CELEX: 62022CJ0023
Præjudiciel forelæggelse
statsstøtte
forordning (EU) nr. 651/2014
fritagelse for visse kategorier af støtte, der er forenelige med det indre marked
retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte
anvendelsesområde
ikke omfattet
fiskeri- og akvakultursektoren
sektoren for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter
begrebet »landbrugsprodukter«
forordning (EU) nr. 1379/2013
den fælles markedsordning for fiskevarer og akvakulturprodukter
bilag I
forarbejdning af fiskevarer og akvakulturprodukter
saltet, frosset og afsaltet torsk

Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 1 og artikel 2, nr. 11), i Kommissionens forordning (EU) nr. 651/2014 af 17. juni 2014 om visse kategorier af støttes forenelighed med det indre marked i henhold til artikel 107 [TEUF] og 108 [TEUF] (
EUT 2014, L 187, s. 1
), retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte for 2014-2020 (
EUT 2013, C 209, s. 1
, herefter »retningslinjerne for 2014-2020«) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1379/2013 af 11. december 2013 om den fælles markedsordning for fiskevarer og akvakulturprodukter, om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1184/2006 og (EF) nr. 1224/2009 og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 (
EUT 2013, L 354, s. 1
), sammenholdt med bilag I til EUF-traktaten.
Anmodningen er blevet indgivet i forbindelse med en tvist mellem Caxamar – Comércio e Indústria de Bacalhau SA (herefter »Caxamar«) og Autoridade Tributária e Aduaneira (skatte- og toldmyndigheden, Portugal) (herefter »skattemyndigheden«) vedrørende berigtigelsen af selskabsskat, som dette selskab skal betale som følge af, at visse investeringsudgifter ikke var berettigede til indrømmelse af en skattefordel.
Retsforskrifter
EU-retten
Forordning nr. 1379/2013
Artikel 2 i afgørelse nr. 1379/2013 med overskriften »Anvendelsesområde« foreskriver:
»[Den fælles markedsordning for fiskevarer og akvakulturprodukter (den fælles markedsordning)] gælder for de fiskevarer og akvakulturprodukter, der er opført i bilag I til nærværende forordning, og som afsættes i [Den Europæiske Union].«
Forordningens artikel 5 med overskriften »Definitioner« fastsætter:
»[…] Herudover forstås ved:
a)
»fiskevarer«: akvatiske organismer, der stammer fra enhver form for fiskeri, eller produkter, der er fremstillet heraf, jf. listen i bilag I
[…]
d)
»fiskeri- og akvakultursektor«: den økonomiske sektor, der omfatter al produktion, forarbejdning og afsætning af fiskevarer eller akvakulturprodukter
[…]«
Bilag I til den nævnte forordning med overskriften »Fiskevarer og akvakulturprodukter omfattet af den fælles markedsordning« har følgende ordlyd:
KN-kode

Varebeskrivelse
a)
Fisk, levende
Fisk, fersk eller kølet, undtagen filet og andet fiskekød henhørende under pos. 0304
Fisk, frosset, undtagen filet og andet fiskekød henhørende under pos. 0304
Filet og andet fiskekød (også hakket), fersk, kølet eller frosset
b)
Fisk, tørret, saltet eller i saltlage; […]
[…]
[…]
[…]
Forordning nr. 651/2014
Under overskriften »Anvendelsesområde« bestemte artikel 1 i forordning nr. 651/2014, som ophævede Kommissionens forordning (EF) nr. 800/2008 af 6. august 2008 om visse former for støttes forenelighed med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87 og 88 (Generel gruppefritagelsesforordning) (
EUT 2008, L 214, s. 3
), følgende i stk. 3:
»Denne forordning finder ikke anvendelse på:
a)
støtte til fiskeri- og akvakultursektoren, som omhandlet i [forordning nr. 1379/2013], med undtagelse af uddannelsesstøtte, støtte til SMV’ers adgang til finansiering, støtte til forskning og udvikling, innovationsstøtte til SMV’er og støtte til dårligt stillede og handicappede arbejdstagere
[…]
c)
støtte ydet inden for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, når:
i)
støttebeløbet fastsættes på grundlag af prisen på eller mængden af sådanne produkter, der købes fra primærproducenter eller udbydes på markedet af de pågældende virksomheder, eller
ii)
støtten er betinget af, at den helt eller delvis videregives til primærproducenter
[…]«
Fra den 10. juli 2017 erstattede artikel 1, nr. 1), litra b), i Kommissionens forordning (EU) 2017/1084 af 14. juni 2017 om ændring af forordning nr. 651/2014 (
EUT 2017, L 156, s. 1
) artikel 1, stk. 3, litra a)-c), i forordning nr. 651/2014 med følgende bestemmelser:
»Denne forordning finder ikke anvendelse på:
a)
støtte til fiskeri- og akvakultursektoren, som omhandlet i [forordning nr. 1379/2013], med undtagelse af uddannelsesstøtte, støtte til SMV’ers adgang til finansiering, støtte til forskning og udvikling, innovationsstøtte til SMV’er, støtte til dårligt stillede og handicappede arbejdstagere, regionale investeringsstøtteordninger i regioner i den yderste periferi og regionale driftsstøtteordninger
[…]
c)
støtte ydet inden for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, når:
i)
støttebeløbet fastsættes på grundlag af prisen på eller mængden af sådanne produkter, der købes fra primærproducenter eller udbydes på markedet af de pågældende virksomheder
ii)
støtten er betinget af, at den helt eller delvis videregives til primærproducenter.«
Artikel 2 i forordning nr. 651/2014 med overskriften »Definitioner« foreskriver:
»I denne forordning forstås ved:
[…]
9.   »primær landbrugsproduktion«: produktion af de produkter fra jordbrug og husdyrbrug, som er opført i bilag I til [EUF-]traktaten, uden at der udføres nogen anden handling, der ændrer disse produkters karakter
10.   »forarbejdning af landbrugsprodukter«: en operation, hvorved et landbrugsprodukt omdannes til et andet landbrugsprodukt, undtagen aktiviteter på bedriften, der er nødvendige for at forberede et animalsk produkt eller et planteprodukt til det første salg
11.   »landbrugsprodukt«: produkt opført i [EUF-]traktatens bilag I med undtagelse af fiskeri- og akvakulturprodukter, der er opført i bilag I til [forordning nr. 1379/2013]
[…]«
Retningslinjerne for 2014-2020
Under afsnit 1.1 i retningslinjerne for 2014-2020, der har overskriften »Anvendelsesområde«, har punkt 10 følgende ordlyd:
»[Europa-]Kommissionen vil anvende principperne i disse retningslinjer på regionalstøtte inden for alle erhvervssektorer […], undtagen fiskeri- og akvakultursektoren […], landbrugssektoren […] og transportsektoren […], hvor der gælder særlige regler fastsat i særlige retsakter, der helt eller delvist kan afvige fra disse retningslinjer. Kommissionen vil anvende disse retningslinjer på forarbejdning af landbrugsprodukter til ikke-landbrugsmæssige produkter og afsætning heraf. […]«
Fodnote 10, hvortil der henvises i punkt 10, angiver nærmere, at fiskeri og akvakultur er sektorer, der er omfattet af Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 af 17. december 1999 om den fælles markedsordning for fiskerivarer og akvakulturprodukter (
EFT 2000, L 17, s. 22
).
Fodnote 11, hvortil der henvises i det nævnte punkt 10, har følgende ordlyd:
»Statsstøtte til primærproduktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, som resulterer i landbrugsprodukter, der er anført i bilag I til EUF[-traktaten], og til skovbrug er underlagt rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugs- og skovbrugssektoren.«
Portugisisk ret
Skatteloven for investeringer
Artikel 2 i Código Fiscal do Investimento (skattelov for investeringer) i den affattelse, der finder anvendelse på de faktiske omstændigheder i hovedsagen (herefter »skattelov for investeringer«), med overskriften »Objektiv rækkevidde« foreskriver følgende i stk. 2 og 3:
»2.   De investeringsprojekter, der er omhandlet i det foregående stykke, skal vedrøre følgende økonomiske aktiviteter under overholdelse af det sektorbestemte anvendelsesområde for [retningslinjerne for 2014-2020]:
a)
[u]dvindings- og forarbejdningsindustrien
[…]
d)
[l]andbrug, akvakultur, fiskeri, avl og skovbrug
[…]
3.   Ved ministeriel bekendtgørelse udstedt af regeringsmedlemmer med ansvar for finansområdet og økonomiområdet fastsættes de koder for økonomisk virksomhed (aktivitetskoder), der svarer til de aktiviteter, der er omhandlet i foregående stykke.«
Lovens artikel 22 med overskriften »Anvendelsesområde og definitioner« bestemmer i stk. 1:
»[Skatteordningen for investeringsstøtte] finder anvendelse på selskabsskattepligtige personer, som udøver aktiviteter inden for de sektorer, der specifikt er nævnt i artikel 2, stk. 2, under hensyntagen til de aktivitetskoder, der er fastsat i den ministerielle bekendtgørelse, der er omhandlet i stk. 3 i ovennævnte artikel, med undtagelse af aktiviteter, der falder uden for det sektorbestemte anvendelsesområde for [retningslinjerne] og [forordning nr. 651/2014].«
Ministeriel bekendtgørelse nr. 282/2014
Artikel 1 i Portaria n.
o
282/2014, que define os códigos de atividade económica (CAE) correspondentes a várias atividades (ministeriel bekendtgørelse nr. 282/2014 om fastlæggelse af koder for økonomisk aktivitet (aktivitetskoder) svarende til forskellige former for virksomhed) af 30. december 2014 (Diário da República, 1. serie, nr. 251 af 30.12.2014, herefter »ministeriel bekendtgørelse nr. 282/2014«) med overskriften »Fællesskabsramme« bestemmer:
»I overensstemmelse med [retningslinjerne for 2014-2020] og [forordning nr. 651/2014] kan investeringsprojekter vedrørende økonomiske aktiviteter inden for fiskeri- og akvakultursektoren, den primære landbrugsproduktion, forarbejdning og afsætning af de landbrugsprodukter, der er opregnet i bilag I til [EUF-traktaten], ikke være omfattet af en skattelettelse.«
Denne ministerielle bekendtgørelses artikel 2 med overskriften »Sektorbestemt anvendelsesområde« foreskriver:
»Med forbehold af de begrænsninger, der er fastsat i den foregående artikel, svarer de økonomiske aktiviteter, der er fastsat i artikel 2, stk. 2, i [skattelov for investeringer], til følgende koder for den portugisiske klassificering af økonomiske aktiviteter, revision 3 (aktivitetskoder Rev3), som godkendt ved lovdekret nr. 381/2007 af 14. november 2007:
[…]
b)
Forarbejdningsindustrien – afdeling 10-33
[…]«
Koden »aktivitetskode 10204 Rev3« omfatter »saltning, tørring og anden forarbejdning af fiskerivarer og akvakulturprodukter«.
Tvisten i hovedsagen og det præjudicielle spørgsmål
Caxamar er et portugisisk selskab, som bl.a. hovedsageligt beskæftiger sig med saltning og tørring af fiskerivarer og akvakulturprodukter og sekundært beskæftiger sig med nedfrysning af sådanne produkter.
I løbet af 2016 og 2018 foretog dette selskab investeringer med henblik på udvidelse af et eksisterende anlægs kapacitet med henblik på at forbedre og udvide processen med saltning, afsaltning og nedfrysning af torsk.
Idet Caxamar var af den opfattelse, at de omkostninger, der var forbundet med disse investeringer, var berettigede til de skattefordele, der er fastsat under skatteordningen for investeringsstøtte i henhold til artikel 22 i skattelov for investeringer, fratrak Caxamar i denne forbindelse i sin skattepligtige indkomst for 2016 og 2018 udgifter på henholdsvis 72775,36 EUR og 41607,67 EUR.
Efter en kontrol med henblik på at efterprøve anvendelsen af de skattefordele, der var indrømmet inden for rammerne af skatteordningen for investeringsstøtte, berigtigede skattemyndigheden den selskabsskat, som Caxamar skulle betale for disse to skatteår, og afkrævede følgelig selskabet et supplerende beløb på 126302,62 EUR i skat og udligningsrenter. Skattemyndigheden fandt nemlig, at den aktivitet, der var omfattet af disse investeringer, ikke var berettiget til investeringsstøtte under ordningen, eftersom den ikke var omfattet af anvendelsesområdet for skatteordningen for investeringsstøtte i henhold til skattelov for investeringer, sammenholdt med artikel 1 og 2 i ministeriel bekendtgørelse nr. 282/2014, forordning nr. 651/2014 og bilag I til EUF-traktaten.
Skattemyndigheden anførte navnlig, at saltning, afsaltning og nedfrysning af torsk, som er opført blandt de forarbejdningsaktiviteter, der er omhandlet i aktivitetskode 10204 Rev3, udgør en aktivitet inden for »forarbejdningsindustrien« som omhandlet i artikel 2, litra b), i ministeriel bekendtgørelse nr. 282/2014, som på grund af den omstændighed, at saltet torsk, frosset torsk og afsaltet torsk er omfattet af anvendelsesområdet for de kapitler i nomenklaturen, der er omhandlet i bilag I til EUF-traktaten, henhører under begrebet »forarbejdning af landbrugsprodukter«, hvis slutprodukt også er et landbrugsprodukt, som er opregnet i dette bilag I. Følgelig var denne aktivitet ikke berettiget til investeringsstøtte i medfør af artikel 1 i ministeriel bekendtgørelse nr. 282/2014 og artikel 22, stk. 1, i skattelov for investeringer, der i sin sidste del udelukker aktiviteter, der ikke er omfattet af anvendelsesområdet for forordning nr. 651/2014 og retningslinjerne for 2014-2020.
Caxamar har anlagt sag ved Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (voldgiftsret i skatteretlige sager (center for forvaltningsvoldgift – CAAD, Portugal), som er den forelæggende ret, med påstand om annullation af den foretagne efteropkrævning.
Caxamar har til støtte for søgsmålet gjort gældende, at saltning, afsaltning og nedfrysning af torsk er omfattet af anvendelsesområdet for forordning nr. 651/2014 og af retningslinjerne for 2014-2020, således at Caxamar er berettiget til investeringsstøtte under den omhandlede støtteordning. Skattemyndigheden anlagde i denne henseende en urigtig fortolkning af skattelov for investeringer, skatteordningen for investeringsstøtte og ministeriel bekendtgørelse nr. 282/2014, forordning nr. 651/2014 og nr. 1379/2013 samt bilag I til EUF-traktaten, for så vidt som denne aktivitet er en aktivitet inden for forarbejdningsindustrien, der er omfattet af den ministerielle bekendtgørelses artikel 2, litra b), og ikke en aktivitet, der består i forarbejdning af landbrugsprodukter, som er udelukket fra anvendelsesområdet for forordning nr. 651/2014 og retningslinjerne for 2014-2020. Den nationale lovgivning skal nemlig fortolkes i overensstemmelse med EU-retten, således som den navnlig fremgår af artikel 2, nr. 11), i forordning nr. 651/2014, der definerer begrebet »landbrugsprodukt« som et produkt, der er opført i EUF-traktatens bilag I med undtagelse af fiskeri- og akvakulturprodukter, der er opført i bilag I til forordning nr. 1379/2013. Dette bilag nævner imidlertid netop fisk, der er frisk, tørret, saltet eller i saltlage, frosset fisk, fiskeaffald og varer af fisk. Følgelig er de produkter, der fremkommer ved forarbejdning af den i hovedsagen omhandlede torsk, ikke »landbrugsprodukter« som omhandlet i forordning nr. 651/2014.
Skattemyndigheden har derimod gjort gældende, at det fremgår af artikel 1, stk. 3, litra a)-c), i forordning nr. 651/2014, sammenholdt med forordningens artikel 2, og af retningslinjerne for 2014-2020, at saltning, afsaltning og nedfrysning af torsk, for så vidt som dette udgør forarbejdning af fiskerivarer og akvakulturprodukter, er udelukket fra denne forordnings anvendelsesområde. Sidstnævnte forordning og retningslinjerne for 2014-2020 finder nemlig hverken anvendelse på fiskerivarer og akvakulturprodukter, der er opregnet i bilag I til forordning nr. 1379/2013, eller på de »landbrugsprodukter«, der er opregnet i bilag I til EUF-traktaten. Ganske vist er det rigtigt, at den nævnte aktivitet strengt taget og bogstaveligt ikke kan anses for at indebære forarbejdning af »landbrugsprodukter« som sådan. Det fremgår imidlertid af artikel 38, stk. 1, TEUF og af kapitel 3 og 16 i bilag I til denne traktat, der omhandler fisk, krebsdyr og bløddyr samt varer heraf, at begrebet »landbrugsprodukter« ligeledes omfatter fiskervarer. I henhold til disse bestemmelser kvalificerer artikel 1 i ministeriel bekendtgørelse nr. 282/2014 investeringsprojekter, hvis formål er økonomisk virksomhed inden for fiskerisektoren og akvakultursektoren samt forarbejdning af landbrugsprodukter, der er opregnet i bilag I til EUF-traktaten, som investeringsprojekter, der ikke er berettigede til den omhandlede støtte.
Den forelæggende ret er derfor af den opfattelse, at det spørgsmål, der er relevant for at træffe afgørelse i tvisten i hovedsagen, er, om den aktivitet, der består i forarbejdning af torsk til saltet, frosset og afsaltet torsk, som udgør en aktivitet inden for forarbejdningsindustrien, der er omfattet af artikel 2, litra b), i ministeriel bekendtgørelse nr. 282/2014, er en aktivitet, der består i forarbejdning af landbrugsprodukter som omhandlet i de gældende EU-regler, således som de fremgår af forordning nr. 651/2014 og retningslinjerne for 2014-2020 såvel som de EU-retlige regler, som de henviser til.
På denne baggrund har Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (voldgiftsret i skatteretlige sager (center for forvaltningsvoldgift – CAAD)) besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»Tillader en korrekt fortolkning af [retningslinjerne for 2014-2020], sammenholdt med bestemmelserne i [forordning nr. 651/2014], navnlig artikel 1 og artikel 2, nr. 11), i [forordning nr. 1379/2013] og bilag I til [EUF-]traktaten […] at nå frem til den konklusion, at forarbejdningen af fiskeri- og akvakulturprodukterne i forbindelse med »saltet torsk«, »frosset torsk« og »udvandet torsk«, som henhørende under [aktivitetskode] 10204rev3, i overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, og artikel 22, stk. 1, i [skattelov for investeringer] og [med] artikel 1 og 2 i [ministeriel bekendtgørelse nr. 282/2014], ikke er en aktivitet til forarbejdning af landbrugsprodukter med henblik på den ydede skattestøtte?«
Om det præjudicielle spørgsmål
Med sit spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om artikel 1 og artikel 2, nr. 10) og 11), i forordning nr. 651/2014 samt retningslinjerne for 2014-2020, sammenholdt med bestemmelserne i bilag I til EUF-traktaten og forordning nr. 1379/2013, skal fortolkes således, at en aktivitet, der består i forarbejdning af fiskerivarer og akvakulturprodukter, såsom produktion af saltet torsk, frosset torsk og afsaltet torsk, udgør forarbejdning af landbrugsprodukter, som er udelukket fra anvendelsesområdet for forordning nr. 651/2014, i henhold til denne forordnings artikel 1, stk. 3, litra c).
Det skal indledningsvis præciseres, at de faktiske omstændigheder i hovedsagen vedrører årene 2016 og 2018, således at bestemmelserne i artikel 1, stk. 3, i forordning nr. 651/2014 finder anvendelse på den, såvel i den affattelse, der var gældende før ikrafttrædelsen af forordning 2017/1084, som i den affattelse, der følger af denne forordning. For så vidt som de ændringer, der blev indført ved den nævnte forordning, imidlertid ikke påvirker indholdet af den del af disse bestemmelser, som er relevant for besvarelsen af den forelæggende rets spørgsmål, finder fortolkningen af artikel 1, stk. 3, i forordning nr. 651/2014 i sin oprindelige affattelse anvendelse mutatis mutandis på denne forordnings artikel 1, stk. 3, som affattet ved forordning 2017/1084.
Det skal i denne forbindelse bemærkes, at forordning nr. 651/2014 i henhold til dens artikel 1, stk. 3, litra c), ikke finder anvendelse på »støtte ydet inden for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter« i de tilfælde, der er angivet i denne bestemmelse. Denne udelukkelse er gentaget i punkt 10 i retningslinjerne for 2014-2020 og navnlig i fodnote 11, som dette punkt henviser til.
Hvad angår begrebet »forarbejdning af landbrugsprodukter« som omhandlet i forordning nr. 651/2014 skal dette i henhold til denne forordnings artikel 2, nr. 10), forstås således, at det med forbehold af en for hovedsagen irrelevant undtagelse omfatter »en operation, hvorved et landbrugsprodukt omdannes til et andet landbrugsprodukt«, idet begrebet »landbrugsprodukt« som sådant defineres i den nævnte forordnings artikel 2, nr. 11), som omfattende produkter opført i EUF-traktatens bilag I »med undtagelse af fiskeri- og akvakulturprodukter, der er opført i bilag I til [forordning nr. 1379/2013]«.
Sidstnævnte bilag nævner imidlertid udtrykkeligt bl.a. frosset fisk, frosset filet samt tørrede og saltede fisk.
Det følger heraf, som alle de procesdeltagere, der har afgivet skriftlige indlæg, har anført, at produkter, der er fremkommet ved forarbejdning af fiskerivarer og akvakulturprodukter, såsom saltet torsk, frosset torsk og afsaltet torsk, ikke udgør »landbrugsprodukter« i den betydning, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 2, nr. 11), i forordning nr. 651/2014.
En sådan aktivitet kan derfor ikke kvalificeres som »forarbejdning af landbrugsprodukter« som omhandlet i denne forordnings artikel 2, nr. 10), eftersom den ikke fører til et landbrugsprodukt.
I denne sammenhæng er det spørgsmål, som den forelæggende ret har rejst, om de i hovedsagen omhandlede produkter er omfattet af bilag I til EUF-traktaten, uden relevans, således som Kommissionen med rette har gjort gældende, eftersom forordning nr. 651/2014 indeholder en selvstændig definition af begrebet »landbrugsprodukt«, som udtrykkeligt udelukker fiskerivarer og akvakulturprodukter, der henhører under den fælles markedsordning, der er indført ved forordning nr. 1379/2013.
Det følger heraf, at forarbejdning af fiskerivarer og akvakulturprodukter såsom produktion af saltet torsk, frosset torsk og afsaltet torsk, eftersom denne ikke udgør en aktivitet, der består i »forarbejdning af landbrugsprodukter« i den betydning, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 2, nr. 10), i forordning nr. 651/2014, sammenholdt med denne forordnings artikel 2, nr. 11), og bilag I til forordning nr. 1379/2013, ikke i denne henseende kan udelukkes fra anvendelsesområdet for forordning nr. 651/2014 på grundlag af dennes artikel 1, stk. 3, litra c).
For at give den forelæggende ret et fuldstændigt svar skal det, således som den portugisiske regering og Kommissionen har anført, præciseres, at i henhold til artikel 1, stk. 3, litra a), i forordning nr. 651/2014 finder denne forordning med forbehold af en række undtagelser, der ikke er relevante for hovedsagen, heller ikke anvendelse på støtte til »fiskeri- og akvakultursektoren, som omhandlet i [forordning nr. 1379/2013]«. Denne udelukkelse er i øvrigt gentaget i punkt 10 i retningslinjerne for 2014-2020 og i fodnote 10, som dette punkt henviser til.
Det fremgår imidlertid af artikel 2 og artikel 5, litra a) og d), i forordning nr. 1379/2013, sammenholdt med bilag I til denne forordning, at forordningen finder anvendelse på alle forarbejdningsaktiviteter vedrørende akvatiske organismer, der stammer fra enhver form for fiskeri og akvakultur, og navnlig – således som det allerede i det væsentlige er anført i denne doms præmis 30 og 31 – på forarbejdningsaktiviteter, der fører til produktion af saltet torsk, frosset torsk og afsaltet torsk.
Det fremgår således, at når fiskerivarer og akvakulturprodukter samt forarbejdningsaktiviteter vedrørende disse, såsom de i hovedsagen omhandlede aktiviteter, ikke er omfattet af den regel om udelukkelse fra anvendelsesområdet for forordning nr. 651/2014, der er fastsat i forordningens artikel 1, stk. 3, litra c), vedrørende sektoren for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, er det fordi disse produkter og aktiviteter er omfattet af den i denne artikels stk. 3, litra a), fastsatte regel om udelukkelse fra dette anvendelsesområde, som vedrører fiskeri- og akvakultursektoren.
Det følger heraf, at en aktivitet, der består i forarbejdning af fiskerivarer og akvakulturprodukter, såsom produktion af saltet torsk, frosset torsk og afsaltet torsk, eftersom den, som den forelæggende ret i øvrigt har anført med sit spørgsmål, henhører under »fiskeri- og akvakultursektoren« som omhandlet i artikel 1, stk. 3, litra a), i forordning nr. 651/2014, sammenholdt med artikel 2 og artikel 5, litra a) og d), samt bilag I til forordning nr. 1379/2013, i denne henseende under alle omstændigheder er udelukket fra anvendelsesområdet for forordning nr. 651/2014.
Følgelig skal det præjudicielle spørgsmål besvares med, at artikel 1 og artikel 2, nr. 10) og 11), i forordning nr. 651/2014 og retningslinjerne for 2014-2020, sammenholdt med artikel 2 og artikel 5, litra a) og d), i samt bilag I til forordning nr. 1379/2013, skal fortolkes således, at en aktivitet, der består i forarbejdning af fiskerivarer og akvakulturprodukter, såsom produktion af saltet torsk, frosset torsk og afsaltet torsk, ikke udgør forarbejdning af landbrugsprodukter, som er udelukket fra anvendelsesområdet for forordning nr. 651/2014 i henhold til denne forordnings artikel 1, stk. 3, litra c), men en aktivitet, der henhører under fiskeri- og akvakultursektoren, som er udelukket fra anvendelsesområdet for den nævnte forordning i henhold til dennes artikel 1, stk. 3, litra a).
Sagsomkostninger
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det disse at træffe afgørelse om sagsomkostningerne. Bortset fra de nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.

På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Tiende Afdeling) for ret:

Artikel 1 og artikel 2, nr. 10) og 11), i Kommissionens forordning (EU) nr. 651/2014 af 17. juni 2014 om visse kategorier af støttes forenelighed med det indre marked i henhold til artikel 107 [TEUF] og 108 [TEUF] og retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte for 2014-2020, sammenholdt med artikel 2 og artikel 5, litra a) og d), i samt bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1379/2013 af 11. december 2013 om den fælles markedsordning for fiskevarer og akvakulturprodukter, om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1184/2006 og (EF) nr. 1224/2009 og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 104/2000,

skal fortolkes således, at

en aktivitet, der består i forarbejdning af fiskerivarer og akvakulturprodukter, såsom produktion af saltet torsk, frosset torsk og afsaltet torsk, ikke udgør forarbejdning af landbrugsprodukter, som er udelukket fra anvendelsesområdet for forordning nr. 651/2014 i henhold til denne forordnings artikel 1, stk. 3, litra c), men en aktivitet, der henhører under fiskeri- og akvakultursektoren, som er udelukket fra anvendelsesområdet for den nævnte forordning i henhold til dennes artikel 1, stk. 3, litra a).

Underskrifter
(
*1
) – Processprog: portugisisk.
(
i
) – Der er foretaget en sproglig rettelse i præmis 41 efter dommens offentliggørelse.