CELEX: 62016TJ0057
(Průmyslový) vzor Společenství
Řízení o prohlášení neplatnosti
Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující dekor
Starší (průmyslový) vzor
Důvod neplatnosti
Nedostatek individuální povahy
Dotčený výrobek
Míra volnosti původce vzoru
Neexistence odlišného celkového dojmu
Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002

Skutečnosti předcházející sporu
Dne 30. března 2010 podal Li Jing Zhou u Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) na základě nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství (
Úř. věst. 2002, L 3, s. 1
; Zvl. vyd. 13/27, s. 142) přihlášku k zápisu (průmyslového) vzoru Společenství.
(Průmyslový) vzor, jehož zápis byl požadován, je vyobrazen následovně:
(Průmyslový) vzor vyobrazený v bodě 2 výše, zapsaný pod číslem 1689027-0001, který má být použit na „zdobení“, náležející do třídy 32 ve smyslu Locarnské dohody zřizující Mezinárodní třídění pro průmyslové vzory, ze dne 8. října 1968, v doplněném znění, byl zveřejněn ve
Věstníku (průmyslových) vzorů Společenství
č. 97/2010 ze dne 5. května 2010.
Dne 24. ledna 2014 byl EUIPO informován o tom, že se společnost Golden Rose 999 Srl stala spolumajitelkou (průmyslového) vzoru vyobrazeného v bodě 2 výše.
Dne 4. prosince 2013 žalobkyně, společnost Chanel SAS, na základě článku 52 nařízení č. 6/2002 předložila u zrušovacího oddělení EUIPO návrh na prohlášení neplatnosti zpochybněného (průmyslového) vzoru. Důvodem uplatněným na podporu návrhu byl důvod uvedený v čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení č. 6/2002, vykládaném ve spojení s články 4 až 9 téhož nařízení.
V odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti žalobkyně uvedla, že zpochybněný (průmyslový) vzor není nový ve smyslu článku 5 nařízení č. 6/2002. Podle jejího názoru je zpochybněný (průmyslový) vzor velmi podobný jejímu vlastnímu monogramu a je s ním téměř totožný, přičemž tento monogram byl ve Francii zapsán jako obchodní známka od roku 1989 a je vyobrazen následovně:
Kromě toho žalobkyně uplatnila nedostatek individuální povahy zpochybněného (průmyslového) vzoru na základě článku 6 nařízení č. 6/2002.
Rozhodnutím ze dne 15. července 2014 zrušovací oddělení EUIPO návrh na prohlášení neplatnosti zamítlo z důvodu, že starší (průmyslový) vzor nezbavuje zpochybněný (průmyslový) vzor novosti ani individuální povahy.
Zrušovací oddělení mělo v podstatě za to, pokud jde o novost zpochybněného (průmyslového) vzoru, že rozdíly mezi kolidujícími (průmyslovými) vzory nejsou nepodstatné. Pokud jde o individuální povahu, zrušovací oddělení dospělo k závěru, že zpochybněný (průmyslový) vzor u informovaného uživatele vyvolává celkový dojem odlišný od celkového dojmu vyvolaného starším (průmyslovým) vzorem.
Dne 10. září 2014 podala žalobkyně proti rozhodnutí zrušovacího oddělení odvolání u odvolacího senátu EUIPO.
Rozhodnutím ze dne 18. listopadu 2015 (dále jen „napadené rozhodnutí“) třetí odvolací senát EUIPO odvolání zamítl. Odvolací senát měl v podstatě za to, že zpochybněný (průmyslový) vzor není zjevně totožný s monogramem společnosti Chanel, že rozdíly mezi oběma (průmyslovými) vzory nelze považovat za nepodstatné podrobnosti, a tudíž je zpochybněný (průmyslový) vzor nový.
Odvolací senát měl rovněž za to, že starší (průmyslový) vzor nezbavuje zpochybněný (průmyslový) vzor jeho individuální povahy. Odvolací senát nejprve přezkoumal pojem „informovaný uživatel“ použitý v projednávané věci. Dospěl k závěru, že výrobek, na který je zpochybněný (průmyslový) vzor použit, představuje dekor a že tento výrobek používají jak profesionálové, tak koneční uživatelé jako dekor pro jiné výrobky.
Odvolací senát následně poznamenal, že původce zpochybněného (průmyslového) vzoru měl rozsáhlou volnost při vytvoření tohoto vzoru. Rozdíl existující v centrálních částech obou monogramů však představuje základní charakteristický rys, který si informovaný uživatel, jak byl správně vymezen zrušovacím oddělením, uchová v paměti. V důsledku toho se celkový dojem, který každý z kolidujících (průmyslových) vzorů vyvolává u informovaného uživatele, liší.
Návrhová žádání účastníků řízení
Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
–
zrušil napadené rozhodnutí;
–
prohlásil, že je zpochybněný (průmyslový) vzor neplatný, a
–
uložil EUIPO, jakož i každému hlavnímu nebo vedlejšímu účastníkovi řízení, který podporuje napadené rozhodnutí, náhradu nákladů řízení.
EUIPO navrhuje, aby Tribunál:
–
žalobu zamítl;
–
uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení.
Právní otázky
K přípustnosti druhého bodu návrhových žádání žalobkyně
V druhém bodě návrhových žádání žalobkyně navrhuje, aby Tribunál prohlásil, že je zpochybněný (průmyslový) vzor neplatný.
Je třeba připomenout, že podle čl. 61 odst. 3 nařízení č. 6/2002 má Tribunál pravomoc napadené rozhodnutí jak zrušit, tak změnit. Kromě toho podle čl. 61 odst. 6 téhož nařízení je EUIPO povinen provést nezbytná opatření, aby vyhověl rozhodnutí Tribunálu. Z posledně uvedeného ustanovení totiž vyplývá, že Tribunálu nepřísluší ukládat EUIPO, jemuž přísluší vyvodit důsledky z výroku a odůvodnění rozsudku Tribunálu, příkazy [rozsudek ze dne 12. května 2010, Beifa Group v. OHIM – Schwan-Stabilo Schwanhäußer (Psací náčiní),
T‑148/08
,
EU:T:2010:190
, bod
].
Druhý bod návrhových žádání žalobkyně je tedy třeba odmítnout jako nepřípustný [viz obdobně rozsudek ze dne 11. února 2009, Bayern Innovativ v. OHIM – Life Sciences Partners Perstock (LifeScience),
T‑413/07
, nezveřejněný,
EU:T:2009:34
, bod
].
K věci samé
Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje jediný důvod, vycházející z porušení čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení č. 6/2002, který lze rozdělit do dvou částí, z nichž první vychází z porušení článku 6 uvedeného nařízení a druhá z porušení článku 5 téhož nařízení. Je třeba přezkoumat první část tohoto jediného žalobního důvodu.
V rámci první části jediného žalobního důvodu žalobkyně v podstatě uvádí, že analýza odvolacího senátu je zjevně neúplná a jeho závěry jsou stiženy několika pochybeními.
Podle žalobkyně v rámci analýzy individuální povahy zpochybněného (průmyslového) vzoru odvolací senát nikterak nezmínil výrobek, na který se má tento (průmyslový vzor) použít. Podle ní nebylo rovněž upřesněno, kdo je v projednávané věci informovaným uživatelem. Žalobkyně uvádí, že odvolací senát měl zohlednit poskytnuté důkazy, z nichž vyplývá, že kolidující (průmyslové) vzor byly reprodukovány na skutečném zboží, jakož i skutečnost, že mezi těmito (průmyslovými) vzory jsou jen minimální rozdíly. Žalobkyně kromě toho uvádí, že zpochybněný (průmyslový) vzor může být používán tak, že se jeho nasměrování změní o 90 stupňů oproti jeho vyobrazení v přihlášce k zápisu.
Odvolací senát tak i přes závěr, že tvůrce zpochybněného (průmyslového) vzoru měl při jeho vytvoření rozsáhlou volnost, nicméně rozhodl, že kolidující (průmyslové) vzory nevyvolávají stejný celkový dojem, což podle žalobkyně představuje porušení čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení č. 6/2002.
EUIPO navrhuje, aby byla první část zamítnuta. V tomto ohledu nejprve poznamenává, že žalobkyně nezpochybňuje definici informovaného uživatele ani míru volnosti původce vzoru a výrobek, na který se má zpochybněný (průmyslový) vzor použít, definuje jako dekor.
Dále EUIPO uvedl, že některé důkazy předložené poprvé před Tribunálem jsou nepřípustné a nepřípustný je rovněž argument, podle něhož měl odvolací senát zohlednit kolidující (průmyslové) vzory tak, jak jsou vyobrazeny na výrobcích uváděných na trh. V každém případě podle něj takové zohlednění není možné, neboť podmínky pro užívání kolidujících (průmyslových) vzorů závisejí v plném rozsahu na vůli stran.
Konečně podle EUIPO odvolací senát zohlednil rozsáhlou volnost, kterou měl tvůrce zpochybněného (průmyslového) vzoru. I přes toto konstatování odvolací senát zohlednil rozdíly mezi centrálními částmi kolidujících (průmyslových) vzorů, aniž tyto rozdíly žalobkyně zpochybnila. V důsledku toho odvolací senát dospěl správně k závěru, že kolidující (průmyslové) vzory nevyvolávají u informovaného uživatele stejný celkový dojem.
Článek 6 nařízení č. 6/2002 stanoví:
„1.   (Průmyslový) vzor má individuální povahu, pokud se celkový dojem, který vyvolá u informovaného uživatele, liší od celkového dojmu vyvolaného u tohoto uživatele (průmyslovým) vzorem, který byl zpřístupněn veřejnosti:
a)
v případě nezapsaného (průmyslového) vzoru Společenství přede dnem, kdy byl (průmyslový) vzor, jehož ochrana se požaduje, poprvé zpřístupněn veřejnosti;
b)
v případě zapsaného (průmyslového) vzoru Společenství přede dnem podání přihlášky k zápisu nebo, bylo-li uplatněno právo přednosti, přede dnem vzniku práva přednosti.
2.   Při posuzování individuální povahy se bere v úvahu míra volnosti původce vzoru při vývoji (průmyslového) vzoru.“
Z tohoto ustanovení vyplývá, že posouzení individuální povahy (průmyslového) vzoru Společenství předpokládá v podstatě průzkum ve čtyřech etapách, který spočívá v určení zaprvé odvětví výrobků, ve kterých má být (průmyslový) vzor ztělesněn nebo pro které má být použit, zadruhé informovaného uživatele uvedených výrobků v závislosti na jejich určení a s odkazem na tohoto informovaného uživatele v určení úrovně znalostí o předchozím stavu, jakož i stupně pozornosti při srovnání, pokud možno přímém, (průmyslových) vzorů, zatřetí míry volnosti původce vzoru při vývoji (průmyslového) vzoru a začtvrté výsledku srovnání dotčených (průmyslových) vzorů, s přihlédnutím k danému odvětví, míře volnosti původce a celkovému dojmu vyvolanému u informovaného uživatele zpochybněným (průmyslovým) vzorem a jakýmkoli starším (průmyslovým) vzorem, který byl zpřístupněn veřejnosti. Předpoklad pro průzkum individuální povahy (průmyslového) vzoru, jakož i pro průzkum jeho novosti na základě článku 5 nařízení č. 6/2002 spočívá ve stanovení existence a předchozího zpřístupnění veřejnosti všech (průmyslových) vzorů uplatněných na podporu návrhu na prohlášení neplatnosti zpochybněného (průmyslového) vzoru [rozsudek ze dne 7. listopadu 2013, Budziewska v. OHIM – Puma (Kočkovitá šelma ve skoku),
T‑666/11
, nezveřejněný,
EU:T:2013:584
, bod
].
Z článku 6 odst. 1 písm. b) nařízení č. 6/2002, jakož i z ustálené judikatury tedy vyplývá, že průzkum individuální povahy (průmyslového) vzoru závisí na celkovém dojmu, který tento (průmyslový) vzor vyvolá u informovaného uživatele [v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 22. června 2010, Shenzhen Taiden v. OHIM – Bosch Security Systems (Komunikační zařízení),
T‑153/08
,
EU:T:2010:248
, bod
, a ze dne 25. října 2013, Merlin a další v. OHIM – Dusyma (Hry),
T‑231/10
, nezveřejněný,
EU:T:2013:560
, bod
a citovaná judikatura].
V rámci konkrétního posouzení celkového dojmu, kterým dotčené (průmyslové) vzory působí na informovaného uživatele, který má určité znalosti o předchozím stavu, je třeba brát ohled na stupeň volnosti původce při vývoji zpochybněného (průmyslového) vzoru [v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 18. března 2010, Grupo Promer Mon Graphic v. OHIM – PepsiCo (Vyobrazení kulatého reklamního nosiče),
T‑9/07
,
EU:T:2010:96
, bod
].
Podle judikatury platí, že čím je volnost původce při vývoji (průmyslového) vzoru větší, tím méně drobné rozdíly mezi kolidujícími (průmyslovými) vzory postačují k tomu, aby u informovaného uživatele vyvolaly odlišný celkový dojem. Naopak, čím je volnost původce při vývoji (průmyslového) vzoru omezenější, tím více drobné rozdíly mezi kolidujícími (průmyslovými) vzory postačují k tomu, aby u informovaného uživatele vyvolaly odlišný celkový dojem. Vysoká míra volnosti původce vzoru při vývoji (průmyslového) vzoru tedy posiluje závěr, že (průmyslové) vzory, které nevykazují podstatné rozdíly, u informovaného uživatele vyvolávají tentýž celkový dojem [rozsudek ze dne 9. září 2011, Kwang Yang Motor v. OHIM – Honda Giken Kogyo (Motor s vnitřním spalováním),
T‑11/08
, nezveřejněný,
EU:T:2011:447
, bod
].
Je však třeba připomenout, že faktor týkající se volnosti původce vzoru nemůže sám o sobě podmiňovat posouzení individuální povahy (průmyslového) vzoru, ale je naopak prvkem, který má být při tomto posouzení vzat v úvahu. Jde o faktor, jenž umožňuje relativizovat posouzení individuální povahy zpochybněného (průmyslového) vzoru, spíše než samostatný faktor, jenž určuje, nakolik se dva (průmyslové) vzory musí lišit, aby jeden z nich měl individuální povahu. Faktor týkající se míry volnosti původce tedy může posílit (nebo naopak relativizovat) závěr ohledně celkového dojmu vyvolaného každým z dotčených (průmyslových) vzorů [v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 10. září 2015, H&M Hennes & Mauritz v. OHIM – Yves Saint Laurent (Kabelky),
T‑526/13
, nezveřejněný,
EU:T:2015:614
, body
a
].
(Průmyslový) vzor tedy nelze považovat za reprodukci staršího (průmyslového) vzoru nebo originální myšlenky, která byla údajně rozvinuta poprvé v tomto starším (průmyslovém) vzoru [v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 6. června 2013, Kastenholz v. OHIM – Qwatchme (Hodinkové ciferníky),
T‑68/11
,
EU:T:2013:298
, bod
, a ze dne 4. února 2014, Gandia Blasco v. OHIM – Sachi Premium-Outdoor Furniture (Křeslo krychlového tvaru),
T‑339/12
, nezveřejněný,
EU:T:2014:54
, bod
].
Konečně je třeba připomenout, že z judikatury vyplývá, že srovnání celkových dojmů vyvolaných (průmyslovými) vzory musí být syntetické a nemůže se omezit na analytické srovnání výčtu podobností a rozdílů [rozsudek ze dne 29. října 2015, Roca Sanitario v. OHIM – Villeroy & Boch (Jednopáková vodovodní baterie),
T‑334/14
, nezveřejněný,
EU:T:2015:817
, bod
].
První část jediného žalobního důvodu vznesenou v rámci projednávané žaloby je třeba přezkoumat ve světle těchto zásad.
Je třeba konstatovat, že účastníci řízení v projednávané věci nezpochybňují dřívější existenci monogramu Chanel.
Kromě toho žalobkyně nezpochybňuje, že zpochybněný (průmyslový) vzor je dekorem náležejícím do třídy 32, ale uvádí, že odvolací senát neoznačil výrobky, na kterých má být tento dekor použit.
Kromě toho je mezi účastníky řízení nesporné, a na jednání bylo znovu uvedeno, že informovaným uživatelem v projednávané věci jsou jak profesionálové, tak koneční uživatelé.
Účastníci řízení jsou rovněž zajedno v tom, že původce zpochybněného (průmyslového) vzoru měl rozsáhlou volnost při vytvoření tohoto vzoru.
V rámci analýzy individuální povahy zpochybněného (průmyslového) vzoru, kterou provedl odvolací senát, je proto třeba přezkoumat, zda odvolací senát pochybil stran určení povahy výrobku, na který se má zpochybněný (průmyslový) vzor použít, a stran srovnání celkových dojmů, které kolidující (průmyslové) vzory vyvolávají u informovaného uživatele.
K povaze výrobku, na který se má zpochybněný (průmyslový) vzor použít
V projednávané věci žalobkyně uvádí, že napadené rozhodnutí neoznačilo, jak mělo, výrobek, na který se má zpochybněný (průmyslový) vzor použít.
Pro určení výrobku, ve kterém má být zpochybněný (průmyslový) vzor ztělesněn nebo pro který má být použit, je třeba zohlednit příslušný údaj v přihlášce uvedeného (průmyslového) vzoru, ale případně rovněž samotný (průmyslový) vzor, jestliže upřesňuje povahu výrobku, jeho určení nebo funkci (rozsudek ze dne 18. března 2010, Vyobrazení kulatého reklamního nosiče,
T‑9/07
,
EU:T:2010:96
, bod
).
Úvodem je třeba připomenout, že (průmyslový) vzor může být zapsán jakožto dekor jako ve věci, ve které byl vydán rozsudek ze dne 7. listopadu 2013, Kočkovitá šelma ve skoku (
T‑666/11
, nezveřejněný,
EU:T:2013:584
), která se týkala (průmyslového) vzoru zapsaného jakožto logo v rámci třídy 32.
V projednávané věci zpochybněný (průmyslový) vzor neposkytuje informace týkající se jeho určení nebo funkce. Kromě toho na rozdíl od věci, ve které byl vydán rozsudek ze dne 7. listopadu 2013 (Kočkovitá šelma ve skoku,
T‑666/11
, nezveřejněný,
EU:T:2013:584
), která byla citována v bodě 42 výše, v níž se dotčené (průmyslové) vzory týkaly obecně odvětví oděvů a sportovního materiálu, je v projednávané věci monogram Chanel zapsán pro značný počet výrobků a zpochybněný (průmyslový) vzor je zapsán jakožto dekor, bez jakéhokoli upřesnění ohledně výrobků, na nichž má být použit. Z toho vyplývá, že v projednávané věci nebylo možné určit odvětví výrobků, ve kterých má být zpochybněný (průmyslový) vzor ztělesněn nebo pro které má být použit, ani jej srovnat s odvětvím výrobků, na které se vztahuje monogram Chanel.
Odvolací senát v důsledku toho právem rozhodl, že výrobkem, na který se měl zpochybněný (průmyslový) vzor použít, je dekor, což účastníci řízení nezpochybňují. Na rozdíl od toho, co uvádí žalobkyně, nebyl odvolací senát povinen označit výrobek, na který se měl tento dekor použít.
Tento závěr je tedy třeba zohlednit v rámci srovnání celkových dojmů, které kolidující (průmyslové) vzory vyvolávají u informovaného uživatele.
Ke srovnání celkových dojmů vyvolaných kolidujícími (průmyslovými) vzory
Žalobkyně konkrétně uvádí, že odvolací senát neprávem a bez poskytnutí dostatečného odůvodnění dospěl k závěru, že kolidující (průmyslové) vzory vyvolávají odlišný celkový dojem, i přes rozsáhlou volnost původce, když nezohlednil poskytnuté důkazy, z nichž podle ní vyplývá, že kolidující (průmyslové) vzory jsou reprodukovány na skutečném zboží, jakož i skutečnost, že mezi těmito (průmyslovými) vzory jsou pouze minimální rozdíly.
EUIPO má za to, že odvolací senát se správně domníval, že kolidující (průmyslové) vzory vyvolávají odlišný celkový dojem, aniž zohlednil rozsáhlou volnost původce vzoru. Kromě toho dospěl k závěru, že některé důkazy a argument týkající se nezbytnosti zohlednění výrobků uváděných na trh, které byly předloženy poprvé u Tribunálu, jsou nepřípustné.
Je pravda, že žalobkyně předložila u Tribunálu fotografie slunečních brýlí v rámci srovnání zboží, na němž je umístěn zpochybněný (průmyslový) vzor a monogram Chanel, a to za účelem doložení výrobků s kolidujícími (průmyslovými) vzory, které byly skutečně uváděny na trh, přičemž tyto fotografie byly předloženy v průběhu správního řízení na podporu části týkající se neexistence novosti zpochybněného (průmyslového) vzoru, a nikoli na podporu projednávané části žalobního důvodu. Je rovněž pravda, že žalobkyně předložila poprvé u Tribunálu v rámci žaloby a na jednání jiné fotografie za účelem doložení užívání zpochybněného (průmyslového) vzoru na výrobcích uváděných na trh, jakož i argument ohledně nezbytnosti zohlednění výrobků uváděných na trh.
Nejprve je třeba uvést, že písemnosti a argument, uvedené v bodě 48 výše, které byly předloženy poprvé před Tribunálem, zohledněny být nemohou. Žaloba před Tribunálem se totiž týká kontroly legality rozhodnutí odvolacích senátů EUIPO ve smyslu článku 61 nařízení č. 6/2002, takže funkcí Tribunálu není znovu zkoumat skutkové okolnosti ve světle dokumentů, které byly poprvé předloženy až před ním. Je tedy třeba odmítnout výše uvedené dokumenty, aniž je nutné zkoumat jejich důkazní sílu [v tomto smyslu a obdobně viz rozsudky ze dne 18. března 2010, Vyobrazení kulatého reklamního nosiče,
T‑9/07
,
EU:T:2010:96
, bod
, a ze dne 13. listopadu 2012, Antrax It v. OHIM – THC (Radiátory na topení),
T‑83/11 a T‑84/11
,
EU:T:2012:592
, bod
].
Navíc, pokud jde o fotografie znázorňující sluneční brýle, které již byly předloženy před EUIPO, je třeba konstatovat, že v každém případě tyto fotografie mohou být zohledněny pouze jako příklad možného užívání zpochybněného (průmyslového) vzoru, rovněž s ohledem na nasměrování nebo na velikost kolidujících (průmyslových) vzorů při jejich užívání, a tudíž je nelze považovat za jediný orientační bod (v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 7. listopadu 2013, Kočkovitá šelma ve skoku,
T‑666/11
, nezveřejněný,
EU:T:2013:584
, bod
, a ze dne 29. října 2015, Jednopáková vodovodní baterie,
T‑334/14
, nezveřejněný,
EU:T:2015:817
, bod
). Toto konstatování je posíleno skutečností, že v projednávané věci zpochybněný (průmyslový) vzor představuje dekor náležející do třídy 32, který může být použit na celou řadu výrobků.
Kromě toho variace v nasměrování zpochybněného (průmyslového) vzoru byly prokázány v rámci řízení před odvolacím senátem prostřednictvím představení překrývajících se kolidujících (průmyslových) vzorů. EUIPO potvrdil ve vyjádření k žalobě, jakož i na jednání, že odvolací senát tuto možnost používání zohlednil.
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že podle judikatury platí, že celkový dojem musí být nezbytně určen také s ohledem na způsob, jakým je dotčený výrobek užíván, zvláště v závislosti na tom, jak je s ním obvykle při této příležitosti manipulováno (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 22. června 2010, Komunikační zařízení,
T‑153/08
,
EU:T:2010:248
, bod
).
Odvolací senát v projednávané věci v rámci své konkrétní analýzy týkající se srovnání celkových dojmů připustil rozsáhlou volnost původce vzoru, přičemž rozhodl, že kolidující (průmyslové) vzory vyvolávají u informovaného uživatele celkový odlišný dojem. V tomto ohledu odvolací senát vycházel především z rozdílů mezi centrálními částmi kolidujících (průmyslových) vzorů. Konkrétně zaprvé se podle něj zpochybněný (průmyslový) vzor skládá ze „dvou převrácených číslic ‚3‘ “, zatímco monogram Chanel se skládá ze „dvou převrácených písmen ‚C‘ “. Zadruhé zpochybněný (průmyslový) vzor podle něj představuje horizontální smyčku, jejíž konce jsou špičaté a mají mírně silnější obrysy, zatímco monogram Chanel se vyznačuje centrálním oválným vertikálním prázdným prostorem se špičatými konci. Zatřetí byla shledána analogie se symbolem nekonečna v případě zpochybněného (průmyslového) vzoru a s elipsou v případě monogramu Chanel.
Z napadeného rozhodnutí tak vyplývá, že se odvolací senát omezil na uvedení, že i přes rozsáhlou volnost původce vzoru takové rozdíly v centrální části kolidujících (průmyslových) vzorů, jak jsou popsány v bodě 53 výše, představují základní charakteristický rys, který si informovaný uživatel uchová v paměti.
Je přitom třeba konstatovat, že v projednávané věci starší (průmyslový) vzor vykazuje nápadné podobnosti se zpochybněným (průmyslovým) vzorem. Zpochybněný (průmyslový) vzor může být v určité míře vnímán jako výtvor inspirovaný myšlenkou monogramu Chanel tím spíše, že volba zpochybněného (průmyslového) vzoru nebyla nikterak podmíněna jakýmikoli důvody a že jeho původce uvedený (průmyslový) vzor dostatečně neodlišil od monogramu Chanel. Je tedy třeba mít za to, že informovaný uživatel bude vnímat kolidující (průmyslové) vzory celkově za účelem určení, zda tyto (průmyslové) vzory vyvolávají odlišný celkový dojem. I když oba (průmyslové) vzory obsahují rozdíly ve svých centrálních částech, je přitom nutno konstatoval, že se celkový dojem neliší, jelikož vnější části, které podstatným způsobem určují obrysy a celkový dojem vyvolané kolidujícími (průmyslovými) vzory, jsou značně podobné a téměř totožné. Navíc, i když centrální části obsahují určité odlišnosti, jsou obě dvě tvořeny podobnými oválnými tvary, které se rozplynou v celkovém dojmu z (průmyslových) vzorů. Konkrétně centrální část zpochybněného (průmyslového) vzoru se skládá ze dvou elips, které jsou podobné jediné elipse, kterou lze pozorovat v případě monogramu Chanel. Informovaný uživatel může tyto rozdíly pozorovat o to méně, že zpochybněný (průmyslový) vzor lze používat v nasměrování, které se mění o 90 stupňů a v různých velikostech.
S ohledem na podobnosti kolidujících (průmyslových) vzorů rozsáhlá volnost při vytváření (průmyslového) vzoru pouze posiluje podle judikatury to, že uvedené (průmyslové) vzory nevyvolávají celkový odlišný dojem, tím spíše že si lze odlišností povšimnout pouze v rámci přímého srovnání, které není vždy bezprostředně možné (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 20. října 2011, PepsiCo v. Grupo Promer Mon Graphic,
C‑281/10 P
,
EU:C:2011:679
, bod
).
Je třeba rovněž uvést, že v projednávané věci nebylo konstatováno žádné omezení související s vlastnostmi danými technickou funkcí dekoru nebo jeho prvku, nebo také použitelnými právními předpisy (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 9. září 2011, Motor s vnitřním spalováním,
T‑11/08
, nezveřejněný,
EU:T:2011:447
, bod
).
Konečně je třeba připomenout, že zpochybněný (průmyslový) vzor je dekorem náležejícím do třídy 32 a takový dekor může být použit na široké škále výrobků, což způsobuje, že předběžné určení používání tohoto (průmyslového) vzoru je téměř nemožné. Tato okolnost tudíž posiluje nezbytnost provést přesnou analýzu celkových dojmů vyvolaných kolidujícími (průmyslovými) vzory.
S ohledem na rozsáhlou volnost původce při vytváření zpochybněného (průmyslového) vzoru a na existenci rozsáhlé volnosti při užívání uvedeného (průmyslového) vzoru na různých výrobcích tudíž rozdíly mezi kolidujícími (průmyslovými) vzory nejsou způsobilé vyvolat u informovaného uživatele odlišný celkový dojem.
Z toho vyplývá, že odvolací senát měl neprávem za to, že zpochybněný (průmyslový) vzor má individuální povahu s ohledem na monogram Chanel.
První část jediného žalobního důvodu, vycházející z porušení článku 6 nařízení č. 6/2002, je tedy třeba přijmout.
Není třeba přezkoumávat druhou část jediného žalobního důvodu vzhledem k tomu, že čl. 4 odst. 1 nařízení č. 6/2002 stanoví, že (průmyslový) vzor je chráněn právem k (průmyslovému) vzoru, pouze pokud je nový a zároveň má individuální povahu.
Ze všech výše uvedených úvah vyplývá, že napadené rozhodnutí musí být zrušeno.
K nákladům řízení
Podle čl. 134 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Vzhledem k tomu, že žalobkyně požadovala náhradu nákladů řízení a EUIPO neměl v podstatné části svých návrhových žádání úspěch, je důvodné posledně uvedenému uložit náhradu nákladů řízení.

Z těchto důvodů
TRIBUNÁL (čtvrtý senát)
rozhodl takto:

1)
Rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 18. listopadu 2015 (věc R 2346/2014-3) se zrušuje.

2)
Ve zbývající části se žaloba zamítá.

3)
EUIPO se ukládá náhrada nákladů řízení.

Kanninen
Calvo-Sotelo Ibáñez-Martín
Reine
Takto vyhlášeno na veřejném zasedání v Lucemburku dne 18. července 2017.
Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: španělština.