CELEX: 62018CJ0631
Tagállami kötelezettségszegés
EUMSZ 258. cikk
Pénzügyi eszközök piaca
(EU) 2017/593 felhatalmazáson alapuló irányelv
Az átültetés és/vagy az átültetésre irányuló intézkedések bejelentésének hiánya

Keresetlevelében az Európai Bizottság annak megállapítását kéri a Bíróságtól, hogy a Szlovén Köztársaság – mivel nem fogadta el mindazokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a 2014/65/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az ügyfelek pénzügyi eszközeinek és pénzeszközeinek védelme, a termékirányítási kötelezettségek, valamint a díjak, jutalékok vagy pénzbeli és nem pénzbeli juttatások nyújtására vagy átvételére alkalmazandó szabályok tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2016. április 7‑i (EU) 2017/593 felhatalmazáson alapuló bizottsági irányelvnek (
HL 2017. L 87., 500. o.
; helyesbítés:
HL 2017. L 210., 17. o.
; a továbbiakban: MiFID II felhatalmazáson alapuló irányelv) vagy az említett rendelkezésekről a Bizottságot nem tájékoztatta – nem teljesítette a 2017/593 felhatalmazáson alapuló irányelv 14. cikkéből eredő kötelezettségeit.
Jogi háttér
A MiFID II felhatalmazáson alapuló irányelv (1)–(3) preambulumbekezdése értelmében:
„(1)
A [2016. június 23‑i (EU) 2016/1034 európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (
HL 2016. L 175., 8. o.
) módosított, a pénzügyi eszközök piacairól, valamint a 2002/92/EK irányelv és a 2011/61/EU irányelv módosításáról szóló, 2014. május 15‑i 2014/65/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (
HL 2014. L 173., 349. o.
; helyesbítések:
HL 2016. L 188., 28. o.
;
HL 2016. L 273., 35. o.
;
HL 2017. L 64., 116. o.
)] a befektetővédelem biztosítását célzó átfogó szabályrendszert állapít meg.
(2)
E szabályrendszer fontos részét képezi az ügyfelek pénzügyi eszközeinek és pénzeszközeinek védelme, mivel a befektetési vállalkozások kötelesek megfelelő szabályokat meghatározni a befektetők tulajdonának, valamint a befektetési vállalkozásra bízott értékpapírokkal és pénzeszközökkel összefüggő jogoknak a védelme érdekében. A befektetési vállalkozásoknak megfelelő és egyedi szabályokkal kell rendelkezniük, hogy biztosítsák az ügyfelek pénzügyi eszközeinek és pénzeszközeinek védelmét.
(3)
A befektetők védelmét szolgáló szabályozási keret pontosítása és az ügyfelek számára biztosítandó fokozottabb egyértelműség érdekében, továbbá a munkahelyteremtés és a növekedés unióbeli előmozdítására irányuló – hatékony és valamennyi szereplőt méltányosan kezelő integrált jogi és gazdasági keret révén megvalósuló – átfogó stratégiával összhangban a Bizottság felhatalmazást kapott a befektetők védelmével, illetőleg a piac integritásával kapcsolatban felmerülő konkrét kockázatok kezelését célzó részletes szabályok elfogadására.”
E felhatalmazáson alapuló irányelv „Hatály és fogalommeghatározások” című 1. cikkének (1) bekezdése előírja:
„Ez az irányelv a befektetési vállalkozásokra, [az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV) vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 2009. július 13‑i 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (
HL 2009. L 302., 32. o.
)] 6. cikke (4) bekezdésének megfelelően az alapkezelő társaságokra és [az alternatívbefektetésialap‑kezelőkről, valamint a 2003/41/EK és a 2009/65/EK irányelv, továbbá az 1060/2009/EK és az 1095/2010/EU rendelet módosításáról szóló, 2011. június 8‑i 2011/61/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (
HL 2011. L 174., 1. o.
; helyesbítések:
HL 2015. L 75., 20. o.
;
HL 2012. L 115., 35. o.
)] 6. cikke (6) bekezdésének megfelelően az alternatívbefektetésialap‑kezelőkre alkalmazandó.”
Az említett felhatalmazáson alapuló irányelv „Hatálybalépés és alkalmazás” című 14. cikke a következőt írja elő:
„(1)   A tagállamok legkésőbb 2017. július 3‑ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. E rendelkezések szövegét haladéktalanul megküldik a Bizottság számára.
Az említett rendelkezéseket 2018. január 3‑tól alkalmazzák.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.”
A pert megelőző eljárás és a Bíróság előtti eljárás
Mivel a MiFID II felhatalmazáson alapuló irányelv 14. cikkében előírt átültetési határidő lejártáig, azaz 2017. július 3‑ig a Szlovén Köztársaság nem nyújtott az ezen irányelvnek való megfeleléshez szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések elfogadásával és kihirdetésével kapcsolatos semmilyen tájékoztatást, a Bizottság 2017. szeptember 26‑án felszólító levelet intézett e tagállamhoz.
A Szlovén Köztársaság 2017. november 23‑án kelt válaszából kitűnt, hogy e napon az átültető intézkedések csupán előkészítés alatt álltak, és azokat 2018 áprilisában kellett volna elfogadni. A Bizottság ezért 2018. január 26‑án indokolással ellátott véleményt küldött az említett tagállamnak, és felszólította, hogy e vélemény kézhezvételétől számított két hónapon belül hozza meg a MiFID II felhatalmazáson alapuló irányelv követelményeinek való megfeleléshez szükséges intézkedéseket.
Mivel a Bizottság elutasította az ezen indokolással ellátott véleményre adandó válasz határidejének meghosszabbítása iránti kérelmet, a Szlovén Köztársaság az említett véleményre a 2018. március 21‑i levélben válaszolt, miszerint a MiFID II felhatalmazáson alapuló irányelvet átültető intézkedéseket tartalmazó törvénytervezet elfogadása folyamatban van és annak 2018 áprilisában kell lezárulnia. A törvény tervezetét az említett válaszhoz csatolták.
2018. augusztus 1‑jén a Szlovén Köztársaság tájékoztatta a Bizottságot az előrehozott választások megtartásáról, az új Nemzetgyűlés megalakulásáról, és azt kérte a Bizottságtól, hogy megértő hozzáállást tanúsítson a MiFID II felhatalmazáson alapuló irányelvet átültető intézkedések elfogadását illetően. Ugyanezen levélben e tagállam jelezte továbbá, hogy valamennyi eljárást megfelelően lefolytat a pénzügyi eszközök piacairól szóló új törvény elfogadása vonatkozásában, amely biztosítani fogja az említett felhatalmazáson alapuló irányelv 2018 szeptemberének végére történő átültetését.
Mivel a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a Szlovén Köztársaság nem jelentette be a MiFID II felhatalmazáson alapuló irányelv átültetésére vonatkozó nemzeti intézkedéseket, megindította a jelen keresetet.
2018. december 3‑án, vagyis az ellenkérelem 2018. december 19‑i benyújtását megelőzően a Szlovén Köztársaság bejelentette a Bizottságnak a nemzeti intézkedéseket, nevezetesen a Zakon o trgu finančnih instrumentovot (a pénzügyi eszközök piacáról szóló törvény, Uradni list RS, 67/2007. sz., a továbbiakban: ZTFI), a Sklep o pogojih za opravljanje investicijskih storitev za borznoposredniške družbet (a tőzsdeügynöki társaságok számára a befektetési és más szolgáltatások nyújtására vonatkozó feltételekről szóló rendelet, Uradni list RS, 85/2016. sz., a továbbiakban: ATVP rendelet) és a Sklep o spremembah in dopolnitvah Sklepa o pogojih za opravljanje investicijskih in drugih storitev za borznoposredniške družbet (a tőzsdeügynöki társaságok számára a befektetési és más szolgáltatások nyújtására vonatkozó feltételekről szóló rendelet módosításáról szóló rendelet, Uradni list RS, 62/2017. sz., a továbbiakban: az ATVP rendelet módosításáról szóló rendelet), amelyeket a MiFID II felhatalmazáson alapuló irányelv részleges átültetésére vonatkozó intézkedésekként jelölt meg. Ezen intézkedéseket a pénzügyi eszközök piacairól, a 85/611/EGK és a 93/6/EGK tanácsi irányelv és a 2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 93/22/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 21‑i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (
HL 2004. L 145., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 263. o.; a továbbiakban: MiFID I irányelv) átültetése keretében fogadták el.
2018. december 6‑án a Szlovén Köztársaság közölte a Bizottsággal a Zakon o trgu finančnih instrumentovot (a pénzügyi eszközök piacairól szóló törvény, Uradni list RS, 77/2018. sz., a továbbiakban: ZTFI‑1), amellyel – megítélése szerint – teljeskörűen átültette a MiFID II felhatalmazáson alapuló irányelvet a szlovén jogba.
A keresetről
A felek érvei
A Bizottság szerint a Szlovén Köztársaság – mivel legkésőbb 2017. július 3‑ig nem fogadta el a MiFID II felhatalmazáson alapuló irányelvnek való megfeleléshez szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, vagy legalábbis e rendelkezéseket nem jelentette be a Bizottságnak – nem teljesítette az e felhatalmazáson alapuló irányelv 14. cikkéből eredő kötelezettségeit.
A Bizottság azt állítja, hogy a jelen esetben nem vitatott, hogy a Szlovén Köztársaság nem ültette át a MiFID II felhatalmazáson alapuló irányelvet sem az annak 14. cikkében rögzített határidő lejártáig, vagyis 2017. július 3‑ig, sem pedig az indokolással ellátott véleményben rögzített határidő lejártáig, vagyis 2018. március 26‑ig. A Bizottság kiemeli, hogy bár e tagállam úgy érvel, hogy az ezen utóbbi határnapon az e felhatalmazáson alapuló irányelv részlegesen át volt ültetve a szlovén jogba, e tagállam ezen állítólagos részleges átültetést csak 2018. december hónap elején közölte. Márpedig az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a tagállami kötelezettségszegés kérdését az indokolással ellátott vélemény által rögzített határidő lejártakor fennálló helyzet szerint kell megítélni és a Bíróság semmilyen későbbi változást nem vehet figyelembe. Mindenesetre azok az intézkedések, amelyeket a Szlovén Köztársaság 2018. december 3‑án közölt, amelyek a 2018. március 26‑i határnapon voltak hatályban, nem biztosították a MiFID II felhatalmazáson alapuló irányelv 7–10. és 12–14. cikkének átültetését. Továbbá az e felhatalmazáson alapuló irányelv 1–6. és 11. cikkét csak részlegesen ültetik át ezek az intézkedések.
A 2018. november végén elfogadott és a Bizottságnak 2018. december 6‑án bejelentett nemzeti intézkedések kapcsán utóbbi úgy érvel, hogy azok egyáltalán nem biztosítják a MiFID II felhatalmazáson alapuló irányelv teljes átültetését. Mindenekelőtt úgy érvel, hogy van egy olyan esetleges hiba a ZTFI‑1‑ben, amelynek következményeként érvénytelen lehet a ZTFI alapján elfogadott összes törvényi szint alatti rendelkezés.
Ezt követően a ZTFI‑1‑nek az 556. cikkével összefüggésben értelmezett 261. cikkéből következik, amely elvileg az e felhatalmazáson alapuló irányelv 1. és 7–13. cikkének átültetését biztosítja, hogy e rendelkezés arra szorítkozik, hogy felhatalmazást adjon az Értékpapírpiaci Hivatalnak arra, hogy a ZTFI‑1 hatálybalépésétől számított hathónapos határidőn belül részletesebb szabályokat fogadjon el a befektetési szolgáltatások nyújtásáról és a befektetési tevékenységek végzéséről, bizonyos esetekben a pénzügyminisztérium előzetes állásfoglalását követően. Márpedig a részletesebb szabályok elfogadása nélkül a MiFID II felhatalmazáson alapuló irányelv említett cikkeit nem lehet úgy tekinteni, hogy átültetést nyertek.
Végül a Szlovén Köztársaság részéről 2018. december 10‑én benyújtott megfelelési táblázatból kitűnik, hogy a MiFID II felhatalmazáson alapuló irányelv 2–6. cikkét szintén a ZTFI‑1 261. cikkének kellett átültetnie. Következésképpen a törvényi szint alatti szabályok Értékpapírpiaci Hivatal általi elfogadásának hiányában nem lehet úgy tekinteni, hogy a Szlovén Köztársaság teljeskörűen átültette az e felhatalmazáson alapuló irányelvet a belső jogába.
Továbbá a Bizottság szerint a MiFID II felhatalmazáson alapuló irányelv átültetése elengedhetetlen a MiFID II irányelv által biztosított befektetői jogok teljes körű érvényesítéséhez. E felhatalmazáson alapuló irányelv átültetésének hiánya negatív következményekkel jár e befektetőkre nézve, akikre így nem terjed ki a MiFID II irányelv védelmi rendszere, amely sokkal teljesebb körű, mint a MiFID I irányelvből eredő védelmi rendszer. Ráadásul az említett felhatalmazáson alapuló irányelv átültetésének hiánya valamely tagállamban érinti az európai pénzügyi piacot, a befektetőket, valamint a polgároknak mint e pénzügyi piac szereplőinek összességét. Következésképpen el kell utasítani a Szlovén Köztársaság annak bizonyítására irányuló érveit, hogy a jelen esetben az ugyanezen felhatalmazáson alapuló irányelv szlovén jogba való teljes átültetésének hiánya nem járt negatív hatásokkal a pénzügyi piacra.
A Szlovén Köztársaság, miközben elismeri a MiFID II felhatalmazáson alapuló irányelv célját, célkitűzéseit és rendszerét, úgy érvel, hogy az indokolással ellátott véleményben foglalt határidő lejártáig, vagyis 2018. március 26‑ig a MiFID I irányelv teljeskörűen át volt ültetve és alkalmazást nyert a szlovén jogban, mint ahogyan a MiFID II felhatalmazáson alapuló irányelv egy része is.
A Szlovén Köztársaság e tekintetben a 2018. november 27‑i megfelelési táblázatra és az e felhatalmazáson alapuló irányelv szlovén jogrendbe való átültetésére vonatkozó nyilatkozatokra támaszkodik. E tekintetben a teljes vagy részleges átültetést biztosító intézkedésekként az említett felhatalmazáson alapuló irányelv 2–6. és 11. cikkére, a ZTFI‑re, az ATVP rendeletre és az ATVP rendelet módosításáról szóló rendeletre hivatkozik. Ezeket az intézkedéseket a Bizottsággal 2018. december 3‑án közölték és a következő nap nyilvántartásba vették.
A Szlovén Köztársaság úgy véli, hogy mivel 2018. november 20‑án egy olyan jogalkotási csomagot fogadott el, ennek részeként a ZTFI‑1‑et, amelynek célja a pénzügyi piacokra és pénzügyi eszközökre vonatkozó uniós jogszabályi keret, vagyis a MiFID II irányelv és a MiFID II felhatalmazáson alapuló irányelv hatékony és teljes körű átültetése, ezen intézkedések Bizottságnak való bejelentésével teljeskörűen mentesült az e felhatalmazáson alapuló irányelv 14. cikkében előírt átültetési és bejelentési kötelezettség alól.
E tagállam hozzáteszi, hogy mindenesetre a MiFID II felhatalmazáson alapuló irányelvnek az előírt határidőben a szlovén jogba történő teljes átültetésének a hiánya, szemben a Bizottság érvelésével, nem járt negatív következményekkel a különböző befektetőkre, polgárokra és a pénzügyi piac szereplőire.
Viszonválaszában a Szlovén Köztársaság elismeri, hogy a ZTFI‑1 557. cikkének (5) bekezdése ténylegesen tartalmaz egy tipográfiai hibát, és hogy az ott szereplő, ugyanezen cikk (1) bekezdésére való hivatkozást úgy kell értelmezni, mint amely a ZTFI‑1 556. cikkének (1) bekezdésére utal. E tagállam pontosítja, hogy a hibát kijavították a ZTFI‑1 helyesbítése útján, amelyet 2019. március 22‑én tettek közzé (Uradni list RS, 17/2019. sz.).
A fentiek alapján a Szlovén Köztársaság azt kéri, hogy a Bíróság utasítsa el a jelen keresetet.
A Bíróság álláspontja
A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a kötelezettségszegés fennállását a tagállamban az indokolással ellátott véleményben előírt határidő lejártakor fennálló helyzet alapján kell megítélni, a későbbi változásokat pedig a Bíróság nem veheti figyelembe (2019. július 8‑iBizottság kontra Belgium [Az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdése – Szélessávú hálózat] ítélet,
C‑543/17
,
EU:C:2019:573
,
23.
pont; 2020. július 16‑iBizottság kontra Románia [A pénzmosás elleni küzdelem] ítélet,
C‑549/18
,
EU:C:2020:563
,
19.
pont; 2020. július 16‑iBizottság kontra Írország [A pénzmosás elleni küzdelem] ítélet,
C‑550/18
,
EU:C:2020:564
,
30.
pont).
A Bíróság másfelől több alkalommal kimondta, hogy ha valamely irányelv kifejezetten előírja a tagállamok számára az annak biztosítására vonatkozó kötelezettséget, hogy az ezen irányelv végrehajtásához szükséges rendelkezésekben hivatkozás történjen az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást fűzzenek, mindenképp szükséges, hogy a tagállamok a szóban forgó irányelv vonatkozásában ilyen hivatkozást tartalmazó, pozitív átültető jogi aktust fogadjanak el (lásd ebben az értelemben: 1997. november 27‑iBizottság kontra Németország ítélet,
C‑137/96
,
EU:C:1997:566
,
8.
pont; 2020. július 16‑iBizottság kontra Románia [A pénzmosás elleni küzdelem] ítélet,
C‑549/18
,
EU:C:2020:563
,
20.
pont; 2020. július 16‑iBizottság kontra Írország [A pénzmosás elleni küzdelem] ítélet,
C‑550/18
,
EU:C:2020:564
,
31.
pont).
A jelen esetben a Bizottság az indokolással ellátott véleményt 2018. január 26‑án küldte meg a Szlovén Köztársaság részére, és a kötelezettségei teljesítésére tűzött kéthónapos határidő 2018. március 26‑án lejárt. Következésképpen az ebben az időpontban hatályos belső jogi szabályozás fényében kell megvizsgálni, hogy vajon a hivatkozott kötelezettségszegés fennállt‑e, vagy sem (2020. július 16‑iBizottság kontra Románia [A pénzmosás elleni küzdelem] ítélet,
C‑549/18
,
EU:C:2020:563
,
21.
pont; 2020. július 16‑iBizottság kontra Írország [A pénzmosás elleni küzdelem] ítélet,
C‑550/18
,
EU:C:2020:564
,
32.
pont).
E tekintetben egyrészt nem vitatott, hogy azon nemzeti intézkedések, amelyek vonatkozásában a Szlovén Köztársaság azt állítja, hogy azok biztosítják a MiFID II felhatalmazáson alapuló irányelv részleges átültetését, az e felhatalmazáson alapuló irányelv átültetésére szolgáló intézkedésekként 2018. december 3‑án jelentették be, vagyis az indokolással ellátott véleményben előírt határidő lejáratának napját követően.
Másrészt mindenesetre a Szlovén Köztársaság által a jelen eljárás keretében benyújtott iratokból kitűnik, hogy azok az intézkedések, amelyek részlegesen átültették volna a MiFID II felhatalmazáson alapuló irányelvet az indokolással ellátott véleményben rögzített határidő lejártáig, vagyis a ZTFI, az ATVP rendelet és az ATVP rendelet módosításáról szóló rendelet, az e felhatalmazáson alapuló irányelv 14. cikkében előírtakkal szemben, nem tartalmaznak erre vonatkozóan semmilyen hivatkozást.
Ebből következik, hogy ezek az intézkedések nem teljesítik azokat a feltételeket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy azok a jelen ítélet 25. pontjában hivatkozott ítélkezési gyakorlat értelmében vett pozitív átültető jogi aktusoknak minősüljenek.
Meg kell tehát állapítani, hogy az indokolással ellátott véleményben előírt határidő lejártáig, vagyis 2018. március 26‑ig a Szlovén Köztársaság nem fogadta el a MiFID II felhatalmazáson alapuló irányelv átültetésének biztosításához szükséges intézkedéseket, következésképpen pedig nem is jelentette be ezeket az intézkedéseket a Bizottságnak.
Végül nem szükséges határozni a Bizottság érveléséről, amelyet a jelen ítélet 14–17. pontja foglal össze, és amely egyes olyan nemzeti intézkedéseket érint, amelyeket 2018. november végén fogadtak el és 2018. december 6‑án jelentettek be a Bizottságnak. Ugyanis, mivel e nemzeti intézkedéseket 2018. március 26. után fogadták el, elegendő megállapítani, hogy ezek nem tartoznak a jelen kötelezettségszegési eljárás keretébe.
Következésképpen meg kell állapítani, hogy a Szlovén Köztársaság – mivel az indokolással ellátott véleményben előírt határidő lejártáig nem fogadta el a MiFID II felhatalmazáson alapuló irányelvnek való megfeleléshez szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, és következésképpen nem jelentette be e rendelkezéseket a Bizottságnak – nem teljesítette az e felhatalmazáson alapuló irányelv 14. cikkéből eredő kötelezettségeit.
A költségekről
A Bíróság eljárási szabályzata 138. cikkének (1) bekezdése alapján a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte. A Szlovén Köztársaságot, mivel pervesztes lett, a Bizottság kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek viselésére.

A fenti indokok alapján a Bíróság (harmadik tanács) a következőképpen határozott:

1)
A Szlovén Köztársaság – mivel az indokolással ellátott véleményben előírt határidő lejártáig nem fogadta el a 2014/65/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az ügyfelek pénzügyi eszközeinek és pénzeszközeinek védelme, a termékirányítási kötelezettségek, valamint a díjak, jutalékok vagy pénzbeli és nem pénzbeli juttatások nyújtására vagy átvételére alkalmazandó szabályok tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2016. április 7‑i (EU) 2017/593 felhatalmazáson alapuló bizottsági irányelvnek való megfeleléshez szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, és következésképpen nem jelentette be e rendelkezéseket az Európai Bizottságnak – nem teljesítette a 2017/593 felhatalmazáson alapuló irányelv 14. cikkéből eredő kötelezettségeit.

2)
A Bíróság a Szlovén Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: szlovén.