CELEX: 62019CJ0266
Predhodno odločanje
Varstvo potrošnikov
Direktiva 2011/83/EU
Člen 6(1)(c) in (h) ter (4)
Priloga I, točka (A)
Pravica do odstopa od pogodbe
Informacije, ki jih morajo trgovci zagotoviti v zvezi s pogoji, rokom in postopki za uveljavljanje pravice do odstopa od pogodbe
Obveznost trgovca, da navede svojo telefonsko številko, ,če je na voljo‘
Obseg

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 6(1)(c) in (h) ter (4) Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta (
UL 2011, L 304, str. 64
) v povezavi s Prilogo I(A) k tej direktivi.
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo EIS GmbH, nemško družbo za spletno prodajo, in osebo TO, ki je ena njenih konkurentk, zaradi zahteve, ki jo je TO, ki svojo poslovno dejavnost opravlja kot fizična oseba, vložila zoper družbo EIS, naj preneha s svojo poslovno prakso, da v informacijah v zvezi s pravico potrošnika do odstopa od pogodbe na svoji spletni strani ne navede svoje telefonske številke.
Pravni okvir
Pravo Unije
V uvodnih izjavah 4, 5, 7 in 34 Direktive 2011/83 je navedeno:
„(4)
[…] Uskladitev [Harmonizacija] določenih vidikov potrošniških pogodb, sklenjenih na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov, je nujna za spodbujanje dejanskega potrošniškega notranjega trga, na katerem bi vladalo pravo ravnovesje med visoko ravnjo varstva potrošnikov in konkurenčnostjo podjetij […]
(5)
[…] [P]opolna uskladitev [harmonizacija] nekaterih vidikov informiranja potrošnikov in pravice do odstopa pri pogodbah, sklenjenih na daljavo in pogodbah, sklenjenih zunaj poslovnih prostorov, [bo] prispevala k visoki ravni varstva potrošnikov in boljšemu delovanju notranjega trga za poslovanje med podjetji in potrošniki.
[…]
(7)
Popolna uskladitev [harmonizacija] nekaterih ključnih zakonodajnih vidikov bi morala znatno povečati pravno varnost potrošnikov in trgovcev. Potrošniki in trgovci bi morali imeti možnost zanesti se na enotni zakonodajni okvir, temelječ na jasno opredeljenih pravnih pojmih, ki bodo urejali določene vidike pogodb med podjetji in potrošniki po vsej Uniji. Učinek take uskladitve [harmonizacije] bi moral biti odprava ovir, ki izhajajo iz razdrobljenosti pravil, in dokončna vzpostavitev notranjega trga na tem področju. Te ovire se lahko odpravijo samo z vzpostavitvijo enotnih pravil na ravni Unije. Potrošniki bi morali poleg tega uživati visoko raven varstva po vsej Uniji.
[…]
(34)
Trgovec bi moral potrošniku dati jasne in razumljive informacije, preden potrošnika zavezuje pogodba, sklenjena na daljavo ali pogodba, sklenjena zunaj poslovnih prostorov, pogodba, ki ni pogodba, sklenjena na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov, ali vsaka druga ustrezna ponudba. […]“
Člen 1 te direktive, naslovljen „Predmet urejanja“, določa:
„Namen te direktive je z doseganjem visoke ravni varstva potrošnikov prispevati k pravilnemu delovanju notranjega trga, in sicer s približevanjem nekaterih vidikov zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi s pogodbami, sklenjenimi med potrošniki in trgovci.“
Poglavje III navedene direktive, naslovljeno „Informacije za potrošnike in pravica do odstopa za pogodbe, sklenjene na daljavo, ter pogodbe, sklenjene zunaj poslovnih prostorov“, vključuje člene od 6 do 16 te direktive.
Člen 6 te direktive, naslovljen „Obveznosti glede informacij v zvezi s pogodbami, sklenjenimi na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov“, določa:
„1.   Preden pogodba, sklenjena na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov, ali kaka druga podobna ponudba, potrošnika zavezuje, trgovec potrošniku na jasen in razumljiv način zagotovi naslednje informacije:
[…]
(c)
fizični naslov sedeža podjetja trgovca, njegovo telefonsko številko, številko faksa in elektronski naslov, kadar so na voljo, da bi lahko potrošnik hitro stopil v stik s trgovcem in učinkovito komuniciral z njim, po potrebi pa tudi fizični naslov in identiteto trgovca, v imenu katerega deluje;
[…]
(h)
kadar obstaja pravica do odstopa od pogodbe, pogoje, rok in postopke za uveljavljanje te pravice v skladu s členom 11(1) ter vzorčni odstopni obrazec iz Priloge I(B);
[…]
4.   Informacije iz točk (h), (i) in (j) odstavka 1 se lahko zagotovijo na vzorčnem obrazcu za informacije o pravici do odstopa iz Priloge I(A). Trgovec izpolni obveznosti glede informacij, določenih v točkah (h), (i) in (j) odstavka 1, če je ustrezno izpolnil ta obrazec z informacijami ter jih posredoval potrošniku.
5.   Informacije iz odstavka 1 so sestavni del pogodbe, sklenjene na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov, in se ne spreminjajo, razen če se pogodbeni stranki izrecno ne dogovorita drugače.
[…]“
Člen 11 Direktive 2011/83, naslovljen „Uveljavljanje pravice do odstopa od pogodbe“, v odstavku 1 določa:
„Potrošnik pred iztekom odstopnega roka trgovca obvesti o svoji odločitvi, da odstopa od pogodbe. V ta namen lahko:
(a)
uporabi vzorčni odstopni obrazec iz Priloge I(B) ali
(b)
poda katero koli drugo nedvoumno izjavo, v kateri navede svojo odločitev o odstopu od pogodbe.
[…]“
Priloga I k tej direktivi, naslovljena „Informacije v zvezi z uveljavljanjem pravice do odstopa od pogodbe“, vsebuje točko A, naslovljeno „Vzorčna navodila za odstop od pogodbe“, in točko B, naslovljeno „Vzorčni odstopni obrazec“.
V točki A te priloge so med drugim podana navodila, ki jih mora trgovec upoštevati, da potrošniku posreduje standardizirane informacije o njegovi pravici do odstopa od pogodbe in, natančneje, to navodilo:
„Vstavite vaše ime, fizični naslov ter, če je to mogoče, vašo telefonsko številko, številko telefaksa in elektronski naslov.“
Točka B navedene priloge I vsebuje rubriko s tem besedilom:
„[tukaj trgovec vstavi svoje ime, fizični naslov ter po možnosti številko telefaksa in elektronski naslov]“.
Nemško pravo
Člen 312d Bürgerliches Gesetzbuch (civilni zakonik, v nadaljevanju: BGB), naslovljen „Obveznosti glede informacij“, v odstavku 1 določa:
„V primeru pogodb, sklenjenih zunaj poslovnih prostorov, in pogodb, sklenjenih na daljavo, mora trgovec potrošnika obvestiti v skladu z določbami člena 246a Einführungsgesetz zum Bürgerlichen Gesetzbuche [(uvodni zakon k civilnemu zakoniku)]. Informacije, ki jih trgovec zagotovi v okviru izpolnjevanja te obveznosti, postanejo sestavni del pogodbe, razen če se pogodbene stranke niso izrecno drugače dogovorile.“
Člen 246a uvodnega zakona k civilnemu zakoniku (v nadaljevanju: EGBGB), naslovljen „Obveznosti glede informacij v zvezi s pogodbami, sklenjenimi zunaj poslovnih prostorov, in pogodbami na daljavo, razen pogodb o finančnih storitvah“, v odstavku 1 določa:
„(1)   Trgovec mora v skladu s členom 312d(1) BGB potrošniku zagotoviti naslednje informacije:
[…]
2.
svojo identiteto, na primer svoje poslovno ime, fizični naslov sedeža svojega podjetja, svojo telefonsko številko, ter če sta na voljo, številko telefaksa in elektronski naslov, če je potrebno, pa tudi fizični naslov in identiteto trgovca, v imenu katerega deluje,
[…]
(2)   Če ima potrošnik pravico do odstopa od pogodbe v skladu s členom 312g(1) BGB, mora trgovec potrošnika obvestiti:
1.
o pogojih, rokih in postopku za uveljavljanje pravice do odstopa od pogodbe v skladu s členom 355(1) BGB ter z vzorčnim odstopnim obrazcem iz priloge 2,
[…]
Trgovec lahko te obveznosti glede informacij izpolni, tako da predloži vzorčni obrazec navodila za odstop od pogodbe iz priloge 1, ki je pravilno izpolnjen in je v obliki besedila.
(3)   Trgovec mora potrošnika tudi obvestiti:
1.
da potrošnik nima pravice do odstopa od pogodbe na podlagi člena 312 g(2), točke 1, 2, 5 in od 7 do 13, BGB, v skladu s katerim potrošnik ne more preklicati svoje izjave volje,
[…]“
Člen 3(1) Gesetz gegen den unlauteren Wettbewerb (zakon o preprečevanju nelojalne konkurence) v različici, ki se uporablja za spor o glavni stvari (v nadaljevanju: UWG), določa:
„Nepoštene poslovne prakse so prepovedane […]“
Člen 4, točka 11, UWG določa:
„Dejanje nelojalne konkurence stori, kdor
[…]
11.
krši zakonsko določbo, s katero se med drugim ureja ravnanje na trgu v interesu tržnih udeležencev.“
Spor o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje
Družba EIS je 29. decembra 2014 TO, njeni konkurentki pri prodaji erotičnih izdelkov prek spleta, poslala zahtevo, naj preneha s svojo poslovno prakso, ki je med drugim vključevala posredovanje nezakonite informacije o pravici potrošnikov, da uveljavijo svojo pravico do odstopa od pogodbe po sklenitvi pogodbe. Družba EIS je v okviru tega poziva TO naložila, naj ji posreduje
strafbewehrte Unterlassungserklärung
(zaveza, za katero je v primeru neizpolnitve zagrožena denarna kazen), s katero ta oseba izjavlja, da se zaveže, da bo to prakso prenehala, sicer se ji lahko naloži kazen.
TO je 8. januarja 2015 družbi EIS posredovala tako zavezo. Z dopisom z dne 12. januarja 2015 pa ji je poslala zahtevo za prenehanje poslovne prakse, v skladu s katero ta družba v informacijah v zvezi s pravico potrošnika do odstopa od pogodbe na svoji spletni strani ne navaja telefonske številke.
Družba EIS je pri Landgericht Arnsberg (deželno sodišče v Arnsbergu, Nemčija) vložila tožbo, s katero je predlagala, naj se ugotovi, da TO ni upravičena zahtevati prenehanja poslovne prakse, navedene v zahtevi z dne 12. januarja 2015. TO je z nasprotno tožbo predlagala, naj se družbi EIS naloži prenehanje prakse, navedene v tem pozivu.
Landgericht Arnsberg (deželno sodišče v Arnsbergu) je s sodbo z dne 9. julija 2015 tožbo družbe EIS zavrnilo in ugodilo nasprotni tožbi TO.
Oberlandesgericht Hamm (višje deželno sodišče v Hammu, Nemčija) je s sodbo z dne 10. avgusta 2017 v bistvu zavrnilo pritožbo, ki jo je družba EIS vložila zoper navedeno sodbo.
Družba EIS je pri predložitvenem sodišču, Bundesgerichtshof (zvezno vrhovno sodišče, Nemčija), zoper sodbo, izdano v pritožbenem postopku, vložila revizijo.
Predložitveno sodišče meni, da je rešitev spora o glavni stvari odvisna od tega, ali se z informacijami v zvezi s pravico potrošnika do odstopa od pogodbe, ki jih na svoji spletni strani zagotavlja družba EIS, kršita člen 312d(1), prvi stavek, BGB ter člen 246a(1), drugi pododstavek, prvi stavek, točka 1, in drugi stavek, EGBGB v povezavi s Prilogo 1 k EGBGB, in ali so zato te informacije protikonkurenčne v smislu člena 3 in člena 4, točka 11, UWG. V zvezi s tem navaja, da je z navedenima določbama v nemško pravo prenesen člen 6(1)(h) in (4) Direktive 2011/83 v povezavi s Prilogo I(A) k tej direktivi in da ju je zato treba razlagati v skladu s tema določbama.
Kot je razvidno iz predložitvene odločbe, je v obravnavanem primeru družba EIS uporabila standardizirane informacije o odstopu od pogodbe iz Priloge I(A) k Direktivi 2011/83. Vendar družba EIS ni navedla svoje telefonske številke, čeprav je za dejavnost svojega podjetja imela telefonsko linijo. Vendar je družba EIS svojo telefonsko številko navedla v okviru pravnih obvestil na svoji spletni strani ter jasno in čitljivo na spodnjem delu domače strani na navedeni spletni strani.
Predložitveno sodišče navaja, da družba EIS, ker ne sklepa pogodb po telefonu, trdi, da potrošnikom ni dolžna dati na voljo telefonske linije, da bi jim omogočila, da po potrebi uveljavljajo svojo pravico do odstopa od pogodbe v zvezi s pogodbami, sklenjenimi na daljavo.
V teh okoliščinah želi predložitveno sodišče izvedeti, ali je telefonska številka v smislu navodila za izpolnjevanje vzorčnega obrazca za informacije o pravici do odstopa iz Priloge I(A) Direktive 2011/83 „dana na voljo“, če trgovec svojo telefonsko številko navede v okviru pravnih obvestil, ali če jo jasno in razločno prikaže na začetni spletni strani. V zvezi s tem meni, da če trgovec jasno ne pojasni, da ta številka ni namenjena podajanju izjav o odstopu od pogodbe, je treba za navedeno telefonsko številko šteti, da je „dana na voljo“ v smislu Priloge I(A) k Direktivi 2011/83.
Predložitveno sodišče tudi meni, da okoliščina, da trgovec telefonske številke, ki se uporablja za dejavnost njegovega podjetja, ne uporablja za sklepanje pogodb pri prodaji na daljavo, ne izključuje možnosti uporabe te telefonske številke za prejemanje izjav potrošnikov o odstopu od pogodbe.
Poleg tega predložitveno sodišče pojasnjuje, da se ta zadeva nanaša le na vprašanje prejema izjav potrošnikov, ki se nanašajo na uveljavljanje njihove pravice do odstopa od pogodbe, drugače kot v zadevi, v kateri je Bundesgerichtshof (zvezno vrhovno sodišče) Sodišču predložilo vprašanja v zvezi z razlago člena 6(1)(c) Direktive 2011/83 in v kateri je bila izdana sodba z dne 10. julija 2019, Amazon EU (
C‑649/17
,
EU:C:2019:576
), v zvezi z obveznostmi glede predpogodbenih informacij.
V teh okoliščinah je Bundesgerichtshof (zvezno vrhovno sodišče) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:
„1.
Ali je telefonska številka v smislu navodila za izpolnjevanje vzorčnega obrazca za informacije o pravici do odstopa iz Priloge I(A) k Direktivi 2011/83/EU „dana na voljo“, če trgovec telefonsko številko navede v pravnih obvestilih ali če jo jasno in razločno prikaže na začetni spletni strani?
2.
Ali je telefonska številka v smislu navodila za izpolnjevanje vzorčnega obrazca za informacije o pravici do odstopa iz Priloge I(A) k Direktivi 2011/83/EU „dana na voljo“, če trgovec telefonsko linijo sicer uporablja v poslovne namene, vendar ne za sklepanje pogodb na daljavo, zaradi česar je tudi ne uporablja za razveljavitev pogodb, sklenjenih na daljavo, torej za sprejemanje odstopnih izjav?“
Vprašanji za predhodno odločanje
Predložitveno sodišče želi z vprašanjema, ki ju je treba obravnavati skupaj, v bistvu izvedeti, prvič, ali je treba člen 6(1)(c) Direktive 2011/83 razlagati tako, da je treba v položaju, v katerem je telefonska številka trgovca prikazana na njegovi spletni strani in se uporablja za dejavnosti njegovega podjetja, za to številko šteti, da je „na voljo“ v smislu te določbe, in drugič, ali je treba člen 6(1)(c) in (h) ter (4) te direktive v povezavi s Prilogo I(A) k tej direktivi, razlagati tako, da mora trgovec, ki potrošniku, preden ga zavezuje pogodba, sklenjena na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov, posreduje informacije o načinih uveljavljanja pravice do odstopa od pogodbe, tako da za to uporabi standardizirane informacije iz Priloge I(A) k tej direktivi, navesti tudi telefonsko številko, tako da temu potrošniku omogoči, da mu sporoči morebitno odločitev o uveljavljanju te pravice.
Najprej je treba opozoriti, da v skladu s členom 6(1)(c) Direktive 2011/83 trgovec potrošniku, preden pogodba, sklenjena na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov, ali kaka druga podobna ponudba potrošnika zavezuje, na jasen in razumljiv način zagotovi informacije o fizičnem naslovu sedeža podjetja trgovca, njegovo telefonsko številko, številko faksa in elektronski naslov, kadar so ti na voljo, da bi potrošnik lahko hitro stopil v stik s trgovcem in učinkovito komuniciral z njim, po potrebi pa tudi fizični naslov in identiteto trgovca, v imenu katerega deluje.
Kot je razvidno iz člena 6(1)(h) te direktive, mora trgovec, če obstaja pravica do odstopa od pogodbe, potrošniku pred sklenitvijo pogodbe posredovati informacije o pogojih, roku in postopkih za uveljavljanje te pravice v skladu s členom 11(1) navedene direktive ter vzorčni odstopni obrazec iz Priloge I(B) k tej direktivi.
V skladu s členom 6(4) Direktive 2011/83 se lahko informacije iz odstavka 1, od (h) do (j), tega člena zagotovijo s standardiziranimi informacijami o odstopu od pogodbe iz Priloge I(A) k tej direktivi. Prav tako je pojasnjeno, da se šteje, da je trgovec izpolnil obveznosti glede informacij, določene v navedenem členu 6(1), od (h) do (j), če je navedene informacije ustrezno izpolnil in jih posredoval potrošniku.
V Prilogi I(A) k Direktivi 2011/83 so med drugim podana navodila, ki jih mora trgovec upoštevati, da potrošniku posreduje standardizirane informacije o njegovi pravici do odstopa od pogodbe in, natančneje, to navodilo:
„Vstavite vaše ime, fizični naslov ter, če je to mogoče, vašo telefonsko številko, številko telefaksa in elektronski naslov.“
V zvezi s tem je iz sodbe z dne 10. julija 2019, Amazon EU (
C‑649/17
,
EU:C:2019:576
), v bistvu razvidno, da je treba člen 6(1)(c) Direktive 2011/83 na eni strani razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki trgovcu nalaga, da pred sklenitvijo pogodbe s potrošnikom na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov iz člena 2, točki 7 in 8, te direktive v vseh okoliščinah da na voljo svojo telefonsko številko. Navedena določba na drugi strani ne pomeni, da mora trgovec vzpostaviti telefonsko linijo, da bi potrošnikom omogočil, da z njim vzpostavijo stik, obveznost posredovanja te telefonske številke pa je s to določbo naložena le v primerih, v katerih ta trgovec že ima to sredstvo za komuniciranje s potrošniki.
Natančneje, Sodišče je v tej sodbi razsodilo, da člen 6(1)(c) Direktive 2011/83 sicer ne določa natančne narave komunikacijskega sredstva, ki ga mora trgovec vzpostaviti, vendar ta določba od trgovca nujno zahteva, da vsakemu potrošniku da na voljo komunikacijsko sredstvo, ki mu omogoča, da z njim hitro vzpostavi stik in da z njim učinkovito komunicira (sodba z dne 10. julija 2019, Amazon EU,
C‑649/17
,
EU:C:2019:576
, točka
).
Očitno je, da brezpogojna obveznost, da se potrošniku v vseh okoliščinah zagotovi telefonska številka, ki potrošnikom omogoča, da s trgovcem vzpostavijo stik, ni sorazmerna, zlasti v gospodarskem okviru delovanja nekaterih podjetij, predvsem najmanjših, ki si morda prizadevajo zmanjšati svoje stroške poslovanja, tako da organizirajo prodajo ali opravljanje storitev na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov (sodba z dne 10. julija 2019, Amazon EU,
C‑649/17
,
EU:C:2019:576
, točka
).
Iz sodne prakse Sodišča, navedene v točkah od 33 do 35 te sodbe, je razvidno, da trgovcu, ki s potrošnikom sklene pogodbo prek spletne strani in pri tem ne uporablja telefonske linije, pri čemer ima telefonsko linijo za vodenje drugih vidikov dejavnosti svojega podjetja, načeloma temu potrošniku ni treba posredovati številke, dodeljene tej telefonski liniji, kadar se odloči, da bo za to, da bi navedenemu potrošniku olajšal uveljavljanje njegove pravice do odstopa od pogodbe, uporabil standardizirane informacije iz Priloge I(A) k Direktivi 2011/83.
Vendar je treba v položaju, v katerem je telefonska številka trgovca na njegovi spletni strani prikazana tako, da v očeh povprečnega potrošnika, to je potrošnika, ki je normalno obveščen ter razumno pozoren in preudaren (sodba z dne 11. septembra 2019, Romano,
C‑143/18
,
EU:C:2019:701
, točka
in navedena sodna praksa), pomeni, da ta trgovec to številko uporablja za vzpostavljanje stika s potrošniki, za to številko šteti, da je „na voljo“ za to, da se s tem trgovcem vzpostavi stik v smislu člena 6(1)(c) Direktive 2011/83. Tako je med drugim takrat, kadar je telefonska številka navedena na spletni strani v oddelku z naslovom „Kontakt“.
Ker je treba v primeru iz prejšnje točke šteti, da je telefonska številka trgovca „na voljo“ v smislu člena 6(1)(c) Direktive 2011/83 in da se ta trgovec odloči, da bo na svoji spletni strani navedel standardizirane informacije o uveljavljanju pravice potrošnika do odstopa od pogodbe, ki so navedene v Prilogi I(A) k tej direktivi, je treba šteti, da je navedeno telefonsko številko „mogoče“ vstaviti tudi v smislu zadnjenavedene določbe in mora biti navedena med temi informacijami.
Ta razlaga je v skladu s cilji Direktive 2011/83. Iz njenega člena 1 v povezavi z njenimi uvodnimi izjavami 4, 5 in 7 je namreč razvidno, da je namen te direktive doseganje visoke ravni varstva potrošnikov, tako da se jim zagotovijo informacije in varnost v transakcijah s trgovci.
Ob upoštevanju vseh zgoraj navedenih preudarkov je treba na zastavljeni vprašanji odgovoriti, da je treba člen 6(1)(c) Direktive 2011/83 razlagati tako, da je treba v položaju, v katerem se telefonska številka trgovca na njegovi spletni strani pojavi tako, da v očeh povprečnega potrošnika, to je potrošnika, ki je normalno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, pomeni, da ta trgovec to telefonsko številko uporablja za vzpostavljanje stika s potrošniki, šteti, da je ta telefonska števila „na voljo“ v smislu te določbe. V takem primeru je treba člen 6(1)(c) in (h) ter (4) te direktive v povezavi s Prilogo I(A) k tej direktivi razlagati tako, da je trgovec, ki potrošniku, preden se ta zaveže s pogodbo, sklenjeno na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov, posreduje informacije o načinih uveljavljanja pravice do odstopa od pogodbe, tako da za to uporabi standardizirane informacije iz navedene priloge I(A), dolžan to telefonsko številko navesti tudi v teh informacijah, tako da temu potrošniku omogoči, da mu sporoči morebitno odločitev o uveljavljanju te pravice.
Stroški
Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (šesti senat) razsodilo:

Člen 6(1)(c) Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta je treba razlagati tako, da je treba v položaju, v katerem se telefonska številka trgovca na njegovi spletni strani pojavi tako, da v očeh povprečnega potrošnika, to je potrošnika, ki je normalno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, pomeni, da ta trgovec to telefonsko številko uporablja za vzpostavljanje stika s potrošniki, šteti, da je ta telefonska števila „na voljo“ v smislu te določbe. V takem primeru je treba člen 6(1)(c) in (h) ter (4) te direktive v povezavi s Prilogo I(A) k tej direktivi razlagati tako, da je trgovec, ki potrošniku, preden se ta zaveže s pogodbo, sklenjeno na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov, posreduje informacije o načinih uveljavljanja pravice do odstopa od pogodbe, tako da za to uporabi standardizirane informacije iz navedene priloge I(A), dolžan to telefonsko številko navesti in tako temu potrošniku omogočiti, da mu sporoči morebitno odločitev o uveljavljanju te pravice.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: nemščina.