CELEX: 62015CJ0437
Обжалване
Марка на Европейския съюз
Фигуративна марка, съдържаща словния елемент „deluxe“
Отказ на проверителя да допусне регистрация

С жалбата си Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) иска да бъде отменено решението на Общия съд на Европейския съюз от 4 юни 2015 г., Deluxe Laboratories/СХВП (deluxe) (T‑222/14, наричано по-нататък „обжалваното съдебно решение“,
EU:T:2015:364
), с което той отменя решението на втори апелативен състав на EUIPO от 22 януари 2014 г. (R 1250/2013‑2) да бъде отхвърлена жалбата на Deluxe Laboratories Inc., впоследствие Deluxe Entertainment Services Group Inc. (наричано по-нататък „Deluxe“), срещу решението на проверителя да не допусне регистрацията на фигуративния знак „deluxe“ като марка на Европейския съюз (наричано по-нататък „спорното решение“).
Правна уредба
Член 7 от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Европейския съюз (
ОВ L 78, 2009 г., стр. 1
) е озаглавен „Абсолютни основания за отказ“ и предвижда:
„1.   Отказва се регистрацията на:
[…]
б)
марките, които нямат отличителен характер;
[…]
2.   Параграф 1 се прилага, независимо че мотивите за отказ съществуват само в една част на Съюза“.
Член 75 от този регламент предвижда:
„Решенията на [EUIPO] се мотивират. Те се основават единствено на основанията, по които страните са имали възможност да вземат позиция“.
Обстоятелствата по спора
Общият съд обобщава фактическата обстановка в точки 1—7 от обжалваното съдебно решение по следния начин:
„1
На 10 октомври 2012 г. на основание Регламент № 207/2009 […] жалбоподателят [Deluxe] подава в [EUIPO] заявка за регистрация на марка на Общността.
Заявката е подадена за следния фигуративен знак:
Стоките и услугите, за които се иска регистрация, са от класове 9, 35, 37, 39—42 и 45 по смисъла на Ницската спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 г., ревизирана и изменена, и съответстват за всеки от тези класове на следното описание:
—
клас 9: „Кинематографски и телевизионни записи на музикални клипове, екшън/приключенски филми, комедия, драма, ужаси, семейни филми, детски филми, анимация, спорт, документални филми, реклама, научна фантастика, история, образователни предавания, предавания на живо, направени с компютър, анимирани, 2D, 3D, трейлъри, анонси за обществени услуги, художествени/нехудожествени произведения, реалити предавания и трилъри; цифрови носители, по-конкретно DVD дискове, HD DVD дискове, оптични дискове с музикални видеозаписи, екшън и приключенски филми, комедия, драма, ужаси, семейни филми, детски филми, анимация, спорт, документални филми, реклама, научна фантастика, история, образователни предавания, предавания на живо, направени с компютър, анимирани, 2D, 3D, трейлъри, анонси за обществени услуги, художествени/нехудожествени произведения, реалити предавания и трилъри; и аудио- и видеозаписи с възможност за сваляне на кинематографски филми, телевизионни програми и видео програми“,
—
клас 35: „Компютърни услуги за контрол, проследяване и издирване на пакети при транспортиране; реклама и маркетинг на кинематографски филми, телевизионни програми и реклами; изготвяне на аудио-визуални представяния на музика, кинематографски филми, телевизионни програми и реклама; изготвяне на аудио-визуални представяния за рекламни цели; услуги по редактиране на постпродукция за видео и аудио реклами; маркетинг на продукти; управление на услуги, по-специално договаряне на езикови преводи във връзка с прехвърлянето на информация за надписи и субтитри на аудио-визуални произведения; бизнес управление на активи от рода на телевизионни програми, кинематографски филми и реклами и търговско, промишлено и корпоративно аудио-визуално медийно съдържание; уреждане и провеждане на търговски изложения за търговски или рекламни цели в областта на развлекателната индустрия, телевизията, софтуера и видео игрите; организационни услуги, а именно индексиране на цифрови файлове с кинематографско, видео, аудио, снимково и документално съдържание за постпродукционни дейности; управление на цифрови файлове с кинематографско, видео, аудио, снимково и документално съдържание за постпродукционни дейности; управление на инвентар, а именно локализиране на цифрови файлове с кинематографско, видео, аудио, снимково и документално съдържание за постпродукционни дейности; услуги по бизнес управление, по-специално управление на технологични активи и интелектуална собственост“,
—
клас 37: „Услуги по обновяване на филмови записи, ленти, DVD дискове, HD DVD дискове, оптични дискове и други носители (записани, цифрови, сваляеми и онлайн), по-специално почистване на филми, ленти, DVD дискове, HD DVD дискове, оптични дискове и други носители (записани, цифрови, сваляеми и онлайн)“,
—
клас 39: „Депозит и транспорт на камери, филми, видео, цифрови носители, обработка на данни и аксесоари за тях; съхранение и складиране на филми, цифрови и видео носители, промоционални материали, свързани с филми, телевизионни програми и реклама, а именно облекло, плакати и кадри от филми, телевизионни програми и реклами; електронно съхранение на цифрови и видео изображения, цифрови кинематографски и аудио записи; съхранение на филми, телевизионни програми, реклама, цифрово кино, DVD дискове, HD DVD дискове, оптични дискове и други носители (записани, цифрови и онлайн); съхранение на главни видео дискове, оригинални аудио ленти и компактдискове с музика и изображения; управление на носители, а именно преместване, архивиране и предаване на цифрови файлове с кинематографско, видео, аудио, снимково и документално съдържание, за постпродукционни дейности; опаковане на стоки за преместване; доставяне на стоки с камиони; складиране на стоки и складови услуги; пакетиране на стоки за трети лица, по-специално на музика, видео, DVD дискове, HD DVD дискове, оптични дискове и други носители (записани, цифрови, сваляеми и онлайн); и пакетиране по поръчка за звукозаписи, видеозаписи и записи на данни съгласно спецификациите в поръчката на трети лица“,
—
клас 40: „Копиране и реплика на кинематографски филми, телевизионни програми, реклама и видео програми на филми, видеоленти, DVD дискове, HD DVD дискове, оптични дискове и други носители (записани, цифрови, сваляеми и онлайн); мастериране и дуплициране на позитиви и негативи на кинематографски филми на видеолента, DVD дискове, HD DVD дискове, оптични дискове и други носители (записани, цифрови, сваляеми и онлайн); рязане на негативи; даване под наем на печатни машини и апарати за проявяване и отпечатване във фотографската, кино и телевизионна индустрия; усилване на цвета на черно бели кино филми; субтитриране на филми и видео; услуги по цифрово коригиране на видео и трансфер на цифрово видео, а именно осигуряване на корекция на цвят и превръщане на кинематографски, телевизионни и рекламни филми във видеофилми; копиране на кинематографски носители и на други видео носители: по-специално ремастериране на филми от един формат в друг; производство по поръчка на цифрови дискове; копиране на видеолента, DVD дискове, HD DVD дискове, оптични дискове и други носители (записани, цифрови, сваляеми и онлайн) във всички професионални формати; видео услуги, а именно мастериране и дуплициране на професионални видеоленти, DVD дискове, HD DVD дискове, оптични дискове и други носители (записани, цифрови, сваляеми и онлайн); услуги по проявяване на филми; услуги по прехвърляне на филм на видеолента, DVD дискове, HD DVD дискове, оптични дискове и други носители (записани, цифрови, сваляеми и онлайн), а именно прехвърляне на кинематографски, телевизионни и рекламни филми на видеолента, DVD дискове, HD DVD дискове, оптични дискове и други носители (записани, цифрови, сваляеми и онлайн); услуги по запазване и защита на кинематографски филми и на други видео носители, например цифрово запазване и възстановяване на кинематографски филми; печатни услуги за звукозаписи, видеозаписи и записи на данни; обработка и отпечатване на кинематографски, телевизионни и рекламни филми; цифрово преобразуване на кинематографски, телевизионни и рекламни филми от 2D в 3D; управление на лаборатории за обработка на кинематографски, телевизионни и рекламни филми; форматиране и превръщане на цифрови носители и данни; цифрово преобразуване на кинематографски, телевизионни и рекламни филми на видеолента, DVD дискове, HD DVD дискове, оптични дискове и други носители (записани, цифрови и онлайн); услуги по цифров трансфер от филм на лента, а именно прехвърляне на филм на DVD дискове, HD DVD дискове, оптични дискове и други носители (записани, цифрови, сваляеми и онлайн)“,
—
клас 41: „Лабораторни и постпродукционни услуги за кинематографски, телевизионни и рекламни филми, цифрово видео и видеолента, а именно сканиране на филм с висока резолюция, цифров цвят, лазерно записване на цифрово видео и изображения с висока резолюция на филм; услуги по цифрово и видео мастериране за кинематографски, телевизионни и рекламни филми; цифрови услуги за обработка на изображения; цифрова и електронна обработка на изображения за кинематографски, телевизионни и рекламни филми; записване на цифрови изображения върху филмова лента; продуциране на видео и аудио носители, а именно продуциране на видео касети и DVD дискове, HD DVD дискове, оптични дискове и други носители (записани, цифрови, сваляеми и онлайн) за трети лица; продуциране на визуални, оптични и цифрови специални ефекти за трети лица, за телевизия, кинематографски филми, реклами, DVD дискове, HD DVD дискове, оптични дискове и други носители (записани, цифрови, сваляеми и онлайн), а именно цифрово кино; звукозапис и производство; услуги по монтаж на филми; електронно продуцирани кинематографски, телевизионни и рекламни филми от видеолента, DVD дискове, HD DVD дискове, оптични дискове и други носители (записани, цифрови, сваляеми и онлайн); продуциране на специални визуални ефекти за видеоленти, DVD дискове, HD DVD дискове, оптични дискове и други носители (записани, цифрови, сваляеми и онлайн); продуциране и разпространение на кинематографски, телевизионни и рекламни филми; осигуряване на глас за видеолента, DVD дискове, HD DVD дискове, оптични дискове и други носители (записани, цифрови, сваляеми и онлайн); консултантски услуги, свързани с филмово продуциране и разпространение; продуциране на главни видео дискове, аудио ленти, компактдискове с музика и изображения; организиране на разпространението или излъчването на кинематографски, телевизионни и рекламни филми; услуги по разпространение на филми, ленти, DVD дискове, HD DVD дискове, оптични дискове и други носители (записани, цифрови, сваляеми и онлайн); услуги по дублиране и монтаж на филми; видео и звук за кино, телевизия и реклами“,
—
клас 42: „Проектиране и разработване на компютърен софтуер; продуктово проучване и разработване; хостинг на интернет сайтове на трети лица; дизайн на уебсайтове за трети лица; цифрово поставяне на водни печати; графичен дизайн за печатна реклама в развлекателната индустрия; проектиране на DVD меню за трети лица; проектиране за трети лица на опаковки за музикални носители, видео носители, DVD и цифрови носители; контрол за трети лица на качеството на копиране, реплика и разпространение на цифрови филми и видео; услуги по създаване на съдържание, а именно създаване и разработване на интерактивен компютърен софтуер и друго медийно съдържание; проектиране и разработване на мултимедийни продукти, а именно проектиране на DVD меню за трети лица; възстановяване на цифрови файлове с кинематографско, видео, аудио, снимково и документално съдържание за постпродукционни дейности; прехвърляне на данни или документи от физически на електронен носител; услуги по създаване във връзка с DVD дискове, HD DVD дискове, оптични дискове и други носители (записани, цифрови, сваляеми и онлайн); цифрово компресиране на данни; цифрово компресиране на аудио и видео данни; цифрово компресиране на филми и видео данни; услуги по компресиране на цифрови данни“,
—
клас 45: „Консултантски услуги във връзка с продуктовата сигурност в кинематографската, телевизионната и рекламната индустрия, по-специално удостоверяване на автентичността на продукт, засичане на продуктово пиратство и записване и проследяване на цифрови данни; защитено отпечатване, а именно кодиране на медиа и цифрови данни за употреба при проследяване на източника на незаконни копия и осигуряване на кодиране и транскодиране на медиа и цифрови данни; кодиране на кинематографски, телевизионни и рекламни филми за употреба при проследяване на източника на незаконни копия на филма; услуги по защита на записаното съдържание; управление на права във връзка със защитата от пиратство, а именно услуги за продуктова сигурност в кинематографската, телевизионната и домашната развлекателна индустрия; технологии и услуги, свързани със сигурността, а именно услуги по издирване и проследяване, използвани за обезопасяване, издирване и проследяване на кодирани филми във връзка със защитата от измама, пиратство и фалшификации; услуги по защита на електронно съдържание; проучвания и разработки във връзка с незаконното записване и съхранение на незаконни цифрови файлове с кинематографски, телевизионни и рекламни филми“.
[…]
С решение от 13 юни 2013 г. проверителят отхвърля заявката за всички посочени в точка 3 по-горе стоки и услуги с мотива, че съгласно член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент № 207/2009 заявената марка, от една страна, няма отличителен характер, и от друга — дава информация на потребителите за качеството на съответните стоки и услуги.
На 3 юли 2013 г. на основание членове 58—64 от Регламент № 207/2009 [Deluxe] подава жалба пред [EUIPO] срещу решението на проверителя.
С[ъс спорното решение] втори апелативен състав на [EUIPO] [наричан по-нататък „апелативният състав“] потвърждава решението на проверителя. Наред с другото той приема, че в частта от Европейския съюз, където английският език е разбираем, словният елемент „deluxe“ не позволява сам по себе си стоките и услугите на заявителя да бъдат разграничени от тези на неговите конкуренти, тъй като става въпрос за рекламно клише, свеждащо се до „твърдение за по-високо качество“. Апелативният състав добавя, че терминът „deluxe“ принадлежи към категорията термини, които не могат да бъдат регистрирани като марка, и че придружаващият го графичен елемент не е достатъчен, за да придаде отличителен характер на заявената марка. По същите причини той потвърждава решението на проверителя, що се отнася до обстоятелството, че посочената марка информира потребителите относно качеството на съответните стоки и услуги. Също така апелативният състав отхвърля довода, че марката е придобила отличителен характер поради използването ѝ в Съюза“.
Производството пред Общия съд и обжалваното съдебно решение
На 10 април 2014 г. Deluxe подава в секретариата на Общия съд жалба за отмяна на спорното решение.
В подкрепа на жалбата си Deluxe представя пет основания, а именно нарушение съответно на задължението за мотивиране, на член 7, параграф 1, буква в), на член 7, параграф 1, буква б) и на член 7, параграф 3 от Регламент № 207/2009, както и на принципа на оправданите правни очаквания, принципа на защита на придобитите права и принципа за законосъобразност на общностните актове.
Deluxe поддържа, че апелативният състав не е изложил мотиви за отказа да регистрира спорната марка по отношение на всяка една от съответните стоки и услуги. То твърди по-специално, че апелативният състав не е взел предвид характеристиките на всяка от тези стоки и услуги, макар това да е основен фактор, за да се определи дали думата „deluxe“ е оригинална и съдържа внушение или загатване.
Според EUIPO, видно от израза „без изключение“, употребен в спорното решение, апелативният състав е разгледал индивидуално съответните стоки и услуги и е имал основание да приеме общи мотиви, тъй като всички стоки и услуги са от аудио-визуалния сектор.
Общият съд уважава жалбата на Deluxe.
В точки 15—18 от обжалваното съдебно решение Общият съд припомня практиката на Съда, след което в точки 20—22 от същото решение посочва, че като се има предвид, че в случая са изброени над 90 стоки и услуги от 8 отделни класа и от различни области, между тези стоки и услуги има такива разлики от гледна точка на естеството, характеристиките и предназначението им и начините за търговия с тях, че те не могат да образуват хомогенна категория, по отношение на която апелативният състав може да представи общи мотиви. Апелативният състав обаче не посочва, че между съответните стоки и услуги съществува достатъчно пряка и конкретна връзка, обединяваща ги в хомогенна категория (наричана по-нататък „необходимата връзка“).
Всъщност, както отбелязва Общият съд в точка 23 от обжалваното съдебно решение, апелативният състав посочва по общ начин „стоките и услугите“, „всички стоки и услуги“ и „въпросните стоки и услуги“, без да указва конкретно която и да било от стоките и услугите от съответните класове, нито дори категории или групи от тези стоки и услуги. Поради това в точка 24 от обжалваното съдебно решение Общият съд заключава, че като не е разгледал отличителния характер на заявената марка за всяка от съответните стоки и услуги, апелативният състав не е извършил изискваната по член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 конкретна преценка по отношение на стоките и услугите от съответните класове и не е мотивирал надлежно спорното решение в това отношение.
При преценка на доводите на EUIPO Общият съд констатира в точка 26 от обжалваното съдебно решение, че от израза „без изключение“ не следва —дори имплицитно — че апелативният състав е разгледал отличителния характер на заявената марка по отношение на всички указани стоки и услуги. Всъщност, както отбелязва Общият съд, в спорното решение апелативният състав само посочва, че всички стоки без изключение могат да се представят за стоки с по-високо качество, а всички услуги без изключение — за услуги, гарантиращи по-високо качество. Апелативният състав не посочва, че между стоките и услугите от съответните класове съществува необходимата връзка, и поради това не изтъква обстоятелства, които оправдават представянето на общи мотиви.
По отношение на довода на EUIPO, че съответните стоки и услуги са пряко свързани с аудио-визуалния сектор, в точка 27 от обжалваното съдебно решение Общият съд отбелязва, че тази констатация не се съдържа в спорното решение. Освен това Общият съд не допуска съществуването на необходимата връзка между някои стоки и услуги, като например кинематографски филми, услуги по доставяне на стоки с камиони, услуги по складиране на стоки, услуги по продуктови проучвания и разработки, както и по разработване и хостинг на интернет сайтове за сметка на трети лица. Той констатира, че при всички положения съществуването на такава връзка не следва от текста на спорното решение. На последно място, според Общия съд в това отношение е без значение обстоятелството — ако то се приеме за доказано — че терминът „deluxe“ има хвалебствен и промоционален характер по отношение на всички посочени в случая стоки и услуги.
Вследствие на това Общият съд отменя спорното решение.
Искания на страните
С жалбата си EUIPO моли Съда:
—
да отмени обжалваното съдебно решение и
—
да осъди жалбоподателя в производството пред Общия съд да заплати съдебните разноски.
По жалбата
В жалбата си EUIPO изтъква едно-единствено основание, а именно нарушение на член 75, първо изречение от Регламент № 207/2009 във връзка с член 7, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 2 от този регламент. Това основание се подразделя на две части.
Доводи на страните
По първата част от основанието EUIPO твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е ограничил възможността за представяне на общи мотиви само до случая, в който стоките или услугите образуват хомогенни категории. Според EUIPO Общият съд не може да изключи възможността да се представят общи мотиви по отношение на разнообразни стоки и услуги, когато за всички тях знакът се възприема по един и същ начин и поради това мотивите за тях са едни и същи.
Следователно според EUIPO е достатъчно да съществува обща характеристика на посочените в заявката за регистрация стоки и услуги, за да може за тях да се приемат общи мотиви. Общата черта се изразявала в това, че за всяка от съответните стоки и услуги внушението за по-високо качество се схващало като обикновен аргумент за продажба. В случая знакът „deluxe“ носел по еднакъв начин за всички тези стоки и услуги хвалебствено и рекламно послание, което не позволявало на потребителите да установят произхода на посочените стоки или услуги. В подкрепа на доводите си EUIPO изтъква мотивите на Съда по определение от 11 декември 2014 г., FTI Touristik/СХВП (
C‑253/14 P
, непубликувано,
EU:C:2014:2445
), където Съдът признава достатъчно пряка и конкретна връзка между съответните стоки и услуги, водеща до обща черта, състояща се в това, че за всички тях са възможни намаления или специални предимства.
Поради това EUIPO смята, че е неправилна констатацията в точка 24 от обжалваното съдебно решение, че апелативният състав не е извършил необходимата конкретна преценка, тъй като не е установил наличието на хомогенност между всички стоки и услуги.
Също така EUIPO твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като в точка 27 от обжалваното съдебно решение е отхвърлил като ирелевантна констатацията на апелативния състав, че думата „deluxe“ има хвалебствен и рекламен характер, който е налице за всички разглеждани стоки и услуги.
Deluxe посочва в отговор, че EUIPO е отдала много голямо значение на делото BigXtra, по което е постановено определение от 11 декември 2014 г., FTI Touristik/СХВП (
C‑253/14 P
, непубликувано,
EU:C:2014:2445
) и в което заявката за регистрация на марката „BigXtra“ е отхвърлена поради откровено хвалебствения ѝ характер. Deluxe смята, че това дело не е релевантно, тъй като се различава от настоящото. Всъщност думата „deluxe“ можела да има описателен или хвалебствен характер само за самите стоки, но не и за начина, по който се продават, тъй като не съществувала форма „deluxe“ за продажба на дадена стока, още по-малко ако се вземели предвид и съответните потребители.
По втората част от основанието EUIPO поддържа, че възприетото от Общия съд в точки 20—22 и 26 от обжалваното съдебно решение тълкуване на изискването за достатъчна хомогенност, позволяващо на апелативния състав да изложи общи мотиви за отказа да бъде регистрирана разглежданата марка, не е в съответствие със съдебната практика, по-специално с определение от 18 март 2010 г., CFCMCEE/СХВП (
C‑282/09 P
,
EU:C:2010:153
). Всъщност, като установил връзка между наличието на „хомогенна категория“ и описанието на стоките и услугите, Общият съд тълкувал неправилно понятието „категория“ или „група“ от стоки или услуги с „достатъчна хомогенност“ по смисъла на тази съдебна практика, а оттам и понятието „достатъчно пряка и конкретна връзка“, която трябва да съществува между стоките и услугите.
Според EUIPO изискването за достатъчна хомогенност трябва да се разбира в по-широк смисъл, така че да бъде достатъчно всички стоки или услуги да имат обща характеристика, каквато може да имат и стоки или услуги от различни сектори.
Според EUIPO в случая в спорното решение ясно е посочено, че общата характеристика на съответните стоки и услуги се състои в това, че всички стоки без изключение могат да се представят за стоки с по-високо качество, а всички услуги без изключение — за услуги, гарантиращи по-високо качество.
Deluxe оспорва твърдението на EUIPO, че съответните стоки и услуги са достатъчно хомогенни и че поради това може да се приеме, че образуват едно цяло.
Съображения на Съда
Двете части на основанието следва да бъдат разгледани заедно, доколкото EUIPO оспорва изводите на Общия съд, изложени в точки 10—13 от настоящото решение, и доколкото по тези две части се изтъква нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и на член 75 от Регламент № 207/2009.
В самото начало следва да се отбележи, че видно от постоянната съдебна практика, компетентният орган не може да извърши само минимална проверка на заявката за регистрация, а трябва, напротив, да извърши стриктна и пълна проверка, за да се предотврати регистрация на марките, когато не са налице основанията за това (решение от 6 май 2003 г., Libertel,
C‑104/01
,
EU:C:2003:244
, т.
).
След като регистрацията на дадена марка се иска винаги по отношение на стоките или услугите, посочени в заявката за регистрация, въпросът дали във връзка с марката е налице някое от абсолютните основания за отказ, трябва да се преценява in concreto по отношение на тези стоки и услуги (решение от 15 февруари 2007 г., BVBA Management, Training en Consultancy,
C‑239/05
,
EU:C:2007:99
, т.
).
Следва да се припомни, че съгласно практиката на Съда, от една страна, наличието на абсолютни основания за отказ трябва да се проверява за всяка една от стоките или услугите, за които се иска регистрацията на марката, и от друга страна — че решението, с което компетентният орган отказва да регистрира марката, трябва по принцип да бъде мотивирано по отношение на всяка от споменатите стоки или услуги (решение от 15 февруари 2007 г., BVBA Management, Training en Consultancy,
C‑239/05
,
EU:C:2007:99
, т.
и определение от 18 март 2010 г., CFCMCEE/СХВП,
C‑282/09 P
,
EU:C:2010:153
, т.
).
При все това по отношение на последното изискване Съдът уточнява, че компетентният орган може да се ограничи до това да представи общи мотиви за всички тези стоки или услуги, когато едно и също основание за отказ е изтъкнато за категория или група от стоки или услуги (решения от 15 февруари 2007 г., BVBA Management, Training en Consultancy,
C‑239/05
,
EU:C:2007:99
, т.
и от 17 октомври 2013 г., Isdin/Bial-Portela,
C‑597/12 P
,
EU:C:2013:672
, т.
).
След това Съдът уточнява, че тази възможност се отнася само до стоки и услуги, които имат помежду си достатъчно пряка и конкретна връзка, за да образуват категория или група от стоки или услуги с достатъчна хомогенност (решение от 17 октомври 2013 г., Isdin/Bial-Portela,
C‑597/12 P
,
EU:C:2013:672
, т.
).
За да се провери дали между стоките и услугите, посочени в заявката за регистрация на марка на Съюза, има достатъчно пряка и конкретна връзка и дали те могат да бъдат обединени в категории или групи с достатъчна хомогенност по смисъла на цитираната в предходната точка съдебна практика, трябва да се вземе предвид целта на тази проверка, а именно да се позволи и улесни конкретната преценка дали за заявената марка е налице едно от абсолютните основания за отказ в съответствие със съдебната практика, цитирана в точка 28 от настоящото решение.
Също така съответните стоки и услуги трябва да бъдат обединени в една или няколко групи или категории с оглед по-специално на характеристики, които са общи за тях и са релевантни за анализа на възможността на заявката за марка за посочените стоки и услуги да бъде противопоставено конкретно абсолютно основание за отказ. Следователно тази проверка трябва да се извършва in concreto при разглеждане на всяка заявка за регистрация и при необходимост за всяко от различните евентуално приложими абсолютни основания за отказ.
От изложените по-горе съображения следва, че a priori не може да се изключи възможността всички стоки и услуги, посочени в заявка за регистрация, да имат характеристика, релевантна за анализа на абсолютно основание за отказ, и да могат да бъдат обединени, за целите на проверката на съответната заявка за регистрация с оглед на това абсолютно основание за отказ, в една-единствена категория или група с достатъчна хомогенност по смисъла на съдебната практика, цитирана в точка 31 от настоящото решение.
В случая, видно от точка 26 от обжалваното съдебно решение, по отношение на всички стоки и услуги, посочени в разглежданата заявка за регистрация, апелативният състав е посочил, че всички стоки без изключение могат да се представят за стоки с по-високо качество, а всички услуги без изключение — за услуги, гарантиращи по-високо качество. Видно от това съображение, апелативният състав по същество приема, че всички стоки и услуги, посочени в подадената до него заявка за регистрация, имат характеристика, релевантна за проверката за наличие на абсолютното основание за отказ по член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, състояща се именно в това, че всички могат да се представят за стоки с по-високо качество или за услуги, гарантиращи по-високо качество, и че поради това те всички са част от една-единствена категория или група с достатъчна хомогенност за целите на проверката на посоченото абсолютно основание за отказ. Според апелативния състав релевантността на тази обща характеристика на съответните стоки и услуги за проверката, която апелативният състав трябва да извърши, се потвърждава от изложеното в спорното решение съображение, че заявената марка се свежда до „твърдение за по-високо качество“.
Посоченият в точка 22 от обжалваното съдебно решение пропуск на апелативния състав да укаже изрично, че между съответните стоки и услуги има достатъчно пряка и конкретна връзка до такава степен, че те образуват хомогенна категория, не може да доведе до различен извод, тъй като това указание следва имплицитно от съображението на състава, припомнено в точка 26 от обжалваното съдебно решение.
За да упражни контрол върху изпълнението на задължението на апелативния състав да извърши изискваната по член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 конкретна преценка и да мотивира надлежно решението си, Общият съд е следвало при извършване на фактическа преценка да провери дали са основателни съображенията на апелативния състав, припомнени в точка 35 от настоящото решение.
Общият съд по-специално е следвало, от една страна, да провери дали заявената марка, състояща се от един словен и един фигуративен елемент, действително може да бъде възприета пряко и непосредствено от съответните потребители по-скоро като твърдение за по-високо качество или хвалебствено послание отколкото като указание за търговския произход на обозначените с нея стоки и услуги.
От друга страна, Общият съд е трябвало да провери при анализ на словния елемент на заявената марка дали думата „deluxe“ действително е свързана с представа за „по-високо качество“, както твърди апелативният състав, като се има предвид, че този словен елемент пряко препраща към понятието „luxe“ [„лукс“]. В случай че думата „deluxe“ трябва да се разбира по друг начин, а не като „по-високо качество“, както смята генералният адвокат в точки 54 и 55 от заключението си, Общият съд трябва да провери дали с оглед на този друг смисъл стоките и услугите, до които се отнася разглежданата марка, образуват хомогенна група, поради което е обосновано излагането на общи мотиви.
Общият съд обаче изначално отхвърля възможността съответните стоки и услуги да се разглеждат като хомогенни и в това отношение не взема предвид специфичността на заявената марка, нито по-специално начина, по който тя се възприема от съответните потребители.
Всъщност, видно от точка 21 от обжалваното съдебно решение, Общият съд само заключава, че посочените в спорната заявка за регистрация стоки и услуги са толкова различни от гледна точка на естеството, характеристиките и предназначението им и начините за търговия с тях, че не може да се разглеждат като образуващи хомогенна категория, по отношение на която апелативният състав може да представи общи мотиви. Следователно Общият съд не е взел предвид, че е възможно, въпреки разликите между тях, всички разглеждани стоки и услуги да имат обща характеристика, релевантна за проверката, която апелативният състав трябва да извърши, и вследствие на това да има основание — в съответствие със съображенията в точки 33 и 34 от настоящото решение — те да бъдат обединени в една и съща хомогенна група и апелативният състав да представи за тях общи мотиви.
По същите причини е неправилен и изводът на Общия съд в точка 27 от обжалваното съдебно решение, че „е без значение обстоятелството […] че терминът „deluxe“ има хвалебствен и промоционален характер по отношение на всички посочени в случая стоки и услуги“.
От изложеното по-горе следва, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, що се отнася до тълкуването на член 7, параграф 1, буква б) и член 75 от Регламент № 207/2009, поради което обжалваното съдебно решение трябва да бъде отменено.
Съгласно член 61, първа алинея от Статута на Съда на Европейския съюз, когато отменя решението на Общия съд, Съдът може сам да постанови окончателно решение по делото, когато фазата на производството позволява това, или да върне делото на Общия съд за постановяване на решение. В случая следва да се констатира, че фазата на производството не позволява да се постанови окончателно решение по делото.
Поради това Съдът трябва да върне делото на Общия съд за ново разглеждане, без да се произнася по съдебните разноски.

По изложените съображения Съдът (трети състав) реши:

1)
Отменя решението на Общия съд на Европейския съюз от 4 юни 2015 г., Deluxe Laboratories/СХВП (deluxe) (
T‑222/14
, непубликувано,
EU:T:2015:364
).

2)
Връща делото на Общия съд на Европейския съюз.

3)
Не се произнася по съдебните разноски.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: испански.