester på detailbasis.
For det andet har sagsøgeren gjort gældende, at den anfægtede afgørelse er behæftet med en tilsidesættelse af begrundelsespligten, idet der ikke tages hensyn til betydningen af indholdet i analysen af fusionens virkninger på markedet for »multiple play«-pakker med fastnet-mobiltjenester.
Dette argument skal forkastes.
Som det navnlig fremgår af 502., 504. og 507. betragtning til den anfægtede afgørelse, har Kommissionen bl.a. støttet konklusionen om den manglende risiko for konkurrencebegrænsende inputafskærmning på eksistensen af et alternativ til Ziggo Sport Totaal, som ligeledes har et – måske mere – attraktivt indhold, nemlig Fox Sports, der er tilgængelig for konkurrenter til den fusionerede enhed på det efterfølgende marked.
For så vidt som sagsøgerens argumenter som led i det tredje anbringende kan forstås således, at de i virkeligheden anfægter Kommissionens vurdering hvad angår realiteten i den anfægtede afgørelse, som Kommissionen har gjort gældende, skal disse argumenter endelig forkastes af de grunde, som er anført i gennemgangen af det første og det andet anbringende ovenfor i præmis 57-90 og 118-133.
I betragtning af det ovenfor anførte må det tredje anbringende forkastes som ugrundet.
På baggrund af de ovenstående betragtninger må Kommissionen frifindes i det hele.
Sagsomkostninger
Ifølge procesreglementets artikel 134, stk. 1, pålægges det den tabende part at betale sagsomkostningerne, hvis der er nedlagt påstand herom. Da sagsøgeren har tabt sagen, bør det pålægges denne at betale sagsomkostningerne i overensstemmelse med Kommissionens og intervenienternes påstand herom.
Sagsøgeren bærer følgelig sine egne omkostninger og betaler Kommissionens og intervenienternes omkostninger.

På grundlag af disse præmisser udtaler og bestemmer
RETTEN (Ottende Afdeling):

1)
Europa-Kommissionen frifindes.

2)
KPN BV bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen, VodafoneZiggo Group Holding BV, Vodafone Group plc og Liberty Global Europe Holding BV afholdte omkostninger.

Collins
Kancheva
Barents
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 23. maj 2019.
Underskrifter
(
*1
) – Processprog: engelsk.