CELEX: 62018TJ0170
Bendra užsienio ir saugumo politika
Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Kongo Demokratinėje Respublikoje
Lėšų įšaldymas
Ieškovo pavardės palikimas atitinkamų asmenų sąraše
Pareiga motyvuoti
Teisė į gynybą
Tarybos pareiga pranešti apie naujus duomenis, pateisinančius ribojamųjų priemonių taikymo atnaujinimą
Teisės klaida
Akivaizdi vertinimo klaida
Nuosavybės teisė
Teisė į privataus ir šeimos gyvenimo gerbimą
Proporcingumas
Nekaltumo prezumpcija
Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas
Reikalavimų patikslinimas

) (
)
Ginčo aplinkybės
Ieškovas Alex Kande Mupompa yra Kongo Demokratinės Respublikos pilietis.
Ši byla susijusi su ribojamosiomis priemonėmis, kurias Europos Sąjungos Taryba nustatė, siekdama tvarios taikos Kongo Demokratinėje Respublikoje ir veikdama prieš asmenis ir subjektus, kurie savo veiksmais pažeidžia ginklų embargą šiai valstybei.
2005 m. liepos 18 d. Taryba, remdamasi EB 60, 301 ir 308 straipsniais, priėmė Reglamentą (EB) Nr. 1183/2005, nustatantį tam tikras konkrečias ribojančias priemones asmenims, kurie savo veiksmais pažeidžia ginklų embargą Kongo Demokratinei Respublikai (
OL L 193, 2005, p. 1
).
2010 m. gruodžio 20 d. Taryba, remdamasi ESS 29 straipsniu, priėmė Sprendimą 2010/788/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Kongo Demokratinei Respublikai, ir kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2008/369/BUSP (
OL L 336, 2010, p. 30
).
2016 m. gruodžio 12 d. Taryba, remdamasi SESV 215 straipsniu, priėmė Reglamentą (ES) 2016/2230, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas Nr. 1183/2005 (
OL L 336 I, 2016, p. 1
).
Tą pačią dieną Taryba, remdamasi ESS 29 straipsniu, priėmė Sprendimą (BUSP) 2016/2231, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/788 (
OL L 336 I, 2016, p. 7
).
Sprendimo 2016/2231 2–4 konstatuojamosiose dalyse nustatyta:
„(2)
2016 m. spalio 17 d. Taryba priėmė išvadas, kuriose išreiškė didelį susirūpinimą dėl politinės padėties Kongo Demokratinėje Respublikoje (toliau – KDR). Visų pirma ji griežtai pasmerkė žiauraus smurto veiksmus, įvykdytus rugsėjo 19–20 d. Kinšasoje, pažymėdama, kad dėl tų veiksmų šalis atsidūrė dar didesnėje aklavietėje po to, kai per Konstitucijoje nustatytą terminą – iki 2016 m. gruodžio 20 d. – nebuvo paskelbti prezidento rinkimai;
(3)
Taryba pabrėžė, jog tam, kad būtų sudarytos palankios sąlygos dialogui ir rinkimų rengimui, KDR Vyriausybė turi aiškiai įsipareigoti užtikrinti pagarbą žmogaus teisėms ir teisinės valstybės principų laikymąsi ir turi visiškai liautis manipuliuoti teisingumo sistema. Ji taip pat paragino visus suinteresuotuosius subjektus nenaudoti smurto;
(4)
[B]e to, Taryba nurodė, kad yra pasirengusi panaudoti visas turimas priemones, įskaitant ribojamąsias priemones, taikomas asmenims, kurie atsakingi už šiurkščius žmogaus teisių pažeidimus, kursto smurtą arba kurie kliudo išspręsti krizę visuotiniu sutarimu, taikiai bei gerbiant KDR žmonių siekį išrinkti savo atstovus[.]“
Sprendimo 2010/788, iš dalies pakeisto Sprendimu 2016/2231, 3 straipsnio 2 dalyje nustatyta:
„4 straipsnio 1 dalyje ir 5 straipsnio 1 bei 2 dalyse numatytos ribojamosios priemonės taikomos šiems asmenims ir subjektams:
a)
kliudantiems visuotiniu sutarimu ir taikiai rasti sprendimą siekiant surengti rinkimus [Kongo Demokratinėje Respublikoje], be kita ko, smurto, represiniais veiksmais ar kurstant smurtą, arba kenkiant teisinei valstybei;
b)
dalyvaujantiems planuojant veiksmus [Kongo Demokratinėje Respublikoje], kurie laikomi šiurkščiais žmogaus teisių pažeidimais, vadovaujant jiems arba juos vykdant;
c)
susijusiems su a ir b punktuose nurodytais asmenimis ir subjektais,
išvardytiems II priede pateiktame sąraše.“
Remiantis Sprendimo 2010/788, iš dalies pakeisto Sprendimu 2016/2231, 4 straipsnio 1 dalimi, „[v]alstybės narės imasi priemonių, būtinų tam, kad būtų užkirstas kelias 3 straipsnyje nurodytų asmenų atvykimui į jų teritoriją arba vykimui per ją tranzitu“. Šio sprendimo 4 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad „1 dalimi valstybės narės neįpareigojamos neįleisti į savo teritoriją savo piliečių“.
Sprendimo 2010/788, iš dalies pakeisto Sprendimu 2016/2231, 5 straipsnio 1, 2 ir 5 dalyse nustatyta:
„1.   Įšaldomos visos lėšos, kitas finansinis turtas ir ekonominiai ištekliai, kurie nuosavybės teise priklauso 3 straipsnyje nurodytiems asmenims ar subjektams arba yra jų tiesiogiai ar netiesiogiai kontroliuojami, arba kuriuos turi subjektai, kurie nuosavybės teise priklauso tiems asmenims ar subjektams arba bet kokiems asmenims ar subjektams, veikiantiems jų vardu arba nurodymu, kaip nurodyta I ir II prieduose, arba yra tiesiogiai ar netiesiogiai kontroliuojami tokių asmenų ar subjektų.
2.   1 dalyje nurodytiems asmenims ar subjektams arba jų naudai draudžiama leisti tiesiogiai ar netiesiogiai naudotis lėšomis, kitu finansiniu turtu ar ekonominiais ištekliais.
<…>
5.   3 straipsnio 2 dalyje nurodytų asmenų ir subjektų atžvilgiu valstybės narės kompetentinga institucija gali leisti nutraukti tam tikrų lėšų ar ekonominių išteklių įšaldymą arba leisti naudotis tam tikromis lėšomis ar ekonominiais ištekliais tokiomis sąlygomis, kurios, jos nuomone, yra tinkamos, nustačiusi, kad atitinkamos lėšos ar ekonominiai ištekliai yra:
a)
būtini asmenų bei subjektų ir tokių fizinių asmenų išlaikomų šeimos narių pagrindiniams poreikiams tenkinti, įskaitant mokėjimus už maisto produktus, nuomą ar hipoteką, vaistus ir medicininį gydymą, mokesčius, draudimo įmokas ir mokesčius už komunalines paslaugas;
b)
skirti išimtinai pagrįstiems profesiniams mokesčiams sumokėti ir patirtoms išlaidoms, susijusioms su teisinių paslaugų teikimu, kompensuoti;
<…>
d)
būtini ypatingoms išlaidoms padengti, jeigu ne vėliau kaip prieš dvi savaites iki leidimo suteikimo kompetentinga institucija praneša kitų valstybių narių kompetentingoms institucijoms ir Komisijai apie priežastis, dėl kurių, jos nuomone, turėtų būti suteiktas specialus leidimas.“
Sprendimo 2010/788, iš dalies pakeisto Sprendimu 2016/2231, 6 straipsnio 2 dalyje nustatyta:
„2.   Valstybės narės arba Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymu Taryba nustato II priede pateiktą sąrašą ir jį iš dalies keičia.“
Sprendimo 2010/788, iš dalies pakeisto Sprendimu 2016/2231, 7 straipsnio 2 ir 3 dalyse nustatyta:
„2.   Taryba tiesiogiai, jeigu adresas žinomas, arba viešai paskelbdama pranešimą, atitinkamam asmeniui arba subjektui praneša 6 straipsnio 2 dalyje nurodytą sprendimą, įskaitant įtraukimo į sąrašą priežastis, taip suteikdama tokiam asmeniui arba subjektui galimybę pateikti pastabas.
3.   Jeigu pateikiamos pastabos arba pateikiama naujų esminių įrodymų, Taryba peržiūri savo sprendimą ir atitinkamai informuoja atitinkamą asmenį arba subjektą.“
Remiantis Sprendimo 2010/788, iš dalies pakeisto Sprendimu 2016/2231, 9 straipsnio 2 dalimi, „3 straipsnio 2 dalyje nurodytos priemonės taikomos iki 2017 m. gruodžio 12 d.“ ir „[j]os prireikus atnaujinamos arba iš dalies keičiamos, jei Taryba mano, kad jų tikslai nebuvo pasiekti“.
Reglamento Nr. 1183/2005, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 2016/2230, 2b straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„1.   Į Ia priedą įtraukiami fiziniai ar juridiniai asmenys, subjektai ar įstaigos, kuriuos Taryba įtraukė į sąrašą dėl vieno iš šių pagrindų:
<…>
b)
veiksmų, kuriais šiurkščiai pažeidžiamos žmogaus teisės [Kongo Demokratinėje Respublikoje], planavimo, vadovavimo jiems ar jų vykdymo.“
2017 m. gegužės 29 d. Taryba, remdamasi, be kita ko, ESS 31 straipsnio 2 dalimi ir Sprendimo 2010/788 6 straipsnio 2 dalimi, priėmė Įgyvendinimo sprendimą (BUSP) 2017/905, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2010/788 (
OL L 138 I, 2017, p. 6
). Tą pačią dieną Taryba priėmė Įgyvendinimo reglamentą (ES) 2017/904, kuriuo įgyvendinama Reglamento Nr. 1183/2005 9 straipsnio 2 dalis (
OL L 138 I, 2017, p. 1
).
Įgyvendinimo reglamento 2017/904 ir Įgyvendinimo sprendimo 2017/905 2 konstatuojamojoje dalyje nustatyta:
„2016 m. gruodžio 12 d. Taryba priėmė Sprendimą (BUSP) 2016/2231, reaguodama į kliudymą rinkimų procesui ir susijusius žmogaus teisių pažeidimus Kongo Demokratinėje Respublikoje (KDR). 2017 m. kovo 6 d. Taryba priėmė išvadas, kuriose pareiškė savo didelį susirūpinimą dėl politinės padėties KDR, susidariusios dėl blokavimo įgyvendinant 2016 m. gruodžio 31 d. įtraukų politinį susitarimą ir dėl saugumo padėties keliuose šalies regionuose, kuriuose pastebėtas neproporcingas jėgos naudojimas.“
Įgyvendinimo sprendimu 2017/905 ieškovo pavardė įtraukta į Sprendimo 2010/788 II priede pateiktą asmenų ir subjektų sąrašą (toliau – ginčijamas sąrašas), o Įgyvendinimo reglamentu 2017/904 – į Reglamento Nr. 1183/2005 Ia priede pateiktą asmenų ir subjektų sąrašą.
Sprendimo 2010/788, iš dalies pakeisto Įgyvendinimo sprendimu 2017/905, II priede ir Reglamento Nr. 1183/2005, iš dalies pakeisto Įgyvendinimo reglamentu 2017/904, Ia priede ieškovui taikomas ribojamąsias priemones Taryba grindė tokiais motyvais:
„Būdamas Centrinio Kasajaus gubernatoriumi, Alex Kande Mupompa yra atsakingas už Centrinio Kasajaus provincijoje nuo 2016 m. tebesitęsiantį saugumo pajėgų ir Kongo nacionalinės policijos (PNC) neproporcingą jėgos naudojimą, vykdomas smurtines represijas ir be teismo sprendimo vykdomas egzekucijas, įskaitant 2017 m. vasario mėn. Mwanza Lomboje, Centriniame Kasajuje, kaip įtariama, įvykdytus neteisėtus Kamiuna Nsapu nereguliarių karinių pajėgų narių ir civilių gyventojų žudymus.
Taigi Alex Kande Mupompa dalyvavo planuojant veiksmus KDR, kurie laikomi šiurkščiais žmogaus teisių pažeidimais, vadovaujant jiems arba juos vykdant.“
2017 m. gegužės 30 d.
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
Taryba paskelbė Pranešimą asmenims ir subjektams, kuriems taikomos Sprendime 2010/788, kuris įgyvendinamas Įgyvendinimo sprendimu 2017/905, ir Reglamente Nr. 1183/2005, kuris įgyvendinamas Įgyvendinimo reglamentu 2017/904 dėl ribojamųjų priemonių Kongo Demokratinei Respublikai, numatytos ribojamosios priemonės (
OL C 169, 2017, p. 4
). Šiame pranešime, be kita ko, nurodyta, kad atitinkami asmenys gali pateikti Tarybai prašymą iki 2017 m. spalio 1 d. (kartu su patvirtinamaisiais dokumentais) persvarstyti sprendimą įtraukti juos į ginčijamą sąrašą ir į Reglamento Nr. 1183/2005 Ia priede pateiktą asmenų ir subjektų sąrašą. Pranešime taip pat nurodyta, kad į gautas pastabas bus atsižvelgta Tarybai atliekant kitą peržiūrą pagal Sprendimo 2010/788 9 straipsnį.
2017 m. rugpjūčio 22 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo ieškovo ir kitų septynių asmenų ieškinį; juo jie iš esmės prašė panaikinti Įgyvendinimo reglamentą 2017/904 ir Įgyvendinimo spendimą 2017/905, kiek šie aktai su jais susiję. Šis ieškinys buvo užregistruotas priskiriant bylos numerį T‑582/17.
2017 m. gruodžio 11 d. baigdama ginčijamų priemonių persvarstymo procedūrą Taryba, remdamasi ESS 29 straipsniu, priėmė Sprendimą (BUSP) 2017/2282, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/788 (
OL L 328, 2017, p. 19
). Šio sprendimo 1 straipsniu Sprendimo 2010/788 9 straipsnio 2 dalis pakeista taip:
„3 straipsnio 2 dalyje nurodytos priemonės taikomos iki 2018 m. gruodžio 12 d. Jos prireikus atnaujinamos arba iš dalies keičiamos, jei Taryba mano, kad jų tikslai nebuvo pasiekti.“
Priėmus Sprendimą 2017/2282 susiklosčiusios faktinės aplinkybės
2017 m. gruodžio 18 d. dokumentu Taryba ieškovui pranešė apie Sprendimą 2017/2282. Taip pat Taryba informavo ieškovo atstovus apie ketinimą atnaujinti su juo susijusių motyvų santrauką ir suteikė jam galimybę pateikti pastabas šiuo klausimu.
2018 m. balandžio 12 d. Taryba priėmė Įgyvendinimo sprendimą (BUSP) 2018/569, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2010/788 (
OL L 95, 2018, p. 21
), ir Įgyvendinimo reglamentą (ES) 2018/566, kuriuo įgyvendinamas Reglamento Nr. 1183/2005 9 straipsnis (
OL L 95, 2018, p. 9
). Ieškovo pavardės įtraukimo motyvai buvo iš dalies pakeisti taip:
„Iki 2017 m. spalio mėn. būdamas Centrinio Kasajaus gubernatoriumi Alex Kande Mupompa buvo atsakingas už tai, kad Centrinio Kasajaus provincijoje nuo 2016 m. rugpjūčio mėn. saugumo pajėgos ir Kongo nacionalinė policija (PNC) neproporcingai naudojo jėgą, vykdė smurtines represijas ir egzekucijas be teismo sprendimo, įskaitant 2017 m. vasario mėn. Dibajos teritorijoje įvykdytas žmogžudystes.
Taigi Alex Kande Mupompa dalyvavo planuojant veiksmus KDR, kurie laikomi šiurkščiais žmogaus teisių pažeidimais, vadovaujant jiems arba juos vykdant.“
Be to, 2019 m. kovo 26 d. Sprendimu Boshab ir kt. / Taryba (
T‑582/17
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2019:193
) Bendrasis Teismas atmetė šio sprendimo 20 punkte nurodytą ieškinį.
Procesas ir šalių reikalavimai
2018 m. kovo 8 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo šį ieškovo ieškinį.
Atskiru dokumentu (jį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2018 m. birželio 5 d.) ieškovas, remdamasis Bendrojo Teismo procedūros reglamento 86 straipsniu, pateikė pareiškimą dėl ieškinio patikslinimo, siekdamas išplėsti ieškinio reikalavimus, kad jie apimtų Įgyvendinimo sprendimą 2018/569 ir Įgyvendinimo reglamentą 2018/566, kiek šie aktai su juo susiję. 2018 m. liepos 6 d. Taryba pateikė pastabas dėl pareiškimo dėl ieškinio patikslinimo.
2018 m. spalio 12 d. sprendimu Bendrojo Teismo devintosios išplėstinės kolegijos pirmininkas nusprendė sujungti šią bylą ir bylas T‑171/18 (
Boshab / Taryba
), T‑172/18 (
Akili Mundos / Taryba
), T‑173/18 (
Ramazani Shadary / Taryba
), T‑174/18 (
Mutondo / Taryba
), T‑175/18 (
Ruhorimbere / Taryba
), T‑176/18 (
Mende Omalanga / Taryba
) ir T‑177/18 (
Kazembe Musonda / Taryba
), kad būtų bendrai vykdoma rašytinė proceso dalis ir prireikus žodinė proceso dalis.
Teisėjo pranešėjo siūlymu Bendrasis Teismas nusprendė pradėti žodinę proceso dalį. 2019 m. gegužės 15 d. Bendrasis Teismas bylą perdavė devintajai išplėstinei kolegijai.
Šalys buvo išklausytos ir atsakė į Bendrojo Teismo žodžiu pateiktus klausimus per 2019 m. liepos 4 d. posėdį.
Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:
–
panaikinti Sprendimą 2017/2282, kiek juo ieškovo pavardė palikta Sprendimo 2010/788, iš dalies pakeisto Įgyvendinimo sprendimu 2018/569, II priede ir Reglamento Nr. 1183/2005, iš dalies pakeisto Įgyvendinimo reglamentu 2018/566, Ia priede,
–
priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.
Taryba Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį,
–
subsidiariai, jeigu bus panaikintas Sprendimas 2017/2282 ar Įgyvendinimo sprendimas 2018/569, palikti galioti panaikinto sprendimo ieškovui sukeliamas pasekmes, kol pasibaigs apeliacinio skundo dėl Bendrojo Teismo sprendimo pateikimo terminas, arba, jeigu apeliacinis skundas bus pateiktas per šį terminą, kol jis bus atmestas,
–
priteisti iš ieškovo bylinėjimosi išlaidas.
(Praleista)
Dėl esmės
Grįsdamas reikalavimus panaikinti Sprendimą 2017/2282 ir Įgyvendinimo sprendimą 2018/569 (toliau kartu – ginčijami sprendimai) ieškovas remiasi keturiais pagrindais, kurių pirmasis pateiktas dėl pareigos motyvuoti neįvykdymo ir teisės būti išklausytam pažeidimo, antrasis dėl teisės klaidos ir akivaizdžios vertinimo klaidos, trečiasis dėl teisės į privataus ir šeimos gyvenimo gerbimą, teisės į nuosavybę ir proporcingumo principo pažeidimo, o ketvirtasis dėl Sprendimo 2010/788 3 straipsnio 2 dalies b punkto ir Reglamento Nr. 1183/2005 2b straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimo.
Dėl pirmojo pagrindo, grindžiamo pareigos motyvuoti neįvykdymu ir teisės būti išklausytam pažeidimu
Pirmąjį pagrindą sudaro dvi dalys, kurių atitinkamai pirmoji susijusi su pareigos motyvuoti neįvykdymu, o antroji – teisės būti išklausytam pažeidimu.
–
Dėl pirmojo pagrindo pirmos dalies
Pirmojo pagrindo pirmoje dalyje ieškovas tvirtina, kad Taryba neįvykdė SESV 296 straipsnyje nustatytos pareigos motyvuoti asmens nenaudai priimtą aktą. Ieškovas teigia, jog ginčijamų sprendimų motyvavimas ypač glaustas, nes Taryba nesuformulavo jokių tikslių kaltinimų, nenurodė konkrečių faktų, kuriuos galima identifikuoti, leidžiančių be pagrįstų abejonių jam priskirti tuose motyvuose pateiktus kaltinimus. Anot ieškovo, ginčijami sprendimai grindžiami paprastomis prielaidomis, kurių negalima patikrinti ir dėl kurių jis turi pateikti įrodymus, paneigiančius jam priskirtus veiksmus, todėl perkelta įrodinėjimo pareiga.
Taryba ginčija šiuos argumentus.
Pirmiausia šiuo klausimu primintina, jog pareiga nurodyti asmens nenaudai priimto akto motyvus, numatyta SESV 296 straipsnio antroje pastraipoje, siekiama, pirma, suteikti suinteresuotajam asmeniui pakankamai informacijos, kuri leistų žinoti, ar aktas yra pagrįstas, o jeigu jis turi trūkumų – ginčyti jo galiojimą Europos Sąjungos teisme, ir, antra, leisti pastarajam atlikti šio akto teisėtumo kontrolę. Taip suformuluota pareiga motyvuoti yra vienas iš esminių Sąjungos teisės principų, nuo kurio gali būti nukrypstama tik dėl imperatyvių reikalavimų. Todėl iš esmės apie motyvus suinteresuotajam asmeniui turi būti pranešama kartu su jo nenaudai priimtu aktu ir motyvų stokos negali ištaisyti tai, kad suinteresuotasis asmuo apie sprendimo motyvus sužino per procesą Sąjungos teisme (2011 m. gruodžio 7 d. Sprendimo HTTS / Taryba,
T‑562/10
,
EU:T:2011:716
,
punktas).
Be to, motyvai turi būti pritaikyti prie nagrinėjamo akto pobūdžio ir aplinkybių, kuriomis jis buvo priimtas. Reikalavimas motyvuoti turi būti vertinamas atsižvelgiant į bylos aplinkybes, ypač į akto turinį, motyvų, kuriais remiamasi, pobūdį bei į interesą gauti paaiškinimų, kurį asmenys, jeigu šis aktas jiems skirtas, arba kiti asmenys, su kuriais šis aktas tiesiogiai bei konkrečiai susijęs, gali turėti. Nurodant motyvus, nereikalaujama tiksliai nurodyti visų svarbių faktinių ir teisinių aplinkybių, nes tai, ar akto motyvacija yra pakankama, turi būti vertinama atsižvelgiant ne tik į jo tekstą, bet ir į priėmimo aplinkybes bei nagrinėjamąją sritį reglamentuojančių teisės normų visumą. Konkrečiai kalbant, asmens nenaudai priimtas aktas yra pakankamai motyvuotas, jeigu jis buvo priimtas suinteresuotajam asmeniui žinomomis aplinkybėmis, leidžiančiomis suprasti jo atžvilgiu priimtos priemonės esmę (2012 m. lapkričio 15 d. Sprendimo Taryba / Bamba,
C‑417/11 P
,
EU:C:2012:718
,
punktas ir 2009 m. spalio 14 d. Sprendimo Bank Melli Iran / Taryba,
T‑390/08
,
EU:T:2009:401
,
punktas).
Tarybai nustatyta pareiga motyvuoti susijusi su, pirma, priimtos priemonės teisinio pagrindo nurodymu ir, antra, aplinkybėmis, leidžiančiomis nuspręsti, kad suinteresuotieji asmenys tenkina vieną ar kitą įtraukimo kriterijų (2014 m. rugsėjo 18 d. Sprendimo Central Bank of Iran / Taryba,
T‑262/12
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:777
,
punktas).
Vadinasi, reikia išnagrinėti, ar ginčijamo akto motyvuose yra aiškių nuorodų į ginčijamą įtraukimo į sąrašą kriterijų ir ar prireikus šis motyvavimas gali būti laikomas pakankamu, kad ieškovas galėtų patikrinti ginčijamo akto pagrįstumą ir gintis Bendrajame Teisme, o šis teismas – vykdyti kontrolę (šiuo klausimu žr. 2014 m. rugsėjo 18 d.Central Bank of Iran / Taryba,
T‑262/12
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:777
,
punktą).
Galiausiai Tarybos akto, kuriuo nustatomos ribojamosios priemonės, motyvuose turi būti nurodytas ne tik šios priemonės teisinis pagrindas, bet ir specifinės bei konkrečios priežastys, dėl kurių Taryba, naudodamasi diskrecija, mano, jog tokios priemonės turi būti taikomos suinteresuotajam asmeniui (2012 m. lapkričio 15 d. Sprendimo Taryba / Bamba,
C‑417/11 P
,
EU:C:2012:718
,
punktas ir 2015 m. kovo 25 d.Sprendimo Central Bank of Iran / Taryba,
T‑563/12
,
EU:T:2015:187
,
punktas).
Šiuo atveju reikia akcentuoti tai, kad Sprendimu 2017/2282 siekiama palikti ieškovo pavardę įtrauktą į ginčijamą sąrašą dėl tų pačių motyvų, kuriais Taryba rėmėsi pirmą kartą jo pavardę įtraukdama į sąrašą Įgyvendinimo sprendime 2017/905, iš dalies pakeitusiame Sprendimą 2010/788. Įgyvendinimo sprendimu 2018/569 Taryba atnaujino ieškovo pavardės įtraukimo į ginčijamą sąrašą motyvus.
Anot ieškovo, tokie motyvai ypač glausti, nes Taryba nesuformulavo jokių tikslių pastabų, leidžiančių jam priskirti tuose motyvuose pateiktus kaltinimus.
Šiuo klausimu primintina, jog Sprendimo 2010/788 3 straipsnio 2 dalies b punkte, įtrauktame Sprendimu 2016/2231, nustatyta, kad II priedas taikomas asmenims ir subjektams, Tarybos laikomiems „dalyvaujan[čiais] planuojant veiksmus [Kongo Demokratinėje Respublikoje], kurie laikomi šiurkščiais žmogaus teisių pažeidimais, vadovaujant jiems arba juos vykdant“.
Taip pat primintina, jog, pirma, motyvai, Tarybos nurodyti Sprendime 2010/788, iš dalies pakeistame Sprendimu 2017/2282, kuriais grindžiamas ieškovo pavardės įtraukimas į ginčijamą sąrašą, susiję su jo, kaip Centrinio Kasajaus gubernatoriaus (Kongo Demokratinė Respublika), pareigomis ir nuo 2016 m. tebesitęsiančiu saugumo pajėgų neproporcingu jėgos naudojimu, vykdomomis smurtinėmis represijomis ir be teismo sprendimo atliekamomis egzekucijomis šioje provincijoje. Šiuo klausimu Taryba nurodo nereguliarių karinių pajėgų narių ir civilių gyventojų žudymus 2017 m. vasario mėn. Mwanza Lomboje (žr. šio sprendimo 18 punktą). Be to, Įgyvendinimo sprendime 2018/569 Taryba iš dalies pakeitė to įtraukimo motyvus, patikslindama, kad ieškovas buvo Centrinio Kasajaus gubernatorius iki 2017 m. spalio mėn., ir nurodė 2017 m. vasario mėn. žudymus nebe Mwanza Lomboje, o Dibajos teritorijoje (žr. šio sprendimo 23 punktą).
Taigi tokie ieškovo pavardės įtraukimo į ginčijamą sąrašą motyvai yra specifiniai ir konkretūs duomenys, susiję tiek su ieškovo vykdytomis profesinėmis pareigomis, tiek su atitinkamo akto rūšimi, ir rodo tai, kad ieškovas dalyvavo darant šiurkščius žmogaus teisių pažeidimus Kongo Demokratinėje Respublikoje. Iš tikrųjų šis motyvavimas leidžia suprasti priežastis, dėl kurių Taryba nusprendė ieškovui taikyti ribojamąsias priemones dėl galimos atsakomybės, kylančios dėl vykdytų Centrinio Kasajaus gubernatoriaus pareigų iki 2017 m. spalio mėn., už saugumo pajėgų ir Kongo nacionalinės policijos (PNC) neproporcingai naudotą jėgą, vykdytas smurtines represijas ir be teismo sprendimo atliktas egzekucijas Centriniame Kasajuje nuo 2016 m. rugpjūčio mėn., įskaitant žudymus šioje provincijoje 2017 m. vasario mėnesį.
Taigi Taryba teisingai tvirtina, kad tokiuose motyvuose nurodytos specifinės ir konkrečios priežastys, dėl kurių ieškovui turėjo būti taikomi įtraukimo į sąrašą kriterijai, be kita ko, pirmiausia nurodytas aiškus teisinis pagrindas, kuriame daroma nuoroda į įtraukimo į sąrašą kriterijus, be to, atsižvelgiant į tai, kad motyvai susiję su ieškovo veikla, jis gali suprasti priežastis, dėl kurių jo pavardė įtraukta į ginčijamą sąrašą. Beje, ginčijamų sprendimų priėmimo aplinkybės ieškovui buvo žinomos, nes Bendrajame Teisme jis iš esmės ginčijo pirmo jo pavardės įtraukimo į sąrašą teisėtumą, kaip tai nurodyta šio sprendimo 20 ir 24 punktuose, o šio įtraukimo motyvai ginčijamuose sprendimuose labai panašūs. Be to, tai, kad jis žinojo apie šias aplinkybes, patvirtina jo 2017 m. spalio 31 d. Tarybai siųstas laiškas, pateiktas ieškinio A.3 priede.
Dėl šios priežasties ieškovas negalėjo pagrįstai nežinoti, kad, kai priimdama ginčijamus sprendimus Taryba iš esmės patvirtino pirmo pavardės įtraukimo į ginčijamą sąrašą motyvus, dėl kurių nusprendė Įgyvendinimo sprendime 2017/905, ji rėmėsi aplinkybe, kad atsižvelgiant į vykdytas Centrinio Kasajaus gubernatoriaus pareigas iki 2017 m. spalio mėn., jis turėjo įgaliojimus faktiškai daryti tiesioginę įtaką nurodytus smurtinius veiksmus vykdžiusioms saugumo pajėgoms ir Kongo nacionalinei policijai šioje provincijoje.
Atsižvelgdamas į pavardės įtraukimo į ginčijamą sąrašą motyvus, ieškovas galėjo veiksmingai ginčyti jam taikytų ribojamųjų priemonių pagrįstumą. Beje, jis tai padarė antrojo pagrindo antroje dalyje, susijusioje su akivaizdžia vertinimo klaida.
Vadinasi, ginčijami sprendimai pakankamai motyvuoti, kad ieškovas galėtų ginčyti jų teisėtumą, o Bendrasis Teismas – vykdyti jų teisėtumo kontrolę. Todėl pirmojo pagrindo pirmą dalį reikia atmesti.
–
Dėl pirmojo pagrindo antros dalies
Pirmojo pagrindo antroje dalyje ieškovas teigia, jog Taryba pažeidė jo teisę būti išklausytam. Jis mano, jog, nors lėšų įšaldymo priemonei būtinas netikėtumo poveikis lemia tai, kad Taryba neprivalo surengti apklausos prieš pirmą kartą fizinio asmens vardą ar subjekto pavadinimą įtraukdama į sąrašą, kuriuo nustatomos ribojamosios priemonės, vis dėlto, kaip šiuo atveju, persvarstant tokį pirminį sprendimą įtraukti į sąrašą tas poveikis nebereikalingas ir turi būti paisoma rungimosi principo, kiek tai susiję tiek su pranešimu apie motyvus prieš priimant sprendimą palikti ginčijamame sąraše, tiek su teise būti apklaustam. Be to, jis teigia, jog prašė apklausti jį Taryboje, bet šio ieškinio pareiškimo dieną ji nebuvo priėmusi sprendimo dėl tokio prašymo.
Dublike ieškovas tvirtina, kad, pirma, jo niekada nebuvo išklausęs Jungtinių Tautų jungtinis žmogaus teisių biuras (JTJŽTB), rengdamas įvairias ataskaitas, Tarybos naudotas ginčijamiems sprendimams pagrįsti, todėl nepaisyta jurisprudencijoje nustatytų kriterijų, ir tai įrodo, kad jis turėjo būti išklausytas prieš priimant ginčijamus sprendimus, juo labiau kad 2017 m. spalio 31 d. ir 2018 m. vasario 15 d. jis nurodė Tarybai aplinkybes, galinčias sukelti abejonių dėl pateiktų motyvų pagrįstumo. Be to, ieškovas teigia, jog, palyginti su pirminiu sprendimu įtraukti jo pavardę į ginčijamą sąrašą, priimdama ginčijamus sprendimus Taryba prieš jį rėmėsi naujais įrodymais.
Taryba ginčija šiuos argumentus pabrėždama, kad Sprendimas 2017/2282 grindžiamas tais pačiais motyvais, kuriais buvo grindžiamas pirmas ieškovo pavardės įtraukimas į ginčijamą sąrašą, remiantis Sprendimu 2017/905. Vadinasi, ji neturėjo išklausyti ieškovo prieš priimdama Sprendimą 2017/2282. Be to, pastabose dėl pareiškimo dėl ieškinio patikslinimo Taryba tvirtina, jog ieškovo ieškinyje nurodyti argumentai negali būti taikomi ir pareiškimui dėl ieškinio patikslinimo, nes vykstant procedūrai, per kurią priimtas Įgyvendinimo Sprendimas 2018/569, Taryba raštu bendravo su ieškovo atstovu, todėl jis turėjo galimybę pateikti pastabas dėl Tarybos pasiūlytos naujos jo pavardės įtraukimo į ginčijamą sąrašą motyvų santraukos.
Pirmiausia primintina, jog Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau –Chartija) 41 straipsnio 2 dalies a punkte nustatyta, kad kiekvienas asmuo turi teisę būti išklausytam prieš taikant bet kokią individualią jam nepalankią priemonę.
Remiantis jurisprudencija, vykstant procedūrai, susijusiai su sprendimo įtraukti ar palikti įtrauktą asmens pavardę į akto dėl ribojamųjų priemonių priede esantį sąrašą priėmimu, teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą paisymu reikalaujama, kad kompetentinga Sąjungos institucija praneštų atitinkamam asmeniui šios institucijos turimus duomenis apie minėtą asmenį, kuriais grindžiamas jos sprendimas, kad šis asmuo galėtų kuo geresnėmis sąlygomis ginti savo teises ir visiškai susipažinęs su informacija nuspręsti, ar reikia kreiptis į Sąjungos teismą. Be to, pranešdama šiuos duomenis kompetentinga Sąjungos institucija turi leisti šiam asmeniui veiksmingai pareikšti nuomonę dėl jo atžvilgiu nurodytų motyvų (2013 m. liepos 18 d. Sprendimo Komisija ir kt. / Kadi,
C‑584/10 P, C‑593/10 P ir C‑595/10 P
,
EU:C:2013:518
,
ir
punktai ir 2006 m. gruodžio 12 d. Sprendimo Organisation des Modjahedines du peuple d’Iran / Taryba,
T‑228/02
,
EU:T:2006:384
,
punktas).
Kiek tai susiję su pirmuoju aktu, kuriuo įšaldomos fizinio asmens ar subjekto lėšos, Taryba neprivalo atitinkamam asmeniui ar subjektui iš anksto pranešti apie motyvus, kuriais ketina pagrįsti pirminį šio asmens pavardės ar subjekto pavadinimo įtraukimą į asmenų ar subjektų, kurių lėšos įšaldomos, sąrašą. Iš tiesų dėl paties tokios priemonės pobūdžio, kad ji neprarastų savo veiksmingumo, būtina turėti galimybę tokią priemonę priimti netikėtai ir nedelsiant taikyti. Tokiu atveju institucijai iš esmės užtenka pranešti atitinkamam asmeniui ar subjektui motyvus ir leisti jiems pasinaudoti teise būti išklausytiems priimant sprendimą įšaldyti lėšas arba iškart po to, kai sprendimas buvo priimtas (2011 m. gruodžio 21 d. Sprendimo Prancūzija / People’s Mojahedin Organization of Iran,
C‑27/09 P
,
EU:C:2011:853
,
punktas).
Vis dėlto priimant vėlesnį sprendimą įšaldyti lėšas, kuriuo asmenų ir subjektų, kurių lėšos įšaldytos, sąraše jau esantys asmens pavardė ar subjekto pavadinimas jame paliekami, toks netikėtumas nebūtinas siekiant užtikrinti priemonės veiksmingumą, todėl prieš priimant tokį sprendimą iš esmės turi būti pateikti kaltę patvirtinantys įrodymai ir suteikta galimybė atitinkamam asmeniui ar subjektui būti išklausytiems (2011 m. gruodžio 21 d. Sprendimo Prancūzija / People’s Mojahedin Organization of Iran,
C‑27/09 P
,
EU:C:2011:853
,
punktas).
Šiuo klausimu Teisingumo Teismas pabrėžė, kad apsaugos elementas, kurį užtikrina reikalavimas pranešti apie kaltę patvirtinančius įrodymus ir teisė pateikti pastabas prieš tokių aktų, kuriais asmens pavardė ar subjekto pavadinimas paliekami asmenų ar subjektų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąraše, priėmimą yra pagrindinis ir esminis teisės į gynybą elementas. Juo labiau kad tokios priemonės daro svarbią įtaką atitinkamų asmenų ir grupių teisėms ir laisvėms (2011 m. gruodžio 21 d. Sprendimo Prancūzija / People’s Mojahedin Organization of Iran,
C‑27/09 P
,
EU:C:2011:853
,
punktas).
Šios teisės būti išklausytam prieš priimant tokius aktus Taryba turi paisyti tada, kai sprendime palikti pavardę šiame sąraše prieš šį asmenį ji remiasi naujais duomenimis, kurių nebuvo pradiniame sprendime įtraukti jo pavardę į šį sąrašą (šiuo klausimu žr. 2015 m. birželio 18 d. Sprendimo Ipatau / Taryba,
C‑535/14 P
,
EU:C:2015:407
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją ir 2016 m. balandžio 7 d.Sprendimo Central Bank of Iran / Taryba,
C‑266/15 P
,
EU:C:2016:208
,
punktą).
Žinoma, kaip pabrėžia Taryba, šiuo atveju palikti ieškovo vardą ginčijamame sąraše nuspręsta Sprendimu 2017/2282, kuris grindžiamas iš esmės tais pačiais motyvais kaip tie, kuriais pagrįstas priimtas pirminis aktas dėl nagrinėjamų ribojamųjų priemonių nustatymo.
Vis dėlto vien ši aplinkybė nereiškia, kad Taryba neturėjo paisyti ieškovo teisės į gynybą, visų pirma leisti jam veiksmingai pareikšti nuomonę dėl faktinių aplinkybių, kuriomis remdamasi ji priėmė Sprendimą 2017/2282 palikti jo pavardę ginčijamame sąraše.
Iš tikrųjų teisės į gynybą pažeidimas turi būti vertinamas atsižvelgiant į konkrečias kiekvieno nagrinėjamo atvejo aplinkybes, visų pirma į nagrinėjamo akto pobūdį, jo priėmimo aplinkybes ir atitinkamą sritį reglamentuojančias teisės normas (žr. 2013 m. liepos 18 d. Sprendimo Komisija ir kt. / Kadi,
C‑584/10 P, C‑593/10 P ir C‑595/10 P
,
EU:C:2013:518
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Šiuo klausimu reikia akcentuoti, kad ribojamosios priemonės yra apsauginio pobūdžio ir iš esmės laikinos, o jų galiojimas visada siejamas su faktinių ir teisinių aplinkybių, kuriomis remiantis jos nustatytos, tęsimosi ir būtinybės jas toliau taikyti siekiant įgyvendinti su jomis susijusį tikslą (šiuo klausimu žr. 2014 m. kovo 21 d. Sprendimo Yusef / Komisija,
T‑306/10
,
EU:T:2014:141
,
ir
punktus). Būtent todėl Sprendimo 2010/788, iš dalies pakeisto Sprendimu 2016/2231, 9 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad Kongo Demokratinei Respublikai ribojamosios priemonės taikomos iki 2017 m. gruodžio 12 d. ir „jos prireikus atnaujinamos arba iš dalies keičiamos, jei Taryba mano, kad jų tikslai nebuvo pasiekti“.
Vadinasi, periodiškai persvarstydama šias ribojamąsias priemones Taryba turi atlikti naują situacijos įvertinimą ir parengti tokių priemonių poveikio vertinimą, kad nustatytų, ar jos leido pasiekti pirminiu atitinkamų asmenų pavardžių ir subjektų pavadinimų įtraukimu į ginčijamą sąrašą siektų tikslų arba ar vis dar galima daryti tokią pačią išvadą dėl tų asmenų ir subjektų.
Šiuo klausimu 2018 m. rugsėjo 27 d. Sprendime Ezz ir kt. / Taryba (
T‑288/15
,
EU:T:2018:619
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija) Bendrasis Teismas nusprendė, kad dėl teisės į gynybą paisymo prieš priimdama sprendimą ieškovams atnaujinti ribojamųjų priemonių taikymą Taryba jiems turėjo atsiųsti duomenis, kuriuos atlikdama nagrinėjamų priemonių periodinę peržiūrą naudojo informacijai, pateisinusiai pirminį jų vardų įtraukimą į asmenų, kuriems taikomos tokios ribojamosios priemonės, sąrašą, atnaujinti.
Taigi šiuo atveju atsižvelgiant į pirminį tikslą, kurio siekta ribojamosiomis priemonėmis Kongo Demokratinei Respublikai, t. y. iš esmės sudaryti palankias sąlygas surengti rinkimus ir nutraukti visus žmogaus teisių pažeidimus (žr. šio sprendimo 7 punktą), reikia nuspręsti, kad Taryba, atlikdama periodinį ieškovui taikomų ribojamųjų priemonių persvarstymą, prireikus turėjo pranešti jam apie naujus duomenis, pagal kuriuos ji atnaujino informaciją, susijusią ne tik su asmenine padėtimi, bet ir politine ir saugumo situacija Kongo Demokratinėje Respublikoje.
Taigi iš bylos medžiagos matyti, jog Taryba, kaip ji tai patvirtino per teismo posėdį atsakydama į Bendrojo Teismo pateiktą klausimą, priėmė Sprendimą 2017/2282 atsižvelgdama ne tik į informaciją, kurią jau turėjo iš pradžių įtraukdama ieškovo pavardę į ginčijamą sąrašą, bet ir į informaciją, pateiktą 2017 m. spalio 23 d. Vidaus dokumente COREU BUSP/1492/17. Pirma, šiame 2017 m. spalio 23 d. dokumente buvo nurodyta, kad tuo metu nebuvo paskelbtas rinkimų tvarkaraštis, ir paminėtas 2017 m. spalio 11 d. Nepriklausomos nacionalinės rinkimų komisijos pranešimas, kad rinkimams suorganizuoti reikia mažiausiai 504 dienų. Antra, šiame dokumente buvo nurodyta, kad Jungtinių Tautų Organizacijos misija Kongo Demokratinėje Respublikoje (
Monusco
) pranešė apie blogėjančią saugumo padėtį daugybėje Kongo Demokratinės Respublikos dalių, be to, apie didėjantį nestabilumą iš konflikto zonų išvykus civiliams. Trečia, tame dokumente buvo nurodyta, kad toliau varžomos susirinkimų, nuomonės ir žodžio laisvės, kaip tai patvirtina demonstracijų dėl nepaskelbto rinkimų tvarkaraščio draudimas ir socialinės žiniasklaidos blokavimas po to, kai buvo pranešta apie visuotinį streiką 2017 m. rugpjūčio mėnesį.
Be to, iš 2017 m. gruodžio 11 d. Tarybos išvadų matyti, jog priimdama Sprendimą 2017/2282 ji žinojo apie kitus atnaujinimo duomenis, t. y. apie 2017 m. lapkričio 5 d. pranešimą, kad prezidento rinkimai vyks 2018 m. gruodžio 23 d. Vis dėlto toks pranešimas Tarybai nesutrukdė nuspręsti, kad Kongo Demokratinėje Respublikoje padėtis išliko tokia pati.
Vadinasi, nors Sprendimu 2017/2282 Taryba pratęsė ribojamųjų priemonių taikymą ieškovui dėl tokių pačių motyvų kaip tie, kurie nustatyti Sprendime 2017/905 pirmą kartą įtraukiant jo pavardę į ginčijamą sąrašą, šio sprendimo 73 ir 74 punktuose nurodyti atnaujinimo duomenys yra nauji duomenys, į kuriuos Taryba atsižvelgė priimdama Sprendimą 2017/2282. Todėl, prieš priimdama tokį sprendimą, Taryba turėjo gauti ieškovo pastabas dėl šių duomenų, kaip tai nurodyta šio sprendimo 72 punkte. Tačiau nustatyta, kad tai nebuvo padaryta.
Šiuo atžvilgiu neturi reikšmės tai, kad apie pirminį ieškovo pavardės įtraukimą į ginčijamą sąrašą Oficialiajame leidinyje buvo paskelbtas pranešimas asmenims, kuriems taikomos tos priemonės, o jame šiems asmenims suteikta galimybė iki 2017 m. spalio 1 d. pateikti Tarybai prašymą persvarstyti sprendimą, ir kad ieškovas šia galimybe pasinaudojo pavėluotai. Iš tikrųjų Taryba negali būti atleista nuo jai nustatytos pareigos paisyti teisės į gynybą dėl to, kad asmuo, kuriam taikomos ribojamosios priemonės, turi galimybę prašyti nutraukti tokių priemonių taikymą.
Šiuo atveju iš bylos medžiagos nematyti, jog ieškovas galėjo numatyti, kad Taryba nuspręs dėl esamos padėties Kongo Demokratinėje Respublikoje, atsižvelgdama į šio sprendimo 73 ir 74 punktuose nurodytus duomenis, susijusius su rinkimų tvarkaraščio nepaskelbimu, saugumo padėties blogėjimu ir išliekančiais viešųjų teisių varžymais daugybėje šalies regionų, t. y. duomenis, dėl kurių ieškovui nebuvo suteikta galimybė pateikti pastabas prieš priimant Sprendimą 2017/2282. Šiuo klausimu primintina, kad ribojamosios priemonės yra laikino pobūdžio (žr. šio sprendimo 69 punktą), kuris užtikrinamas pačiomis ginčijamo sprendimo nuostatomis (žr. šio sprendimo 21 punktą).
Šiomis aplinkybėmis reikia nuspręsti, kad Sprendimas 2017/2282 priimtas per procedūrą, kurioje nepaisyta ieškovo teisės į gynybą.
Tokia išvada darytina ir dėl Įgyvendinimo sprendimo 2018/569. Nors iš tiesų prieš priimdama šį sprendimą Taryba ieškovui pranešė apie ketinimą atnaujinti jo pavardės įtraukimo į ginčijamą sąrašą motyvus, iš bylos medžiagos nematyti, jog to sprendimo priėmimo dieną ieškovui buvo pranešta apie naujus duomenis, nurodytus 2017 m. spalio 23 d. Vidaus dokumente COREU BUSP/1492/17 ir 2017 m. gruodžio 11 d. Tarybos išvadose.
Be to, iš viso to, kas išdėstyta, negalima daryti išvados, jog dėl to, kad Taryba ieškovui nepranešė apie naujus duomenis, primintus šio sprendimo 79 punkte, ir dėl aplinkybės, kad ieškovas negalėjo pateikti pastabų dėl šių duomenų prieš Tarybai priimant ginčijamus sprendimus, šių sprendimų negalima panaikinti.
Iš tikrųjų, nagrinėdamas su teise į gynybą susijusį pažeidimą, Sąjungos teismas turi patikrinti, ar atsižvelgiant į konkrečias bylos teisines ir faktines aplinkybes nagrinėjamos procedūros baigtis galėjo būti kitokia, jeigu, nesant šio pažeidimo, ieškovas būtų galėjęs geriau užtikrinti savo teisę į gynybą (šiuo klausimu žr. 2009 m. spalio 1 d. Sprendimo Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware / Taryba,
C‑141/08 P
,
EU:C:2009:598
,
,
,
,
ir
punktus ir 2018 m. rugsėjo 27 d. Sprendimo Ezz ir kt. / Taryba,
T‑288/15
,
EU:T:2018:619
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Taigi šiuo atveju bylos medžiagoje nėra jokių aplinkybių, leidžiančių daryti prielaidą, kad, jeigu ieškovui būtų buvę atsiųsti nauji duomenys, pagal kuriuos Taryba atnaujino savo vertinimą dėl politinės ir saugumo padėties Kongo Demokratinėje Respublikoje, atitinkamos ribojamosios priemonės jam būtų galėjusios būti nepaliktos galioti.
Šiuo klausimu pažymėtina, jog ieškovas nepateikė jokių konkrečių įrodymų, iš kurių matyti, jog, jeigu prieš priimant ginčijamus sprendimus jis būtų galėjęs pateikti pastabas dėl šio sprendimo 73 ir 74 punktuose nurodytų naujų duomenų, jis būtų galėjęs ginčyti jų turinį ar reikšmingumą, siekiant palikti jo pavardę įtrauktą į ginčijamą sąrašą.
Beje, per teismo posėdį, atsakydamas į Bendrojo Teismo pateiktą klausimą, ieškovas neginčijo būtent padėties Kongo Demokratinėje Respublikoje nuo pirmo jo pavardės įtraukimo į ginčijamą sąrašą, dėl kurio nuspręsta 2017 m. gegužės 29 d., momento iki ginčijamų sprendimų palikti galioti nagrinėjamas ribojamąsias priemones priėmimo.
Šiomis aplinkybėmis negalima nuspręsti, kad, net jeigu ieškovui būtų atsiųsti šio sprendimo 73 ir 74 punktuose nurodyti duomenys prieš priimant ginčijamus sprendimus, procedūros baigtis būtų galėjusi būti kitokia. Taip pat aplinkybė, kad Taryba, atnaujindama ribojamųjų priemonių taikymą ieškovui, nustatė tam tikrus naujus duomenis, nelemia šių sprendimų neteisėtumo.
Be to, tiek, kiek ieškovas, grįsdamas pirmojo pagrindo antrą dalį pateikia argumentą, susijusį su aplinkybe, kad jo neišklausė JTJŽTB, rengdamas ataskaitas, kuriomis Taryba rėmėsi grįsdama ginčijamą sprendimą, pakanka pažymėti, jog Sąjungos teismai neturi kompetencijos tikrinti Jungtinių Tautų Organizacijos (JTO) organų atliekamų tyrimų suderinamumą su pagrindinėmis teisėmis (šiuo klausimu žr. 2017 m. liepos 20 d. Sprendimo Badica ir Kardiam / Taryba,
T‑619/15
,
EU:T:2017:532
,
punktą).
Galiausiai reikia atmesti ieškovo argumentą, kad Taryba turėjo jį išklausyti, nes nei nagrinėjami teisės aktai, nei bendrasis teisės į gynybą užtikrinimo principas jam nesuteikia teisės į oficialų išklausymą (pagal analogiją žr. 2013 m. rugsėjo 6 d. Sprendimo Bank Melli Iran / Taryba,
T‑35/10 ir T‑7/11
,
EU:T:2013:397
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, pirmojo pagrindo antrą dalį reikia atmesti kaip nepagrįstą, todėl reikia atmesti visą šį pagrindą.
Dėl antrojo pagrindo, susijusio su teisės klaida ir akivaizdžia vertinimo klaida
Antrajame pagrinde ieškovas teigia, kad Taryba padarė klaidų, nuspręsdama, kad jis „dalyva[vo] planuojant veiksmus Kongo Demokratinėje Respublikoje, kurie laikomi šiurkščiais žmogaus teisių pažeidimais, vadovaujant jiems arba juos vykdant“.
Šį pagrindą sudaro dvi dalys. Pirmoje dalyje ieškovas iš esmės teigia, jog Taryba padarė teisės klaidą, nes jo pavardę paliko įtrauktą į ginčijamą sąrašą dėl faktinių aplinkybių, kurių ginčijamo sprendimo priėmimo momentu nebebuvo. Antroje dalyje ieškovas ginčija Tarybos pateiktą jo pareigų ir užduočių vertinimą ir tai, kad yra pakankamai tikslių ir konkrečių faktinių duomenų, pagrindžiančių jo pavardės palikimą ginčijamame sąraše.
–
Dėl antrojo pagrindo pirmos dalies
Antrojo pagrindo pirmoje dalyje ieškovas teigia, kad jo pavardės įtraukimo į ginčijamą sąrašą motyvuose Tarybos nustatytos faktinės aplinkybės susijusios su pasibaigusiu laikotarpiu. Iš tikrųjų iš Sprendimo 2010/788, iš dalies pakeisto Sprendimu 2016/2231, 3 straipsnio 2 dalyje vartojamo esamojo laiko dalyvio aišku, kad asmenims ar subjektams, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, priskiriami veiksmai turi būti dar vis atliekami tų priemonių atnaujinimo momentu. Taigi tai, kad ginčijamų sprendimų priėmimo dieną ieškovas realiai neatliko jam priskirtų veiksmų, lemia tai, kad nagrinėjamos ribojamosios priemonės yra pasenusios.
Be to, ieškovas teigia, jog palikdama galioti šias priemones už veiksmus, kurie tuo metu nebebuvo atliekami, iš tikrųjų Taryba nustatė paslėptą baudžiamąją sankciją, nors ribojamosios priemonės yra tik apsauginės ir jomis siekiama priversti jų adresatus pakeisti savo elgesį.
Šiuo klausimu reikia pabrėžti, kad, kaip priminta šio sprendimo 8 punkte, Sprendimo 2010/788, iš dalies pakeisto Sprendimu 2016/2231, 3 straipsnio 2 dalies b punkte nustatyta, kad ribojamosios priemonės taikomos asmenims ir subjektams, „dalyvaujantiems planuojant veiksmus [Kongo Demokratinėje Respublikoje], kurie laikomi šiurkščiais žmogaus teisių pažeidimais, vadovaujant jiems arba juos vykdant“. Remiantis būtent šiuo pagrindu Įgyvendinimo sprendimu 2017/905 ieškovo vardas pirmą kartą buvo įtrauktas į ginčijamą sąrašą dėl to, kad jis, kaip Centrinio Kasajaus gubernatorius iki 2017 m. spalio mėn., buvo atsakingas už saugumo pajėgų ir Kongo nacionalinės policijos (PNC) neproporcingai naudotą jėgą, vykdytas smurtines represijas ir be teismo sprendimo atliktas egzekucijas Centriniame Kasajuje 2016 m., įskaitant žudymus šioje provincijoje 2017 m. vasario mėnesį (žr. šio sprendimo 18 punktą). Sprendimu 2017/2282 Taryba pratęsė ribojamųjų priemonių taikymą ieškovui iki 2018 m. gruodžio 12 d., remdamasi tokiais pačiais kaip pirminio jo pavardės įtraukimo į ginčijamą sąrašą motyvais (žr. šio sprendimo 21 punktą), nes jie išliko labai panašūs priėmus Įgyvendinimo sprendimą 2018/569 (žr. šio sprendimo 23 punktą).
Vis dėlto, pirma, negalima nuspręsti, kad Sprendimo 2010/788, iš dalies pakeisto Sprendimu 2016/2231, 3 straipsnio 2 dalies b punkte įtraukimo į ginčijamą sąrašą kriterijų apibrėžtyje vartojamas esamojo laiko dalyvis reiškia, kad veiksmai, dėl kurių asmens vardas ar subjekto pavadinimas įtrauktas į šį sąrašą, turi tebebūti atliekami tuo momentu, kai priimamas sprendimas dėl to įtraukimo ar palikimo. Iš tikrųjų jau buvo nuspręsta, kad, kiek tai susiję su įtraukimu į asmenų ar subjektų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašą, esamojo laiko dalyvis vartojamas dėl teisinėms apibrėžtims būdingo apibendrinimo, o ne dėl nuorodos į tam tikrą laikotarpį (šiuo klausimu žr. 2008 m. spalio 23 d. Sprendimo People’s Mojahedin Organization of Iran / Taryba,
T‑256/07
,
EU:T:2008:461
,
punktą).
Antra, aplinkybė, kad ieškovo pavardės įtraukimo į ginčijamą sąrašą motyvuose nurodyti veiksmai, kurie buvo atlikti prieš priimant ginčijamus sprendimus, o jų priėmimo dieną jau buvo nutraukti, nebūtinai reiškia, kad jam šiuo sprendimu paliktos galioti ribojamosios priemonės yra pasenusios. Kadangi Taryba nusprendė ieškovo pavardės įtraukimo į ginčijamą sąrašą motyvuose remtis konkrečiomis situacijomis, su kuriomis susijusios Centrinio Kasajaus teritorijoje, kurios gubernatorius jis buvo, veikusios policijos pajėgos, akivaizdu, kad tai galėjo būti tik praeityje atlikti veiksmai. Taigi tokia nuoroda negali būti pripažinta nereikšminga vien todėl, kad nagrinėjami veiksmai atlikti seniau ar ne taip seniai (šiuo klausimu žr. 2015 m. balandžio 22 d. Sprendimo Tomana ir kt. / Taryba ir Komisija,
T‑190/12
,
EU:T:2015:222
,
punktą).
Šį aiškinimą patvirtina Sprendimo 2010/788, iš dalies pakeisto Sprendimu 2017/2282, 9 straipsnio 2 dalies antras sakinys, kuriame nurodyta, kad ribojamosios priemonės prireikus atnaujinamos arba iš dalies keičiamos, jei Taryba mano, kad jų tikslai nebuvo pasiekti. Kad nebūtų pažeistas šios nuostatos veiksmingumas, reikia nuspręsti, kad ja leidžiama palikti ginčijamame sąraše asmenis ir subjektus, per laikotarpį iki persvarstymo nepadariusius jokių naujų žmogaus teisių pažeidimų, jeigu šis palikimas pateisinamas atsižvelgiant į visas reikšmingas aplinkybes, be kita ko, į tai, kad nepasiekti ribojamųjų priemonių tikslai (pagal analogiją žr. 2008 m. spalio 23 d. Sprendimo People’s Mojahedin Organization of Iran / Taryba,
T‑256/07
,
EU:T:2008:461
,
punktą).
Vadinasi, priešingai, nei tvirtina ieškovas, dėl jo pavardės įtraukimo į ginčijamą sąrašą motyvų jam taikomos ribojamosios priemonės, kurių taikymas pratęstas ginčijamais sprendimais, netampa baudžiamosios.
Taigi antrojo pagrindo pirmą dalį reikia atmesti.
(Praleista)

Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (devintoji išplėstinė kolegija)
nusprendžia:

1.
Atmesti ieškinį.

2.
Priteisti iš Alex Kande Mupompa bylinėjimosi išlaidas.

Gervasoni
Madise
da Silva Passos
Kowalik‑Bańczyk
Mac Eochaidh
Paskelbta 2020 m. vasario 12 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: prancūzų.
(
)	Pateikiami tik tie šio sprendimo punktai, kuriuos Bendrasis Teismas mano tikslinga paskelbti.
(
)	Pateikiami tik tie šio sprendimo punktai, kuriuos Bendrasis Teismas mano tikslinga paskelbti. Dėl praleistų punktų daroma nuoroda į Bendrojo Teismo sprendimą ..., .../... (T-..., EU...).