MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Sorrento den 15de October 1867.-
Kjære Svigermoder!
Jeg vil ganske visst ikke forsø-
ge at rettfærdiggjøre min lange Taushed;
jeg kan kun bede Dig tillgive. Fra Uge
till anden har jeg foresatt mig at skrive
et langt Brev; men her, som i al min
øvrige Brevvexling er jeg bleven staaende
ved Forsættet.
Till Saras Giftermaal lykkønsker jeg
Dig paa det Hjerteligste og beder Dig brin-
ge hende min bedste Hilsen. Det glæder
mig opprigtigt for hendes Skyld at hun
faar sit Hjem i Kjøbenhavn; for de nor-
ske Livsforholde tror jeg ikke at hun
var særligt anlagt, og ligger heri nogen
Forklejnelse, saa rammer den Forholdene
og ikke hende.- Jeg begriber mangegange
ikke hvorledes Du holder ud deroppe! Li-
vet deroppe, saaledes som det nu staar for
mig har noget ubeskrivelig kjedende ved
sig; det kjeder Aanden ud af ens Væsen, kjeder
Dygtigheden ud af ens Vilje; det er det for-
bandede ved de smaa Forholde, at de gjør
Sjælene smaa.- Nu bliver vel Dorothea ogsaa
Og ho hev makt. Alle skjelv for ho.
Men som instruktör hev
ho atter synt sitt meistarskap.
Såg igår generalprove på
Sigurd Jonssons "Fårlega Makter".
Det er eit sterkt og stemnings-
fullt stykke med den Faust-
skikkelse, som skulde ligge
godt for Johan Nordlund. Men
igår var han for nervös. Hadde
vona på ein ny stor siger for
han her no er eg redd for koss
det gjeng ikveld.
Bjarkö og fru Maurstad
spela klårt, naturleg og godt.
Fru Hald som her hev fyrstirolle
si på det norske teatre att
etter utferdi til nationalteatret
tykte var mindre god diverre.
Men det kan kanskje koma
ikveld.
No er det den gamle
det er hun nu slet
ikke, nej, jeg stod saa
mænd paa en, bare et
kvarter høj Bjælke,
som laa paa Jorden
den vippede rundt, og
jeg faldt, paa en næsten
utrolig uheldig Maade,
det var rædsomt, tænk
Anklen var vredet helt
ud over Vristen, det
saa frygteligt ud. Der
kom straks en Læge som,
tilsyneladende, strak den
i Led, aa saa ondt som
det dog gjorde. Næste
Dag kom vor egen
Huslæge som sagde at
Højstærede Hr. Hansen.
Deres Skrivelse af den 14 Inn-
kom i mine Hænder den 20 Jan.,
og omendskjøndt jeg den samme
Dag  
meddelte
Deres Anliggende angaaende
E. Grieg til Secretairen af det Kaiser-
lig Russiske Musikselskab, for-
gik der dog mange Dage, førend jeg
fik Lejlighed at tale med Präsi-
denten derom. Han gav mig det
Svar, at omendskjøndt det vilde
være meget ønskeligt og interessant
at give en Koncert med E. Grieg,
Directionen af det Kaiserlig Russi-
ske Musikselskab ikke var
fra Dig. Fortæl mig lidt om
Satter og hans frie Fantasi (Dit
Thema). Jeg havde paa min Kirke-
concert næsten 1400 Mennesker
er efter vore Forhold forfærdeligt
stort Publikum. Lindeman var
der ogsaa.
Tusind Tak for sidste særdeles
behagelig Ophold og de hygelige
Timer hos Dig, det er af de
Øieblikke i Livet som for
mig nu i min Filistertilstand
gjøre usigelig godt og som høre
til mit tros skjønneste.
Ja lev vel for denne Gang,
hils Din Kone mange Gange
og Tak hende ogsaa for sidst.
Min Kone hilser mange Gange
Din hengivne Ven
Chr Cappelen
malerne"; - jeg var dog den første, som
begyndte det egentlige "Vestlandsmaleri" -
- siden gamle professor T.C. Dahl's tid, -
som ogsaa Munck engang sa: "Astrup har op-
daget de vestlandske farver - særlig den grønne".
Og alle de unge "vestlandsmalerne" har jo
lært af mig, (noget som selv Krantz har
indrømmet gang paa gang over-for mig - han
besøkede mig ogsaa siden hin historie og tror at
jeg ingenting veed, tror vist, at jeg ingenting hører-
eller ikke følger med, fordi jeg bor slig udenfor,-
men til min kone udtalte han engang de truende
ord: at "nu skal det blive Astrups tur, at komme,
til mig for at søke hjælp" (han tænkte paa de
gange, han havde søkt hjælp hos mig).
Andre "vestlandsmalere" kan jeg kanske have
skadet ved, at de er blevne "siddende fast" i mine
farver - men det kan jeg jo ikke hjælpe. - Tunold,
som er ældre end mig - forandrede jo helt sin
palet (der nærmist lignede Zarlhmanns- skolen) dengang,
da han i 1908 fik se min første udstilling i
Bergen, - desværre er han jo ogsaa bleven "siddende
fast i enkelte af mine grønne farver, - (og tildels
de gule, - som han gjentager rent trættende. Men
sin Fødeby, og nu vil han have Hjæpl til at ko'me
derfra; Sligt huer mig ikke rigtig. Jeg har nu
faaet det endelige Opgjør fra mine røde Venner, som
Du kalder dem, og det glæder mig at sige Dig, at dette
dog faldt bedre ud end jeg havde tænkt, saa at jeg
med Fornøielse offrer Pengene til Italietouren, hvil-
ken under enhver Omstændighed skulde have gaaet for
sig, da Moer endnu har sine lopper i Sparebanken hvil-
ke være betænkte til Dit Ophold i Leipzig. Naar
Du saa kommer tilbage, haaber jeg at slippe lettere,
thi da vil Du med Guds Hjælp blive istand at tjene
endeel selv, hvis ikke seer det langvarig ud for Nina.
Mine Forretninger have jo været heldige i de sidste
Aar, men de ere desværre saa høist usikkre, og naar
to Familier i Fremtiden skal leve af dem, da kom-
mer de an paa hvordan det vil gaae; da frygter
jeg for at vi kommer at tage Skeen i en anden Haand.
Derfor synes mig heller ikke Johns Fremtid saa
lys, især da jeg ikke kan undlade at troe, at han
aldeles ikke har Lyst til Handelen, og vistnok
gaaer meget ugjerne til den. -
See saa nu mener jeg at være færdig med ForreBit borte
gerne vore for denne Gang, og derfor vil jeg nu
fortælle Dig et og andet om vore Musikforhold.
Fries har faaet beholde Harmonien, og er ogsaa
Anfører i Theatret, hvor vore Norske fra Trond-
hjem nu giver Forestilling to Gange ugentlig.
Dette bevirker at vi kun ser ham Sjelden, Hans
Fødselsdag havde vi det meget morsomt hos ham, mel-
lem 12 og 2 om Middagen, da saavel han som Bøhn
spillede for os. Det vare en Mængde Gratulanter,
der drak en Mængde Portviin og Svensk Banco, og
da Fries skulde i Theatret om Aftenen, bleve hvem
der havde Lyst, inviterede til Kl.9½. Jeg var na-
turlig ikke saa gal, men Bøhn og John, der midlertid
havde havt en Kjøretour med Lindholm og Gleickstad,
blev og paa denne drukket 4 Fl. Champagne, blev væk-
kede af Sidstnævnte Kl.10½, og begave sig da til
Fries hvor de holdt ud til Kl.2 - Hvad synes Du
om slige Skøierstreger? Lindholm og Bøhn har været
3de Gangen paa Landaas, hvoraf de have blevet Natten
over de tvende. De have musiceret en heel Deel, men vi
te der lidt blyantstegning. Samti-
dig eller lidt senere fik jeg nogen
vejledning i oljemaling af en ung
landskabsmaler Mandt fra Tele-
marken, som undertiden opholdt
sig i Skien. I Bergen gav jeg mig
adskilligt af med at male i akva-
rel under tilsyn af den nu afdøde
Losting dersteds. Efter tilbage-
komsten til Kristiania malte jeg
lidt i olje hos Magnus Bagge. Men i
1860 begyndte forberedelserne til
«Kærlighedens komedie» og Kongsem-
nerne» stærkt at beskæftige mig og
fra den tid af lagde jeg malerkun-
sten på hylden.
2.) Med selve arbejderbevægelsen
havde jeg egentlig intet at skaffe, stod
kun i venskabsforhold til Abildgård
og blev gennem ham bekendt med
Markus Thrane. Jeg erfarede således
Hamsun—Ossietzky.
Sandvigen pr. Bergen
den 11te Februar 1874.
Min kjære Edvard!
Paddy er ikke længere
den han har været, og derfor maa
Du ikke vente store Ting af ham.
Da Mor og jeg nu sidde her i vor
Ensomhed, og Mor har for dybet
sig i "Keiser og Galilæer," saa vil jeg
forsøge om det er mig mueligt at
male op noget paa Papiret til Dig.
Hvad det egentlig skal være, veed
jeg rigtignok ikke, men finder jeg
ikke Stof der er bedre, saa kan jeg
jo tage mig til at skjænde en Smu-
le, saa bliver Du dog grøn, og saa
faaer vi et ordentligt Brev fra
Dig. Ja Tak skal Du have, min
kjære Ven, for Dit lange Brev,
det blev tilbøilig sat Priis paa, og
vi ville gjerne vente i fire Uger,
naar vi blot, som denne Gang maa
faae vide lidt Besked om Jer
Du kan tro det glædede os at læse
om Concerten; og at erfare at Nina
ikke alene havde Sunget, men end-
og henrivende vakkert, vi vidste
jo ikke om hun havde noget af
sin Stemme tilbage, og Du kan
vel saaledes begribe at dette Ud-
sager beredede os en stor Glæde.
Vi ere saa udenfor al Musik.
Land hvor al Kamp er ophørt, hvor Seierskronen
er beredt, hvor Alt er Liv, Lys og Kjærlighed!
O! hvorfor kan dog ikke dette Hiinsides altid staa
Klart for vore Blikke! I de enkelte Øieblikke,
hvor Tanken derom er ret levende i mig, ad
spreder den alle Skyer, bringer alle mine knu
gende Længsler og Savn til at forstumme og 
lyser mit Indre med et Haab og en
saa fuldkommen, som skulde jeg alt idag in
gaa til Himlen Herlighed. Men jeg mærker,
de Forhaabningers Straaleglimt, som just i denne
Stund skinne for mig, bringe mig til udelukkende
at tale om mig selv, medens det dog var Menin-
gen at tale om Dig og Din Glæde, det vil da
om Eder to. O! kjære, kjære Broder! Gud give, 
Himmel, Du tror at have fundet, hverken maa
fordunkles eller dens Glands blende Dig! Ja, D
maa ikke misforstaa min Mening, som om jeg paa
Grund af mit ringe Bekjendtskab til Nina skulde næ-
re nogen Bekymring for Din Lykke; nei langtfra;
da jeg saa hende hos Tante Kühle for, jeg tror 3 Aar
siden, var hun ganske Barn, saa forekom det mig i
al Fald de 8 Dage, vi vare sammen, og selv om 
efter et nærmere Bekjendtskab den Gang ikke havde
fundet hende saa elskværdig, som jeg gjerne vilde
Din Livledsagerinde skulde være, vilde jeg alligevel
ikke nu lade dette komme i Betragtning, at Tids
rum af flere Aar kan, selv under almindelige Om-
stændigheder, bevirke mægtige og indgribende Forand-
ringer i en ung Piges Sjæl; hvormeget mere da, naar
hun elsker! Thi det forudsætter jeg hos Nina at hun
har skjænket Dig sit hele Hjerte, at hun i fuldeste
Maal gjengjelder de dybe glødende Følelser, som Du
nærer for hende. Og hermed er i Grunden Alt sagt;
Du ved hans hjemkomst fra Kjøbenhavn,
orientere mig over det
rette sted og
øieblik for at søge
og finde ham? Sagen har endnu ikke
været fore i budgetkomitéen, og der er
altsaa endnu gode stunder.
Af min søster hørte jeg med glæde,
at Din lille gut var bedre, og ikke mindre
tilfredsstillende var det af Schiøts at erfare,
at det stod bedre med Dine øren, end Du
selv troede. Men vær endelig forsigtig i dette
skarpe veir. Jeg skulde ønske, at Du
kunde sidde en formiddag herude hos
mig; thi jeg kan byde paa et solhav
indtil langt ud paa eftermiddagen, som
paa denne aarstid er saare velsin agende
at bade sig i, og velgjørende vist ogsaa.
Din hustru hilses hjerteligst fra
min moder og mig.
Din hengivne
Ebbe H.
St. Halvardsg. 10.
den 23 marts.
Signora Karoline Bjørnson
Via Gregoriana 38
Roma
Kjøbenhavn d: 26 Mai 1865 -
Kjære fam Grieg ! Som svar paa
Deres skrivelse skal jeg bemærke at
Værelset staar til Deres Afbenyttelse
og hvad Theatret angaar, er der ansat
til Opførelse - Den Stundesløse og
En Caprice.
Venligt hilsen fra os Alle
Deres ærbødige
Nanny Lundquist
i vort Tilfælde ere forholdene nu
en gang exceptionelle, og saavel
for det Kjøbenhavnske Publikum
oven for Dem selv tror jeg, det vil
være allerheldigst, at alle 3 Hefter
kommer samlede.
Det, det altsaa nu gjælder om, er
blot, om vi kan faa Sangene hurtigt
oversatte, thi skal Udgivelsen trække
for langs hen paa Foraaret, vil jo
en del af den Interesse, der er vakt
for dem ved Koncerterne, let gaa tabt.
Dr. Abraham har i et Brev, jeg
mottog samtidig med Deres, anmodet mig
saa at lade Texterne ordret oversatte
paa Tydsk til Lettelse for vedkommende
engelske Oversætter. Dette har jeg ladet
gjøre og haaber om faa dage at
kunne sende Dem om ikke alle saa
dog en del Sange. For at spare Tid vil
De maaske være saa godt at meddele
ham dette.
ke fatter, Miraklerne ved
Kristi Fødsel og Opstandelse
for Eksempel, tænker ret
eller vrangt. Kjærligheds-
læren kan vi alle fatte.
Vor Samvitthed siger os, at
vi vilde være Kristne, om
vi havde den. Hvad For-
dring til Gjerningshellig-
hed angaar, saa siger vel
Bibelens Lære klart nok,
at det maa komme frem
i en helliggjort Vandel,
at vi er Kristne og at
vi har den Hellig aand.
Saa lærte mig alfald
min gamle Heeren-
hutterlærerinde i Hol-
mestrand. Jeg tror, Din
Bog vil gjøre meget godt.
Mange religiøst an-
lagte Mennesker, som
Ø Kjøbhvn. Klasensgade
11.
11/1/99
Du kjære, kjære ven! Jeg
har ikke kunnet svare Dig på
dit sidste, lange, dejlige brev,
fordi det er umuligt skriftligt
at imødegå alt det, jeg har
at modsige Dig i. Men inder-
lig tak for din godhed og
dit troe venskab.
Du skrev et brevkort til min
mand forleden. Hvis jeg nu
vilde svare Dig: tak for det
kortet; det glær mig for
vores skyld, men ikke for
din. Underlig hjælpeløs er
du da forhaabentlig ikke flere unger at noe i mig protesterer – jeg er
da bare fire og tredve og fjorten aars frivillig goldhet, den tanken byr
mig imot. Men ellers. Svarstad er 13 aar ældre end mig, men bare han
kan faa ligge en vakker vaarkveld og dra sig i en grøn eng saa har han
ingen alder og er ung gut bakom laaven en kveld – og jeg sitter og glor 
tomt paa smørblosterne, nedknuget av bekymring for barnas hoste
og nye kjøkkengardiner og vrimaskinen jeg maa kjøpe og hvad skal vi har
til mat i barndaapen og naar skal jeg faa stoppet alle strømperne –.
Pei har tegnet maanen til dig og venter du skal bli svært
gla for det. Han ligger og maser oppe paa skrivebordet hos mig
– piken har fri ikveld, Anders er ikke kommet hjem endda og
jeg er alene med de to smaa igjen
Mange hilsener. Jeg haaber det staar bedre til med
Christian Anker – jeg kan næsten ikke begripe hvordan det
er mulig for nogen at komme ned gjennem tyskland til ham.
nu
Din
Sigrid
24/9 Om form. kom
kaptein Dietrichson
hid, og vi kjørte med 
ham op og saa paa Veden
skanse, hvor han er
"kommandant". Den
virked paa Sigrid og mig 
som et præsenterbret,
hvor de arme soldater
uden ringeste beskyttelse
var fiendtlig skyts 
prisgivne. Vi har 
naturligvis ikke haft
raad til at bygge
"dækning". Men
igaar aftes kom
telegram fra Karlstad,
at enighed er opnaaet
og protokollerne
måtte jeg dømme og skrive, og
tag det som et Tegn, hvor høit jeg vurderer
Men end mere end for alt
dette er jeg Dem Tak Skyl-
dig fordi jeg af Erfaring
fra tidligere Tid, ved hvor
vanskeligt, om ikke umuligt
det er at bringe dem der-
nede til at opføre noget
af en tildeels Fremmed.
Hvortil der fordres sang-
lig Indstudering, naar
ikke enten Komponisten
ellen en Anden der varmt
interesserer sig for Sagen
ee tilstede og skubber til.
En saadan Anden tror jeg
nu at De har været, og
jeg mener derfor, at skylde
Dem den største Tak fordi
Stykket overhovedet er
kommet frem i Tyskland.
Af Kritiker har jeg end-
nu ingen seet, men til deres
Vismand, som mener at
have opdaget Wagner'ske Re
miniscentser, vilde jeg sige
12
Norske Skolebarn er paa
Tur til Stockholm i Pintsen
De er indkvarterede ude
paa Djursholm. Haand-
værkersangforeningen
under Holters Ledelse er
ogsaa her. De synger idag
i en Kirke nede i Byen
og imorgen her paa Skansen.
Kvindestemmeretten fik
forleden 90 "Honnørstemmer"
i Rigsdagen. Faldt altsaa
selvfølgelig.
Brev fra G. skrevet
i Eigersund paa vei til
Seland. Men udenpaa staar.
Sandefjord 25 - 6- 1902.
Hr. Edvard Grieg
Herlagt sender jeg Dem udkast til en
text til Deres fædrelandssang, saaledes som
denne virker paa mig. Som Deres melodi
bredt og stærkt virker høitidsfuldt og al
vorlig, har jeg i enkle udtryk søgt at ud-
løse dens stemning gjennem enkle, alvor-
lige ord. Og som Deres melodi passer for kir-
ken, har jeg, enskjønt selv en gudsforgaaen
gjort min text religiøs. det
kommer da nu an paa, om jeg vinder Deres
bifald hertil.
Forøvrigt om text og melodi følgende be-
mærkninger: 10de takt bør maaske ændres saaledes
I hensyn til enkelhed og nyten og 12te takt:
af samme grund. 17de og 18de takt skal udfyldes
næstsidste linje. Denne har imidlertid af
digtriske hensyn et ord for meget. Enten maa
da De ændre melodien lidt paa dette punkt,
samfundslag i Sverge at beklage sig over." - Men trods de
og lignende reservationer kunde det dog ingen tvivl være 
underkastet, at det mest indflydelsesrige parti paa rigsda
saa langtfra at nære fiendtlige hensigter mod det norske
venstre, ligeoverfor dette var tilsinds i ethvert fald at in
en særdeles velvillig neutralitet og at modsætte sig et 
ketsomhelst skridt fra de svenske statsmyndigheders 
der kunde fortolkes som forsøg paa pression til fordel 
den norske regjerings hidtil førte politik. Et betegnende 
vidnesbyrd herom erholdt man umiddelbart før rigsdag
afslutning ved den modtagelse som i Andet Kammer bl
Hr. Hedins motion om de udenrigske anliggenders f
andrede behandling tildel. Da en af repræsentanter
for Stockholm, kaptein Lindmark, paa en høist uheldig
maade søgte at benytte storthingets holdning som et 
hovedargument mod forslaget, bragte dette netop de
nys nævnte Hr. Karl Ifvarsson til at stille sig paa mo
nærens side, idet han udtrykkelig fremhævede, at han 
vilde være med paa noget, der kunde opfattes som e
demonstration mod Nordmændene, hvilket i denne for-
bindelse selvfølgelig vilde sige mod den norske nationalfor-
samling. Det var ligeledes i Stockholm en vel bekjendt 
at en af de væsentligste grunde, der bevægede saa man
af Andet Kammers medlemmer til at deltage i festen 
Hr. Ullmann, var den omstændighed, at der i de sam
dage i den høiere societet holdtes afskedsmiddag for
excellensen Kierulf; thi denne artighed ansaaes, ome
vel saa, at ensomhed altid 
er tung at bære, og at
længsel efter hjem sidder
i hvermands bryst. - 
Om aftenen hos Kr. - han
laa og talte noksaa be-
sværligt. - Endelig om natten
tordenveir med svære
regnbyger - her har været 
asketørt og store trær visner.
16/7 Kristian er daarligere;
har smerter og kaster op.
Om aftenen kom Lilla og
Fredrik Gjertsen.
17/7 Atter sol og vind. Bødtkers
m. børn, Riecks og Fridheimbørn
her til middag. Kristian
noksaa daarlig - doktor
Naar De kommer herind, saa faar
jeg vel blandt Andet at vide,
med hvilke Andre De har tænkt
jeg skal arbeide sammen, og
man faar da i Fællesskab
overveie, hvad der kan være
at gjøre.
Med Høiagtelse, Forbundtl.
M. J. Monrad
hun dog skulde finde paa for at kunne ernære sig selv -
uden kundskaber og midler til at kunne opnaa disse.
- Paa den tid fik man en ny boghandel her paa stedet.
Den bestyredes af en dame, frk. Maria Wang, der senere
helt overtog den. Var Johanna og jeg forskjellige i mangt
og meget, stemte vi dog fuldstændig overens i vort nyeste
sværmeri - frk. Wang. Denne var ualmindelig smuk,
ja - en skjønhed, og forstod at trække alle til sig; hele by-
en beundrede hende og benyttede al mulig anledning
til at gaa ind i hendes butik. Det varede heller ikke
længe, inden Johanna havde faaet det raad at burde
sætte sig ind i handelsregning og bogførsel. Dette blev
iværksat, og vi saa mindre til hende end før, om hun
end hver dag indtog sin reglementerede eftermiddags-
kaffe "med rigtig meget snerk", som ingen af os her
kan fordrage, hvorfor hun gjerne fik det altsammen, -
paa vei til sin regnelærer. Straalende fortalte hun
og en dag, at nu havde hun faaet post hos Maria Wang
og skulde begynde straks. Jeg fik derved anledning til
oftere at træffe denne dame, der altid saa venlig kaldte
mig ind til sig og Johanna; - genert i høi grad, som jeg
var, kunde jeg dog aldrig modstaa dette. Frk. Wang
Kjære Edvard, at naar jeg gjør saa
lang en Indledning, saa undrer det Dig
ei at jeg ei kan bringe et Brev istand,
og deri kan Du jo have Ret. Men
hver har nu saa sin Maade at udtryk-
ke sig paa, og naar jeg sidder Pen
paa Papiret for at underholde mig
med Dig, da maa det være som om jeg
samtalede med Dig, og derfor undrer
Du ikke om jeg er en Smule vidtløftig.
Og nu Tak for Brevet, der beredede
mig en stor Glæde, og Tak for In-
vitationen til Middagen, den jeg saa
inderligen gjerne havde modtaget om
det lod sig gjøre, og det under sligt
Traktement som Ryper. Ja iaar
ere disse Dyre stort Traktement hos
os i Bergen, thi de blive betalte indtil
48 Skilling pr. Par, og det er en svær
Priis. Jeg spiser Middag hveranden
Tirsdag hos Smits, og der har jeg jo
smagt dem et Par Gange, hjemme kun
een Gang med Undtagelse af en heel
Deel Gumper - hvilket forresten smagte
fortræffelige - Levninger efter en stor
Familie- og Venne fest, som vi havde
den 20de i denne Maaned, og i hvilken
Du kan tro vi levede flot. Vi har ikke
havt noget egentlig Lag siden min 60de
Aars Fødselsdag da jeg stedse har gruet
mig for Udgifter og for dog ikke at
nne see alle dem man ønskede. Nu
Hr. Direktør Bergendahl
Kamerafilm
Stortingsgt. 4
Oslo
NATIONAL LIBERAL CLUB.
WHITEHALL PLACE.S.W.
London, 19 Feb/96
Kjære Hr. Grieg!
Vedlagt sender jeg Dem et
lidet Udklipp af Londonner-
bladet "Daily News", som
vistnok vil interessere Dem
"Queens Hall" er den nye,
store Musik Salen, meget større
elegantere end St. James's Hall
og en stor Del af de bedre
Concerter afholdes nu der,
144
direktor Sverdrups om 
vinterens vanskeligheter
på Svalbard. Det må
nesten være over mennesk-
lig evne å styre den be-
driften. Men aldri får
de vel en mann, som
ofrer sig for det som
Sverdrup - flere timer
daglig er han selv i grubene,
kjemmer buin skrasse
og han arbeider. Så
lave er nom av enæsrens 
at arbeiderne får vann 
i skuldrene av å ligge på ryggen og 
spa ut ballene. Jævli! Og Sverdup er
en mann, som tåler lidelsen ved dette
med alle nerver. Ufattelig, at han
varer.
Pinsedag med øsregn - og sikkert
regn - 17 - mai imorgen.
klarte som vanlig alle lesere fint. -
Eftepå svømte vi tilsjøs i
Staredræken, som er en makeløs ny 
og morsom båt - var vekke tre døgn - 
på Asmalåge og Tistlen, hadde det
paradisisk.
Strøk tvers gjennom regatten
på Haukås, hvor kronprinsen med 
den beste båten "uavladelig om uheldig"
som vanlig. Synd på Johan, kan
ikke en gang kan få en førsteklasses
rormann til miteren sin. -
Siden har vi hatt Lillehagen
æger altså - og Johan er brun om en 
i draner på kroppen og beveger sig om-
kring iført "shorts", punktum. Jeg
luker så det hagler av mig, men 
den veden forslaa jo ikke langt 
fra den knustørre jora vår. 
I dag forlater mulattpiken
Harriet oss, efter 6 mds. vikariat -
hun er så st og flink og blid, jeg
vil savne det tropiske smilet
assistenters hodebry med tall -  
"problemet" stikker inn i den ene
enden av maskinen og kommer
løst ut av den andre. Kunde en
gjøre likeså med alle probemer!
Men egentlig skjønner en jo 
ikke et kvidder av det, disse menn
av den rene matematikk forklarer;
mig gir det et lykkelig inntrykk av 
å stå foran noe virkelig guddommelig
i selve menneskeånden.
18/12 Jeg har fått min juleglede: stats-
råd Hjelmtveit betrodde mig i bef., at
dikterlønn for Arnulf Øverland er ført 
op på budgettet. Da kan vel ikke så
ilde hende at stortinget nekter ham den. 
Jeg sverger hvert år, at jeg ikke vil 
kjøpe gaver på kommando av julen -
men tradisjonene er sterkere enn mig, 
to dager har jeg trålet butikker nå 
for at den og den ikke skal bli skuffet.
Likevel - det er storveis, at jeg
Vi Alex, Peter, Sigrid,
Karl og jeg afsluttede
det gamle aar paa
bal hos Harald Stang.
Jeg sov ind i det nye
ude i toiletværelset
under 3 kaaber.
1904.
1ste nytaarsdag. Gik
de fleste paa skøiter
ved Knivsø om form.
Vi var alle til middag
paa Kni Sorgenfri kl 5,
Jørgen holdt en udf ufor-
lignelig nensam tale
om den politiske situ-
ation i den ganske verden -
keiser Wilhelm, Panama
De vil finde at det er en dårlig
Tak Ibsen, for deres mig inderlig
velkomne Sendelse, at jeg sender Dem
denne Bog.
Kjære Ven!
Kryb saa gaar det! Aldrig!
Spring! flyv! saa bliver det engang
færdigt. Ikke sandt? Javist et Par
Linjer skal du nu have og det i denne
Aften - Patient en Smule - gaar
imorgen under toget igjen. Jeg fik
hilsen fra Dig gjennem Tischendorf, jeg
har naturligvis ofte haft lyst at skrive
vor mine Fantasier i den Anledning
dalet ned over Dig i Form af Blomster
vilde alle Dine Beundrerinder med at
faa Lethed neppe formaadt at befri
den for en levende Begravelse -
var det kommet i Form af Toner vilde
det og at selv om din egen
Aandeskare var stegen op til hjælp, myld-
ret frem fra alle Kroge, først med
Godt, saa med Ondt - nyttet alt
samen ikke, du var lovet i Luften
og ført bort til Regioner
som Du gjerne ville færdes i; men