CELEX: 62017TJ0370
Tržišno natjecanje
Koncentracije
Nizozemsko tržište TV i telekomunikacijskih usluga
Zajednički pothvat koji je samostalan poduzetnik
Odluka kojom se koncentracija proglašava sukladnom s unutarnjim tržištem i Sporazumom o EGP‑u
Preuzimanje obveza
Mjerodavno tržište
Vertikalni učinci
Očita pogreška u ocjeni
Obveza obrazlaganja

Okolnosti spora
Predmetni subjekti
Tužitelj, društvo KPN BV, posluje u sektoru kablovskih mreža za usluge televizije, širokopojasnog interneta, fiksne telefonije i pokretnih telekomunikacija u Nizozemskoj.
Vodafone Group plc jest međunarodna grupa za telekomunikacije koja posluje u sektoru pokretnih telekomunikacijskih usluga u Nizozemskoj preko društva Vodafone Libertel BV (u daljnjem tekstu: Vodafone). Osim toga, Vodafone posluje također u sektoru usluga televizije, širokopojasnog interneta i fiksne telefonije preko tužiteljeve mreže.
Liberty Global Europe Holding BV (u daljnjem tekstu: Liberty Global), koji pripada međunarodnoj grupi Liberty Global plc, jest kabelski operater koji posjeduje i upravlja kablovskim mrežama za usluge televizije, širokopojasnog interneta i fiksne telefonije u Nizozemskoj. Preko Vodafoneove mreže on također pruža pokretne telekomunikacijske usluge svojim klijentima koji koriste fiksne usluge.
Upravni postupak
Dana 14. lipnja 2016., Vodafone i Liberty Global (u daljnjem tekstu: podnositelji prijave) prijavili su Europskoj komisiji, u skladu s člankom 4. stavkom 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 139/2004 od 20. siječnja 2004. o kontroli koncentracija između poduzetnika (
SL 2004., L 24, str. 1
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 5. str. 73.), namjeravanu koncentraciju koja se sastoji od stjecanja zajedničke kontrole nad novostvorenim zajedničkim pothvatom koji je samostalan poduzetnik i na koji bi podnositelji prijave prenijeli svoje poslovne djelatnosti u Nizozemskoj. Nakon koncentracije svaki od podnositelja prijave držao bi 50 % dionica u zajedničkom pothvatu, imao ista prava glasa i ista prava za imenovanje direktora u nadzorni odbor.
Kako bi se otklonile ozbiljne sumnje, koje je Komisija utvrdila tijekom početne faze ispitivanja, 12. srpnja 2016. podnositelji prijave predložili su preuzimanje obveza u skladu s člankom 6. stavkom 2. Uredbe br. 139/2004.
Komisija je provela ispitivanje tržišta u pogledu preuzimanja tih početnih obveza. Uzimajući u obzir ishod tog ispitivanja i Komisijinu analizu predloženog preuzimanja obveza, podnositelji prijave predložili su 26. srpnja 2016. preuzimanje svojih konačnih obveza.
Pobijana odluka
Dana 3. kolovoza 2016. Komisija je donijela odluku C(2016) 5165
final
kojom se koncentracija radi stjecanja zajedničke kontrole nad zajedničkim pothvatom koji je samostalan poduzetnik od strane Vodafone i Liberty Global proglašava sukladnom s unutarnjim tržištem i Sporazumom o EGP‑u (predmet COMP/M.7978 – Vodafone – Liberty Global – Dutch JV, u daljnjem tekstu: pobijana odluka).
Utvrđivanje mjerodavnih tržišta
Prema pobijanoj odluci namjeravana operacija objedinjuje djelatnosti podnositelja prijave u Nizozemskoj. Iz navedene odluke proizlazi da je Komisija smatrala da će namjeravana operacija dovesti do određenih horizontalnih preklapanja i vertikalnih odnosa između djelatnosti stranaka na određenom broju tržišta uzduž distributivnog lanca televizijskog sadržaja i pružanja telekomunikacijskih usluga (fiksna i pokretna telefonija i širokopojasni internet) u Nizozemskoj.
Radi utvrđivanja mjerodavnih tržišta, a glede tržišta povezanih s televizijskim uslugama, Komisija je uspostavila razliku između sljedećih tržišta, koja su sva sa zemljopisnog aspekta smatrana nacionalnima:
–
tržište dodjele licenci i stjecanja prava za emitiranje televizijskog sadržaja;
–
tržište veleprodajne dobave i stjecanja televizijskih kanala;
–
tržište pružanja televizijskih usluga na malo;
Kao prvo, glede tržišta dodjele licenci i stjecanja prava za emitiranje televizijskog sadržaja, Komisija je smatrala da ga se može dodatno segmentirati, to jest na prava na nekodiranu televiziju i prava na naplatnu televiziju, prava na linearno i nelinearno emitiranje, te segmentirati prema načinu za puštanje u distribuciju, gledanom i manje gledanom sadržaju, te prema vrsti sadržaja, to jest filmovima, sportu itd.
Kao drugo, glede tržišta veleprodajne dobave i stjecanja televizijskih kanala, Komisija je isto tako smatrala da se može dodatno segmentirati, to jest na nekodirane i naplatne TV kanale, osnovne naplatne TV kanale, osnovne naplatne TV kanale i gledane naplatne TV kanale, naplatne gledane filmske TV kanale i naplatne gledane sportske TV kanale, te ovisno o infrastrukturi za distribuciju. Međutim, glede drugih segmentiranja, a osobito onog u vezi s naplatnim gledanim filmskim TV kanalima i naplatnim gledanim sportskim TV kanalima, Komisija je smatrala da pitanje treba li se tržište dalje segmentirati može ostati otvoreno s obzirom na to da se namjeravanom operacijom ne potiče problem tržišnog natjecanja koliko god tržište bilo segmentirano. Konkretno, glede naplatnih gledanih sportskih TV kanala Komisija je u uvodnoj izjavi 176. pobijane odluke istaknula da su se prema mišljenju nekih ispitanika uključenih u istraživanje tržišta, koju je Komisija provela, kanali Ziggo Sport Totaal i Fox Sports nalazili u tržišnom natjecanju za slične klijente i sličan sadržaj te su postajali sve više nadomjestivi. Kanal Ziggo Sports Totaal treba razlikovati od kanala Ziggo Sports, koji emitira manje sportskog sadržaja od kanala Ziggo Sports Totaal i koji Liberty Global nudi samo svojim pretplatnicima i to besplatno.
Kao treće, glede tržišta pružanja televizijskih usluga na malo, Komisija je smatrala da se pitanje dodatnog segmentiranja između usluga nekodirane televizije i usluga naplatne televizije, kao i između usluga linearne i nelinearne naplatne televizije, može ostaviti otvorenim s obzirom na to da će ocjena namjeravane operacije ostati ista. Glede mogućeg segmentiranja prema upotrijebljenim tehnologijama za distribuciju, Komisija je istaknula određene naznake da se pružanje televizijskih usluga na malo preko pokretnih tehnologija (3G i 4G) ne može nadomjestiti drugim tehnologijama za distribuciju, to jest zemaljskom analognom televizijom, kablom, televizijom preko interneta (ili IPTV na engleskom) i satelitom. Međutim, ona je smatrala da se navedeno pitanje može ostaviti otvorenim s obzirom na to da će ocjena namjeravane operacije ostati ista.
Osim toga, Komisija je iznijela niz razmatranja u vezi s tržištima maloprodajnim pružanjem usluga fiksne telefonije, pokretne telefonije i pristupa internetu, kao i o drugim susjednim tržištima, koja nisu relevantna za ovaj spor.
Naposljetku, u pobijanoj odluci Komisija je ispitala pitanje, jesu li paketi usluga „multiple play” pruženi na malo krajnjim potrošačima, to jest paketi koji uključuju barem dvije vrste usluga među uslugama pokretne telefonije, fiksne telefonije, pristupa internetu i televizije, sami za sebe tržišta koja su zasebna od svake od temeljnih usluga. Komisija je istaknula da su usluge „multiple play” vrlo popularne i da je najpopularniji paket fiksnih usluga „triple play”, to jest fiksna telefonija, pristup internetu i televizija. Međutim, Komisija je smatrala da se pitanje točnog utvrđivanja tržišta može ostaviti otvorenim s obzirom na to da u svakom slučaju namjeravana operacija potiče ozbiljne sumnje.
Učinci koncentracije na tržišno natjecanje
Glede analize učinaka namjeravane operacije na tržišno natjecanje, Komisija je ispitala horizontalne, vertikalne i konglomeratne učinke na tržišno natjecanje kao i koordinirane učinke.
–
Horizontalni učinci
U okviru svoje analize horizontalnih učinaka na tržišno natjecanje, kao prvo, glede tržišta dodjele licenci i stjecanja prava za emitiranje televizijskog sadržaja, Komisija je istaknula u pobijanoj odluci da samo Liberty Global djeluje na tom tržištu na strani potražnje kao kupac, dok Vodafone niti izravno posjeduje niti kupuje prava. Stoga Komisija smatra da nema povećanja kupovne moći koja proizlazi iz namjeravane operacije.
Kao drugo, glede tržišta veleprodajne dobave i stjecanja televizijskih kanala, na strani ponude, Komisija je u pobijanoj odluci istaknula da samo Liberty Global djeluje na tom tržištu i ima tržišne udjele manje od 40 % u svim mogućim segmentima, a osobito tržišne udjele manje od 10 % na tržištu veleprodajne dobave naplatnih gledanih sportskih TV kanala. S obzirom na to da Vodafone ne djeluje kao veleprodajni dobavljač naplatnih TV kanala, namjeravana operacija nije dala povoda nikakvom horizontalnom preklapanju.
Na tržištu veleprodajne dobave i stjecanja televizijskih kanala, na strani potražnje, Komisija je utvrdila da podnositelji prijave djeluju kao kupci kanala, kako bi ih uvrstili u svoju ponudu televizijskih usluga na malo. U tom je pogledu Komisija istaknula da je prisutnost Vodafonea skromna s tržišnim udjelima manjima od 5 %, i da Liberty Global ima tržišne udjele između 40 i 60 % ovisno o segmentiranosti tržišta. Konkretno, Komisija je u pobijanoj odluci istaknula da bi na mogućem tržištu veleprodajnog stjecanja naplatnih gledanih sportskih TV kanala subjekt koji bi nastao koncentracijom imao tržišne udjele između 40 i 50 %. Unatoč postojanju horizontalnog preklapanja, Komisija je smatrala da nema povećanja kupovne moći koja proizlazi iz namjeravane operacije, osobito zbog činjenice da je tržišni udio Vodafonea minimalan. Stoga je Komisija zaključila da namjeravana operacija ne predstavlja problem tržišnog natjecanja na tom tržištu.
Kao treće, Komisija je smatrala da namjeravana operacija potiče ozbiljne sumnje o mogućim tržištima paketa fiksnih usluga i fiksno- pokretnih usluga „multiple play”, osobito zbog uklanjanja Vodafonea, snažnog konkurenta na tim koncentriranim tržištima.
–
Vertikalni učinci
U okviru svoje analize vertikalnih učinaka Komisija je ispitala može li namjeravana operacija proizvesti učinke uskrate opskrbe ili uskrate pristupa za klijente („input or client foreclosure” na engleskom).
Glede opasnosti od uskrate opskrbe na tržištu veleprodajne dobave i stjecanja naplatnih TV programa, kao prvo, Komisija je ispitala dovodi li planirana operacija do promjena u sposobnosti subjekta nastalog koncentracijom da se upusti u strategiju uskrate opskrbe u vezi sa svojim kanalom Ziggo Sport Totaal, kao drugo, ona je ispitala njegovu motivaciju da to učini, te je, kao treće, ispitala može li to imati negativne učinke na tržišno natjecanje, osobito na silaznom tržištu maloprodajne dobave paketa fiksno‑pokretnih usluga „multiple play”. U tom je pogledu Komisija istaknula da je Liberty Global kontrolirao Ziggo Sport Totaal prije operacije i da je stoga jedina promjena koja proizlazi iz nje bila dodavanje pokretne mreže i korisnika uglavnom pokretnih usluga Vodafonea, uzimajući u obzir prestanak fiksnih djelatnosti Vodafonea u Nizozemskoj povodom preuzimanja obveza. Iz tog je razloga Komisija usredotočila svoju analizu na rizik od uskrate pristupa spram Ziggo Sport Totaala preko pokretnih mreža.
Kao prvo, glede mogućnosti uskrate pristupa, koja zahtijeva znatnu snagu na uzvodnom tržištu, Komisija je istaknula da je tržišni udio društva Liberty Global u vezi s prihodima na tržištu veleprodajne dobave televizijskih kanala manji od 10 %, čak i u slučaju najužeg segmentiranja tržišta, osobito na mogućem tržištu dobave naplatnih gledanih sportskih TV kanala. U tom pogledu Komisija je istaknula da klijenti imaju pristup alternativnim gledanim kanalima, kao što je Fox Sports, pri čemu je dodala da konkurentski pritisak izvršavaju i drugi kanali, kao što su BBC One HD, RTL, Veronica HD i Eurosport. Prema većini ispitanika u istraživanju tržišta, Ziggo Sport Totaal emitirao je sadržaj koji je obvezatan dio ponude („must‑have content” na engleskom) za pružatelje televizijskih usluga na malo, čak i ako to nije jedini kanal koji emitira sadržaj koji je obvezatan dio ponude. Osim toga, prema stajalištu tih ispitanika, Fox Sports ima ponudu sadržaja isto tako privlačnu kao što je ponuda Ziggo Sport Totaala, odnosno čak i privlačniju od nje, a što dokazuje znatno veći broj pretplatnika Fox Sportsa, iako je ona skuplja. Povrh navedenog, prema pobijanoj odluci većina ispitanika u istraživanju smatrala je da je za pružatelje televizijskih usluga na malo bitno da nude barem jedan naplatni gledani sportski TV kanal, dok je samo manjina smatrala da je nužno nuditi sve naplatne gledane sportske TV kanale koji su dostupni u Nizozemskoj.
Na temelju ovih razmatranja, te uzimajući u obzir vrlo mali broj pretplatnika Ziggo Sport Totaala, to jest oko 3 % svih pretplatnika naplatnih TV kanala u Nizozemskoj, Komisija je dovela u pitanje činjenicu da se taj kanal može smatrati neophodnim za učinkovito tržišno natjecanje na silaznom tržištu pružanja televizijskih usluga na malo. Stoga je zaključila da subjekt nastao operacijom nema sposobnost upustiti se u strategiju uskrate u vezi sa Ziggo Sport Totaalom.
Kao drugo, Komisija je primijetila da motivacija za upuštanje u strategiju uskrate Ziggo Sport Totaala ovisi o pitanju, je li to ekonomski isplativo. To je slučaj osobito ako se gubitak prihoda, koji proizlazi iz neostvarene prodaje Ziggo Sport Totaala konkurentskim uzlaznim dobavljačima, nadoknadi povećanjem silaznih pretplata. Komisija smatra da ta pretpostavka nije uvjerljiva jer nema naznaka o postojanju dovoljnog broja klijenata za koje je bi dostupnost Ziggo Sport Totaala na njihovu mobilnom uređaju bila toliko važna, da možda promijene dobavljača.
Kao treće, Komisija je u pobijanoj odluci zaključila da nije vjerojatno da moguća strategija uskrate može imati znatne negativne učinke na tržišno natjecanje na silaznom tržištu, i to zbog dostupnosti drugih naplatnih gledanih sportskih TV kanala koji imaju privlačan sadržaj, kao što je to Fox Sports. Osim toga, Komisija je u pobijanoj odluci istaknula da je oko 3 % pretplatnika na naplatne televizijske usluge pretplaćeno na Ziggo Sport Totaal. Naposljetku, ona je primijetila da iako se potrošnja audiovizualnog sadržaja na prijenosnim uređajima povećala u zadnje vrijeme, interni dokumenti Vodafonea pokazuju da je ta potrošnja ostala vrlo niska, to jest niža od 3 % ukupne potrošnje svih televizijskih usluga, pogotovu ako se radi o gledanju televizije u izravnom prijenosu, a osobito izravnih sportskih događaja. Naime, samo 12 % potrošača koji rabe prijenosni uređaj za pristup audiovizualnom sadržaju gledaju televiziju u izravnom prijenosu. Osim toga, prema neovisnoj studiji, u zadnjem tromjesečju 2015. samo je 4 % pretplatnika na Ziggo Sport Totaal gledalo taj kanal na svojim prijenosnim uređajima.
S obzirom na ova razmatranja Komisija je u pobijanoj odluci zaključila da strategija uskrate opskrbe, koja ima znatne negativne učinke na tržišno natjecanje, nije vjerojatna.
Naposljetku, u pobijanoj odluci Komisija je smatrala da strategija uskrate pristupa za klijente također nije vjerojatna, i to iz razloga koji nisu relevantni za ovaj spor.
–
Konglomeratski učinci i koordinarni učinci
U pobijanoj odluci Komisija je zaključila da namjeravana operacija ne proizvodi protutržišne konglomeratske učinke. U stvarnosti, potrošačima pogoduje pojačano tržišno natjecanje na tržištu paketa fiksno‑pokretnih usluga između subjekta nastalog koncentracijom i tužitelja.
Glede analize koordiniranih učinaka koji proizlaze iz operacije Komisija je smatrala da namjeravana operacija ne potiče ozbiljne sumnje.
Povećanje učinkovitosti, preuzimanje obveza i zaključak
U pobijanoj odluci Komisija je smatrala da navodno povećanje učinkovitosti, koje iznose podnositelji prijave, nije dostatno da se otklone ozbiljne sumnje glede sukladnosti operacije.
Unatoč prethodno navedenom, Komisija je zaključila da ponuda za preuzimanje konačnih obveza, koju su podnijeli podnositelji prijave, omogućuje da se otklone ustaljeni problemi tržišnog natjecanja. U biti, podnositelji prijave obvezali su se prestati s fiksnim djelatnostima Vodafonea u Nizozemskoj, kako bi reproducirali konkurentski pritisak koji one vrše na moguća tržišta paketa fiksnih i fiksno‑pokretnih usluga „multiple play”. Naime, te strukturne obveze u cijelosti bi otklonile svako horizontalno preklapanje između djelatnosti podnositelja prijave na tim mogućim tržištima.
S obzirom na prethodno navedeno, u skladu s člankom 6. stavkom 1. točkom (b) i stavkom 2. Uredbe br. 139/2004 Komisija je namjeravanu koncentraciju odlučila proglasiti sukladnom unutarnjem tržištu i Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (EGP), pod uvjetom da se u cijelosti poštuje ponuda za preuzimanje obveza.
Postupak i zahtjevi stranaka
Tužbom podnesenom tajništvu Općeg suda 12. lipnja 2017. tužitelj je pokrenuo ovaj postupak.
Aktom podnesenim tajništvu Općeg suda 11. rujna 2017., VodafoneZiggo Group Holding, Vodafone i Liberty Global zatražili su intervenciju u ovaj postupak u potporu Komisijinu zahtjevu.
Rješenjem od 19. listopada 2017. predsjednik osmog vijeća Općeg suda odobrio je tu intervenciju. Intervenijenti su podnijeli intervencijski podnesak, a tužitelj se na njega očitovao u za to određenim rokovima.
Na raspravi od 29. studenoga 2018. saslušana su izlaganja stranaka, kao i njihovi odgovori na usmena pitanja koja je postavio Opći sud. Na raspravi su stranke odustale od zahtjeva za povjerljivo postupanje s informacijama u spisu pred Općim sudom.
Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
–
poništi pobijanu odluku;
–
naloži Komisiji snošenje troškova.
Komisija od Općeg suda zahtijeva da:
–
odbije tužbu;
–
naloži tužitelju snošenje troškova.
Intervenijenti od Općeg suda zahtijevaju da:
–
odbije tužbu;
–
naloži tužitelju snošenje troškova.
Pravo
U potporu tužbi tužitelj ističe tri tužbena razloga, od kojih se prvi temelji na očitoj pogrešci u ocjeni u vezi s utvrđivanjem mjerodavnog tržišta, drugi na očitoj pogrešci u ocjeni u vezi s vertikalnim učincima koncentracije glede tržišta veleprodajne dobave i stjecanja naplatnih gledanih sportskih TV kanala kao i silaznog tržišta za maloprodajnu dobavu paketa fiksno‑pokretnih usluga „multiple play”, i, treći, na povredi obveze obrazlaganja.
Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni u vezi s utvrđivanjem mjerodavnog tržišta
U okviru prvog tužbenog razloga tužitelj tvrdi da je pobijana odluka zahvaćena očitom pogreškom u ocjeni u vezi s utvrđivanjem mjerodavnog tržišta.
Uvodni tužitelj primjećuje važnost sportskog sadržaja za privlačenje klijenata na tržištu pružanja televizijskih usluga na malo, a što objašnjava zašto se borba za prava isključive distribucije pojačava.
Tužitelj tvrdi da u Nizozemskoj postoje samo dva operatera koji djeluju na tržištu veleprodajne dobave naplatnih gledanih sportskih TV kanala na strani ponude, to jest Liberty Global s kanalom Ziggo Sport Totaal i Fox s kanalom Fox Sports, iako priznaje da kanal Eurosport, koji pripada grupi Discovery, također nudi općenito osnovni sportski sadržaj. Tužitelj smatra da Ziggo Sport Totaal i Fox Sports posjeduju jedinstven i isključiv sadržaj koji je glavni pokretač pretplata. Određeni sadržaji bitni su za potrošače i ne mogu se nadomjestiti drugim sadržajima. Primjerice, za ljubitelja tih sportova, Formula 1 i nogomet ne mogu se nadomjestiti. U tom pogledu tužitelj tvrdi da su najgledaniji sportovi u Nizozemskoj nizozemsko nogometno prvenstvo (Eredivisie), glavna nacionalna i međunarodna nogometna natjecanja (Champions League, engleski Premier League i španjolska Liga) i Formula 1. Tužitelj smatra da se za pružatelje televizijskih usluga ta vrsta sadržaja mora smatrati obvezatnim dijelom ponude, povrh velikih međunarodnih sportskih događaja, poput olimpijskih igara, svjetskog nogometnog prvenstva, europskog nogometnog prvenstva i biciklističkih natjecanja Tour de France i Giro d’Italia. Stoga se za taj sadržaj treba provesti dodatno segmentiranje tržišta.
Slijedom toga, naplatni gledani sportski TV kanali Ziggo Sport Totaal i Fox Sports nisu međusobno nadomjestivi jer se sportski sadržaj ne može nadomjestiti. Tužitelj smatra da se ti kanali međusobno nadopunjuju i da se radi o bitnoj opskrbi za pružatelje televizijskih usluga na malo radi odvijanja učinkovitog tržišnog natjecanja na silaznom tržištu.
Stoga tužitelj drži da će za pružatelje televizijskih usluga na malo, koji ne mogu nuditi oba kanala, potrošači smatrati da imaju manje zanimljivu ponudu i riskirat će gubitak znatnog broja pretplatnika. Taj argument potvrđen je nizom dokumenata priloženih tužbi. Štoviše, iz prakse odlučivanja Komisije proizlazi da sportovi nisu međusobno nadomjestivi i da su redoviti nogometni događaji važni pokretači za pretplate.
Tužitelj pojašnjava da kada se na kanalu emitira sportsko natjecanje koje je obvezatan dio ponude, taj kanal postaje neophodan za odvijanje tržišnog natjecanja. Činjenica da drugi kanali također imaju privlačne sadržaje ne znači da prvi kanal nije obvezatan dio ponude, kako to tužitelj smatra.
Tužitelj ističe da činjenica, koju je Komisija priznala u pobijanoj odluci, da je cijena za Fox Sports viša od cijene za Ziggo Sport Totaal, potvrđuje da ti kanali nisu nadomjestivi.
Osim toga, u svojim očitovanjima o intervencijskom podnesku tužitelj tvrdi da je u postupku nadzora koncentracija pred tijelom Nizozemske nadležnim za tržišno natjecanje u 2012., UPC, operater koji je dio grupe Liberty Global, potvrdio da je nizozemsko nogometno natjecanje (Eredivisie) bilo obvezatan dio ponude za pružatelja televizijskih usluga na malo.
Tužitelj u replici ističe da iako u tužbi nije uputio na razmatranja zahvaćena očitom pogreškom u ocjeni u vezi s utvrđivanjem mjerodavnog tržišta, to je stoga što pobijana odluka zapravo ne sadržava nikakvu analizu tržišta sportskih sadržaja. U svakom slučaju, u okviru prvog tužbenog razloga istaknutog u tužbi, tužitelj je izričito spomenuo niz razmatranja koja se nalaze u točki pobijane odluke koja se odnosi na analizu tržišnog natjecanja.
Štoviše, očita pogreška u ocjeni, kojom je pobijana odluka zahvaćena glede utvrđivanja mjerodavnog tržišta, imala je posljedice po analizu učinaka koncentracije na tržišno natjecanje na silaznom tržištu.
Naposljetku, na raspravi je tužitelj pojasnio da je prema njegovu mišljenju svaki od naplatnih gledanih sportskih TV kanala Ziggo Sport Totaal i Fox Sports zasebno tržište.
Komisija, koju intervenijenti podupiru, osporava argumente koje tužitelj iznosi.
Uvodno valja podsjetiti da prema članku 76. točki (d) Poslovnika Općeg suda, tužba sadržava tužbene razloge i argumente kao i sažeti prikaz tih razloga.
Prema ustaljenoj sudskoj praksi, neovisno o terminološkim pitanjima, taj sažeti prikaz treba biti dovoljno jasan i precizan da bi omogućio tuženiku da pripremi svoju obranu, a Općem sudu da odluči o tužbi po potrebi bez traženja dodatnih podataka. Naime, da bi tužba bila dopuštena, potrebno je da činjenični i pravni elementi na kojima se ona temelji proizlaze, barem sažeto, ali na smislen i razumljiv način, iz teksta same tužbe, sve kako bi se osigurala pravna sigurnost i dobro sudovanje (vidjeti presudu od 6. listopada 2015., Corporación Empresarial de Materiales de Construcción/Komisija,
T‑250/12
,
EU:T:2015:749
, t.
101.
i navedenu sudsku praksu).
U ovom slučaju tužitelj tvrdi u biti da je Komisija počinila očitu pogrešku u ocjeni, time što je zaključila da su Ziggo Sport Totaal i Fox Sports djelovali na istom tržištu, to jest tržištu veleprodajne dobave i stjecanja naplatnih gledanih sportskih TV kanala, jer sportski sadržaj koji oni nude nije bio nadomjestiv. Ovo osobito proizlazi iz točke 28. tužbe te je osim toga potvrđeno u točki 29. replike, u kojoj tužitelj pojašnjava da se njegova kritika tiče nepostojanja dodatnog segmentiranja navedenog tržišta.
Prema tome, valja zaključiti da tužba ispunjava minimalne zahtjeve iz članka 76. točke (d) Poslovnika, u smislu sudske prakse navedene u točki 54. ove presude. Osim toga, mora se utvrditi da je argumente, koje je tužitelj iznio, Komisija bila u mogućnosti odrediti kako bi ih osporila u svojim pismenima. Stoga prigovore, koje je Komisija istaknula glede dopuštenosti prvog tužbenog razloga, treba odbiti.
Glede ispitivanja osnovanosti prvog tužbenog razloga, valja podsjetiti da, u pogledu primjene pravila o nadzoru koncentracija, odgovarajuće utvrđivanje mjerodavnog tržišta jest neophodan zahtjev i preduvjet za ocjenu učinaka prijavljene koncentracije na tržišno natjecanje (presude od 31. ožujka 1998., Francuska i dr./Komisija,
C‑68/94 i C‑30/95
,
EU:C:1998:148
, t.
143.
, od 6. lipnja 2002., Airtours/Komisija,
T‑342/99
,
EU:T:2002:146
, t.
19.
, i od 7. svibnja 2009., NVV i dr./Komisija,
T‑151/05
,
EU:T:2009:144
, t.
51.
).
Prema ustaljenoj sudskoj praksi, materijalnopravna pravila o nadzoru koncentracije, osobito ona o ocjeni koncentracija poput članka 2. Uredbe br. 139/2004, daju Komisiji određenu diskrecijsku ovlast, posebno u odnosu na ocjene gospodarske prirode. Posljedično, nadzor suda Unije nad izvršavanjem takve ovlasti, koja je bitna za utvrđivanje pravila na području koncentracija, mora biti izvršen uzimajući u obzir marginu prosudbe koja je sadržana u odredbama gospodarske naravi koje čine dio režima koncentracija (presude od 31. ožujka 1998., Francuska i dr./Komisija,
C‑68/94 i C‑30/95
,
EU:C:1998:148
, t.
223.
i
224.
, od 6. lipnja 2002., Airtours/Komisija,
T‑342/99
,
EU:T:2002:146
, t.
64.
, i od 7. svibnja 2009., NVV i dr./Komisija,
T‑151/05
,
EU:T:2009:144
, t.
53.
).
Konkretno, utvrđivanje mjerodavnog tržišta, s obzirom na to da podrazumijeva Komisijine složene ekonomske ocjene, može biti predmet samo ograničenog nadzora od strane suda Unije (presude od 17. rujna 2007., Microsoft/Komisija,
T‑201/04
,
EU:T:2007:289
, t.
482.
, i od 7. svibnja 2009., NVV i dr./Komisija,
T‑151/05
,
EU:T:2009:144
, t.
53.
).
Međutim, iako Komisija raspolaže diskrecijskom ovlašću u gospodarskim pitanjima, to ne znači da se sud Unije mora suzdržati od nadzora nad Komisijinim tumačenjem gospodarskih podataka. Naime, sud Unije ne treba samo provjeravati materijalnu točnost istaknutih dokaza, njihovu pouzdanost i dosljednost, nego treba i nadzirati predstavljaju li navedeni elementi skup relevantnih podataka koje treba uzeti u obzir prilikom ocjene složene situacije i provjeriti jesu li oni takve naravi da podupiru zaključke koji su iz njih izvedeni (presude od 17. rujna 2007., Microsoft/Komisija,
T‑201/04
,
EU:T:2007:289
, t.
482.
, i od 7. svibnja 2009., NVV i dr./Komisija,
T‑151/05
,
EU:T:2009:144
, t.
54.
).
U skladu s odjeljkom 6. obrasca CO glede prijave koncentracije u skladu s Uredbom o koncentracijama, koji se nalazi u prilogu I. Uredbi Komisije (EZ) br. 802/2004 od 7. travnja 2004. o provedbi Uredbe br. 139/2004 (
SL 2004., L 133, str. 1
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 5., str. 95.) i koji upućuje na Obavijest Komisije o utvrđivanju mjerodavnog tržišta za potrebe prava tržišnog natjecanja Zajednice (
SL 1997., C 372, str. 5
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 3., str. 18.; u daljnjem tekstu: Obavijest o utvrđivanju mjerodavnog tržišta), mjerodavno tržište u proizvodnom smislu sastoji se od svih onih proizvoda i/ili usluga koje potrošači smatraju međusobno zamjenjivima ili nadomjestivima zbog obilježja proizvoda, njihovih cijena i namjeravane uporabe.
Iz stavka 15. Obavijesti o utvrđivanju mjerodavnog tržišta proizlazi da ocjena zamjene potražnje povlači za sobom utvrđivanje asortimana proizvoda koje potrošač smatra nadomjescima.
Prema stavku 17. navedene obavijesti, pitanje na koje valja odgovoriti jest bi li se kupci stranaka prebacili na lako dostupne zamjenske proizvode ili na dobavljače locirane negdje drugdje reagirajući na hipotetički malo, u rasponu od 5 do 10 %, ali trajno povećanje relativne cijene proizvoda u analiziranim područjima.
Argumente, koje je tužitelj iznio u okviru prvog tužbenog razloga, valja ispitati s obzirom na ova razmatranja.
Kao što to proizlazi iz točke 55. ove presude, tužitelj u biti kritizira izostanak dodatnog segmentiranja tržišta veleprodajne dobave i stjecanja naplatnih gledanih sportskih TV kanala. Prema njegovu stajalištu, kanali Ziggo Sport Totaal i Fox Sports nisu nadomjestivi zbog nenadomjestivosti sportskog sadržaja koji se na njima emitira, te se stoga za njih treba smatrati da su zasebna tržišta. U stvarnosti svaki od tih kanala čini sam za sebe zasebno tržište.
U tom pogledu valja podsjetiti da je prema uvodnim izjavama 158. do 163. pobijane odluke, tržište veleprodajne dobave i stjecanja naplatnih gledanih sportskih TV kanala sastavljeno, na strani ponude, od dobavljača TV kanala koji stječu ili proizvode audiovizualni sadržaj i objedinjuju ga u TV kanalima te, na strani potražnje, od pružatelja televizijskih usluga na malo koji stječu prava na kanalima kako bi ih emitirali krajnjim korisnicima.
Iz uvodne izjave 162. pobijane odluke proizlazi da Liberty Global na tom tržištu posluje istodobno na strani ponude dobavljajući Ziggo Sport Totaal trećim osobama, te na strani potražnje stječući prava na kanalima kako bi ih uključio u svoju ponudu televizijskih usluga na malo. Glede Vodafonea, prema uvodnoj izjavi 163. pobijane odluke, on djeluje na tom tržištu samo na strani potražnje.
Kao što je to navedeno u točkama 61. i 63. ove presude, pitanje jesu li dva proizvoda ili usluge dio istog tržišta podrazumijeva utvrđivanje, smatraju li se međusobno zamjenjivima ili nadomjestivima zbog svojih obilježja, svojih cijena i namjeravane uporabe, i to na prvom mjestu sa stajališta klijenta.
U ovom slučaju, glede tržišta veleprodajne dobave i stjecanja naplatnih gledanih sportskih TV kanala, potražnja ili, drugim riječima, klijenti, sastoje se od pružatelja televizijskih usluga na malo, koji uključuju te kanale u svoju ponudu krajnjim potrošačima, kao što je to navedeno u točki 66. ove presude.
Valja istaknuti da je prema uvodnoj izjavi 176. pobijane odluke, određeni broj ispitanika u istraživanju tržišta naveo da se kanali Ziggo Sport Totaal i Fox Sports nalaze u tržišnom natjecanju za slične klijente i sličan sadržaj te postaju sve više nadomjestivi. Osim toga, prema uvodnoj izjavi 500. pobijane odluke Komisija je istaknula da klijenti, to jest dobavljači na malo, imaju pristup određenom broju naplatnih gledanih sportskih TV kanala, a osobito Fox Sportsu, kao alternativi spram Ziggo Sport Totaala. Iz uvodne izjave 502. pobijane odluke proizlazi, nadalje, da većina ispitanika u ispitivanju tržišta smatra da Fox Sports ima ponudu sadržaja isto tako privlačnu kao što je ponuda Ziggo Sport Totaala, odnosno čak i privlačniju od nje, a što je dokazano znatno većim brojem pretplatnika na Fox Sports unatoč njegovoj višoj cijeni. Povrh navedenog, iz uvodne izjave 504. pobijane odluke proizlazi da je većina ispitanika u ispitivanju tržišta smatrala da je za pružatelje televizijskih usluga na malo bitno da nude barem jedan naplatni gledani sportski TV kanal, dok je samo manjina smatrala da je nužno nuditi sve naplatne gledane sportske TV kanale koji su dostupni u Nizozemskoj.
Iz ovih razmatranja proizlazi da u pobijanoj odluci Komisija nije počinila očitu pogrešku u ocjeni kada nije dalje segmentirala tržište veleprodajne dobave i stjecanja naplatnih gledanih sportskih TV kanala, uzimajući u obzir nadomjestivost kanala, a osobito Ziggo Sport Totaala i Fox Sportsa, na strani potražnje, to jest sa stajališta pružatelja televizijskih usluga na malo.
Nijedan od argumenata, koje je tužitelj iznio, ne može opovrgnuti taj zaključak.
Kao prvo, valja istaknuti da čak i ako tužitelj drži da Ziggo Sport Totaal i Fox Sports trebaju pripadati zasebnim tržištima te čak i ako je na raspravi istaknuo da svaki od tih kanala treba sam za sebe činiti zasebno tržište, on ne navodi jasno na koji bi drugi način, koji općenito predlaže, trebalo utvrditi mjerodavno tržište, uključujući njegov naziv i obilježja. Čini se da prema tužiteljevu stajalištu svaki naplatni gledani sportski TV kanal, koji emitira gledani sadržaj ili sadržaj koji je obvezatan dio ponude, kao što su nizozemsko nogometno prvenstvo, glavna nacionalna i međunarodna nogometna natjecanja ili Formula 1, treba pripadati zasebnom tržištu. Razlog jest taj da te različite vrste sadržaja nisu nadomjestive za ljubitelja sportova.
No, kao što je to navedeno u točkama 70. i 71. ove presude, ono što je odlučno jest nadomjestivost tih kanala na strani potražnje na tom tržištu, koje se sastoji od pružatelja televizijskih usluga na malo.
Štoviše, glede silaznog tržišta, čak i pod pretpostavkom, kao što to tužitelj tvrdi, da za krajnjeg potrošača sportski sadržaj ne bude u potpunosti međusobno zamjenjiv s drugim, valja podsjetiti da prema uvodnim izjavama 55. i 56. pobijane odluke relevantno tržište jest možda tržište pružanja usluga naplatne televizije na malo, a ne tržište pružanja usluga naplatne televizije na malo sa sportskim sadržajima i još manje tržište pružanja usluga naplatne televizije s nogometnim sadržajima. Naime, sportski sadržaji, koje emitiraju kanali kao što su Ziggo Sport Totaal i Fox Sports, dio su opće ponude televizijskih usluga koje se nude krajnjim potrošačima i koje sadržavaju različite elemente, čiji je sportski sadržaj tek sastavnica, čak i ako može biti važan za privlačenje klijenata. Stoga, općenito sa stajališta prosječnog krajnjeg potrošača televizijskih usluga, nema naznake da opća ponuda televizijskih usluga, koje uključuju kanal Ziggo Sport Totaal, nije usporediva s općom ponudom televizijskih usluga koje uključuju kanal Fox Sports, unatoč činjenici da sportski sadržaj tih dvaju kanala nije istovjetan. Osim toga, čak i ako se s komercijalnog stajališta može pokazati poželjnim za pružatelja televizijskih usluga na malo da bude u mogućnosti nuditi svojim pretplatnicima kanale Ziggo Sport Totaal i Fox Sports, valja podsjetiti da je prema uvodnoj izjavi 504. pobijane odluke samo manjina ispitanika u istraživanju tržišta smatrala da je nužno nuditi sve naplatne gledane sportske TV kanale koji su dostupni u Nizozemskoj.
Kao drugo, glede argumenta u vezi s razlikom u cijeni između Fox Sportsa i Ziggo Sport Totaala, valja istaknuti, kao što je to navedeno u točki 61. ove presude, da se cijena nalazi među elementima relevantnim za ispitivanje, jesu li ta dva proizvoda nadomjestiva. No, kako bi se proizvodi mogli smatrati nadomjescima na strani potražnje, nije nužno da ih se nudi po istoj cijeni. Proizvod ili usluga srednje kvalitete koji se prodaju po niskoj cijeni mogli bi zapravo zamijeniti proizvod bolje kvalitete koji se prodaje po višoj cijeni. Važna je moguća reakcija potrošača na relativno povećanje cijene (vidjeti po analogiji Smjernice Komisije o analizi tržišta i ocjeni značajne tržišne snage u skladu s regulatornim okvirom Zajednice za elektroničke komunikacijske mreže i usluge,
SL 2002., C 165, str. 6
., t. 46.).
Osim toga, valja istaknuti da stavci 17. i 18. Obavijesti o utvrđivanju mjerodavnog tržišta, koje tužitelj navodi, opisuju primjenu „testa SSNIP” (small but significant and non‑transitory increase in price (test malog ali značajnog i neprelaznog povećanja cijena)), kojim se nastoji ispitati reakcija klijenata glede relativnog povećanja cijene predmetnog proizvoda, pri čemu svi drugi čimbenici ostaju ustaljeni, uključujući, dakle, i cijenu proizvoda kandidata za uvrštavanje na isto predmetno tržište. No, u ovom slučaju tužitelj samo navodi razliku u cijeni kanala Fox Sportsa i Ziggo Sport Totaala, koja je osim toga neodređena. S obzirom na stavke 17. i 18. Obavijesti o utvrđivanju mjerodavnog tržišta, taj je element po sebi nedostatan da dovede u pitanje zaključak iz pobijane oduke prema kojemu su ta dva kanala nadomjestiva.
Kao treće, glede očitovanja koja je UPC, operater koji je trenutno dio grupe Liberty Global, podnio u okviru postupka nadzora koncentracija pred tijelom Nizozemske nadležnim za tržišno natjecanje, valja istaknuti da izjave koje je operater dao četiri godine prije u različitom postupku ne mogu vezivati Komisiju niti same po sebi dovesti u pitanje zakonitost Komisijine odluke, koja je, osim toga, zasnovana na skupu razmatranja i dokaza, osobito onih navedenih u točki 70. ove presude. Osim toga, predmetne izjave samo potvrđuju da je nizozemsko nogometno prvenstvo dio sadržaja koji je tobože „obvezatan dio ponude” i koji se uobičajeno emitira preko plaćenih gledanih sportskih TV kanala, što nije dovedeno u pitanje u pobijanoj odluci.
Kao četvrto, valja utvrditi da se ne može prihvatiti tužiteljeva argumentacija prema kojoj utvrđivanje mjerodavnih tržišta u ovom slučaju proturječi nekim ranijim odlukama Komisije. Naime, prema sudskoj praksi, Komisija je dužna pojedinačno analizirati okolnosti svojstvene za svaki predmet, a da nije vezana ranijim odlukama koje se odnose na druge gospodarske subjekte, druga tržišta proizvoda i usluga ili druga zemljopisna tržišta u različitim trenucima. Tako tužitelj nema pravo dovoditi u pitanje utvrđenja Komisije jer se ona razlikuju od onih prethodno donesenih u drugom predmetu, čak i kad bi mjerodavna tržišta u dvama predmetima bila ista, odnosno istovjetna (presuda od 25. ožujka 2015., Slovenská pošta/Komisija,
T‑556/08
, neobjavljena,
EU:T:2015:189
, t.
196.
i
197.
).
Čak i pod pretpostavkom da se taj argument može prekvalificirati na način da se temelji na povredi načela zaštite legitimnih očekivanja, gospodarski subjekti nemaju pravo polagati legitimno očekivanje u nastavljanje prethodne prakse odlučivanja, koja se može mijenjati ovisno o promjeni okolnosti ili razvoju analize Komisije (vidjeti u tom smislu presudu od 13. svibnja 2015., Niki Luftfahrt/Komisija,
T‑162/10
,
EU:T:2015:283
, t.
143.
).
U svakom slučaju, odluke Komisije na koje se tužitelj poziva ne mogu potkrijepiti njegovu argumentaciju, jer ona počiva na pogrešnom tumačenju tih odluka. Naime, iz tumačenja stavaka i uvodnih izjava, koje tužitelj navodi, proizlazi da se te odluke odnose na nadomjestivost potražnje na uzlaznom tržištu za davanje koncesija i stjecanje prava za emitiranje televizijskog sadržaja, dok se prvi tužbeni razlog odnosi na utvrđivanje silaznog tržišta za veleprodajnu dobavu i stjecanje naplatnih gledanih sportskih TV kanala (odluke od 13. studenoga 2001. u predmetu COMP/M.2483 – Group Canal +/RTL/GJCD/JV, t. 19., i od 2. travnja 2003. u predmetu COMP/M.2876 – Newscorp/Telepiù, t. 66.).
Kao peto, valja utvrditi da dokumenti priloženi tužbi ne mogu opovrgnuti zaključak iz pobijane odluke glede činjenice da su kanali Fox Sports i Ziggo Sport Totaal alternative za pružatelje televizijskih usluga na malo. Konkretno, dokumentom koji se nalazi u prilogu 10. tužbi ne uzima se u obzir dostupnost Fox Sportsa i stoga se na temelju njega ne mogu izvesti zaključci glede nadomjestivosti Fox Sportsa i Ziggo Sport Totaala.
Isto važi za studiju
TelecomPapera
od 17. veljače 2016. koja se nalazi u prilogu 11. tužbi i u kojoj se ne spominje Fox Sports te se, osim toga, ne odnosi na Ziggo Sport Totaal, nego na Ziggo Sport. Osim toga, u toj se studiji samo navodi da je taj kanal jedan od razloga za to da 14 % pretplatnika društva Liberty Global ostane kod istoga, a što ne upućuje niti na to da je tim osobama to glavni razlog niti da je većini pretplatnika to jedan od razloga za takvu odluku.
Na isti se način u priopćenju za tisak koje se nalazi u prilogu 12. tužbi samo navodi da Ziggo Sport, a ne Ziggo Sport Totaal, jest jedan od razloga za pretplatu na Liberty Global za skoro 20 % pretplatnika, a da to ne isključuje nadomjestivost Fox Sportsa i Ziggo Sport Totaala i da to ne znači da se radi o glavnom razlogu za većinu pretplatnika.
Glede godišnjih financijskih izvješća subjekta nastalog koncentracijom za 2016. koje se nalazi u prilogu 13. tužbi, valja primijetiti da izgleda da taj dokument upućuje prije na Ziggo Sport nego na Ziggo Sport Totaal. U svakom slučaju, a kao što je to navedeno, s obzirom na to da on ne spominje Fox Sports, to ne isključuje nadomjestivost tog kanala i Ziggo Sport Totaala.
Glede studije koju je izradilo nizozemsko tijelo za medije i koja se nalazi u prilogu 14. tužbi, dovoljno je primijetiti da se u njoj samo navodi da se sadržaj ponude televizijskih usluga, drugim riječima sadržaj paketa, nalazi među razlozima za odabir dobavljača od strane klijenata, pri čemu prvi razlog za odabir jest cijena. No, kao što je to navedeno, to ne isključuje nadomjestivost Fox Sportsa i Ziggo Sport Totaala, niti podaci o postotcima gledatelja televizije, koji Ziggo Sport Totaal i Fox Sports gledaju povremeno ili dnevno, ne daje ikakvu naznaku glede nadomjestivosti tih dvaju kanala.
Isti je zaključak primjenjiv na studiju koja se nalazi u prilogu 15. tužbi i koja ne sadržava nikakvo razmatranje kojim se može dovesti u pitanje nadomjestivost Ziggo Sport Totaala i Fox Sportsa te se u njoj samo naglašava važnost sportskog sadržaja kao poslovne strategije pružatelja televizijskih usluga na malo.
Isto tako, u dokumentu o ispitivanju koji je izradilo nizozemsko tijelo nadležno za tržišno natjecanje i koji se nalazi u prilogu 9. tužbi, samo se navodi, i to u odlomku koji je tužitelj spomenuo, da se maloprodajni dobavljači pokušavaju razlikovati od svojih konkurenata preko sadržaja svoje ponude, a što ne dovodi u pitanje nadomjestivost Ziggo Sport Totaala i Fox Sportsa.
Naposljetku valja utvrditi da stoga što se u studiji koja se nalazi u prilogu 16. tužbi navodi tek da potrošači pridodaju određenu važnost mogućnosti pristupa nekim sadržajima, uključujući sportske sadržaje, ona ne sadržava nikakvo razmatranje koje potkrepljuje tužiteljevu pretpostavku da Ziggo Sport Totaal i Fox Sports nisu nadomjestivi.
S obzirom na prethodno navedeno, prvi tužbeni razlog valja odbiti kao neosnovan.
Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni u vezi s vertikalnim učincima
U okviru drugog tužbenog razloga tužitelj tvrdi da je pobijana odluka zahvaćena očitom pogreškom u ocjeni u vezi s vertikalnim učincima koncentracije, a osobito učinkom uskrate opskrbe na tržištu veleprodajne dobave i stjecanja naplatnih gledanih sportskih TV kanala.
Tužitelj uvodno tvrdi da je u pobijanoj odluci Komisija pogrešno ispitala učinke uskrate opskrbe povezane sa Ziggo Sport Totaalom samo glede pokretnih mreža. U tom pogledu ona ističe da je subjekt nastao koncentracijom sposoban nuditi pristup prema Ziggo Sport Totaalu preko paketa fiksno‑pokretnih usluga „multiple play”.
Tužitelj tvrdi da je subjekt nastao koncentracijom sposoban upustiti se u strategiju uskrate opskrbe, da ima motivaciju da to učini i da ta strategija ima znatne negativne učinke na tržišno natjecanje.
Kao prvo, glede sposobnosti da se upusti u strategiju uskrate opskrbe, tužitelj ističe da je čak i prije namjeravane koncentracije Liberty Global imao tržišni udio veći od 50 % na tržištu paketa usluga „multiple pay”. Stoga s djelatnostima na tržištu pokretnih usluga povodom namjeravane operacije subjekt nastao koncentracijom ima sposobnost uskratiti nova tržišta, osobito tržišta za pakete fiksno‑pokretnih usluga „multiple play”.
Tužitelj tvrdi u replici da analiza u pobijanoj odluci glede sposobnosti subjekta nastalog koncentracijom, da se upusti u strategiju uskrate, jest pogrešna s obzirom na to da Ziggo Sport Totaal i Fox Sports nisu morali biti uključeni na isto mjerodavno tržište. Tužitelj drži da uvodna izjava 501. pobijane odluke potvrđuje da ti kanali pripadaju zasebnim tržištima, jer se na svakom od njih emitiraju sadržaji koji su obvezatan dio ponude. Štoviše, činjenica da Fox Sports ima znatno više pretplatnika od Ziggo Sport Totaala, unatoč činjenici da je Fox Sports bio skuplji, kao što je to navedeno u uvodnoj izjavi 502. pobijane odluke, potvrđuje da oni nisu nadomjestivi.
Tužitelj prigovara, osim toga, onomu što smatra „neprihvatljivom izmjenom” pobijane odluke kada je u okviru ovog spora Komisija istaknula navodnu pogrešku u pisanju u uvodnoj izjavi 500. pobijane odluke u vezi s podacima o tržišnim udjelima.
Poziva se na presudu od 26. listopada 2017., KPN/Komisija (
T‑394/15
, neobjavljena,
EU:T:2017:756
), prema kojoj je prisutnost jakog konkurenta, kao što je Fox Sports, na tržištu nedostatna da se isključi mogućnost da drugi operater ima tržišnu snagu.
Tužitelj ističe da uvodna izjava 504. pobijane odluke, prema kojoj većina ispitanika u ispitivanju tržišta smatra, da pružatelji televizijskih usluga moraju nuditi barem jedan naplatni gledani sportski TV kanal, ne isključuje da više kanala bude nužno za odvijanje učinkovitog tržišnog natjecanja. Osim toga, on tvrdi da je pitanje, koje je Komisija postavila tijekom ankete o tržištu, bilo dvosmisleno.
Stoga, s obzirom na tržišnu snagu, subjekt nastao koncentracijom ima sposobnost da svojim konkurentima uskrati pristup opskrbi koja je obvezatan dio ponude.
Kao drugo, glede motivacije za upuštanje u strategiju uskrate tužitelj tvrdi da je subjekt nastao koncentracijom u mogućnosti ishoditi konkurentsku prednost na silaznom tržištu.
Kao treće, glede mogućih učinaka strategije uskrate na tržišno natjecanje na tržištu paketa fiksno‑pokretnih usluga „multiple play”, tužitelj tvrdi da Komisija nije pravilno ispitala negativne učinke jer nije uzela u obzir važnost sportskog sadržaja.
Komisija, koju intervenijenti podupiru, osporava argumente koje tužitelj iznosi.
U okviru drugog tužbenog razloga tužitelj u biti tvrdi da je Komisija počinila očitu pogrešku u ocjeni time što u obzir nije uzela da namjeravana koncentracija potiče vertikalne probleme tržišnog natjecanja na tržištu veleprodajne dobave i stjecanja naplatnih gledanih sportskih TV kanala, a osobito učinke uskrate opskrbe u vezi sa Ziggo Sport Totaalom.
U skladu s člankom 2. stavkom 2. Uredbe br. 139/2004, koncentracija koja ne bi bitno ograničavala učinkovito tržišno natjecanje na unutarnjem tržištu ili njegovu značajnom dijelu, posebno zbog stvaranja ili jačanja vladajućeg položaja, ocjenjuje se sukladnom s unutarnjim tržištem. Obrnuto, prema članku 2. stavku 3. iste uredbe, koncentracija koja bi bitno ograničavala učinkovito natjecanje na unutarnjem tržištu ili njegovu značajnom dijelu, posebno kao rezultat stvaranja ili jačanja vladajućeg položaja, ocjenjuje se nesukladnom s unutarnjim tržištem.
Osim toga, prema članku 8. stavku 2. Uredbe br. 139/2004, utvrdi li Komisija da, nakon izmjena koje provedu predmetni poduzetnici, prijavljena koncentracija ispunjava kriterij propisan u članku 2. stavku 2. navedene uredbe, donosi odluku kojom predmetnu koncentraciju ocjenjuje sukladnom s unutarnjim tržištem.
Kao što je to navedeno u točki 58. ove presude, prema ustaljenoj sudskoj praksi, materijalnopravna pravila o nadzoru koncentracije, osobito ona o ocjeni koncentracija, kao što je članak 2. Uredbe br. 139/2004, daju Komisiji određenu diskrecijsku ovlast, posebno u odnosu na ocjene gospodarske prirode. Sukladno tomu, nadzor suda Unije nad izvršavanjem takve ovlasti, koja je bitna za utvrđivanje pravila na području koncentracija, mora biti izvršen uzimajući u obzir marginu prosudbe koja je sadržana u odredbama gospodarske naravi koje čine dio režima koncentracija.
Osobito nije na Općem sudu da svojom gospodarskom ocjenom nadomjesti Komisijinu (vidjeti u tom smislu presudu od 9. srpnja 2007., Sun Chemical Group i dr./Komisija,
T‑282/06
,
EU:T:2007:203
, t.
60.
, i presudu od 7. lipnja 2013., Spar Österreichische Warenhandels/Komisija,
T‑405/08
, neobjavljenu,
EU:T:2013:306
, t.
51.
).
Međutim, kao što je to navedeno u točki 60. ove presude, iako Komisija raspolaže diskrecijskom ovlašću u gospodarskim pitanjima, to ne znači da se sud Unije mora suzdržati od nadzora nad Komisijinim tumačenjem podataka ekonomske naravi. Naime, on ne treba samo provjeravati materijalnu točnost istaknutih dokaza, njihovu pouzdanost i dosljednost, nego treba i nadzirati predstavljaju li navedeni elementi skup relevantnih podataka koje treba uzeti u obzir prilikom ocjene složene situacije i provjeriti jesu li oni takve naravi da podupiru zaključke koji su iz njih izvedeni.
Nadzor koji Komisija provodi nad koncentracijom zahtijeva prospektivnu analizu koja se sastoji od ispitivanja u čemu bi takva koncentracija mogla izmijeniti čimbenike koji određuju stanje tržišnog natjecanja na predmetnom tržištu, kako bi se provjerilo, proizlazi li iz toga znatna prepreka učinkovitom tržišnom natjecanju. Ta prospektivna analiza zahtijeva zamišljanje različitih uzročno‑posljedičnih veza kako bi se usvojila ona čija je vjerojatnost najveća (presuda od 19. lipnja 2009., Qualcomm/Komisija,
T‑48/04
,
EU:T:2009:212
, t.
88.
, i presuda od 9. ožujka 2015., Deutsche Börse/Komisija,
T‑175/12
, neobjavljena,
EU:T:2015:148
, t.
62.
; vidjeti također u tom smislu presudu od 15. veljače 2005., Komisija/Tetra Laval,
C‑12/03 P
,
EU:C:2005:87
, t.
43.
).
Stoga je na Komisiji da s dovoljnom vjerojatnošću dokaže u odluci, kojom se koncentracija proglašava sukladnom unutarnjem tržištu, da ta koncentracija, kako je izmijenjena preuzimanjem obveza koje su predložili sudionici u koncentraciji, neće bitno ograničavati učinkovito tržišno natjecanje na unutarnjem tržištu ili njegovu znatnijem dijelu. Treća zainteresirana osoba, čije pravno sredstvo ima za cilj poništenje odluke kojom se koncentracija zajedno s preuzetim obvezama proglašava sukladnom s unutarnjim tržištem, mora, dakle, dokazati da je Komisija tako pogrešno ocijenila operaciju da je njezina sukladnost s unutarnjim tržištem dovedena u pitanje (vidjeti u tom smislu presudu od 19. lipnja 2009., Qualcomm/Komisija,
T‑48/04
,
EU:T:2009:212
, t.
89.
i
90.
).
Drugi tužbeni razlog valja analizirati s obzirom na ova razmatranja.
Tužitelj uvodno navodi da je u pobijanoj odluci Komisija pogrešno ispitala učinke uskrate opskrbe povezane samo glede pokretnih mreža.
U tom pogledu valja podsjetiti da je, prema sudskoj praksi, Komisija u okviru ispitivanja usklađenosti koncentracije s unutarnjim tržištem dužna ocijeniti učinke koncentracije na tržišno natjecanje na tržištima na kojima se preklapaju djelatnosti sudionika koncentracije. Iz toga slijedi da, ako se jedan od sudionika prije koncentracije već nalazio u vladajućem položaju na mjerodavnom tržištu, ta situacija po definiciji nije obuhvaćena ispitivanjem učinaka koncentracije na tržišno natjecanje. Suprotno tomu, to ne vrijedi kad vladajući položaj na mjerodavnom tržištu proizlazi iz koncentracije ili kad je njome ojačan (vidjeti u tom smislu presudu od 13. svibnja 2015., Niki Luftfahrt/Komisija,
T‑162/10
,
EU:T:2015:283
, t.
248.
i
249.
).
Tako, kao što je to navedeno u točki 109. ove presude, iz sudske prakse proizlazi da nadzor koncentracija zahtijeva prospektivnu analizu koja se sastoji od ispitivanja u čemu bi takva koncentracija mogla izmijeniti čimbenike koji određuju stanje tržišnog natjecanja na predmetnom tržištu.
Osim toga, iz stavka 20. Smjernica za ocjenu nehorizontalnih koncentracija prema Uredbi Vijeća o kontroli koncentracija između poduzetnika (
SL 2008., C 265, str. 6
.; u daljnjem tekstu: Smjernice o nehorizontalnim koncentracijama) proizlazi da pri ocjeni učinaka koncentracije sa stajališta tržišnog natjecanja Komisija uspoređuje tržišne uvjete koji bi proizašli iz prijavljene koncentracije s uvjetima koji bi prevagnuli bez koncentracije.
U ovom slučaju iz uvodne izjave 498. pobijane odluke proizlazi da je svoju analizu Komisija usmjerila na izmjene do kojih je koncentracija dovela. Povodom preuzimanja obveza jedina posebna izmjena, koja proizlazi iz koncentracije, bila je dodavanje pokretne mreže i klijenata koji su prvenstveno korisnici pokretnih usluga Vodafonea. Prema tome, Komisija je bez počinjena očite pogreške u ocjeni mogla ograničiti svoju analizu, što je i učinila, na rizik od uskrate pristupa kanalu Ziggo Sport Totaal s učincima na tržišta koja imaju pokretnu sastavnicu, a osobito tržište maloprodajne dobave paketa fiksno‑pokretnih usluga „multiple play”. Naime, iz uvodnih izjava 499. do 522. pobijane odluke proizlazi da je Komisija provela tu vrstu analize, nasuprot onomu na što izgleda da tužitelj upućuje, usredotočivši se na moguću uskratu pristupa kanalu Ziggo Sport Totaal s učincima osobito na pokretni element paketa fiksno‑pokretnih usluga „multiple play”.
Stoga valja odbiti prigovor koji je tužitelj uvodno iznio.
Iz stavka 31. Smjernica o nehorizontalnim koncentracijama proizlazi da uskrata opskrbe nastaje kada uslijed koncentracije novi subjekt može ograničiti pristup proizvodima ili uslugama, koje bi isporučio da do koncentracije nije došlo. U skladu sa stavkom 32. tih smjernica, pri ocjenjivanju vjerojatnosti scenarija protutržišne uskrate opskrbe Komisija ispituje, kao prvo, bi li subjekt nastao koncentracijom imao uslijed koncentracije sposobnost znatno uskratiti pristup opskrbi, kao drugo, bi li on imao interes da to učini, te, kao treće, bi li strategija uskrate imala negativan utjecaj na silazno tržišno natjecanje. Iz uvodnih izjava 497. do 522. pobijane odluke proizlazi da je u ovom slučaju Komisija ispitala ta tri uvjeta, pri čemu tužitelj ne kritizira taj pristup.
Valja istaknuti, kao što Komisija to navodi u odgovoru na tužbu, a da joj s tim u vezi tužitelj ne proturječi, da su ta tri uvjeta kumulativna, tako da je nepostojanje jednog od njih dovoljno da se isključi rizik protutržišne uskrate opskrbe.
Glede prvog od tih uvjeta, to jest sposobnosti upustiti se u strategiju uskrate opskrbe, iz stavka 35. Smjernica o nehorizontalnim koncentracijama i uvodne izjave 499. pobijane odluke proizlazi da vertikalno integrirano društvo nastalo koncentracijom mora imati znatnu snagu na tržištu koje se nalazi uzvodno, to jest u ovom slučaju na tržištu veleprodajne dobave naplatnih gledanih sportskih TV kanala.
U skladu s uvodnim izjavama 409. i 500. pobijane odluke, subjekt nastao koncentracijom imao je tržišni udio manji od 10 % glede prihoda, na mogućem tržištu veleprodajne dobave i stjecanja naplatnih gledanih sportskih TV kanala, što je bila najuža namjeravana segmentacija tržišta. Štoviše, prema uvodnoj izjavi 502. pobijane odluke, Ziggo Sport Totaal brojio je znatno manje pretplatnika nego Fox Sports unatoč njegovoj višoj cijeni. Osim toga, u skladu s uvodnom izjavom 517. pobijane odluke, Ziggo Sport Totaal brojao je manje od 5 % svih pretplatnika naplatne televizije u Nizozemskoj. Štoviše, prema uvodnim izjavama 518. i 519. pobijane odluke, potrošnja audiovizualnih sadržaja na prijenosnim uređajima predstavljala je manje od 3 % ukupne potrošnje televizijskih proizvoda, i samo 12 % potrošača koji koriste prijenosni uređaj za pristup audiovizualnom sadržaju gleda televiziju u izravnom prijenosu, a osobito sportske događaje. Konkretnije, prema neovisnoj studiji, u zadnjem tromjesečju 2015. samo je 4 % pretplatnika na Ziggo Sport Totaal gledalo taj kanal na svojim prijenosnim uređajima, što bi ukazivalo na to da je samo jedan vrlo mali dio od 3 % svih pretplatnika naplatne televizije, koji su pretplaćeni na Ziggo Sport Totaal, zainteresiran za pristup tom kanalu preko svojih prijenosnih uređaja.
Iz prethodno navedenog proizlazi da Komisija nije počinila očitu pogrešku u ocjeni kada je u pobijanoj odluci zaključila da subjekt nastao koncentracijom nije bio sposoban upustiti se u strategiju uskrate opskrbe osobito glede Ziggo Sport Totaala na tržištu dobave paketa fiksno‑pokretnih usluga „multiple play”.
Nijednim od argumenata, koje je tužitelj iznio, taj se zaključak ne može opovrgnuti.
Kao prvo, valja kao bespredmetan, a u svakom slučaju kao neosnovan, odbiti argument u vezi s položajem subjekta nastalog koncentracijom na tržištu paketa usluga „multiple play”. S jedne strane, kao što je to navedeno u točki 121. ove presude, ono što je bitno za ocjenu sposobnosti upuštanja u strategiju uskrate opskrbe jest položaj na uzlaznom tržištu, a ne na silaznom tržištu. S druge strane i u svakom slučaju, iz tablice br. 11, koja se nalazi u uvodnoj izjavi 364. pobijane odluke, proizlazi da tržišni udio subjekta nastalog koncentracijom na tržištu dobave paketa fiksno‑pokretnih usluga „multiple play” jest manji od 20 %, dok je tužiteljev tržišni udio bio veći od 80 %.
U tom pogledu treba pojasniti, kao što to Komisija primjećuje, da se podaci koje je tužitelj iznio i prema kojima subjekt nastao koncentracijom ima tržišni udio veći od 50 % na tržištu paketa usluga „multiple play”, odnose na sva tržišta paketa usluga, dok je iz razloga navedenih u točkama 112. do 117. ove presude samo tržište paketa koje ima pokretnu sastavnicu relevantno za potrebe ove analize. Stoga, dokument koji je izradilo nizozemsko tijelo nadležno za tržišno natjecanje i koji se nalazi u prilogu 20. tužbi, ne može ići u prilog tužiteljevoj pretpostavci jer se procjene tržišnih udjela, koje sadržava, tiču svih paketa usluga „multiple play”.
Kao drugo, valja odbiti argument da se Ziggo Sport Totaal i Fox Sports ne bi trebali uključiti u isto predmetno tržište kako bi se ocijenila sposobnost subjekta nastalog koncentracijom da se upusti u strategiju uskrate iz razloga navedenih u točkama 65. do 71. ove presude.
Kao treće, argument u vezi s navodnom Komisijinom izmjenom pobijane odluke u okviru ovog spora treba također odbiti. Povrh objašnjenja Komisije prema kojima je uvodna izjava 500. verzije koja nije povjerljiva sadržavala običnu pogrešku u pisanju, dostatno je utvrditi da je bilješka na dnu stranice br. 269, umetnuta u uvodnu izjavu 409. pobijane odluke, sadržavala raspon s točnim brojkama. Ta očita proturječnost između tih dviju uvodnih izjava pobijane odluke potvrđuje da je verzija pobijane odluke koja nije povjerljiva sadržavala običnu pogrešku u pisanju u uvodnoj izjavi 500., kao što je to Komisija objasnila.
Kao četvrto, tužitelj pogrešno tumači presudu od 26. listopada 2017., KPN/Komisija (
T‑394/15
, neobjavljena,
EU:T:2017:756
). Naime, u toj presudi Opći sud nije zaključio da operater može imati tržišnu snagu čak i ako je na tržištu prisutan jači konkurent. On je samo primijetio da puka prisutnost dvaju operatera na tržištu ne isključuje sama po sebi mogućnost da jedan od njih ima tržišnu snagu u izostanku bilo kakve analize o njihovu položaju na tržištu.
Kao peto, tužitelj također nepravilno tumači uvodnu izjavu 504. pobijane odluke jer je, nasuprot onomu na što on ukazuje, većina ispitanika u ispitivanju tržišta navela da nije nužno nuditi sve naplatne gledane sportske TV kanale, to jest Ziggo Sport Totaal i Fox Sports. Štoviše, nasuprot onomu što on ističe, iz tumačenja pitanja, koje je Komisija postavila tijekom ispitivanja tržišta, proizlazi da je ono bilo dovoljno jasno s tim u vezi.
Kao šesto, valja utvrditi da dokumenti priloženi tužbi ne mogu opovrgnuti zaključak o nesposobnosti upuštanja u strategiju uskrate opskrbe glede Ziggo Sport Totaala.
Konkretno, članak
TelecomPapera
, koji se nalazi u prilogu 17. tužbi i u kojem se upućuje na promidžbenu akciju glede Ziggo Sporta, ne sadržava nikakvo razmatranje koje može dovesti u pitanje nepostojanje tržišne snage koju subjekt nastao koncentracijom ima na uzlaznom tržištu. Isto važi glede članka koji se nalazi u prilogu 18. tužbi i na temelju kojeg se ne može potkrijepiti postojanje tržišne snage na uzlaznom tržištu koja potječe od Ziggo Sport Totaala, jer se u predmetnom članku ne upućuje na taj kanal.
Što se tiče ulomka s internetske stranice subjekta nastalog koncentracijom koji se nalazi u prilogu 19. tužbi i u kojem se njegovim krajnjim klijentima najavljuje povećanje cijena, koje se opravdava povećanjem njegovih vlastitih troškova, valja istaknuti da nije sigurno da bi to potkrijepilo postojanje rizika od vertikalnih učinaka. Konkretno, na temelju tog se dokumenta ne može poduprijeti pretpostavka da subjekt nastao koncentracijom ima tržišnu snagu na uzlaznom tržištu koja potječe od Ziggo Sport Totaala, a što je neophodan uvjet za postojanje rizika od uskrate opskrbe.
Prema tome, valja odbiti prvi dio drugog tužbenog razloga. Uzimajući u obzir kumulativni karakter triju uvjeta za postojanje rizika od uskrate opskrbe, koji, usto, tužitelj nije osporio, nije potrebno ispitati drugi i treći dio drugog tužbenog razloga. S obzirom na prethodno navedeno, drugi tužbeni razlog treba odbiti kao neosnovan.
Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja
U okviru trećeg tužbenog razloga tužitelj tvrdi da je u pobijanoj odluci Komisija povrijedila obvezu obrazlaganja glede utvrđivanja mjerodavnog tržišta i nepostojanja rizika od uskrate opskrbe u pogledu konkurenata na tržištu paketa fiksno‑pokretnih usluga „multiple play”.
Konkretno, u pobijanoj odluci, Komisija nije dokazala da su Fox Sports i Eurosport alternative privlačnije od Ziggo Sport Totaala, na isti način na koji nije objasnila zašto su različiti sportski sadržaji međusobno nadomjestivi, primjerice nogomet i Formula 1. Štoviše, u pobijanoj odluci, Komisija ne razmatra važnost sadržaja u svojoj analizi učinaka koncentracije na tržište paketa fiksno‑pokretnih usluga „multiple play”. Tužitelj drži da Komisija niti ne obrazlaže zašto smatra da nije uvjerljivo da moguće povećanje prihoda dobivenih od novih pretplatnika može nadoknaditi gubitak prihoda od licenci na Ziggo Sport Totaal koje su dane drugim operaterima.
U replici tužitelj tvrdi da je Komisija morala obrazložiti svoju odluku zašto nije smatrala da tržište naplatnih gledanih sportskih TV kanala treba dalje segmentirati prema sportskom sadržaju. Uzimajući u obzir činjenicu da je te argumente tužitelj iznio tijekom upravnog postupka, Komisija ih je morala ispitati.
Komisija, koju intervenijenti podupiru, osporava tužiteljeve argumente.
Kao što to proizlazi iz ustaljene sudske prakse, obrazloženje, koje je propisano člankom 296. UFEU‑a, mora odgovarati prirodi akta o kojemu je riječ i mora jasno i nedvosmisleno odražavati zaključke institucije koja ga je donijela kako bi se zainteresiranim osobama omogućilo da se upoznaju s razlozima poduzimanja mjere, ali i kako bi se nadležnom sudu omogućilo provođenje nadzora. Obvezu obrazlaganja treba ocjenjivati prema okolnostima slučaja, osobito prema sadržaju akta, naravi navedenih razloga i interesu koji za dobivanje objašnjenja mogu imati adresati akta ili druge osobe na koje se taj akt izravno i pojedinačno odnosi. U obrazloženju nije potrebno podrobno navoditi sve relevantne činjenične i pravne elemente jer se pitanje ispunjava li ono zahtjeve iz navedenog članka 296. ne treba ocjenjivati samo s obzirom na tekst obrazloženja nego i s obzirom na njegov kontekst i na ukupnost pravnih pravila kojima se uređuje predmetno područje (vidjeti presudu od 10. srpnja 2008., Bertelsmann i Sony Corporation of America/Impala,
C‑413/06 P
,
EU:C:2008:392
, t.
166.
i navedenu sudsku praksu).
Međutim, autor takvog akta ne mora zauzeti stav u pogledu onih točaka koje imaju nedvojbeno manje značenje ili predvidjeti moguće prigovore. Osim toga, stupanj podrobnosti obrazloženja odluke mora se prilagoditi stvarnim mogućnostima te tehničkim uvjetima ili uvjetima u pogledu roka, pod kojima se ona donosi. Stoga Komisija ne povrjeđuje obvezu obrazlaganja ako, kad izvršava svoju ovlast kontrole koncentracija, u svoju odluku ne uključi temeljito obrazloženje u pogledu ocjene određenog broja aspekata koncentracije koji joj se čine očito nevažnima, beznačajnima ili očito sporednima za ocjenu koncentracije. Naime, takav zahtjev nije u skladu sa zahtjevom žurnosti i kratkim rokovima postupka kojima je Komisija obvezana kad izvršava svoju ovlast kontrole koncentracija i koji su dio posebnih okolnosti u postupku kontrole tih koncentracija (presuda od 10. srpnja 2008., Bertelsmann i Sony Corporation of America/Impala,
C‑413/06 P
,
EU:C:2008:392
, t.
167.
).
Iako je u tom pogledu točno da Komisija nije obvezana da u obrazloženju odluka donesenih primjenom Uredbe zauzme stav o svim elementima i argumentima iznesenima pred njome, uključujući one koji su očito sporedni za ocjenu koju treba dati, ostaje činjenica da ona mora izložiti činjenice i pravna razmatranja koji su od suštinske važnosti za utemeljenost odluke. Usto, obrazloženje mora biti logično i ne smije sadržavati unutarnje proturječnosti (presuda od 10. srpnja 2008., Bertelsmann i Sony Corporation of America/Impala,
C‑413/06 P
,
EU:C:2008:392
, t.
169.
).
Štoviše, iz sudske prakse proizlazi da nepostojanje ili nedostatnost obrazloženja čine tužbeni razlog koji se temelji na bitnoj povredi postupka i koji je kao takav zaseban u odnosu na tužbeni razlog koji se temelji na netočnosti razloga odluke, nadzor na kojim spada u ispitivanje osnovanosti te odluke (presuda od 19. lipnja 2009., Qualcomm/Komisija,
T‑48/04
,
EU:T:2009:212
, t.
175.
).
Treći tužbeni razlog, koji tužitelj ističe, valja ispitati s obzirom na ta razmatranja.
Kao prvo, tužitelj ističe da se pobijanom odlukom krši obveza obrazlaganja glede utvrđivanja mjerodavnog tržišta. Konkretno, u pobijanoj odluci nije objašnjeno zašto je Fox Sports privlačna alternativa spram Ziggo Sport Totaala, te zašto su različiti sportski sadržaji međusobno nadomjestivi. Stoga je Komisija morala obrazložiti svoju odluku zašto nije smatrala da tržište naplatnih gledanih sportskih TV kanala treba dalje segmentirati prema sportskom sadržaju.
Ti se argumenti ne mogu prihvatiti.
Naime, kao što to proizlazi osobito iz točaka 70. i 71. ove presude, u pobijanoj odluci Komisija je svoj zaključak o utvrđivanju mjerodavnog tržišta zasnovala na sljedećim razmatranjima. Prije svega, određeni broj ispitanika u ispitivanju tržišta naveo je da se kanali Ziggo Sport Totaal i Fox Sports nalaze u tržišnom natjecanju za slične klijente i sličan sadržaj te postaju sve više nadomjestivi. Štoviše, Komisija je istaknula da klijenti, to jest dobavljači na malo, imaju pristup određenom broju naplatnih gledanih sportskih TV kanala, a osobito Fox Sportsu, kao alternativi spram Ziggo Sport Totaala. Osim toga, većina ispitanika u ispitivanju tržišta navela je da Fox Sports ima ponudu sadržaja isto tako privlačnu kao što je ponuda Ziggo Sport Totaala, odnosno čak i privlačniju od nje. Nadalje, većina ispitanika u ispitivanju tržišta navela je da je za pružatelje televizijskih usluga na malo bitno da nude barem jedan naplatni gledani sportski TV kanal, ali je samo manjina navela da je nužno nuditi sve naplatne gledane sportske TV kanale koji su dostupni u Nizozemskoj.
S obzirom na ova razmatranja, pobijanoj odluci ne može se predbaciti da je njome povrijeđena obveza obrazlaganja time što se tržište veleprodajne dobave i stjecanja naplatnih gledanih sportskih TV kanala nije dalje segmentiralo, uzimajući u obzir nadomjestivost kanala Ziggo Sport Totaal i Fox Sports, na strani potražnje, to jest sa stajališta pružatelja televizijskih usluga na malo.
Kao drugo, tužitelj ističe da je pobijanom odlukom povrijeđena obveza obrazlaganja, time što nije razmatrana važnost sadržaja u njezinoj analizi učinaka koncentracije na tržište paketa fiksno‑pokretnih usluga „multiple play”.
Taj se argument ne može prihvatiti.
Kao što to proizlazi osobito iz uvodnih izjava 502., 504. i 507. pobijane oduke, Komisija je svoj zaključak o nepostojanju rizika od protutržišne uskrate opskrbe zasnovala osobito na postojanju alternative spram Ziggo Sport Totaala koja ima sadržaj isto tako privlačan, odnosno čak i privlačniji, to jest na Fox Sportsu koji je dostupan za konkurente silazno od subjekta nastalog koncentracijom.
Naposljetku, budući da se argumente koje je tužitelj iznio u okviru trećeg tužbenog razloga može zapravo shvatiti kao osporavanje ocjene u pogledu merituma koju je Komisija dala u pobijanoj odluci, a kao što to ova potonja tvrdi, valja u svakom slučaju odbiti te argumente iz razloga izloženih u okviru analize prvog i drugog tužbenog razloga u točkama 57. do 90. i 118. do 133. ove presude.
S obzirom na prethodno navedeno, treći tužbeni razlog valja odbiti kao neosnovan.
S obzirom na sva prethodna razmatranja, tužbu valja odbiti u cijelosti.
Troškovi
U skladu s člankom 134. stavkom 1. Poslovnika, stranka koja ne uspije u postupku dužna je, na zahtjev protivne stranke, snositi troškove. Budući da tužitelj nije uspio u postupku, treba mu naložiti snošenje troškova sukladno zahtjevu Komisije i intervenijenata.
Stoga će, osim vlastitih troškova, tužitelj snositi i troškove Komisije i intervenijenata.

Slijedom navedenog,
OPĆI SUD (osmo vijeće)
proglašava i presuđuje:

1.
Tužba se odbija.

2.
KPN BV snosit će vlastite troškove i troškove Europske komisije, VodafoneZiggo Group Holding BV, Vodafone Group plc i Liberty Global Europe Holding BV.

Collins
Kancheva
Barents
Objavljeno na javnoj raspravi u Luxembourgu 23. svibnja 2019.
Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: engleski