CELEX: 62019CJ0192
Ennakkoratkaisupyyntö
Yhteinen tullitariffi
Yhdistetty nimikkeistö
Tariffiluokittelu
Nimike 8901
Alusten rungot
Meriliikenne
Merialuksiksi suunnitellut alukset
Käsite

Ennakkoratkaisupyyntö koskee tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (
EYVL 1987, L 256, s. 1
) liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 19.9.2008 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1031/2008 (
EUVL 2008, L 291, s. 1
), olevan yhdistetyn nimikkeistön (jäljempänä yhdistetty nimikkeistö) 89 ryhmän lisähuomautuksen 1 tulkintaa.
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Rensen Shipbuilding BV ja Inspecteur van de Belastingdienst/Douane district Rotterdam (Rotterdamin tullitoimipaikan tarkastaja) ja joka koskee alusten runkojen tariffiluokittelua.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Yhdistetty nimikkeistö
Asetuksella N:o 2658/87 käyttöön otettu yhdistetty nimikkeistö perustuu maailmanlaajuiseen harmonoituun tavarankuvaus- ja tavarankoodausjärjestelmään, jonka on laatinut sittemmin Maailman tullijärjestöksi (WCO) muuttunut tulliyhteistyöneuvosto ja joka on otettu käyttöön harmonisoitua tavarankuvaus- ja ‑koodausjärjestelmää koskevalla Brysselissä 14.6.1983 tehdyllä kansainvälisellä yleissopimuksella. Kyseinen yleissopimus on yhdessä sen 24.6.1986 tehdyn muutospöytäkirjan kanssa hyväksytty Euroopan talousyhteisön puolesta 7.4.1987 tehdyllä neuvoston päätöksellä 87/369/ETY (
EYVL 1987, L 198, s. 1
).
Yhdistetyn nimikkeistön toinen osasto, jonka otsikko on ”Tullitaulukko”, sisältää XVII jakson, johon kuuluu muun muassa 89 ryhmä, jonka otsikko on ”Alukset ja uivat rakenteet”.
Yhdistetyn nimikkeistön 89 ryhmä sisältää nimikkeen 8901, jonka sanamuoto on seuraava:
”8901
Risteilyalukset, kiertoajelualukset, lautta-alukset, lastialukset, proomut ja niiden kaltaiset alukset henkilö- tai tavarankuljetukseen”.
Kyseisen 89 ryhmän nimike 8901 sisältää puolestaan seuraavat alanimikkeet:
[– –]
[– –]
8901 20
– säiliöalukset
8901 20 10
– – merialukset
8901 20 90
– – muut
[– –]
[– –]
8901 90
– muut tavarankuljetukseen tarkoitetut alukset ja muut sekä henkilö- että tavarankuljetukseen tarkoitetut alukset
8901 90 10
– – merialukset

– – muut
8901 90 91
– – – mekaanisella kuljetuskoneistolla varustamattomat
8901 90 99
– – – mekaanisella kuljetuskoneistolla varustetut
[– –]
[– –]
Yhdistetyn nimikkeistön 89 ryhmän huomautuksessa 1 todetaan seuraavaa:
”Alusten runko tai epätäydellinen tai viimeistelemätön alus, koottuna, kokoamattomana tai osiinsa purettuna, tai täydellinen alus kokoamattomana tai osiinsa purettuna, luokitellaan nimikkeeseen 8906, jos sillä ei ole määrätyn aluksen olennaista luonnetta.”
Mainitun 89 ryhmän lisähuomautuksessa 1 todetaan seuraavaa:
”Alanimikkeitä – – 89012010, – – 89019010 – – sovelletaan ainoastaan merialuksiksi suunniteltuihin aluksiin, joiden rungon kokonaispituus (lukuun ottamatta ulkonevia osia) on vähintään 12 metriä. Merialuksiksi suunniteltuja kalastusaluksia ja pelastusveneitä pidetään kuitenkin merialuksina riippumatta niiden pituudesta.”
Yhdistetyn nimikkeistön selittävät huomautukset
Euroopan komissio hyväksyy asetuksen (ETY) N:o 2658/87 9 artiklan 1 kohdan nojalla yhdistetyn nimikkeistön selittävät huomautukset (jäljempänä yhdistetyn nimikkeistön selittävät huomautukset).
Yhdistetyn nimikkeistön selittävissä huomautuksissa, sellaisina kuin ne on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä 30.5.2008 (
EUVL 2008, C 133, s. 1
), todetaan yhdistetyn nimikkeistön 89 ryhmän lisähuomautuksesta 1 seuraavaa:
”Ilmaisulla 'merialuksiksi suunnitellut alukset' tarkoitetaan aluksia, jotka rakenteen ja varusteiden perusteella kykenevät toimimaan merellä myös huonolla säällä (tuulessa, jonka voimakkuus on noin seitsemän bofori-asteikoilla mitattuna). Tällaisissa aluksissa on tavallisesti vesitiiviit kannet ja säänkestävät kansirakenteet.
– –
Ilmaisulla ”merialukset” tarkoitetaan laivoja ja ilmatyynyaluksia, jotka täyttävät edellä mainitut ehdot, myös jos niitä käytetään pääasiallisesti rannikkovesillä, jokien suistoissa, järvialueilla jne.
– – ”
Pääasian oikeusriita ja ennakkoratkaisukysymys
Rensen Shipbuilding ilmoitti toukokuussa ja syyskuussa 2009 tullille 27 Kiinasta peräisin olevaa alusten runkoa luokiteltuna yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 89019010, jota sovelletaan tavarankuljetukseen tarkoitettuihin merialuksiin.
Maaliskuussa 2012 tehdyn tullitarkastuksen johdosta Rotterdamin tullitoimipaikan tarkastaja totesi tiettyjen tämän yhtiön kirjanpitoasiakirjoista löydettyjen kaupallisten asiakirjojen ja todistusten perusteella, ettei ilmoitettuja tavaroita ole pidettävä merialusten vaan sisävesialusten rakentamiseen tarkoitettuina runkoina. Kyseiset alusten rungot luokiteltiin siten yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 89012090 muina säiliöaluksina kuin merialuksina sekä yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeisiin 89019091 ja 89019099 muina tavarankuljetukseen tarkoitettuina aluksina ja muina sekä henkilö- että tavarankuljetukseen tarkoitettuina aluksina, mekaanisella kuljetuskoneistolla varustettuna ja sillä varustamattomana, joita ei ole tarkoitettu meriliikenteeseen. Tämän jälkeen asianomaiselle annettiin maksuunpanopäätös 27.4.2012.
Gerechtshof Amsterdam (Amsterdamin ylioikeus, Alankomaat), jonka käsiteltäväksi asia saatettiin, pysytti 11.6.2015 antamallaan tuomiolla alioikeuden tuomion, jossa todettiin Rensen Shipbuildingin nostama kanne perusteettomaksi.
Hoge Raad der Nederlanden (ylin tuomioistuin, Alankomaat) kumosi mainitun Gerechtshof Amsterdamin tuomion 30.6.2017 antamallaan tuomiolla.
Koska asia on uudelleen vireillä Gerechtshof Amsterdamissa, se tarkentaa, että menettelyn tässä vaiheessa riita koskee pelkästään sitä, onko kyseiset alusten rungot luokiteltava merialuksina yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeisiin 89012010 ja 89019010 vai muina kuin merialuksina yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeisiin 89012090, 89019091 ja 89019099. Käsiteltävässä asiassa nämä alusten rungot voitaisiin luokitella kolmeen viimeksi mainittuun alanimikkeeseen, koska ne voivat toimia sisävesialusten runkoina. Jos kuitenkin osoitettaisiin, että kyseisiä aluksen runkoja voidaan käyttää merialuksen runkona, ne on luokiteltava tällaisiksi.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo, että vaikka kyseisiä alusten runkoja ei voida käyttää sellaisen aluksen runkona, jolla voidaan ylittää valtameriä täydessä lastissa huonolla säällä, pääasian asianosaiset ovat erimielisiä siitä, kuinka pitkän matkan päähän laivan on pystyttävä ajamaan rannikosta, jotta sitä voidaan pitää merialuksena. Tältä osin Rensen Shipbuilding on pääasiallisesti väittänyt, että kyseisiä alusten runkoja voidaan käyttää merialusten runkoina, koska ne voivat ajaa merellä rakentamisen loppuunsaattamisen jälkeen. Asiantuntijoiden antamien lausuntojen mukaan alukset, jotka vastaavat mitoiltaan mainittuja aluksia, pystyvät todennäköisesti ajamaan huonolla säällä enintään noin 21 meripeninkulman (noin 38 kilometrin) päässä rannikosta.
Koska yhdistetyn nimikkeistön 89 ryhmän lisähuomautuksessa 1 säädetään, että erityisesti yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeisiin 89012010 ja 89019010 kuuluvat vain ”merialukset” (hollanniksi ”schepen ontworpen en gebouwd voor de vaart in volle zee” eli ”avomerellä ajoon suunnitellut ja rakennetut alukset”), Gerechtshof Amsterdam pohtii, mitä tämä ilmaisu tarkoittaa. Se huomauttaa tässä yhteydessä, että kyseiseen lisähuomautukseen liittyvän komission selittävän huomautuksen sanamuodosta voitaisiin päätellä, että rannikkovedet, jokien suut ja järvet eivät kuulu käsitteen ”avomeri” piiriin. Koska käsitettä ”rannikkovedet” ei kuitenkaan ole määritelty, etäisyys, joka aluksen on ajettava ollakseen ”avomerellä”, on aina epätäsmällinen.
Kyseinen tuomioistuin lisää, että kun otetaan huomioon mainittu komission selittävä huomautus, jonka mukaan ”merialuksiksi suunnitelluilla aluksilla” tarkoitetaan ”aluksia, jotka rakenteen ja varusteiden perusteella kykenevät toimimaan merellä myös huonolla säällä (tuulessa, jonka voimakkuus on noin 7 bofori-asteikoilla mitattuna)”, voitaisiin ajatella, että merkitystä ei ole aluksen ja rannikon välisellä etäisyydellä vaan ainoastaan sillä mahdollisuudella, että alus pystyy ajamaan merellä huonolla säällä. Etääntyminen rannikosta vahvistaa kuitenkin huonon sään vaikutuksia erityisesti aaltojen kasvavan korkeuden vuoksi. Lisäksi se toteaa, että vaikka ei otettaisi huomioon meren (tai avomeren) käsitettä ja vaikka olisi tutkittava ainoastaan, kykeneekö alus, kun otetaan huomioon sen rakenne ja varustelu, toimimaan merellä tuulessa, jonka voimakkuus on 7 bofori-asteikolla, olisi tiedettävä, millä etäisyydellä rannikosta aluksen on pystyttävä ajamaan näissä olosuhteissa, jotta sitä voitaisiin pitää yhdistetyn nimikkeistön 89 ryhmässä tarkoitettuna ”merialuksena”.
Tässä tilanteessa Gerechtshof Amsterdam päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Yhdistetyn nimikkeistön 89 ryhmän lisähuomautuksessa 1 säädetään (muun muassa), että yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeillä 89012010 ja 89019010, 'merialukset', tarkoitetaan vain merialuksiksi [hollanninkielisessä versiossa: avomerellä ajoon] suunniteltuja laivoja. Miten ilmaisu 'avomerellä ajo' on tässä yhteydessä ymmärrettävä?”
Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelu
Aluksi on todettava, että pääasia koskee sitä, onko kyseiset alusten rungot luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeisiin, jotka koskevat ”merialuksia”, eli näiden alusten runkojen tyypin mukaan alanimikkeisiin 89012010 ja 89019010 vai alanimikkeisiin, joita sovelletaan ”muihin” aluksiin, eli alanimikkeisiin 89012090, 89019091 ja 89019099.
Ensinnäkin on muistutettava, että yhdistetyn nimikkeistön 89 ryhmän huomautuksen 1 mukaan on niin, että jos ei ole epäilystä niiden alusten tyypistä, joihin alusten rungot liittyvät, rungot luokitellaan näihin aluksiin sovellettaviin alanimikkeisiin.
Toiseksi unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan oikeusvarmuus ja valvonnan helppous edellyttävät, että tavaroiden tariffiluokittelun ratkaisevana luokitteluperusteena on yleensä oltava tavaroiden objektiivisesti todettavat ominaispiirteet ja ominaisuudet, sellaisina kuin ne on määritelty yhdistetyn nimikkeistön nimiketekstissä sekä sen jaksojen tai ryhmien huomautusten tekstissä (tuomio 19.12.2019, Amoena,
C-677/18
,
EU:C:2019:1142
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Mainitut tuotteiden objektiivisesti todettavat ominaispiirteet ja ominaisuudet on voitava tarkastaa tulliselvitystä tehtäessä (tuomio 19.12.2019, Amoena,
C-677/18
,
EU:C:2019:1142
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Kuten komissio on todennut, koska pääasiassa kyseessä olevista alusten rungoista ei ole annettu lisätietoja, on lähdettävä siitä periaatteesta, että nyt käsiteltävässä asiassa oli jo tullaushetkellä esitetty objektiiviset ominaispiirteet ja ominaisuudet, joiden perusteella alusten rungot on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan luokiteltava joko yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 890120 säiliöaluksina tai yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 890190 muina tavarankuljetukseen tarkoitettuina aluksina ja muina sekä henkilö- että tavarankuljetukseen tarkoitettuina aluksina, ja siis siitä, etteivät tällaiset alusten rungot ole samanlaisia, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava.
Tämän tarkennuksen jälkeen on palautettava mieleen, että kansallisten tuomioistuinten ja unionin tuomioistuimen välille SEUT 267 artiklalla luodussa yhteistyömenettelyssä unionin tuomioistuimen tehtävänä on antaa kansalliselle tuomioistuimelle hyödyllinen vastaus, jonka perusteella kansallinen tuomioistuin voi ratkaista siinä vireillä olevan asian. Unionin tuomioistuimen on tämän vuoksi tarvittaessa muotoiltava sille esitetyt kysymykset uudelleen (tuomio 16.2.2017, Aramex Nederland,
C-145/16
,
EU:C:2017:130
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen toimittamista tiedoista ilmenee tältä osin yhtäältä, että pääasiassa kyseessä olevia tavaroita ei voida käyttää sellaisen aluksen runkona, jolla voidaan ylittää valtameriä täydessä lastissa huonolla säällä. Toisaalta Rensen Shipbuildingin esittämien asiantuntijalausuntojen mukaan alukset, jotka vastaavat mitoiltaan esillä olevan tapauksena aluksia, pystyvät todennäköisesti ajamaan huonolla säällä enintään noin 21 meripeninkulman päässä rannikosta.
Näin ollen ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on sen käsiteltävänä olevan oikeusriidan ratkaisemiseksi tarkasteltava, kuuluvatko alukset, jotka pystyvät ajamaan huonolla säällä enintään noin 21 meripeninkulman päässä rannikosta, yhdistetyn nimikkeistön 89 ryhmän lisähuomautuksessa 1 olevaan käsitteeseen ”merialukset”.
Tähän kysymykseen vastaamiseksi on muistutettava, että täydentävästä huomautuksesta ilmenee, että merialuksia koskeviin alanimikkeisiin kuuluvat ainoastaan alukset, jotka on ensinnäkin suunniteltu merialuksiksi ja joiden rungon kokonaispituus (lukuun ottamatta ulkonevia osia) on vähintään 12 metriä, mutta tällä jälkimmäisellä edellytyksellä ei kuitenkaan ole merkitystä nyt käsiteltävässä asiassa.
Kyseisen lisähuomautuksen sanamuodosta on todettava, että sanan ”suunniteltu” käyttäminen merkitsee sitä, että ratkaisevaa on kyseisen aluksen suunnittelu eikä sen käyttö. Näin ollen samassa lisähuomautuksessa tarkoitettuna ”aluksena” pidetään alusta, joka rakenteensa ominaisuuksien vuoksi pystyy ”ajamaan merellä”, eikä sillä ole merkitystä, että alusta ei todellisuudessa käytetä tässä ominaisuudessa.
Erityisesti ilmaisun ”merialus” osalta yhdistetyn nimikkeistön 89 ryhmän lisähuomautuksen 1 kieliversiot poikkeavat toisistaan. Vaikka nimittäin muun muassa ranskankielisessä versiossa (”tenir la haute mer”) ja hollanninkielisessä versiossa (”vaart in volle zee”) viitataan ”avomereen”, saksankielisessä versiossa (”seetüchtig”) ja englanninkielisessä versiossa (”sea-going”) viitataan ainoastaan ”mereen”.
Näistä eroista huolimatta yhdistetyn nimikkeistön 89 ryhmän lisähuomautuksen 1 kaikista kieliversioista voidaan päätellä, että alusten, joiden voidaan katsoa kuuluvan tämän säännöksen soveltamisalaan, on yleisesti voitava ajaa missä tahansa merellä, avomeri mukaan lukien.
Sitä vastoin alusta, joka rakenteensa ominaisuuksien vuoksi voi ajaa ainoastaan tietyllä alueella rannikkoviivan ulkopuolella, ei voida pitää ”merelle” suunniteltuna.
Tätä tulkintaa tukee yhdistetyn nimikkeistön 89 ryhmän rakenne, koska siihen sisältyy erityisiä alanimikkeitä, jotka vastaavat yhtäältä ”merialuksia” ja toisaalta ”muita” aluksia, ja viimeksi mainitut alanimikkeet koskevat a contrario muita kuin merialuksia eli ne koskevat sisävesialuksia, kuten joki- ja järvialuksia.
Kuten Alankomaiden hallitus on todennut, erottelu merialusten ja sisävesialusten välillä menettäisi merkityksensä, jos kaikkia sisävesialuksia olisi pidettävä merialuksina sillä perusteella, että ne pystyvät teknisesti ajamaan joidenkin meripeninkulmien päässä rannikosta.
Tätä tulkintaa tukevat myös yhdistetyn nimikkeistön selittävät huomautukset, jotka voivat olla merkittävä väline eri tariffinimikkeiden tulkinnassa, vaikka ne eivät olekaan oikeudellisesti sitovia (ks. tuomio 5.9.2019, TDK-Lambda Germany,
C-559/18
,
EU:C:2019:667
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Yhdistetyn nimikkeistön 89 ryhmän lisähuomautusta 1 koskevista selittävistä huomautuksista nimittäin ilmenee, että ”merialuksiksi suunnitelluilla aluksilla” tarkoitetaan aluksia, jotka ”rakenteensa ja varusteidensa perusteella kykenevät toimimaan merellä myös huonolla säällä (tuulessa, jonka voimakkuus on noin seitsemän bofori-asteikoilla mitattuna)”. Se, että näissä selittävissä huomautuksissa viitataan kykyyn toimia ”merellä”, mahdollistaa tulkinnan, jonka mukaan riittää, että kyseisellä aluksella voidaan ajaa missä tahansa merellä, vaikka vain rannikon läheisyydessä. Jos mainituissa selittävissä huomautuksissa olisi pyritty tällaiseen tulkintaan, näihin samoihin selityksiin ei olisi ollut tarpeen lisätä, että ”merialuksina” pidetään myös aluksia, jotka täyttävät edellä mainitut edellytykset mutta joita käytetään pääasiallisesti rannikolla, suistoissa tai järvissä.
Tästä seuraa, että aluksia, jotka voivat ajaa huonolla säällä enintään muutaman meripeninkulman päässä rannikosta, ei voida pitää yhdistetyn nimikkeistön 89 ryhmän lisähuomautuksessa 1 tarkoitettuina ”merialuksina” eivätkä ne näin ollen kuulu alanimikkeisiin, jotka koskevat ”merialuksiksi” suunniteltuja aluksia.
Kaiken edellä esitetyn perusteella esitettyyn kysymykseen on vastattava, että yhdistetyn nimikkeistön 89 ryhmän lisähuomautusta 1 on tulkittava siten, että tässä lisähuomautuksessa olevaan käsitteeseen ”merialukset” eivät kuulu alukset, jotka rakenteensa ominaisuuksien vuoksi pystyvät ajamaan huonolla säällä enintään noin 21 meripeninkulman päässä rannikosta.
Oikeudenkäyntikulut
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.

Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (seitsemäs jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:

Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 19.9.2008 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EY) N:o 1031/2008, olevan yhdistetyn nimikkeistön 89 ryhmän lisähuomautusta 1 on tulkittava siten, että tässä lisähuomautuksessa olevaan käsitteeseen ”merialukset” eivät kuulu alukset, jotka rakenteensa ominaisuuksien vuoksi pystyvät ajamaan huonolla säällä enintään noin 21 meripeninkulman päässä rannikosta.

Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: hollanti.