MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Dresden den 17de December
1869.-
Kjære Svoger!
Endelig er jeg da i
god Behold vendt tillbage fra min egyp-
tiske Rejse, der paa Nilen strakte sig
lige ind i Nubien og paa Kanalen till
det røde Hav; vort hele Opphold dernede
har været som en eneste stor kongelig Fest,
og det faldt trættende i Længden. Forøv-
rigt har jeg paa hele Rejsen ført en nøj-
agtig Dagbog og det er min Agt at
lægge disse Opptegnelser till Grund for
en Række Rejseskildringer. Maaske kan
det interessere Dem at høre at jeg i Is-
mailia blev præsenteret for og talte med
Abdel Kader, i Luxor ligesaa med Kej-
serinden af Frankrig.
Jeg takker Dem meget for Deres
Brev, som jeg modtog i Kairo efter Tillba-
gekomsten fra Suez,- og ikke mindre
for Telegrammet till Susanna. Ligesaa
beder jeg Dem undskylde at jeg ikke
Kjære Gustav,
Dette har jeg skrevet for mange dage siden, 
men ikke vovet at sende det. Jeg var 
ikke helt sikker på, at jeg havde fundet 
ord, som jeg vilde.
Nu da indbydelsen har stået, vil jeg 
alligevel trykke det i "Verdens Gang", 
hvis ikke du synes at anderledes.
Vær så snil, a hvis du vil det skal 
trykkes, straks at klippe navnene fra 
(navnene som jeg tænkte dem) og send 
det ind til Thommessen.
Din 
Jens.
Ja Herr Grieg, - dette er
enden, jeg tør vel sige
kjender konserten Deres,
saa arbeidet er ikke tabt
helt, men Sachs faar nu
søge en anden pianist,
jeg har nok! - Vil han
nu have min medvirkning,
og da forlanger jeg 400,00
Mark for hver konsert!
Dette var ialfald "anstands-
gemäss" - hvad tror De den
jøden inkassarer?!
Hvorom alting er, - jeg er
blevet behandlet skammeligt,
og revanch vil jeg ha! -
Ellers lever vi bra, og jeg
skal hilse Dem og Deres frue
hjærteligt fra min hustru,
ligeledes tillader jeg mig at sende
en hilsen. Deres ærbødigst hengivne
Halfdan Cleve.
Hrrn Doctor Max Linde
Ratzeberger Allee
Lubeck
med mit sprog og blev der - som ved saa uendelig
mange andre anledninger i mit liv - anseet for at
være "en rigtig "tørvetriller." -
En anden gang kjørte vi til hovedsognet "Kirke-
Helsinge" for at besøge pastor Heibergs, - venlige og
hyggelige gamle folk. -Traktementet efter theen om
aftenen behagede mig ikke; jeg havde aldrig før smagt
"oplagt melk";- og jeg maa altid siden tænke tilbage
paa pastor Feilbergs, naar jeg faar den ret - en be-
synderlig sammensætning eller tankeassociation!
Det maatte være en stor lykke, om alle pigebørn i
tretten fjortenaarsalderen kunde komme en tid i saadant et
hjem som hos Mynsters, hvor alle kun tænkte, talte og
handlede saaledes, at det blev til belæring og udvikling for
barnets modtagelige sjæl, - og da udelukkende for det
gode! Ja, var end anledningen til mit besøg paa Emils-
minde ikke saa glædelig fra begyndelsen af, blev det
dog til den største velsignelse for mig; det er gaaet mere
og mere over i min bevidsthed med aarene. Jeg lærte og
saa, hvordan hver eneste liden stund paa dagen kan
benyttes med et nyttigt og paa samme tid morsomt
behageligt formaal for øie, - i ro, samdrægtighed og
Ø. Sinsen 17/6-17
Kjære Nini
tak for sidst. Jeg længes efter at høre
fra dig, hvad doktøren sa og naar du skal reise – jeg har 
tænkt paa dig, en god del.
Jeg var i Nordmarken søndagen efter – første gang 
siden Pei blev født og nu hadde jeg han med – det var gjilt 
at være deroppe og det var gjilt at se gutten smette som et 
lite vevert dyr paa stier og i underskogen og høre hans pussig 
spørsmaal og svar – nu besvarer han jo mest sine egne spørsmaal 
og det paa mange rare vis. Det gjilleste deroppe var forresten 
grammofonen, som er kommet paa mit gamle stamkvarter, 
Lørenseteren – men alt var gjilt, kuer og kalver og vand og blomster 
og store stener og vindfald. Vi gik hjemmefra kl.9 og kom
tilbake ½ 1 om natten, men gutten var like god dagen efter 
og ikke spor av træt paa hele turen, endda han gik nok 
over en mil den dagen. Jeg hadde 7 barn med – fra en 
speidergut i 15 aars alderen til Pei. Imorgen atte dager skal 
vi gjøre turen omigjen – foreløbig har der meldt seg 9 unger 
som vil være med!
Nanna Schwengaard var heroppe forleden. 
Det var en hjerteskjærende trist liten fremtoning, træt og slitt 
og nedkult av bekymring. Hun saa saa sørgelig ut og hadde 
det saa vondt, at idag, har jeg forfattet mit livs første
Biletter. Jeg var skamfuld, og jeg kunde jo næsten
ikke nævne det. Men en enkelt Gang
gik Amalie med mig. Det var forresten
kun til l'Odéon, og der var ikke mye
Morro. Hvem kan fatte at ikke hun,
skulde kunne faa et Stipendium
eller noget somhelst Tegn paa, at Norge
brydde sig om at beholde hende?
Da hun sidste Gang besøgte
Norge skrev jeg liden Artikel i Dagsavnsen,
(dengang Erik Lie) om det forunderlige, at
jeg flere Gange  var kommet ud for
at hun slet ikke nævntes naar Talen
var om norske Forfatterinder. "Hun bor
jo i Danmark", sa man. Ja, men bor
ikke f. ex. Jonas Lie i Pans. Har bod der
i Aarrækker; men ingen falder paa, at
derfor ikke skal regnes for norsk Digtr.
Ned, nu, There is something Rotten i det - 
18. 03.05
I Byen igaar. Saa Fotoplasticon
(Ægypten). Det er saa vakkert og morsomt.
af militære, som har modtat
sine ordre - alle poster
langs grændsen er nu
besatte. "Manøvren" i
Sverige viser sig at være,
at alle stationer er
befæstet, at amunition
uddeles og forskjellige
rigtige punkter besættes -
en begyndende mobelisering
altsaa. Som ingenlunde
behøver at betyde krig - 
de vil have knytnæven
bag sine ord, som vi
havde det, da vi "afsatte"
konge og union.
Ved 9 11 tiden
kom et svært tordenveir
fra Idefjorden - lyn i
saa det kunde jo ogsaa have
sin Interesse af den Grund. Saa
sætter jeg mit Haab til at De ikke
vil glemme os og saasnart De kan
vil komme herud eller ogsaa vi
ned til Dem for at De kan høre
det og afgive Deres Dom. Fru
Grieg vil nok ogsaa høre sin
gamle Elev med lidt Interesse.
Med venlige Hilsner fra
Lehmann og mig selv er
jeg Deres meget forbundne
Agnes Lehmann.
Østerbrogade 31.
et mægtigt Moment til, at Marie
og jeg ogsaa flytter vort Pau-
lun herind. For vort Vedkom-
mende føler jeg nu, at Bestem-
melsen baade er modnet og af-
klaret. Nu gjælder det blot at
faa en Post. Jeg tør trygt sige,
at jeg under mit Ophold herin-
de har benyttet Tiden godt og
gjort alt, hvad der fra min
Side for Tiden kan gjøres., Og
jeg har mødt megen Velvilje.
Det kan godt hænde, at der
med Tiden kan komme noget
ud af det. - Dispacheurbeskjæftigel-
se herinde har jeg foreløbig op-
givet, da det svævede altfor
løst i Luften. Derimod vilde
jeg gjerne ved Leilighed kom-
me ind i Ligningsvæsenet
her. Jeg har derfor henvendt
mig til Ligningchefen og til
Troense paa Taasinge
16 Juli 1874.
Hr. Alfred Larsen.
Hermed har jeg den Ære at fremsende
de af Kunstnerforeningen i Christiania
hos mig begjærte Sange før og efter Af-
sløringen af H. Kjerulfs Monument.
De vil godhedsfuldt strax tilstille com-
ponisten en Afskrift deraf. Jeg har i
Texten holdt mig til den enkle Tone,
som er egen for Kjerulfs Sange, og som
jeg antager og componisten vil lægge
til Grundlag for sin Musik ved denne
Anledning.
Med Hensyn til correctur anbefa-
ler jeg Texten til Deres Omhu, da jeg for-
modentlig ikke bliver tilstede i Christi-
ania ved dens Trykning. om jeg kommer
derop i Sommer, er uvist, jeg maa,
ikke, at det fører opad.
Du fortæller, at en har sagt noget til dig om en sterk pietistisk
bevægelse her i bygden, som har volt mig besvær og kamp, - og ube-
hageligheder, - og undrer dig over, at jeg har skjult det for dig. Nei jeg
har ikke søgt at skjule noget. For det forholder sig ikke saaledes, som
det er dig fortalt, - og jeg skulde have intresse af at vide, hvem det
kunde være, som har sagt det. I de første aar jeg var herinde,
var jeg udsat for adskillig miskjendelse fra de strenge pietisters side; der
havde da været en sterk vækkelse en tid før jeg kom hid. Men efter
hvert som aarene er gaaet, har dette udjævnet sig og jeg ved ialfald ikke af
nogen miskjendelse nu. For 1 1/2 aar siden skede her
paany en sterk vækkelse, fremkaldt ved forskjellige aarsager. Denne
vækkelse hilste jeg i det store og hele med glæde. Jeg var glad og er glad
over, at mennesker begynder at vaagne til eftertanke og spør efter veien
til fred. Det er sandt, der var adskilligt, som fulgte med som var
usundt og usandt, og som jeg optraadte imod, - barnesygdomme, om
jeg maa kalde det saa, - og det var vel saa, at det af enkelte og flere
ikke var saa vel likt. Men det er nok senere skjønnet at ha være beret-
tiget, - - og jeg ved som sagt ikke om nogen martyrdom i saa hen-
seende. Det var særligt unge mennesker, som blev grebne af bevæ-
gelsen, og jeg har ikke kunnet andet end glæde mig over at se,
at de derigjennem er ført ind i et godt og renere ungdomsliv, og
jeg møder dem som glade mennesker.
Nu ja, dette blir et langt brev; jeg ved ikke, om det ikke sætter
din taalmodighed for meget paa prøve. - Jeg har havt en deilig
tid nu, da mine søskende og Anna Kielland var her, og har levet
saa meget i musik som ellers aldrig. Det var morsomt at faa høre
Januar - hvordan henger
det sammen dermed?
Musikforeningen havde
Lørdag sin 2dn Konsert for
sedvanlig godt besøgt Hus.
Johanne Rytterager spiller
meget godt især Chopin
som hun foredrog fiint og ele-
gant, forresten gik Alt godt.
Dette kan man just ikke
sige om et Par Konserter
som i kort Tid var givne
her - Fru Nissen asisterede
af Zogbaums Kapel hvis
Blæseinstrumenter staa
temmelig høit og stemte
ikke sammen med Flygelet
det var en mindre pari
Musik - Dagen efter gav
Frøken Gullowsen Konsert
og da gik Flygelet istykker
Fosli Hotel. den 15/3 1896
Kjære Grieg!
Aa nei, aa nei! Den som kunde
sende dig ned et friskt Pust fra all
denne Herlighed. Du har været saa
ofte i mine Tanker i disse Dage fordi
jeg jo vidste at Ingen kunde nyde og
glæde sig derover mere end du -
og fremfor Alt: Ingen som du vilde
kunne synge hele denne vidunder-
lige Deilighed ud over hele Verden
og ind i Menskehjerterne. Her ligger
Æventyrets skjønneste Prinsesse
fortryllet vintresøvn - kom og bliv
Prinsen og vind det hele Rige
Vi andre stakkars Dødelige faar
alene nøie os med dem formløse
personlige Beundring - men gudskelov
saa meget eier dog hvert Menneske
samarbeid millom oss med
denne balletten, men stakar,
han veit nok ikkje kor lite
eg vilde duge til slikt,
musikalsk ukunnig, gamal og
tröyt som eg er. Og utan
greie på ballet-teknik,
som ein sjölvsagt ikkje
vilde koma forbi, kor mykje
han meiner at noko heilt
anna enn moderne
teaterballet hev måtte skapast.
Hv. 17.10.33
Valet igår syner stor
framgang for arbeiderpartie.
Elles stend bondepartie og vinstre
best. Högre hev mist 7 mandat,
vinstre 3.
Det gode med arbeiderpartie
Diktergasje til
Arnulf Øverland.
Og mere folkeminnegranskning.
Kulturbudgettet for neste termin.
27.1.1928.
Kjære Aase Kristofersen,
tak for Deres brev.
Det forholder sig ganske rigtig slik at jeg har sendt 
Deres bok til en slegtning i Sverige, som oversætter en del og som spurte 
mig om der var nogen av de nye norske bøker som jeg vilde anbefale.
Jeg blev jo glad, da jeg saa, De hadde skrevet en bok igjen og at den 
var slik, saa jeg med trygg samvittighet kunde anbefale den som en god 
bok. At De skulde ha brukt levende model, eller at boken skulde
lede folks tanker bort paa bestemte personer faldt ikke mig ind 
– men ihvertfald kan jeg da ikke begripe, det skulde ha noget at 
si for bokens skjæbne utenfor Norge.
Mange tak for Deres indbydelse til at besøke Dem
i Oslo. Men naar jeg er der, rækker jeg ikke mere end at komme op 
til mine aller nærmeste – min mor som bor hos min søster og svoger 
oppe ved Sogn, og en gift steddatter ute paa Bryn. Ellers saa hænder
det at jeg ikke faar tid til at smake mat fra jeg kommer fra 
kirken klokken 9 før jeg kommer op til mama tilkvelds. For jeg liker
aldrig at være hjemmefra fra børnene en dag mere end nødvendig. Saa De 
faar hellere besøke mig engang igjen, naar De kommer paa disse kanter 
forbi Lillehammer fører jo alle veier næsten.
Med bedste hilsen og ønsket om et godt nytaar
Deres hengivne
Sigrid Undset.
1/4 Vår i krigsfryktens tegn. Og med 
en arbeiderregjering pa taburettene.
De siste virker svalende på det første.
I en sauper efter måtlig
beriktigelse av Folketeatret snakket
jeg en del med den forsiktige diplomat 2001
Lundsrud, som fra ung av har tatt del
i fagorganisasjons bevegelsen. Han
er ellers den tauseste mann, og det
blev sensasjon ved bordet, da hans 
håndbevegelser og klareste øine røbet
for våre medspisende, at han holdt 
foredrag for mig - med den laveste
av alle røster! - Han sa, at fag-
foreningene vilde bli regjeringens
verste vanskelighet; han talte også om 
Tranmæl, "jeg har arbeidet under ham
i mange år og vet, for en dårlig ad-
ministrator han er." Det var altså
ingen jubel over den nye regjering -
som nettop den kvelden stod på
øverste trappetrinn efter Mowinckels
han kom fra finner vel noen så han ikke behøver å lide nød slik.
Her er det sån som det altid er. Det vil si, jeg har likesom litt
tid til en forandnig, fordi jeg er færdig med dette arbeidet til Cappellen 
og bare gjør hvad jeg ellers aldrig får tid til, går turer, læser de nye 
bøkerne og sån. Hans har stått i matematik med målelig, men han 
skulde da bli student til sommeren, hvis han ikke får for dårlige 
karakterer i de andre fagene.
Det har ikke snedd her endda skjønt det har sett ut til 
det mange ganger. – Ingeborg har jeg ikke sett siden sisst. Det 
du sier om kjeften hennes – vel, jeg har vel syndet selv så mye nettop 
på det punktet så jeg skal ikke si noe, og du vet, her oppe er det 
ikke sa mange menneske som jeg kan snakke med om noe som jeg virkelig
har morro av a snakke om, så jeg er svært glad hun blir boende i 
Gausdal med både plus og minussiderne sine. Det er min søster Signe Thomas
som altid bruker å si det kommer så lite an på om folk har de og de 
skavanker, det kommer an på om de går op med plus. 
Har nettop lest Søhrs bok og Barbras anmeldelse i Nationen, nei
hun er vel lite intelligent lel, en burde kunne bære over med alt av henne for 
en sån hjerteutydeleses skyld!. Kommer du pa møte fredag? Kom 
hvis du kan! Jeg tror saken er svært viktig, for mange forfatteres velfærd. 
Mange hilsener til Johan og dig selv, og god bedrig
Din Sigrid
283.
vore øine første gang i ubevidst nydelse skulde Guds
lige sol - og hvor i livets aften de igjen skal lukkes.
Hjemmet - der, hvor kjærligheden skulde raade, hvor
omhu og følelse, sagtmodighed, ja - alle gode egenskaber
kunde samle til en helhedens harmoni!
Ikke blot det ydre, det - der tiltaler vort øi-
ner vel skjønheden i livet; men ligesom sjæl og 
me for vore jordiske øine er uadskillelige fra h
naar de skal virke som en levende skabning, maa
den indre og ydre skjønhed være nøie fo for at
danne det ideale hjem - det hjem, der
"... der, hvor alle dine tanker
kan lege frit som børn paa faders fang,
hvor ei din røst paa hjertedøren banker
før svaret lyder i beslægtet sang.
Et hjem er der, hvor dine haab kan 
og ingen merker, at du ældes dog, -
hvor kjære minder dæmrer for at bla
som aasens rygning blaaner bag
Kan der vel tænkes nogen 
kende end følelsen af -
og omskiftelig "ømhed" -
Som Svar paa Telegram fra Thommessen av 20/4. 14.:
Hamarøy 22 April 1914
Hr. Redaktør Thommessen.
Jeg takker for Deres velvillige Telegram, men
jeg indser ikke rettere end at hvis jeg skriver nu,
paa dette Tidspunkt
vil
det føre til at blir endda mere
bare opnaa at skandaliseret.
Vedkommende
Hr. Schmelck kan jo bare stille sit Ord op imot mit
og jeg faar desuten Politiet at kjæmpe mot med.
Hvis De vilde
kunde
late Deres Medarbeider hjælpe mig
med Saken vilde jeg være mere end taknemmelig for Livet.
Han eller en anden  skikket Mand. Og kunde vi faa
frem finde ut den Skyldige før jeg skrev saa vilde
det klansane saa meget være en Seir uten Like. Men
vi skulde i Begyndelsen for Eksempel bare trykke mit
første Brev og saa late Schmelck og Politiet svare -
Bomben kunde saa springe. x)
Jeg tænkte mig
da
at Deres Mand først kunde faa
sig utleveret
hos Politiet
alle de anonyme Brever og mine Indlæg og
øvrige Dokumenter , - han maatte faa alle, ingen maatte
tilbakeholdes, (Det er foruten
selve
Brevene
bl.a.
Schmelcks, og Marers
og Johs. Lundes Skriftundersøkelser, - han maatte faa alle
Papirer, ingen maatte tilbakeholdes. Saa kanske Dokumenterne
kunde sendes til Bureauet/ i Frankfurt  og til andre.
Men først maatte Skriftprøver indhentes og vedlægges fra den
Dame som efter aarelange Overveielse nu
jeg nu mis i aarevis har mistænkt for at
være
Ophav til Brevene, hendes kompromitterende Brever til mig
har jeg
desværre for mig selv -
for længe siden glemt brændt.
x) Her gjælder det
umulig
ikke bare mig, men Masser av andre. Systemet er
galt: Schmelck faar
av Politiet
opgit Mistanken, og han skal av Skriften se om
han finder Støtte for Mistanken.
November 16de
En glad tilfredshed ejer jeg i Aften, og hvad er Aarsag
dertil, uden det Haab som i Morgen venter mig, jeg er
dog aldrig lykkeligere end i disse godes nærværelse, hvem
jeg mener veed Du fuldkommen vel saa min Bog, thi
det er ikke den første gang jeg jeg synes uudtømmelig
i Lovtaler over disse ædle, kunde mit Hjerte tolke den
Ros som disse gode tilkommer vilde det blive saare meget.
Velkommen! Velkommen i Morgen Dyrebare Sjele, meget lykke
-lig vil jeg da atter igjen føle mig. Stillesiden
har i Dag været min Forretning med Søm. Et haabende
Godt Sind er mig i Aften til Deel.
Saa dvæler, Haabets Øjeblikke!
Saa dvæler smigrende hos eders faste Ven
Min Troe mit Haab bortiler ikke!
Og stundom ængstlig Kummer, glider hen.
Nella.
November 18de
Atter igjen er jeg ene, et par Dage har jeg været
særdeles tilfreds minne Dyrebare har været her,
og jeg saa lykkelig som Deres nærværelse gjør mig. –
Vejret er i Aften forfærdelig, med Snee og Regn,
dog alligevel forlod disse Kjere mig, og Rejste
Hjem i en Sludfuld, Bælmørk Nat. – Traurig
er jeg, og en ængstlig Vemod følger mig i
Seng, for der at følge Søvnens søde Roe. –
O Leje, udbred dine Arme,
Tag mig i venskabeligt Skjød:
Og und mig din qvægende Varme
O Seng, for min Hvile saa sød!
324.
Nørholm pr. Grimstad, 20/1. 44.
Hr. Corneliussen,
Jeg trodde jeg selv kunde skifte Glassene
over fra høire til venstre Haand, men jeg fik
ikke skruet tett nok. Nu maa De se over
at jeg ikke har gjort noget galt og saa skrue
ordentlig ihop. Det var saa fint gjort fra Deres
Haand, men Glassene maatte vendes. Jeg bruker
venstre til at sætte dem paa.
Samtidig lægger jeg ind Rammen til de
nye Glassene som kommer.
Jeg maa bede om Brillere tilbakesendt saa
De snart De kan.
Deres ærbødige
Knut Hamsun.
Hadde det ogso elles godt i alle
måtar. Alle var yviströymande
hjartelege og snille –
Her er skodde som altid
denne vinteren, og Aagot er enno
burte –
På festen laurdag var m.a.
gamle Gunnulf Tinne, som "eig
halve Notodden". Sonen, Mathias
som var med i leikarringen der
for 17 (?) år sidan er no gift med
ei prestedotter og driv den historiske
garden.
(Unge fru Hove var på festen
laurdag, og sundag var frk. S. og eg
ein tur på Sætre. Ein stor rik gard
som ligg overlag fint til på högdi
yvi röyken og med  rund solgang.
Gamle Håve sat der som ein
traust ættefar og gledde seg yvi
Hr Præsident Løvland.
I Anledning af Hr Storthingspræsidentens Skrivelse
af 9de Mai skal jeg underrette om, at jeg har skrevet
til et Medlem af Ankerslægten for at søge Op-
lysning om de Portræter af Peder Anker som fore-
findes. Forudsat at jeg, som jeg haaber, kan faa
udlaant eller paa anden Maade faa Anledning til
at copiere et godt Portræt af Ped Angjældende
vil jeg gjerne modtage Storthingets Bestilling.
gladelig mit navn.
17/II Skrev paa foredrag.
Johan kom til
middag, og vi spilte
Bridge og
18/2 Den mildeste vaarsol.
Jeg fulgte Johan til
Knivsø, hvor han besaa
hvalper. Til middag var 
Etti og jeg paa Hola -
Etti om aftenen paa konsert.
Sommerfelts og Ordings hos
Raschs. Jeg liker ikke Borghild -
hun er paa veie, hun
ikke har karakter til at
gaa rettelig, og Christian
Sommerfelt er ikke den
mand, hun burde gaa den med.
Poor little thing!
paa Troldhaugen og Næsset
Dette blir vel de sidste
Linier, jeg faar sende Dig
i det gamle Aar. Tak
for alt da, kjære Edvard
og Nina, for alt Ven-
skab og al Kjærlighed!
Hvor stor en Lykke har
ikke Livet givet os,
at vi faar Lov til
at holde af hinanden!
Godt Nytaar da, kjære
Beggeto! Eders
Frants
Ogsaa Marie er med
i Kjærlige Tanker og Ønsker!
Lillehammer 24.10.19.
Herr G. Møller
Aschehoug & Co
Christiania.
Jeg ser av aviserne til min store skræk at dere oplyser
jeg skal gi ut en bok som behandler "forholdet mellem mor og barn".
De maa for guds skyld sørge for at det ikke kommer til at 
staa i julekatologen! Kan De ikke faa sat ind noget saant
som at det er en bok, foranlædiget ved diskussionen om kvindernes 
stilling overfor lovgivning har S.U. samlet endel av sine artikler
fra forskjellig tid angaaende kvindernes stilling i samfundet 
og utgit dem tillike med en længre slutartikel, foranlædiget 
ved de sisste lovforslag – eller begivenheter – eller hvad De vil - 
bare saa det ikke ser ut som jeg driver videre med paa Katti-
Anker-diskussionens spor i et evig klippe-klippe – at jeg altsaa 
har tat fat paa kvindesaken paa en meget bredere basis. 
Jeg vilde gjerne be Dem godhetsfuldt sørge for at jeg
faar mig sendt en bok om Bolsjevik-diktaturen som er kommet
paa Aschehougs Kjøbenhavnskontor, jeg tror av Ganzel; desuten den
nye bok av Isachsen og i det hele de nye bøker, efterhvert som 
de kommer ut.
Med hilsen, Deres
Sigrid Undset Svarstad.
Enthusiasme og en lavere – Plato.
§ 44.
Ligesom den religionsethiske
Udvikling er den mest gjen-
nemgribende og eneste Frelse,
saaledes er ogsaa den sande hel-
kjedelig, men her er vakre
spadserture og deiligt bad.
Jeg skulde jo seet at faa ud-
rettet norget isommer – jeg har et 
godt motiv fix og færdig udar- 
beidet i hovedet, men historien
blir lang og dyster, og gir jeg mig 
først ikast med den, er det
forbi med det stille, aphateiske
velvære, som jeg igrunden trænger
og som er saa nyt for mig.
Jeg ved nu heller ikke, hvordan 
det er. Jeg har bildt mig ind, at
jeg skulde kunne arbeide, naar jeg 
kom i ro og slap alt det hjemme,
der gjør mig nervøs og oprevet,
men herude begynder jeg næsten
at tro, at jeg maa være op-
151.
for stakkels Maria. Jeg laa og tænkte hele nætter igjen-
nem paa, hvordan jeg dog skulde kunne hjælpe hende
og plagede hende kanske mange gange med mine
omsorgsfulde og urealisable forslag. - Da jeg en
dag kom hjem fra Wischmanns, var hun aldeles
fortvivlet. Der gik en herre ud af døren, idet jeg
kom; og jeg hørte meget bestemte ytringer af ham
udtalte i en alt andet end blid tone. Maria var og-
saa sint og sagde noget om "Kniven paa struben,"
idet han trak sig tilbage. Jeg turde ikke spørge før
senere og fik da vide, at det "kun var 200 kr.," det
gjaldt om til næste dag kl. 10. Jeg foreslog hende at
henvende sig til AlfredHansteen eller en ande
hendes bekjendte, der vel sagtens vilde laane h
det lille beløb i nogle dage, indtil hun fik indkasse-
ret eleverne. Men det turde hun ikke, da hun saa
langt som muligt havde trukket paa sine venners
godhed og taalmod, forklarede hun; - det var første
gang, hun talte rent ud til mig; - og kunde hun
ikke skaffe dette, vilde der i de paafølgende dage
strømme flere forfaldne veksler ind, og udpantning
var uundgaaelig. Da gjorde jeg noget, der vist i de
26-9-1905
Kjære Vilhelm!
Jeg er fuldstændig enig;
og jeg har ogsaa noteret en del andre
ting som "norske seire", foruden
dem, du nævnte, - f.eks. at fast-
boende og aktieselskaber udelukkes
fra renbeite, og at overenskomsten
paa dette punkt blev begrænset i
tid, - og kanske, at malmbolaget
ved Narvikbanen er undtaget fra
transittraktaten. - I det hele synes
jeg, man paa hvert enkelt punkt
kan tænke sig, hvordan der er firet
og halet fra begge sider; og jeg tror
nok den almindelige mening er,
at vore delegerede har gjort et
191.
nødvendig at 
der
peges på nogen
bestemt 
Person
Jeg har jo desuden
havt fat i den Typen så
ofte i mine Billeder – Men
som sagt noe Hensyn
får jeg ta mest på Grund