CELEX: 62016TJ0728
Personalmål
Tjänstemän
Pensioner
Överföring av nationella pensionsrättigheter
Värdeökning av kapitalet mellan dagen för begäran om överföring till dagen för den faktiska överföringen

Bakgrund till tvisten
Sabine Tuerck som är sökande i målet, trädde i Europeiska unionens tjänst den 1 mars 2004. Genom skrivelse av den 27 maj 2010 ansökte hon, med tillämpning av artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifter för tjänstemän i Europeiska unionen(nedan kallade tjänsteföreskrifterna), om att de pensionsrättigheter som hon förvärvat innan hon trädde i unionens tjänst skulle överföras till unionens pensionssystem. Den dag sökanden framställde sin ansökan var hon placerad i lönegrad AD 11, löneklass 5.
Den 30 juni 2010 mottog Byrån för löneadministration och individuella ersättningar (PMO) sökandens ansökan.
Den 26 november 2010 befordrades sökanden till lönegrad AD 12, löneklass 1, med verkan från den 1 januari 2010.
Den 29 april 2013 bekräftade PMO att sökandens ansökan hade beviljats och översänts till Deutsche Rentenversicherung Bund (tyskt förbundsstatligt pensionsförsäkringsorgan, nedan kallat DRV).
Genom skrivelse av den 5 maj 2015 svarade DRV att det överförbara kapital som motsvarade de pensionsrättigheter som hon tidigare förvärvat – den dag då sökanden framställde sin ansökan om överföring, det vill säga den 27 maj 2010 – uppgick till 141652,07 euro.
Den 22 juni 2015 lade PMO fram ett förslag till sökanden om tillgodoräknande av pensionsgrundande tjänsteår, vilket motsvarade en överföring av de pensionsrättigheter som hon intjänat hos DRV innan hon trädde i Europeiska unionens tjänst (nedan kallat erbjudandet om tillgodoräknande). På grundval av de preliminära siffror avseende det totala kapital som DRV hade delgett sökanden, det vill säga 141652,07 euro, skulle överföringen av hennes pensionsrättigheter i överensstämmelse med artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna – under förutsättning att sökanden godtog erbjudandet om tillgodoräknande – enligt de parametrar som var tillämpliga den dag då hon ansökte om överföringen, nämligen den 27 maj 2010, och med hänsyn till hennes ålder, tjänstegrupp, lönegrad och löneklass innebära att hon tillerkändes en försäkringsperiod på 3 år, 8 månader och 29 dagar.
Den 30 juni 2015, godtog sökanden erbjudandet om tillgodoräknande.
Den 10 december 2015 delgavs sökanden av PMO beslutet att bevilja henne tillgodoräknande av pensionsgrundande tjänsteår (nedan kallat det angripna beslutet) efter den faktiska överföringen i enlighet med artikel 11 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna av det kapital som motsvarade de pensionsrättigheter som hon hade tjänat in hos DRV innan hon trädde i unionens tjänst och mot bakgrund av de allmänna genomförandebestämmelserna till artiklarna 11 och 12 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna, vilka antogs genom kommissionens beslut K(2011) 1278 av den 3 mars 2011 och publicerades i
Administrativa meddelanden
nr°17–2011 av den 28 mars 2011 (nedan kallade de allmänna genomförandebestämmelserna). Enligt detta beslut ledde överföringen av sökandens pensionsrättigheter till att hon tillerkändes försäkringsperioder om 3 år och 4 månader. För att komma fram till det resultatet tillämpade PMO på det kapital på 146714,33 euro som faktiskt hade överförts av DRV ett avdrag för enkel ränta på 3,1 procent per år som förflutit från dagen för ansökan om överföring till dagen för den faktiska överföringen, det vill säga ett avdrag med ett belopp motsvarande en värdeökning av kapitalet för perioden från ansökan till den effektiva överföringen med 20666,28 euro. PMO ansåg således, när tillgodoräknandet av pensionsgrundande tjänsteår skulle fastställas, att det belopp som motsvarade de pensionsrättigheter som sökanden förvärvat tidigare skulle uppgå till 126048,05 euro.
Den 9 mars 2016 ingav sökanden klagomål mot det angripna beslutet. Detta klagomål avslogs den 5 juli 2016.
Förfarandet och parternas yrkanden
Genom ansökan som inkom till tribunalens kansli den 14 oktober 2016 väckte sökanden förevarande talan.
Sökanden har yrkat att tribunalen ska
–
ogiltigförklara det angripna beslutet, och
–
förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.
Kommissionen har yrkat att tribunalen ska
–
ogilla talan, och
–
förplikta sökanden att ersätta rättegångskostnaderna.
Den 30 juni 2017 anmodade tribunalen, som en åtgärd för processledning i enlighet med artikel 89.3 i rättegångsreglerna, parterna att yttra sig skriftligen över vissa aspekter av tvisten. Parterna efterkom denna anmodan inom den fastställda fristen.
Den 27 juli 2017 anmodade tribunalen, som en åtgärd för processledning i enlighet med artikel 89.3 i rättegångsreglerna, sökanden att vända sig till DRV och begära dels att organet skulle överlämna en handling till sökanden som intygade riktigheten av beloppet på de pensionsrättigheter hon hade förvärvat inom det tyska systemet per den 27 maj 2010, dels förklara varför det ovannämnda beloppet skiljde sig från det belopp som faktiskt hade överförts till kommissionen den 11 september 2015.
Sökanden besvarade tribunalen genom skrivelse av den 25 september 2017. Till skrivelsen bifogade hon en skrivelse från DRV daterad den 13 september 2017.
Rättslig bedömning
Sökanden har till stöd för sin talan åberopat två grunder. Den första grunden avser åsidosättande av artikel 7.1 i de allmänna genomförandebestämmelserna och den andra avser åsidosättande av artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna.
Sökanden har till stöd för sin första grund i huvudsak gjort gällande att PMO inte hade rätt att, som den gjorde, från det av DRV överförda kapitalet göra ett avdrag för enkel ränta på 3,1 procent per år som förflutit från dagen för ansökan om överföring till dagen för den faktiska överföringen. Sökanden har hävdat att enligt artikel 7.1 i de allmänna genomförandebestämmelserna kan avdrag med det belopp som motsvarar värdeökningen av kapitalet från dagen för ansökan om överföring till dagen för den faktiska överföringen endast göras med ett ”schablonbelopp” i en situation där det organ hos vilket de tidigare pensionsrättigheterna förvärvats inte kan upplysa om värdet på de nämnda rättigheterna den dag då ansökan om överföring registrerades. Enligt sökanden underrättade dock DRV genom skrivelse av den 5 maj 2015 PMO om värdet på hennes pensionsrättigheter den dag då ansökan om överföring registrerades, det vill säga den 27 maj 2010.
Kommissionen har genmält att DRV inte tillhandahöll någon uppgift om strukturen på det uppräknade belopp som faktiskt överfördes, och att det därför var omöjligt för den att skilja mellan å ena sidan det kapital som motsvarade de pensionsrättigheter som sökanden hade förvärvat den dag då sökandens ansökan om överföring registrerades och å andra sidan värdeökningen av detta kapital. Kommissionen har vidare gjort gällande att det, i syfte att säkerställa ett objektivt genomförande av förfarandet för överföring av pensionsrättigheter, är nödvändigt att använda enhetliga parametrar som kan tillämpas på varje förfarande för överföring.
Tribunalen erinrar om att enligt artikel 11.2 första stycket i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna ska en tjänsteman som tillträder en tjänst i unionen, efter det att han lämnat sin tjänst i en statlig förvaltning eller en nationell eller internationell organisation eller efter att ha bedrivit verksamhet som anställd eller egenföretagare, när han blir fast anställd men innan han blir berättigad till avgångspension enligt artikel 77 i tjänsteföreskrifterna, ha rätt att få kapitalvärdet, uppräknat per dagen för överföringen, för de pensionsrättigheter som han förvärvat på grundval av sådan tjänstgöring eller verksamhet, inbetalt till unionen.
Det föreskrivs i artikel 11.2 andra stycket i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna att tillsättningsmyndigheten vid den institution där tjänstemannen tjänstgör, i så fall, med hänsyn till hans grundlön och ålder samt växelkursen på dagen för ansökan om överföring, genom allmänna genomförandebestämmelser ska fastställa det antal pensionsgrundande tjänsteår som ska tillgodoräknas honom i unionens pensionssystem för den tidigare tjänstgöringsperioden på grundval av det överförda kapitalet, efter avdrag för ett belopp som motsvarar värdeökningen från dagen för ansökan om överföring till dagen för den faktiska överföringen.
Det preciseras i artikel 7.1 första stycket i de allmänna genomförandebestämmelserna att antalet pensionsgrundande tjänsteår som tillgodoräknas ska beräknas på grundval av det överförbara belopp som motsvarar de förvärvade rättigheterna under de perioder som avses i artikel 5 punkt 1 första stycket och punkt 2 första stycket i de allmänna genomförandebestämmelserna, efter avdrag för ett belopp som motsvarar värdeökningen från dagen för registrering av ansökan om överföring till dagen för den faktiska överföringen.
I artikel 7.1 andra stycket i de allmänna genomförandebestämmelserna föreskrivs väsentligen att det nationella eller internationella organet när det är omöjligt för det att upplysa om vilket värde pensionsrättigheterna hade den dag då ansökan registrerades, ska göra avdrag för enkel ränta på 3,1 procent per år från det överförda beloppet för den period som förflutit från dagen för registrering av ansökan till dagen för den faktiska överföringen.
Det framgår således av den klara och precisa ordalydelsen i de bestämmelser som nämnts ovan i punkterna 19–22 att beslut om erkännande av att pensionsgrundande tjänsteår ska tillgodoräknas, ska grundas på det kapital som är överförbart den dag då ansökan registreras, såsom det delges tillsättningsmyndigheten av de behöriga nationella eller internationella organen, efter avdrag i förekommande fall för ett belopp som motsvarar värdeökningen från dagen för registrering av begäran om överföring till dagen för den faktiska överföringen. Härav framgår dessutom att det endast är i de fall där det är omöjligt för det behöriga nationella eller internationella organet att upplysa om vilket värde pensionsrättigheterna hade den dag då ansökan registrerades, som ett avdrag ska göras för enkel ränta på 3,1 procent från det uppräknade kapital som faktiskt överförts. I en situation där de behöriga nationella eller internationella myndigheterna har upplyst tillsättningsmyndigheten om pensionsrättigheternas värde på dagen för registreringen av anmälan, kan denna således inte göra något som helst avdrag från detta belopp och beräkningen av pensionsgrundande tjänsteår enligt tjänsteföreskrifterna måste då ske på grundval av hela detta belopp.
Vad angår de behöriga nationella eller internationella myndigheternas fastställande av värdet på de pensionsrättigheter som förvärvats den dag ansökan registreras, framgår det av fast rättspraxis att den nationella myndigheten med ansvar för det pensionssystem som den berörda tillhörde innan han eller hon började arbeta för unionen ensam har behörighet. Genom denna transaktion fastställs kapitalvärdet för de pensionsrättigheter som har förvärvats i det nationella systemet enligt de tillämpliga bestämmelserna i den berörda medlemsstaten (se dom av 5 december 2013, Časta,
C‑166/12
,
EU:C:2013:792
, punkt
och där angiven rättspraxis). Av detta följer även att medlemsstaterna förfogar över ett stort utrymme för skönsmässig bedömning när de antar nationella bestämmelser för att genomföra artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna (dom av den 5 december 2013, Časta,
C‑166/12
,
EU:C:2013:792
, punkt
).
I förevarande mål framgår det av det angripna beslutet att DRV den 11 september 2015 förde över ett uppräknat kapital på 146714,33 euro till kommissionen. PMO gjorde ett avdrag från detta kapital för enkel ränta på 3,1 procent per år som förflutit från dagen för ansökan om överföring till dagen för den faktiska överföringen, det vill säga ett avdrag med ett belopp som motsvarade en värdeökning av kapitalet för perioden från ansökan till den faktiska överföringen med 20666,28 euro. PMO ansåg således att det belopp som motsvarade de av sökanden tidigare förvärvade pensionsrättigheterna uppgick till 126048,05 euro.
DRV delgav emellertid PMO, genom skrivelse av den 5 maj 2015, vad den betraktade som en preliminär beräkning av det överförbara beloppet den dag då sökandens ansökan registrerades. Enligt den skrivelsen uppgick det överförbara beloppet den 27 maj 2010 till 141652,07 euro, varav 340,22 euro i ränta.
Detta belopp som var överförbart den dag då sökandens ansökan registrerades låg till grund för det erbjudande om tillgodoräknande av pensionsgrundande tjänsteår som sökanden erhöll den 22 juni 2015.
Det framgår likaledes av handlingarna i målet att DRV, på sökandens begäran, genom skrivelse av den 4 februari 2016 bekräftade att det belopp som var överförbart den dag då sökandens ansökan om överföring registrerades, det vill säga den 27 maj 2010, uppgick till 141652,07 euro, det vill säga 141311,85 euro i form av pensionsrättigheter som sökanden förvärvat denna dag, jämte 340,22 euro i ränta.
Denna information bekräftades på nytt av DRV i dess skrivelse av den 13 september 2017 som riktades till sökanden till följd av den åtgärd för processledning som nämnts i punkt 14 ovan.
Således måste det konstateras, för det första, att DRV meddelade kommissionen värdet på de pensionsrättigheter som hade förvärvats den dag då sökandens ansökan registrerades, det vill säga den 27 maj 2010. Följaktligen kan inte kommissionen med giltig verkan hävda, som den har gjort, att det var omöjligt för den att utifrån beloppet på det uppräknade kapitalet som faktiskt hade överförts, skilja mellan å ena sidan det belopp som motsvarade de pensionsrättigheter som sökanden hade förvärvat den dag då ansökan om överföring registrerades, och å andra sidan det belopp som motsvarade värdeökningen av detta kapital mellan dagen för registrering av ansökan om överföring och dagen för den faktiska överföringen.
När det, för det andra, rör sig om den beräkning som kommissionens ansvariga avdelningar gjorde av det antal tillgodoräknade pensionsgrundande tjänsteår som skulle beaktas i unionens pensionssystem, vilket är en annan beräkning än beräkningen av det kapital som motsvarar de förvärvade pensionsrättigheterna, såsom framgår av punkt 24 ovan, kan det konstateras att varken artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna eller någon annan bestämmelse i tjänsteföreskrifterna uttryckligen föreskriver en skyldighet att på det uppräknade kapital som faktiskt har överförts tillämpa ränteavdraget på 3,1 procent enligt artikel 8 i samma bilaga. Härav följer att kommissionens påstående att artikel 11.2 andra stycket i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna under alla omständigheter ålägger PMO att ”uppräkna” det kapital som motsvarar värdet på de pensionsrättigheter som förvärvats på dagen för registreringen av ansökan inte stöds av någon bestämmelse i tjänsteföreskrifterna. Det enda avdrag som det enligt tjänsteföreskrifterna finns en skyldighet att göra, är avdraget med det belopp som motsvarar värdeökning av kapitalet mellan dagen för ansökan om överföring och dagen för den faktiska överföringen av det kapital som uppräknats denna dag. I vart fall ankommer det inte på kommissionen att avgöra, eller som den har påstått, att ”uppräkna” det kapital som motsvarar de pensionsrättigheter som förvärvats på dagen för registreringen av ansökan om överföring, i samband med den berörda tjänstemannens tidigare verksamhet.
För det tredje är det viktigt att betona att artikel 7.1 i de allmänna genomförandebestämmelserna inte gör det möjligt för kommissionen, att i motsats till vad den har hävdat, göra avdrag för räntor när, i likhet med vad som var fallet i förevarande mål, det inte är omöjligt för det nationella eller internationella organet att delge värdet på de pensionsrättigheter som förvärvats på dagen för registreringen av ansökan. Om kommissionen tilläts att göra ett avdrag till förmån för unionens budget från det kapital som motsvarar de pensionsrättigheter som sökanden förvärvat på dagen för registreringen av ansökan om överföring, skulle detta innebära att institutionen oberättigat tillägnade sig en del av de i samband med överföringen likviderade nationella pensionsrättigheter som enligt rättspraxis tillhör tjänstemannen och att unionen således utan anledning berikades.
Det ska vidare framhållas att det framgår av handlingarna i målet och de förklaringar som sökanden tillhandahöll vid förhandlingen att skillnaden på 5062,26 euro mellan, å ena sidan, det överförbara beloppet på de pensionsrättigheter som hade förvärvats inom det tyska systemet per den 27 maj 2010, vilket DRV delgav kommissionen den 5 maj 2015, och å andra sidan, det belopp som faktiskt överfördes till kommissionen den 11 september 2015 vilket motsvarar värdeökningen av kapitalet mellan dagen för ansökan och dagen för den faktiska överföringen, följer av tillämpningen av ett avtal om genomförande av artikel 11 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna, vilket undertecknades av Förbundsrepubliken Tyskland och kommissionen år 1994. Enligt detta avtal är det behöriga tyska pensionsorganet skyldigt att tillämpa ett tillägg på 3,5 procent per helår som förflutit på det belopp som retroaktivt ställts till dess förfogande av de nationella myndigheterna, för perioden från den dag då detta organ förde över beloppet i fråga till unionens pensionssystem. Beloppet 5062,26 euro i det aktuella fallet härrör således från en tillämpning av 3,5 procent per helår som förflutit på det belopp som DRV ställde till förfogande i två omgångar, det vill säga den 13 maj och den 30 juli 2014, och sedan förde över till kommissionen den 11 september 2015.
Det följer av det ovan anförda att kommissionen har gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning genom att från det uppräknade kapital som faktiskt hade överförts göra ett avdrag för enkel ränta på 3,1 procent per år som förflutit från dagen för ansökan om överföring till dagen för den faktiska överföringen, trots att det under de särskilda omständigheterna i förevarande mål, inte var omöjligt för DRV att upplysa kommissionen om värdet på de pensionsrättigheter som sökanden förvärvat på dagen för registreringen av hennes ansökan.
Mot bakgrund av det ovan anförda ska förevarande talan bifallas och det angripna beslutet ogiltigförklaras utan att det är nödvändigt att pröva huruvida det finns fog för den av sökanden anförda andra grunden.
Rättegångskostnader
Enligt artikel 134.1 i rättegångsreglerna ska tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Sökanden har yrkat att kommissionen ska förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom kommissionen har tappat målet, ska sökandens yrkande bifallas.

Mot denna bakgrund beslutar
TRIBUNALEN (första avdelningen)
följande:

1)
Europeiska kommissionens beslut av den 10 december 2015 om fastställelse av överföringen till unionens pensionssystem av de pensionsrättigheter som Sabine Tuerck förvärvat innan hon trädde i unionens tjänst, ogiltigförklaras.

2)
Kommissionen ska ersätta rättegångskostnaderna.

Pelikánová
Valančius
Öberg
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 5 december 2017.
Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: franska.