CELEX: 62020CJ0146
Преюдициално запитване
Въздушен транспорт
Регламент (ЕО) № 261/2004
Общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отмяна или голямо закъснение на полет
Членове 2 и 3
Понятията „опериращ въздушен превозвач“, „потвърдена резервация“ и „време на пристигане по разписание“
Членове 5, 7 и 8
Изтегляне на началото на полет за по-ранен час спрямо първоначално планирания час на излитане
Квалифициране
Намаляване на размера на обезщетението
Предложение за премаршрутиране
Член 14
Задължение за информиране на пътниците за техните права
Обхват

Преюдициалните запитвания се отнасят до тълкуването на член 2, букви б), е)—з) и л), член 3, параграф 2, буква а), член 5, параграф 1, член 7, параграфи 1 и 2, член 8, параграф 1, буква б) и член 14, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (
ОВ L 46, 2004 г., стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).
Запитванията са отправени в рамките на спорове между пътници, ползващи въздушен транспорт, и авиокомпании (C‑146/20, C‑188/20 и C‑270/20), както и авиокомпания flightright GmbH, встъпила в правата на пътниците, ползващи въздушен транспорт (C‑196/20), по повод на обезщетяването на тези пътници на основание Регламент № 261/2004.
Правна уредба
Съгласно съображения 1 и 20 от Регламент № 261/2004:
„(1)
Действия на [Съюза] в областта на въздушния транспорт следва да целят, наред с други неща, гарантирането на високо равнище на защита на пътниците. Освен това, по принцип следва да се отчитат изцяло изискванията за защита на клиента.
[…]
(20)
Пътниците следва да бъдат напълно информирани за техните права при отказан достъп на борда и отлагане или голямо закъснение на полети, така че да могат да упражняват ефективно своите права“.
Член 2 от този регламент предвижда:
„За целите на настоящия регламент:
[…]
б)
„опериращ въздушен превозвач“ означава въздушен превозвач, който изпълнява или има намерение да изпълнява полет съгласно договор с пътник или от името на друго лице, юридическо или физическо, имащо договор с този пътник;
[…]
е)
„билет“ означава валиден документ, даващ право на транспорт, или нещо еквивалентно на нехартиен носител, включително електронна форма, издаден или одобрен от въздушния превозвач или негов упълномощен представител;
ж)
„резервация“ означава фактът, че пътникът има билет или друго доказателство, което показва, че резервацията е приета и регистрирана от въздушния превозвач или туроператор;
з)
„краен пункт на пристигане“ означава дестинацията на билета, представен на регистрацията или, при директно свързващи полети, дестинацията на последния полет; не се взимат предвид съществуващи алтернативни свързващи полети, ако първоначално планираното време на пристигане се спази;
[…]
л)
„отмяна“ означава неексплоатация на полет, който е предварително планиран и за който има поне едно резервирано място“.
Член 3 от посочения регламент гласи:
„1.   Настоящият регламент се прилага:
а)
за пътници, заминаващи от летище, намиращо се на територията на държава членка, към която Договорът се прилага;
б)
за пътници, заминаващи от летище, намиращо се в трета страна, до летище, разположено на територията на държава членка, за която Договорът се прилага, освен ако те не са получили облаги или обезщетение и не им е предоставена помощ в тази трета страна, ако опериращият въздушен превозвач на съответния полет е превозвач от [Съюза].
2.   Параграф 1 се прилага, при условие че пътниците:
а)
имат потвърдена резервация за съответния полет и, освен в случая с отмяната, посочен в член 5, се представят на гишето за регистрация,
–
ка[к]то е предвидено и в час, посочен предварително и в писмен вид (включително по електронен път) от въздушния превозвач, туроператора или упълномощен пътнически агент,
или, ако не е посочен час,
–
не по-късно от 45 минути преди обявения час на излитане; или
б)
са прехвърлени от въздушния превозвач или туроператор от полета, за който са имали резервация, на друг полет, независимо от причината.
[…]“.
Член 5, параграф 1 от същия регламент гласи:
„При отмяна на полет съответните пътници:
а)
получават помощ от опериращия въздушен превозвач по член 8; и
б)
получават помощ от опериращия въздушен превозвач по член 9, параграф 1, буква a), и член 9, параграф 2, както и при премаршрутиране, когато нормално очакваното начало на новия полет е най-малко в деня след заминаването, така както е било планирано за отменения полет, помощта, посочена в член 9, параграф 1, буква б), и член 9, параграф 1, буква в); и
в)
имат право на обезщетение от опериращия въздушен превозвач по член 7, освен ако не са:
i)
информирани за отмяната минимум две седмици преди началото на полета по разписание; или
ii)
информирани за отмяната между две седмици и седем дни преди началото на полета по разписание и им е предложено премаршрутиране, което им позволява да заминат не по-късно от два часа преди началото на полета по разписание и да достигнат техния краен пункт на пристигане […] по-малко от четири часа след времето за пристигане по разписание; или
iii)
информирани за отмяната по-малко от седем дни преди началото на полета по разписание и им е предложено премаршрутиране, което им позволява да заминат не по-[рано] от един час преди началото на полета по разписание и да достигнат техния краен пункт на пристигане […] по-малко от два часа след времето за пристигане по разписание“.
Съгласно член 7 от Регламент № 261/2004:
„1.   При прилагането на този член пътниците получават обезщетение, възлизащо на:
[…]
б)
400 EUR за всички полети на територията на Общността над 1500 километра, и за всички други полети между 1500 и 3500 километра;
[…]
При определяне на разстоянието базата е последният краен пункт на пристигане, в който отказаният достъп на борда или отмяна на полет ще забавят пристигането на пътника след времето по разписание.
2.   Когато на пътниците се предложи премаршрутиране до крайния пункт на пристигане с друг полет съгласно член 8 [и] времето на пристигане не превишава времето на пристигане по разписание на първоначално резервирания полет[:]
[…]
б)
с три часа за всички полети на територията на Общността над 1500 километра и за всички други полети между 1500 и 3500 километра; […]
[…]
опериращият въздушен превозвач може да намали обезщетението, предвидено в параграф 1, с 50 %.
[…]“.
Член 8, параграф 1 от този регламент гласи:
„Когато се прави позоваване на този член, на пътниците се предлага избор между:
а)
–
възстановяване до седем дни, по силата на член 7, параграф 3, на пълната стойност на билета на цената, на която е купен, за част или части от неосъществения път и за част или части от вече осъществения път, ако полетът повече не изпълнява предназначението си по отношение на първоначалния план за пътуване, заедно с, когато е уместно,
–
обратен полет до първоначалния пункт на излитане, при първа възможност;
б)
премаршрутиране, при сравними транспортни условия, до техния краен пункт на пристигане при първа възможност; или
в)
премаршрутиране, при сравними транспортни условия, до техния краен пункт на пристигане на по-късна дата, удобна за пътника, в зависимост от наличността на свободни места“.
Член 13 от посочения регламент предвижда:
„В случаите, когато опериращ въздушен превозвач плаща обезщетение или изпълнява други задължения, произтичащи от настоящия регламент, нито една разпоредба от този регламент не може да се тълкува като ограничаваща неговото право да търси обезщетение от всяко лице, в това число и трети лица, в съответствие с приложимото законодателство. По-специално, настоящият регламент по никакъв начин не ограничава опериращия въздушен превозвач да търси възстановяване от туроператор или друго лице, с което опериращият въздушен превозвач има договор. По същия начин, нито една разпоредба от този регламент не може да се тълкува като ограничаваща правото на туроператор или трето лице, различно от пътника, с когото опериращ въздушен превозвач има договор, да търси възстановяване или обезщетение от опериращия въздушен превозвач в съответствие с приложимото законодателство“.
Съгласно член 14, параграф 2 от същия регламент:
„Опериращ въздушен превозвач, отказващ достъп на борда или отменящ полет, предоставя на всеки засегнат пътник писмено съобщение с формулирани правила за обезщетение и помощ в съответствие с настоящия регламент. Той предоставя на всеки пътник, засегнат от закъснение най-малко два часа, еквивалентно съобщение. Подробностите за връзка с национално определения орган, посочен в член 16, също се предоставят на пътника в писмен вид“.
Споровете в главните производства и преюдициалните въпроси
Дело C‑146/20
Пътниците, ползващи въздушен транспорт, AD, BE и CF резервират чрез туристическа агенция пакетно туристическо пътуване до Анталия (Турция). След тази резервация авиокомпания Corendon Airlines потвърждава, че полетът е на 18 май 2018 г. с тръгване от Дюселдорф (Германия) и пристигане в Анталия, с определен час на излитане в 10,20 ч. Впоследствие Corendon Airlines изтегля полета по-рано с един час и четиридесет минути — за 8,40 ч. на същия ден, като обаче запазва същия номер на полета.
Тъй като тези пътници изпускат така изтегления за по-ранен час полет, те предявяват пред Amtsgericht Düsseldorf (Районен съд Дюселдорф) иск срещу Corendon Airlines, като искат по-специално обезщетение на основание член 5, параграф 1, буква в) и член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 261/2004. В подкрепа на иска си посочените пътници изтъкват, че не са били уведомени за изтеглянето на полета за по-ранен час и това изтегляне е равносилно на „отмяна“ на посочения полет по смисъла на член 5, параграф 1 от този регламент. От своя страна Corendon Airlines счита, че туроператорът е уведомил пътниците за изтеглянето на полета за по-ранен час на 8 май 2018 г.
Amtsgericht Düsseldorf (Районен съд Дюселдорф) приема, че изтеглянето на полет с един час и четиридесет минути не е „отмяна“ на този полет, доколкото това изтегляне за по-ранен час е било незначително, и поради това отхвърля иска на пътниците.
Пътниците подават въззивна жалба срещу решението на този съд пред запитващата юрисдикция по дело C‑146/20 — Landgericht Düsseldorf (Областен съд Дюселдорф, Германия). Последната иска да установи дали възприетите от Amtsgericht Düsseldorf (Районен съд Дюселдорф) съображения са в съответствие с Регламент № 261/2004.
При тези обстоятелства Landgericht Düsseldorf (Областен съд Дюселдорф) решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Налице ли е отмяна на полет по смисъла на член 2, буква л) и член 5, параграф 1 от [Регламент № 261/2004], когато опериращият въздушен превозвач изтегля резервирания при пакетно туристическо пътуване полет с планирано излитане по разписание в 10,20 ч. [местно време] в 8,40 ч. [местно време] същия ден?
2)
Представлява ли информирането, десет дни преди началото на пътуването, за изтеглянето на полета от 10,20 ч. [местно време] в 8,40 ч. [местно време] същия ден, предложение за премаршрутиране по смисъла на член 5, параграф 1, буква а) и член 8, параграф 1, буква б) от [посочения регламент]?“.
Дело C‑188/20
LH резервира чрез туристическа агенция за себе си и за други пътници, ползващи въздушен транспорт, пакетно туристическо пътуване до Сиде (Турция), включващо въздушен транспорт от Дюселдорф до Анталия и обратно.
В изпратения на LH документ, озаглавен „регистрация за пътуване“, са посочени два полета на авиокомпания Azurair GmbH, а именно първи полет с номер ARZ 8711 на 15 юли 2018 г. от Дюселдорф до Анталия, с час на излитане по разписание 6,00 ч. и час на пристигане 10,30 ч., и втори полет с номер ARZ 8712 на 5 август 2018 г. от Анталия до Дюселдорф с час на излитане по разписание 12,00 ч. и час на пристигане 14,45 ч. В документа, наред с тази информация с главни букви е посочено следното: „Временно разписание — За Ваша сигурност моля, проверете часовете на полета, посочени на Вашите билети“.
Пътниците взимат полети с посочените в този документ номера. Полетът на отиване обаче пристига в Анталия в 01,19 ч. на 16 юли 2018 г., а полетът на връщане излита в 05,10 ч. на 5 август 2018 г. При тези условия пътниците предявяват пред Amtsgericht Düsseldorf (Районен съд Дюселдорф) иск срещу Azurair за плащане на обезщетение на основание член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 261/2004. Въз основа на посочената в „регистрацията за пътуване“ информация те твърдят, че полетът на отиване е изпълнен със закъснение от над три часа, а полетът на връщане е отменен, тъй като изтеглянето на полет за по-ранен час трябва да се квалифицира като „отмяна“ по смисъла на член 5, параграф 1 от този регламент.
От своя страна Azurair твърди, че не е планирал въпросните полети с посочените в „регистрацията за пътуване“ часове на излитане и кацане, а че неговият план съответства на информацията, съдържаща се в „потвърждение за пътуване/фактура“, изпратено на 22 януари 2018 г. на alltours flugreisen GmbH в качеството му на туроператор.
Съгласно този план на отиване самолетът е трябвало да излети на 15 юли 2018 г. в 20,05 ч. и да кацне в 0,40 ч. на следващия ден, а на връщане — да излети на 5 август 2018 г. в 8,00 ч. и да кацне в 10,50 ч. Що се отнася до полета на отиване, посочен в този план, настъпилото закъснение за пристигане не е над три и повече часа. Относно полета на връщане, макар той действително да е бил изтеглен за по-ранен час спрямо посочения от Azurair план, това изтегляне според него не е „отмяна“ по смисъла на член 2, буква л) от посочения регламент. Освен това Azurair иска намаляване на евентуалното обезщетение на основание член 7, параграф 2, буква б) от същия регламент, тъй като пътниците са пристигнали в крайния пункт само с два часа и петдесет минути по-рано от планираното.
Amtsgericht Düsseldorf (Районен съд Дюселдорф) отхвърля иска с мотива, че „регистрацията за пътуване“ не представлява потвърждение за резервация по смисъла на член 2, буква ж) от Регламент № 261/2004, тъй като, видно от тази регистрация, разписанието на полета е само временно. От акта за преюдициално запитване е видно, че не е имало документ, който да може да се класифицира като „билет“ по смисъла на член 2, буква е) от този регламент.
Пътниците, ползващи въздушен транспорт, подават въззивна жалба срещу решението на този съд пред запитващата юрисдикция по дело C‑188/20 — Landgericht Düsseldorf (Областен съд Дюселдорф). Последната иска да установи дали възприетото от Amtsgericht Düsseldorf (Районен съд Дюселдорф) становище е в съответствие с разпоредбите на Регламент № 261/2004.
При тези обстоятелства Landgericht Düsseldorf (Областен съд Дюселдорф) решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Разполага ли пътник с „потвърдена резервация“ по смисъла на член 3, параграф 2, буква а) от [Регламент № 261/2004], ако той е получил от туроператор, с който е в договорно правоотношение, „друго доказателство“ по смисъла на член 2, буква ж) от [този регламент] за поето обещание за транспорт с конкретен полет, индивидуализиран чрез посочени място на излитане и пристигане, време на излитане и пристигане и номер на полет, без туроператорът да е резервирал място при съответния въздушен превозвач и без да е получил потвърждение от него?
2)
Следва ли въздушен превозвач да се счита за опериращ въздушен превозвач по смисъла на член 2, буква б) от Регламент № 261/2004 по отношение на пътник, ако този пътник наистина има договор с туроператор, който е поел обещание за транспорт с конкретен полет, индивидуализиран чрез посочени място на излитане и пристигане, време на излитане и пристигане и номер на полет, без обаче да е резервирал място за пътника и следователно без да е обосновал транспорта му на този полет с договорно отношение с въздушния превозвач?
3)
Може ли за целите на обезщетението поради отмяна или голямо закъснение „времето за пристигане по разписание“ на полет по смисъла на член 2, буква з), член 5, параграф 1, буква в), член 7, параграф 1, второ изречение и параграф 2 от Регламент № 261/2004 да се изведе от „друго доказателство“, което туроператор е издал на пътник, или то трябва да се установи от „билета“ съгласно член 2, буква е) от [този регламент]?
4)
Налице ли е отмяна на полет по смисъла на член 2, буква л) и член 5, параграф 1 от Регламент № 261/2004, когато опериращият въздушен превозвач изтегля за по-ранен час резервирания при пакетно туристическо пътуване полет с най-малко два часа и 10 минути в същия ден?
5)
Може ли съгласно член 7, параграф 2 от Регламент № 261/2004 опериращият въздушен превозвач да намали обезщетението по член 7, параграф 1 от Регламента, ако времето, с което се изтегля полет, попада в рамките на посочените в тази разпоредба периоди?
6)
Представлява ли предоставеното преди началото на пътуването информиране за изтеглянето на полет за по-ранен час предложение за премаршрутиране по смисъла на член 5, параграф 1, буква а) и член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 261/2004?
7)
Задължава ли член 14, параграф 2 от Регламент № 261/2004 опериращият въздушен превозвач да предоставя на пътника информация с указания до точно кое предприятие с каква фирма, на какъв адрес и каква сума в зависимост от разстоянието може да изисква и евентуално какви документи следва да приложи?“.
Дело C‑196/20
На 24 октомври 2017 г. двама пътници, ползващи въздушен транспорт, резервират чрез туристическа агенция пакетно туристическо пътуване, включващо въздушен транспорт от Хамбург (Германия) до Палма де Майорка (Испания) и обратно.
Туроператорът ITS изпраща на тези пътници документ, озаглавен „регистрация за пътуване“, в който се посочва, че полетът на отиване ще се осъществи от авиокомпания Eurowings GmbH на 22 май 2018 г., с номер EW 7582, с час на излитане по разписание 7,30 ч. и час на пристигане по разписание 10,05 ч.
Пътниците действително пътуват с полет с този номер. Те обаче достигат своя краен пункт на пристигане не в 10,05 ч., а в 21,08 ч. Тъй като тези пътници са прехвърлили евентуалните си права на обезщетение по Регламент № 261/2004 на flightright, последният предявява иск пред Amtsgericht Düsseldorf (Районен съд Дюселдорф), като твърди, че тези пътници са имали потвърдена резервация за въпросния полет, чието време на пристигане по разписание е било в 10,05 ч.
Eurowings възразява, че пътниците са имали потвърдена резервация за полет с номер EW 7582, чието време на пристигане по разписание било в 19:05 ч. Следователно закъснението било по-малко от три часа, което не давало право на обезщетение по Регламент № 261/2004.
Amtsgericht Düsseldorf (Районен съд Дюселдорф) уважава иска на flightright, тъй като „регистрацията за пътуване“, издадена от туроператора ITS, представлява потвърждение на резервация по смисъла на член 2, буква ж) във връзка с член 2, буква е) от Регламент № 261/2004. Всъщност този съд приема, че изпратената на съответните пътници „регистрация за пътуване“ представлява „друго доказателство“ по смисъла на посочения член 2, буква ж), тъй като тази разпоредба изисква единствено резервацията да е приета от туроператора. От акта за преюдициално запитване е видно, че не е имало документ, който да може да се класифицира като „билет“ по смисъла на член 2, буква е) от посочения регламент.
Eurowings подава въззивна жалба срещу решението на този съд пред запитващата юрисдикция по дело C‑196/20 — Landgericht Düsseldorf (Областен съд Дюселдорф). Посочената юрисдикция иска по същество да установи дали потвърждение на резервация от туроператор, което не се основава на резервация, извършена при посочения в иска за обезщетение въздушен превозвач, може да се счита за „потвърдена резервация“ по смисъла на член 3, параграф 2, буква а) от Регламент № 261/2004.
При тези обстоятелства Landgericht Düsseldorf (Областен съд Дюселдорф) решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Разполага ли пътник с „потвърдена резервация“ по смисъла на член 3, параграф 2, буква а) от [Регламент № 261/2004], ако той е получил от туроператор, с който е в договорно правоотношение, „друго доказателство“ по смисъла на член 2, буква ж) от [този регламент] за поето обещание за транспорт с конкретен полет, индивидуализиран чрез посочени място на излитане и пристигане, време на излитане и пристигане и номер на полет, без туроператорът да е резервирал място при съответния въздушен превозвач и без да е получил потвърждение от него?
2)
Следва ли въздушен превозвач да се счита за опериращ въздушен превозвач по смисъла на член 2, буква б) от Регламент № 261/2004 по отношение на пътник, ако този пътник наистина има договор с туроператор, който е поел обещание за транспорт с конкретен полет, индивидуализиран чрез посочени място на излитане и пристигане, време на излитане и пристигане и номер на полет, без обаче да е резервирал място за пътника и следователно без да е обосновал транспорта му на този полет с договорно отношение с въздушния превозвач?
3)
Може ли за целите на обезщетението поради отмяна или голямо закъснение „времето за пристигане по разписание“ на полет по смисъла на член 2, буква з), член 5, параграф 1, буква в), член 7, параграф 1, второ изречение и параграф 2 от Регламент № 261/2004 да се изведе от „друго доказателство“, което туроператор е издал на пътник, или то трябва да се установи от „билета“ съгласно член 2, буква е) от същия регламент?“.
Дело C‑270/20
Пътниците, ползващи въздушен транспорт, AG, MG и HG резервират полет от Виена (Австрия) до Кайро (Египет) при авиокомпания Austrian Airlines. Времето за излитане по разписание е 22:15 ч. на 24 юни 2017 г., а времето за пристигане по разписание е 1:45 ч. на следващия ден. В деня на полета Austrian Airlines го отменя и предлага на пътниците полет с време за излитане в 10:20 ч. в същия ден и време за пристигане в Кайро в 13:50 ч., което предложение пътниците приемат. Така те пристигат в крайния си пункт 11 часа и 55 минути преди първоначално планираното време за пристигане.
По извънсъдебен път Austrian Airlines плаща на всеки един от пътниците обезщетение от 200 EUR, като прилага член 7, параграф 2, буква б) от Регламент № 261/2004, който предвижда намалявана с 50 % на размера на предвиденото в член 7, параграф 1, буква б) от този регламент обезщетение.
Посочените пътниците предявяват пред Bezirksgericht Schwechat (Районен съд Швехат, Австрия) иск срещу Austrian Airlines, с който искат пълно обезщетение съгласно член 7, параграф 1, буква б) от посочения регламент. В подкрепа на иска си те твърдят, че макар да не са пристигнали със закъснение в Кайро, тяхното по-ранно пристигане им е причинило вреда, еквивалентна на тази, произтичаща от голямо закъснение, като посочват, че са приели предложението на Austrian Airlines да вземат изтегления за по-ранен час полет, тъй като при другата предложена от този въздушен превозвач възможност щели да изгубят два дни отпуск.
Bezirksgericht Schwechat (Районен съд Швехат) отхвърля иска, тъй като от текста на член 7, параграф 2 от Регламент № 261/2004 ясно личи, че тази разпоредба се прилага и в случаи, в които пътникът достига по-рано крайния си пункт на пристигане.
Пътниците в главното производство по дело C‑270/20 подават въззивна жалба срещу решението на този съд пред запитващата юрисдикция по това дело — Landesgericht Korneuburg (Областен съд, Корнойбург, Австрия). Този съд иска да установи дали член 7, параграф 2, буква б) от Регламент № 261/2004, съгласно който обезщетението може да бъде намалено с 50 %, когато закъснението при пристигането не надвишава три часа, може да се приложи и при по-ранно пристигане спрямо първоначално планирания полет. В това отношение запитващата юрисдикция отбелязва, че с оглед на предвидените в тази разпоредба критерии значително по-ранен полет може да причини на пътника толкова сериозни неудобства, колкото късното пристигане.
При тези обстоятелства Landesgericht Korneuburg (Областен съд Корнойбург) решава да спре главното производство и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„Трябва ли член 7, параграф 2, буква б) от [Регламент № 261/2004] да се тълкува в смисъл, че въздушният превозвач може да намали правото на обезщетение съгласно член 7, параграф 1, буква б) от Регламента и когато в резултат на отмяната на резервирания полет на пътниците е предложен премаршрутиран полет, чието време на излитане и на пристигане по разписание е съответно 11 часа и 55 минути преди времето на излитане и на пристигане на отменения полет?“.
По преюдициалните въпроси
По първите въпроси по дела C‑188/20 и C‑196/20
С първия си въпрос по дело C‑188/20, който е идентичен с първия въпрос по дело C‑196/20, Landgericht Düsseldorf (Областен съд Дюселдорф) иска по същество да се установи дали член 3, параграф 2, буква а) от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че пътникът разполага с „потвърдена резервация“ по смисъла на тази разпоредба, когато туроператорът предава на този пътник, с когото е договорно обвързан, „друго доказателство“ по смисъла на член 2, буква ж) от този регламент, което съдържа обещание за превоза му с конкретен полет, индивидуализиран чрез посочени място и часове на излитане и пристигане и номер на полет, макар туроператорът да не е получил потвърждение от съответния въздушен превозвач за часовете на излитане и пристигане на този полет.
В случая от актовете за преюдициално запитване по дела C‑188/20 и C‑196/20 следва, че документът, предаден от туроператора на пътниците, ползващи въздушен транспорт, съдържа информация за часовете на полетите, различна от тази, която въздушният превозвач последно е предоставил на туроператора. Последната информация обаче не е била предадена на пътниците, така че те разполагат само със съдържащата се в предадения от туроператора документ информация.
В това отношение следва да се припомни, че член 3 от Регламент № 261/2004 урежда приложното поле на последния, като съгласно параграф 2, буква а) се изисква пътникът да има потвърдена резервация за съответния полет.
Регламент № 261/2004 не определя понятието „потвърдена резервация“. Понятието „резервация“ от своя страна обаче е дефинирано в член 2, буква ж) от този регламент като „фактът, че пътникът има билет или друго доказателство, което показва, че резервацията е приета и регистрирана от въздушния превозвач или туроператор“.
От това определение следва, че резервацията може да се състои от „друго доказателство“, в което се посочва, че резервацията е приета и регистрирана или от въздушния превозвач, или от туроператора. Следователно приета и регистрирана от последния резервация има същата стойност като приетата и регистрирана от въздушния превозвач резервация.
Ето защо, ако пътникът, ползващ въздушен транспорт, разполага с „друго доказателство“ по смисъла на член 2, буква ж) от Регламент № 261/2004, издадено от туроператора, това друго доказателство е равносилно на „резервация“ по смисъла на същата разпоредба.
В случая запитващата юрисдикция по дела C‑188/20 и C‑196/20 изхожда от предпоставката, че регистрациите за пътуване, изпратени от туроператора на съответните пътници в главното производство по тези дела, представляват „друго доказателство“ по смисъла на член 2, буква ж) от Регламент № 261/2004. Следва обаче, по-специално в разглежданото по дело C‑188/20 положение, да се отбележи, че в тази регистрация изрично се посочва временният характер на часовете на полетите. При тези условия запитващата юрисдикция следва да определи дали посочените регистрации действително представляват приета и регистрирана резервация по смисъла на член 2, буква ж).
При утвърдителен отговор запитващата юрисдикция иска по-специално да се установи дали резервацията може да бъде „потвърдена“ по смисъла на член 3, параграф 2, буква а) от Регламент № 261/2004 от туроператора, а не само от въздушния превозвач.
В това отношение следва да се констатира, че член 3, параграф 2, буква а) от този регламент не уточнява дали туроператорът може да потвърди резервация.
Съгласно постоянната съдебна практика при тълкуването на разпоредба от правото на Съюза следва да се има предвид не само съдържанието ѝ, но и контекстът и целите на правната уредба, от която тя е част (вж. в този смисъл решение от 19 ноември 2009 г., Sturgeon и др.,
C‑402/07 и C‑432/07
,
EU:C:2009:716
, т.
и цитираната съдебна практика).
Що се отнася до контекста, в който се вписва тази разпоредба, следва да се отбележи, че за целите на прилагането им няколко разпоредби на Регламент № 261/2004 не разграничават туроператора и въздушния превозвач. Такъв по-специално е случаят с член 3, параграф 2, буква а), първо тире от този регламент, който предвижда, че времето, през което пътниците трябва да се представят на гишето за регистрация, може да бъде посочено от въздушния превозвач, туроператора или упълномощен пътнически агент. Такъв е и случаят с член 3, параграф 2, буква б) от посочения регламент, съгласно който пътникът може да бъде прехвърлен към друг полет както от въздушния превозвач, така и от туроператора.
Освен това би било в противоречие с прогласената в съображение 1 от същия регламент цел да се гарантира високо равнище на защита на пътниците, ползващи въздушен транспорт, да се приеме, че резервацията може да бъде потвърдена само от въздушния превозвач, като по този начин на пътника се възлага тежестта да провери предоставената от туроператора информация.
Всъщност целта на Регламент № 261/2004 е рискът туроператорите да предоставят неточна информация на пътниците в рамките на техните определени дейности, да бъде поет от въздушния превозвач. В този контекст пътникът не участва в отношенията между въздушния превозвач и туроператора и не може да се изисква от него да се снабди с информация в това отношение.
От последните съображения следва също, че обстоятелството, че туроператорът не е получил потвърждение от съответния въздушен превозвач за часовете на излитане и пристигане на полета, не може да повлияе върху преценката, посочена в точка 43 от настоящото решение, която следва да се извърши от запитващата юрисдикция.
С оглед на гореизложеното на първите въпроси по дела C‑188/20 и C‑196/20 следва да се отговори, че член 3, параграф 2, буква а) от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че пътникът разполага с „потвърдена резервация“ по смисъла на тази разпоредба, когато туроператорът предава на този пътник, с когото е договорно обвързан, „друго доказателство“ по смисъла на член 2, буква ж) от този регламент, което съдържа обещание за превоза му с конкретен полет, индивидуализиран чрез посочени място и часове на излитане и пристигане и номер на полет, дори ако туроператорът не е получил потвърждение от съответния въздушен превозвач за часовете на излитане и пристигане на този полет.
По вторите въпроси по дела C‑188/20 и C‑196/20
С втория си въпрос по дело C‑188/20, който е идентичен с втория въпрос по дело C‑196/20, Landgericht Düsseldorf (Областен съд Дюселдорф) иска по същество да се установи дали член 2, буква б) от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че въздушен превозвач може да бъде квалифициран като „опериращ въздушен превозвач“ по смисъла на тази разпоредба по отношение на пътник, когато последният е сключил договор с туроператор за конкретен полет, изпълнен от този въздушен превозвач, без той да е потвърдил часовете на полета или без туроператорът да е направил резервация за този пътник към същия въздушен превозвач.
Във връзка с това следва да се отбележи, че понятието „опериращ въздушен превозвач“ е дефинирано в член 2, буква б) от този регламент като въздушен превозвач, който изпълнява или има намерение да изпълнява полет не само съгласно договор с пътник, но и от името на друго лице, юридическо или физическо, имащо договор с този пътник.
В това определение се поставят две кумулативни условия, за да може даден въздушен превозвач да бъде квалифициран като „опериращ въздушен превозвач“ — а именно, от една страна, относно осъществяването на съответния полет и от друга страна, относно наличието на сключен с даден пътник договор (решение от 4 юли 2018 г., Wirth и др.,
C‑532/17
,
EU:C:2018:527
, т.
)
Що се отнася до първото условие, се акцентира върху понятието „полет“, което представлява основният елемент от това определение. Съдът обаче вече е постановил, че това понятие следва да се разбира като „операция по въздушен транспорт и така в известен смисъл е „единица“ от този транспорт, осъществена от въздушен превозвач, който определя своя маршрут“ (решение от 4 юли 2018 г., Wirth и др.,
C‑532/17
,
EU:C:2018:527
, т.
и цитираната съдебна практика).
От това следва, че за опериращ въздушен превозвач трябва да се смята превозвачът, който при упражняване на своята дейност по превоз на пътници вземе решение да изпълни полет, включително като определи неговия маршрут, и по този начин отправи до заинтересованите лица предложение за въздушен транспорт. Вземането на подобно решение всъщност предполага, че този превозвач поема отговорността за осъществяването на полета, включително и по-специално отговорност при евентуалната му отмяна или при евентуално голямо закъснение при пристигане (решение от 4 юли 2018 г., Wirth и др.,
C‑532/17
,
EU:C:2018:527
, т.
).
В случая е безспорно, че в разглежданите по дела C‑188/20 и C‑196/20 положения единственото изменение, извършено от въздушния превозвач в сравнение с регистрацията за пътуване, предадена на въпросните пътници, се отнася до часовете за полет.
Както обаче отбелязва генералният адвокат в точка 66 от заключението си, само обстоятелството, че в резервацията на пътника при туроператора се посочват часове на полет, които не са потвърдени от въздушния превозвач в рамките на вътрешната резервация между този превозвач и туроператор, не е достатъчно, за да се приеме, че условията по член 2, буква б) от Регламент № 261/2004 не са изпълнени.
Всъщност въздушен превозвач, който е представил предложение за въздушен превоз, съответстващо на предложението, посочено от туроператора в рамките на отношенията му с пътник, макар да е възможно да настъпят промени във връзка с това предложение, трябва да се счита за лице, което има намерение да изпълнява полет по смисъла на член 2, буква б) от Регламент № 261/2004.
Това тълкуване се подкрепя от формулираната в съображение 1 от Регламент № 261/2004 цел да се гарантира високо равнище на защита на пътниците, тъй като по този начин може да се гарантира, че превозваните пътници ще бъдат обезщетени или ще им бъдат оказани съответните грижи, без да трябва да се държи сметка за договореностите на въздушния превозвач, който е решил да осъществи разглеждания полет в различен от първоначално предвидения час, за да осъществи конкретно този полет (вж. в този смисъл решение от 4 юли 2018 г., Wirth и др.,
C‑532/17
,
EU:C:2018:527
, т.
).
Следва също да се уточни, че когато опериращият въздушен превозвач е длъжен да плати обезщетение на пътниците по Регламент № 261/2004 поради поведението на туроператора, този превозвач има възможност да поиска от туроператора поправяне на претърпените вреди съгласно член 13 от Регламент № 261/2004 (вж. в този смисъл решение от 11 май 2017 г., Krijgsman,
C‑302/16
,
EU:C:2017:359
, т.
и цитираната съдебна практика).
С оглед на гореизложеното на вторите въпроси по дела C‑188/20 и C‑196/20 следва да се отговори, че член 2, буква б) от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че въздушен превозвач може да бъде квалифициран като „опериращ въздушен превозвач“ по смисъла на тази разпоредба по отношение на пътник, когато последният е сключил договор с туроператор за конкретен полет, изпълнен от този въздушен превозвач, без той да е потвърдил часовете на полета или без туроператорът да е направил резервация за този пътник към същия въздушен превозвач.
По третите въпроси по дела C‑188/20 и C‑196/20
С третия си въпрос по дело C‑188/20, който е идентичен с третия въпрос по дело C‑196/20, Landgericht Düsseldorf (Областен съд Дюселдорф) иска по същество да се установи дали член 2, буква з), член 5, параграф 1, буква в) и член 7, параграф 1, второ изречение и параграф 2 от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкуват в смисъл, че за целите на обезщетението, дължимо на основание член 7 от този регламент, времето на пристигане по разписание на полет по смисъла на тези разпоредби може да се изведе от „друго доказателство“ по смисъла на член 2, буква ж) от посочения регламент, което туроператор е издал на пътник, или е необходимо да е посочено в „билет“ по смисъла на член 2, буква е) от същия регламент.
В самото начало следва да се отбележи, че член 2, буква з), член 5, параграф 1, буква в) и член 7, параграф 1, второ изречение и параграф 2 от Регламент № 261/2004, в които по същество се посочва „времето на пристигане по разписание“, се отнасят до условията, при които може да се дължи фиксирано обезщетение съгласно член 7 от този регламент. Посоченият регламент обаче не съдържа определение на понятието „времето на пристигане по разписание“.
В случая в разглежданите по дела C‑188/20 и C‑196/20 положения е безспорно, че пътниците, ползващи въздушен транспорт, са разполагали с един-единствен документ, наречен „регистрация за пътуване“, без да притежават документ, който може да се квалифицира като „билет“ по смисъла на член 2, буква е) от посочения регламент.
Както обаче бе посочено при разглеждането на първите въпроси по дела C‑188/20 и C‑196/20, пътниците могат да имат резервация при наличието не само на билет, но и на „друго доказателство“ по смисъла на член 2, буква ж) от същия регламент. Следователно в случая, когато предоставеният на съответните пътници в главното производство по тези дела документ представлява „друго доказателство“, следва да се приеме, че тези пътници са разполагали с „резервация“ по смисъла на тази разпоредба, в която са посочени часовете на полета. Поради това те с основание са могли да приемат, че тъй като не са били уведомени за никаква промяна от страна на туроператора или на въздушния превозвач, посочените в тази резервация часове са часовете на излитане и пристигане по разписание по смисъла на разпоредбите, посочени в точка 64 от настоящото решение.
Освен това следва също да се уточни, че решение от 26 февруари 2013 г., Folkerts (
C‑11/11
,
EU:C:2013:106
), не обезсилва тълкуването, че време на пристигане по разписание на полет може да се изведе от „друго доказателство“ по смисъла на член 2, буква ж) от Регламент № 261/2004. Всъщност, за разлика от обстоятелствата в основата на разглежданите по дела C‑188/20 и C‑196/20 положения, следва да се отбележи, че в делото, по което е постановено това решение, няма намеса на туроператор и пътникът е разполагал с „билет“ по смисъла на член 2, буква е) от този регламент.
С оглед на гореизложеното на третите въпроси по дела C‑188/20 и C‑196/20 следва да се отговори, че член 2, буква з), член 5, параграф 1, буква в), както и член 7, параграф 1, второ изречение и параграф 2 от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкуват в смисъл, че за целите на обезщетението, дължимо на основание член 7 от този регламент, времето на пристигане по разписание на полет по смисъла на тези разпоредби може да се изведе от „друго доказателство“ по смисъла на член 2, буква ж) от посочения регламент, което туроператор е издал на пътник.
По четвъртия въпрос по дело C‑188/20 и първия въпрос по дело C‑146/20
С четвъртия си въпрос по дело C‑188/20, който е аналогичен на първия въпрос по дело C‑146/20, Landgericht Düsseldorf (Областен съд Дюселдорф) иска по същество да се установи дали член 2, буква л) и член 5, параграф 1 от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкуват в смисъл, че полетът се счита за „отменен“, когато опериращият въздушен превозвач изтегли този полет с няколко часа по-рано.
В това отношение следва да се отбележи, че понятието „отмяна“ е определено в член 2, буква л) от този регламент като „неексплоатация на полет, който е предварително планиран и за който има поне едно резервирано място“.
В посочения регламент няма определение на понятието „полет“. Както обаче беше припомнено в точка 55 от настоящото решение, полетът по същество е „операция по въздушен транспорт и така в известен смисъл е „единица“ от този транспорт, осъществена от въздушен превозвач, който определя своя маршрут“.
Освен това Съдът е уточнил от една страна, че маршрутът е основен елемент на полета, доколкото полетът се извършва в съответствие с предварително определен от превозвача план (решение от 19 ноември 2009 г., Sturgeon и др.,
C‑402/07 и C‑432/07
,
EU:C:2009:716
, т.
).
От друга страна, от определението в член 2, буква л) от Регламент № 261/2004 по никакъв начин не може да се направи извод, че за да е налице „отмяна“ на този полет по смисъла на тази разпоредба, е необходимо не само първоначално предвиденият полет да не е бил извършен, а и да има изрично решение за отмяната му (решение от 13 октомври 2011 г., Sousa Rodríguez и др. (
C‑83/10
,
EU:C:2011:652
, т.
).
Несъмнено член 2, буква л) и член 5, параграф 1 от този регламент не уточняват как следва да се подходи при изтеглянето на полета за по-ранен час. Съгласно припомнената в точка 46 от настоящото решение съдебна практика обаче при тълкуването на разпоредба от правото на Съюза следва да се има предвид не само съдържанието ѝ, но и контекстът и целите на правната уредба, от която тя е част.
В това отношение, що се отнася до контекста, в който се вписват член 2, буква л) и член 5, параграф 1 от Регламент № 261/2004, следва да се отбележи, че този регламент се отнася до случаите на изтегляне на полета за по-ранен час при премаршрутиране, предвидено в член 5, параграф 1, буква в), подточки ii) и iii) от посочения регламент. Всъщност последната разпоредба предвижда, че опериращият въздушен превозвач е длъжен да обезщети пътника, чийто полет е бил отменен, освен ако този превозвач го информира за отмяната в предвидените в тази разпоредба срокове и предложи премаршрутиране, позволяващо на пътника да замине не по-късно от един до два часа, според случая, преди началото на полета по разписание, както и да достигне своя краен пункт на пристигане за по-малко от четири или два часа, според случая, след времето за пристигане по разписание.
От това следва, че законодателят на Съюза е признал, че значително изтегляне на полет за по-ранен час може да доведе до сериозно неудобство за пътниците точно както закъснението на полет, тъй като такова изтегляне за по-ранен час лишава пътниците от възможността да разполагат свободно с времето си и да организират пътуването или ваканцията си в зависимост от своите очаквания.
Такъв е по-специално случаят, когато пътник, който е взел всички необходими предпазни мерки, не е в състояние да качи на борда на самолета поради изтегляне на резервирания от него полет за по-ранен час. Такъв е и случаят, когато пътникът е принуден да се приспособи значително към новия час на излитане на полета си, за да може да го вземе.
Освен това следва да се припомни, че основната цел, преследвана от Регламент № 261/2004, видно по-специално от съображение 1, е гарантирането на високо равнище на защита на пътниците (решение от 17 септември 2015 г., Van der Lans,
C‑257/14
,
EU:C:2015:618
, т.
и цитираната съдебна практика).
Така Съдът е постановил, че в съответствие с посочената цел разпоредбите, които предоставят права на пътниците, ползващи въздушен транспорт, трябва да се тълкуват разширително (решение от 22 април 2021 г., Austrian Airlines,
C‑826/19
,
EU:C:2021:318
, т.
и цитираната съдебна практика).
Така, след като Регламент № 261/2004 цели да поправи незабавно и стандартизирано различните вреди, каквито представляват сериозните смущения във въздушния транспорт на пътници (решение от 3 септември 2020 г., Delfly,
C‑356/19
,
EU:C:2020:633
, т.
и цитираната съдебна практика) и с оглед на сериозното неудобство, което може да бъде причинено на пътниците при обстоятелства като посочените в точка 76 от настоящото решение, понятието „отмяна“ следва да се тълкува в смисъл, че обхваща случая на значително изтегляне на полета за по-ранен час.
В това отношение следва да се разграничат положенията, при които изтеглянето за по-ранен час не оказва никакво или незначително въздействие върху възможността на пътниците, ползващи въздушен транспорт, да разполагат свободно с времето си от тези, които поради значителното изтегляне на полета за по-ранен час пораждат сериозни неудобства като описаните в точки 76 и 77 от настоящото решение.
За да се направи разграничение между значително и незначително изтегляне на полета за по-ранен час, следва да се изходи от праговете, предвидени в член 5, параграф 1, буква в), подточки ii) и iii) от Регламент № 261/2004.
Следва да се подчертае, че случаят на изтегляне на полет за по-ранен час е различен от този на закъснението, за което Съдът приема, че пътниците придобиват право на обезщетение, когато претърпяват загуба на време, равна или по-голяма от три часа спрямо предварително планираната от превозвача продължителност (вж. в този смисъл решение от 19 ноември 2009 г., Sturgeon и др.,
C‑402/07 и C‑432/07
,
EU:C:2009:716
, т.
), тъй като поради изтеглянето на резервирания полет за по-ранен час пътниците трябва да се мобилизират, за да могат да се качат на борда на самолета. Тази разлика произтича и от обстоятелството, че в член 5, параграф 1, буква в), подточка iii) от Регламент № 261/2004 законодателят на Съюза допуска закъснения с по-малко от два часа, докато при изтеглянето на полет за по-ранен час то не може да надвишава един час.
От член 5, параграф 1, буква в), подточка iii) от този регламент следва, че всяко изтегляне на полет за по-ранен час с един час или по-малко от един час може да освободи опериращия въздушен превозвач от задължението му да обезщети пътника съгласно член 7 от посочения регламент. Ето защо следва да се приеме, че за целите на прилагането на член 5 от същия регламент изтеглянето на полет за по-ранен час с повече от един час, с един час или по-малко от един час е отправна точка при определянето дали изтеглянето е значително или незначително.
Това тълкуване зачита постигането на равновесие между на интересите на пътниците, ползващи въздушен транспорт, и интересите на опериращите въздушни превозвачи, търсено от законодателя на Съюза при приемането на Регламент № 261/2004 (вж. по аналогия решение от 23 октомври 2012 г., Nelson и др.,
C‑581/10 и C‑629/10
,
EU:C:2012:657
, т.
и цитираната съдебна практика).
Всъщност, като позволява на пътниците да бъдат обезщетени за сериозните неудобства при значително изтегляне на полета за по-ранен час, това тълкуване освобождава опериращите въздушни превозвачи от задължението да заплатят обезщетение, когато те информират пътниците, ползващи въздушен транспорт, за изтеглянето на полета за по-ранен час при условията, предвидени в член 5, параграф 1, буква в), подточки i)—iii) от посочения регламент.
С оглед на гореизложеното на четвъртия въпрос по дело C‑188/20 и на първия въпрос по дело C‑146/20 следва да се отговори, че член 2, буква л) и член 5, параграф 1 от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкуват в смисъл, че полетът се счита за „отменен“, когато опериращият въздушен превозвач изтегли полета за по-ранен час с повече от един час.
По петия въпрос по дело C‑188/20 и единствения въпрос по дело C‑270/20
С петия въпрос по дело C‑188/20 и с единствения си въпрос по дело C‑270/20 Landgericht Düsseldorf (Областен съд Дюселдорф) и Landesgericht Korneuburg (Областен съд Корнойбург) искат по същество съответно да се установи дали член 7, параграф 2 от Регламент № 261/2004 е приложим към положение, при което времето на пристигане на изтеглен за по-ранен час полет е в границите, посочени в тази разпоредба.
В това отношение следва да се припомни, че съгласно член 7, параграф 2 от този регламент, когато на пътниците се предложи премаршрутиране до крайния пункт на пристигане с друг полет, чието време на пристигане по разписание не превишава времето на пристигане по разписание на първоначално резервирания полет от два до четири часа в зависимост от разстоянието на полета, опериращият въздушен превозвач може да намали обезщетението, предвидено в член 7, параграф 1, с 50 %.
Както отбелязва генералният адвокат в точка 105 от заключението си, от член 7, параграф 2 от Регламент № 261/2004 изрично следва, че правото на намаляване на размера на обезщетението се отнася до хипотезата, в която опериращият въздушен превозвач предлага премаршрутиране, ограничаващо закъснението до крайния пункт на пристигане. За сметка на това тази разпоредба изобщо не споменава положението, при което поради изтегляне на полета за по-ранен час пътникът достига крайния пункт на пристигане преди първоначално планираното време за пристигане.
В това отношение следва да се добави, че законодателят на Съюза е взел предвид както изтеглянето за по-ранен час, така и закъснението на полет в рамките на предложението за премаршрутиране, посочено в член 5, параграф 1, буква в) от Регламент № 261/2004. При все това, макар да съзнава неудобствата, свързани с изтеглянето на полета за по-ранен час, законодателят не е счел, че премаршрутиране, предложено от опериращия въздушен превозвач, позволяващо да се ограничи обхватът на вредоносните последици от по-ранно излитане, може да доведе до намаляване на размера на обезщетението.
Ако трябва да се предостави такава възможност на опериращ въздушен превозвач, който предлага премаршрутиране, водещо до по-ранно пристигане, това би означавало да се разреши системно намаляване на размера на обезщетението, когато опериращият превозвач значително изтегля полета за по-ранен час.
Подобно на посоченото във връзка с четвъртия въпрос по дело C‑188/20 и първия въпрос по дело C‑146/20 обаче, значителното изтегляне на полета за по-ранен час води до сериозни неудобства, които обосновават обезщетение. Обстоятелството, че при такова положение би трябвало винаги да се допусне намаляване на размера на обезщетението само поради това че пътникът достига без закъснение крайния пункт на пристигане и следователно е в посочените в член 7, параграф 2 от Регламент № 261/2004 граници, би противоречало на преследваната с този регламент цел за засилване на правата на пътниците, които се сблъскват със сериозни неудобства.
С оглед на гореизложеното на петия въпрос по дело C‑188/20 и на единствения въпрос по дело C‑270/20 следва да се отговори, че член 7, параграф 2 от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че не се прилага към положение, при което времето на пристигане на изтеглен за по-ранен час полет е в границите, посочени в тази разпоредба.
По шестия въпрос по дело C‑188/20 и втория въпрос по дело C‑146/20
С шестия въпрос по дело C‑188/20, който е аналогичен на втория въпрос по дело C‑146/20, Landgericht Düsseldorf (Областен съд Дюселдорф) иска по същество да се установи дали член 5, параграф 1, буква а) и член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкуват в смисъл, че информацията за изтеглянето на полета за по-ранен час, предоставена на пътника преди началото на пътуването, може да представлява „предложение за премаршрутиране“ по смисъла на последната разпоредба.
В това отношение от тълкуването на член 5, параграф 1, буква а) във връзка с член 8, параграф 1, буква б) от този регламент следва, че опериращия въздушен превозвач трябва да предложи на пътниците, засегнати от отмяната на полет, премаршрутиране, при сравними транспортни условия, до техния краен пункт на пристигане при първа възможност.
Следва обаче да се отбележи, че изтеглянето на полета за по-ранен час като това в разглежданите по дела C‑188/20 и C‑146/20 положения, може да представлява премаршрутиране „при сравними транспортни условия“ по смисъла на член 8, параграф 1, буква б) от посочения регламент, тъй като са изменени единствено часовете на полета.
Освен това предложение за премаршрутиране, предлагащо полет, чието време за излитане е изтеглено за по-ранен час в сравнение с времето за излитане на отменения полет, може да представлява премаршрутиране „при първа възможност“ по смисъла на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 261/2004, тъй като това предложение позволява на пътника да достигне възможно най-бързо своя краен пункт на пристигане.
Следва да се добави, че опериращият въздушен превозвач е длъжен да предложи на пътника, чийто полет е отменен, различните възможности, посочени в член 8, параграф 1, букви а)—в) от този регламент (вж. в този смисъл решение от 29 юли 2019 г., Rusu,
C‑354/18
,
EU:C:2019:637
, т.
).
Така, за да може пътникът да упражни ефективно правата си в случай на отмяна по смисъла на съображение 20 от посочения регламент, опериращият въздушен превозвач трябва да му предостави цялата информация относно правата, произтичащи от член 8, параграф 1 от същия регламент.
С оглед на гореизложеното на шестия въпрос по дело C‑188/20 и на втория въпрос по дело C‑146/20 следва да се отговори, че член 5, параграф 1, буква а) и член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкуват в смисъл, че информацията за изтеглянето на полета за по-ранен час, предоставена на пътника преди началото на пътуването, може да представлява „предложение за премаршрутиране“ по смисъла на последната разпоредба.
По седмия въпрос по дело C‑188/20
Със седмия си въпрос по дело C‑188/20 Landgericht Düsseldorf (Областен съд Дюселдорф) иска по същество да се установи дали член 14, параграф 2 от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че задължава опериращия въздушен превозвач да уведоми пътника, ползващ въздушен транспорт, за точното наименование и адреса на предприятието, от което той може да иска обезщетение на основание член 7 от този регламент, както и за точния размер на същото, и евентуално да уточни документите, които трябва да приложи към иска си за обезщетение.
В това отношение следва да се припомни, че съгласно член 14, параграф 2 от посочения регламент опериращият въздушен превозвач, който отказва достъп на борда или отменя полет, трябва да предоставя на всеки засегнат пътник писмено съобщение с формулирани правила за обезщетение и помощ в съответствие с този регламент. Съгласно тази разпоредба той предоставя на всеки пътник, засегнат от закъснение най-малко два часа, еквивалентно съобщение.
Посочената разпоредба трябва да се разглежда във връзка със съображение 20 от Регламент № 261/2004, което предвижда, че пътниците следва да бъдат напълно информирани за техните права, по-специално при отмяна на полет, за да могат да упражняват ефективно тези права.
Всъщност ефективното упражняване на произтичащите от този регламент права предполага на пътника да бъде дадена възможност да се обърне надлежно към предприятието, от което той може да иска обезщетение на основание член 7 от този регламент, така че за тази цел той трябва да разполага с точното наименование на това предприятие и неговия адрес.
Освен това информацията относно правилата за обезщетяване, която трябва да предостави опериращият въздушен превозвач съгласно член 14, параграф 2 от Регламент № 261/2004, предполага, че пътникът трябва да бъде информиран и за процедурата, която трябва да се следва, за да предяви правата си. В това отношение опериращият въздушен превозвач трябва да информира пътника за документите, които евентуално трябва да приложи към иска си за обезщетение.
За сметка на това опериращият въздушен превозвач не е длъжен да информира пътника за точния размер на обезщетението, което последният евентуално може да получи на основание член 7 от този регламент. Всъщност такава информация вече не би се отнасяла до „правила[та] за обезщетение и помощ в съответствие с настоящия регламент“ по смисъла на член 14, параграф 2 от посочения регламент, а до прилагането им в конкретен случай.
С оглед на гореизложеното на седмия въпрос по дело C‑188/20 следва да се отговори, че член 14, параграф 2 от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че задължава опериращия въздушен превозвач да информира пътника, ползващ въздушен транспорт, за точното наименование и адреса на предприятието, от което той може да иска обезщетение на основание член 7 от този регламент, както и евентуално да уточни документите, които трябва да приложи към иска си за обезщетение, без обаче да задължава този превозвач да информира пътника, ползващ въздушен транспорт, за точния размер на обезщетението, което последният евентуално може да получи на основание член 7 от посочения регламент.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните в главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващите юрисдикции, последните следва да се произнесат по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (първи състав) реши:

1)
Член 3, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 трябва да се тълкува в смисъл, че пътникът разполага с „потвърдена резервация“ по смисъла на тази разпоредба, когато туроператорът предава на този пътник, с когото е договорно обвързан, „друго доказателство“ по смисъла на член 2, буква ж) от този регламент, което съдържа обещание за превоза му с конкретен полет, индивидуализиран чрез посочени място и часове на излитане и пристигане и номер на полет, дори ако туроператорът не е получил потвърждение от съответния въздушен превозвач за часовете на излитане и пристигане на този полет.

2)
Член 2, буква б) от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че въздушен превозвач може да бъде квалифициран като „опериращ въздушен превозвач“ по смисъла на тази разпоредба по отношение на пътник, когато последният е сключил договор с туроператор за конкретен полет, изпълнен от този въздушен превозвач, без той да е потвърдил часовете на полета или без туроператорът да е направил резервация за този пътник към същия въздушен превозвач.

3)
Член 2, буква з), член 5, параграф 1, буква в), както и член 7, параграф 1, второ изречение и параграф 2 от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкуват в смисъл, че за целите на обезщетението, дължимо на основание член 7 от този регламент, времето на пристигане по разписание на полет по смисъла на тези разпоредби може да се изведе от „друго доказателство“ по смисъла на член 2, буква ж) от посочения регламент, което туроператор е издал на пътник.

4)
Член 2, буква л) и член 5, параграф 1 от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкуват в смисъл, че полетът се счита за „отменен“, когато опериращият въздушен превозвач изтегли полета за по-ранен час с повече от един час.

5)
Член 7, параграф 2 от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че не се прилага към положение, при което времето на пристигане на изтеглен за по-ранен час полет е в границите, посочени в тази разпоредба.

6)
Член 5, параграф 1, буква а) и член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкуват в смисъл, че информацията за изтеглянето на полета за по-ранен час, предоставена на пътника преди началото на пътуването, може да представлява „предложение за премаршрутиране“ по смисъла на последната разпоредба.

7)
Член 14, параграф 2 от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че задължава опериращия въздушен превозвач да информира пътника, ползващ въздушен транспорт, за точното наименование и адреса на предприятието, от което той може да иска обезщетение на основание член 7 от този регламент, както и евентуално да уточни документите, които трябва да приложи към иска си за обезщетение, без обаче да задължава този превозвач да информира пътника, ползващ въздушен транспорт, за точния размер на обезщетението, което последният евентуално може да получи на основание член 7 от посочения регламент.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.