MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Fru Hamsun
Nørholmen
Grimstad
Kjære Herr Overbibliothekar!
Min bedste tak for Deres
meget venlige brev og tilbud!
Jeg gik netop hjemover med tanken
paa, hvem jeg kunde have lyst
at sende Deres bog, da jeg fik mig
brevet leveret af postbudet. At De
ved Deres fremstilling har truffet
hovedet paa sømmet, ved jeg allerede
fra "Farmand" af, og vanskelighederne
ved trykning og korrektur paa frem-
mede sprog forstaar jeg ogsaa ret vel
at vurdere, saa jeg misunder Dem
sandelig ikke det stræv, der har været
forbundet med Deres patriotiske tagen
til orde. Quod felix faustumque.
Brødrene Hals Kristiania den 15 Apr 1882.
Pianofabrik.
Kjære Grieg!
Dit Svartelegram har
jeg modtaget og meddeelt
vedkommende Indholdet.
Du spørger om Du bør
komme - javist! men
om der blive stort Udbytte
ved at give en Konsert
her nu - er jo uvist -
Der har varit givet en
Mængde Konserter og er flere
i Vænte saasom Idag Musik-
foreningen, 16. Polyhymnia, 18 Popper
22de Camilla Wiese 25. Studenter & Han-
delstanden 29 Fru Nissen 2 & 3 Mai
Hans v. Bylow. 6 Mai Ingeb: Eriksen
Om Vare, som indbringis i Landet fra
Kiøbstæderne Bergen og Trundhiem.
Byg
Havre
u-malet til de Fogderier hvor noget Korn
Voxer og hvor der er Qværner.
Malet til de Fogderier hvor intet eller
gandske lidet Korn Voxer, og hvor in-
gen Qværner er.
Rug Dansk
eller
Pomersk
malet og umalet.
Dantziger en liden deel malet og u-malet.
Malt Dansk
og Tysk
en temmelig deel.
Baget Brød af Kringler og Kavringer en stor deel.
Boghvede
Erter
en liden deel.
Humle en temmelig deel.
Viin Fransk, som behøves en stor deel til Kirkerne.
Brygget Øl fra Bergen og Trundhiem noget.
Miød en deel.
Viin-Eddikke noget lidet.
Prydsing noget lidet.
Brendeviin Fransk en deel.
Dansk i alt for stor mængde.
Tobak Sortspundet og Perset i stor mængde
i Blader en deel.
Hamp en temmelig deel
Silde-Garn en stor deel arbeydet i Bergen.
Gjerning, hvor bliver den af?
den kan kun føles, naar man
elsker sin Gjerning for dens egen
Skyld ikke for Udbyttets, og den
Kjærlighed kunde jeg aldrig faa
til en juridisk Virksomhed. Men
lad mig ikke være utaknemmelig. Min
Virksomhed har jo saa lidet Jus
i sig, som vel mulig; forsaavidt
var Lykken, at jeg blev Dispacheur
og ikke Sagfører el. lignende. Og saa
frelser det jo en hel Del, naar man
faar blande Menneskelivets mange
Farver og Afskygninger ind med.
Men mest af Alt føler jeg, hvad
Du har været for mig og hvad
Du har fyldt for mig netop
der, hvor det store Hul i min
Tilværelse vilde have været. Og
i mit Venskab for Dig føler
jeg ogsaa et Livskald, som
strømmer ud fra mit inderste,
mit bedste jeg, og da lever jeg
ikke forgjæves. Og saa trøster
jeg mig til, at jeg vil forsøge
kan der ikke være Tale om Godtgjørelse,
aldenstund De af ligefrem Godhed
havde sendt ham saamange Reisepenge.
For det andet ser jeg med Bedrøvelse
og Ærgrelse, at Knuts Svaghed for
stærke Drikke har gjort sig gjældende.
Jeg troede, at han havde taget sig i Agt
herfor under sit Ophold i Kristiania.
Vistnok kan denne hans Svaghed
for en Del undskijldes, naar man
erindrer, at han er af de gamle
Spillemænd, der i Brijllupper og
Selskaber vor den første som Skik
og Bruk var at blive betænkt med
Dram og Øl i rigelige Mængder og
saaledes blev? mere eller mindre henfaldne
til Drik.
Det maa alligevel siges til Knut
Dales Ros, at han ikke ligefrem søger
Selskaber, hvor der kan være stærke
er kommet saa langt som det vel nu er – i de første maanederne 
skal der saa litet til før det gaar galt. – 
Mange hilsener 
din Sigrid
17.4.05
Igaar Barnedaab hos Sternsvik. Det
var Nu 4 Hr. Kjeld, over et Aar gammel
og høist misfornøiet med at bli døbt.
Schjøtt og Frue og Frk. Tyra Bentzen
Faddere. Jeg var Kokkekone
Fra  München skrives, at
Laura Marholm Hansson er blit
sindsyg. Hun blev indespærret mod
sin egen og sin Mands Vilje, da hun
mentes at være farlig for Omgivelserne.
Det er forfærdelig trist. Jeg husker, hvor
hun var straalende, da hun første
Gang kom til Kolbotn, og da jeg senere
traf hende i Berlin. Ikke saa ganske
ung længer; men Kraftig og gjennem
sund og freidig.
Hun kom til Kolbotn som
Frk Mohr, sammen med en anden
tysk Dame (selv var hun halv tysk og halv
russisk) for at hilse paa Garborg en Sommerdag
i 1888. Tuften var da et Par Maaneder
gammel bare. Jeg husker jeg havde lagt mig
Jeg dyssed hans Øjen i Slummer ind,
jeg lagde hans Kind mod min egen Kind,
der tider en Blæst gjennem Vinduets Bue.
Jeg haded ham hedt med et helvedete Had,
dog gjorde hans Elsker en Stund mig glad
thi fager var Jarlen at skue.
Jeg rejste mig lydhørt op fra min Plads
jeg gjorde min Daggert sleben og hvas.
Der hviner en Blæst gjennem Vinduets Bue
Og medens han sov og åndede Tyst,
jeg jog den på Kryds t bunds i hans Bryst.
Men fager var Jarlen at skue.
Jeg drog fra hans Årgn Lagenets Flig;
han var storladen smuk, dengang han lå sig.
Der vekker en Blæst gjennem Vinduets Bue
Jeg trætted og toede ham ren for Blod
og lagde ham ned for hans Moders Fod.
Men fager var Jarlen at Skue.
13. aug. 1919.
og eller en stamme av lodsoldermænd, kirkesangere og slikt. Hendes 
mor og søster hadde jeg til the en aften, de var paa beøk her i 
byen. Moren var svært indtagende – mahogny tvers igjennem søsteren 
og «min» frk Solheim pene, søte, velopdragne pikebørn. Saa 
spør hun mig en kveld og om jeg kjendte historien om den 
student Solheim som, som som – det var visst i 1889, det var 
noe skrækkelig med ham. Det var hendes fars ældste bror og 
det hadde jo hændt længe, længe. før hendes tid og hun 
hadde aldrig hørt det nævne hjemme men hadde faat vite 
litt om det andetstids fra. Saa hadde hun spurt sin mor og 
bare faat vite, at det hadde næsten drælt tidsteforen. –
fortalte hende det jeg visste og saa pent jeg kunde – men 
den gamle historien fik et andet lys over sig for mig nu, Jeg
kunde tænke mig det hjemmet ute ved Nevlunghavn, som 
blev ramt. Hun fortalte bl.a. denne gutten var kommet til 
verden to maaneder før tiden, moren hadde været for syk 
til at stelle barnet og faren – lærer og kirkesanger – hadde 
pleiet børnet i en kasse med bomuld paa en om , Og saa 
levet krypet op og blev «vist næsten et geni» som hun 
uttrykte det og de sender ham til byen – og saa var det 
Trygve Andersen og Clary Levy og gjæld og elendighet og selv – 
mordet paa Hovedøen – kan du tænke dig da alt det spurtes 
hjemme hos kirkesangeren –?
Jeg er saa døvetræt selv nu – gud vet om jeg 
faar skrevet det «forordet». Mens mama var her, var det 
umulig – og nu vet jeg knapt selv, hvor lang tid jeg har
bare ikke gaar paa Natteroen løs.
Men imellem maa vi ud paa
Tomandshaand en Lørdagskveld,
finde os en Støl og Elv eller
et Vand - Maaltrostsang i Skogen
rundt omkring om Kvelden, et
Baal med Toddykjedlen paa o.s.v.
o.s.v. - Du synes nok, jeg synger
støt paa den samme Vise i Mine
Breve til dig, men hvor kan jeg
andet? Er det ikke det, vi herhjem-
me har at se hen til i den lange
lange mørke Vinter, som herhjem-
me bringer forholdvis liden Livsglæde,
da vi jo ikke, som daranszen, har
Kunstens evigflydende Kilde at
fryde os i. - Og dog - den Kilde
har mange Arme, og glæder paa
mange Maader, og Hjemmet her var
nok et andet, hvis ikke Kilden
rislede gjennem Stuen
- Poesien leve! Peters Leve!!
Blüthner leve! Det ottehændige
Dyr leve - et glad Djur, mere
end det, - 4 glade lykkelige Men-
nesker, der sidder som Børn og
fryder sig i de udødelige Mestere.
Jeg tror jeg maa fortælle Dig
lidt om disse 8 Hænder.
Kjære Nina! Vi kom
saa sent hjem fra sidste
Aften paa Solbakken, at
vi desværre ikke fik Tid
at komme over og sige Far-
vel. Idag reiser Børre og
imorgen Gina og Nancy, og
saa er det Hjem lukket for
stedse. Det er saart, men
vi kan ikke bøie eller ændre
Livets Love. I dette Øieblik
reiser vi til Gjeilo, - Christen
kommer paa Toget paa Finse,
hvor han var igaar. Vi kommer
Mandag, men da er jo Du
og Tonny draget. Lev vel da, kjære
Nina, og Tak for alt ogsaa for 
denne Sommer! Vær Du og Tonny 
kjærligst hilset fra Marie og
Jeg orker ikke at blande mig i dette selv,
jeg har sendt Hegels Brev om Saken til
Grieg, der vil De se at det er Alvor.
De vil av Brevet se at jeg av Loyalitet
har ventet med at slaa til med Nero Film.
Nu maa Grieg ordne for mig.
Deres ærbødige
Knut Hamsun.
Kunstnere tilstede. Mest fremmede
unge Mennesker. Tre Ting kan slaas fast.
Ingen Karnevalsstemning, mer end
almindelig vakre og mindre end
alindelig morsomme Damer. En
god Maske var Fru Otto Valstad i en
deilig Krinoline kjole af blomstret
Silkedamask, svær Kysehat og alt i
Stilen fra vore Oldemødres Tid. En
virkelig elegant Danser var Skuespiller
Hetland, ellers alt almindeligt. Kl.
5 1/2 Morgen befandt jeg mig uhyggelig
nøgtern og søvnig paa Veien til Vestbanen.
La mig Kl. 8 idag. Abgemacht: min
sidste Letsindighed.
Igaar Eftm. var den danske Digter
Pontoppidan her paa et kort Besøg. En
ligesaa vakker, som sympathisk 
Mand. Han bor med sin Frue paa Lian
for at hvile. Reiser idag til Lillehammer.
Har idag faat  en vakker Frugtskaal i
Sølvkurv fra mine Dansere i Land. De
er alle saa snille og taknemmelige. G. er ikke
i vigør om Dagen.
Det er gaaet saa uvilkaarlig og saa
rent mod min villie, at jeg ventede saa
længe med at skrive, udenfor Paris, hvor jeg
ivaar malede nogle studier, fik jeg brev fra
Harriet om deres forlovelse, med en bøn fra
dem, om jeg vilde skrive. Jeg skrev strax i
hovedet næsten et helt brev, mens jeg sad og male
de studier, formede dig en hel række venlige
sætninger, som blot manglede papir, blæk og
pen for at komme til dem. Naar jeg saa
kom i hus skulde jeg spise, naar det var
gjort, vare kræfterne færdige, jeg maatte hvile,
og atter var arbeidstiden der. Med et bestemte
jeg mig til at reise hjem, alt gaar i lynets
fart med mig, saa det gik til i en hur-
lumhei, jeg kom hjem, der var alle mine sød-
skende, som tog mig helt og holdent, saa først
nu er jeg kommet saa langt, alle de venlige
sætninger ere gaaede tilbage i mit indre, men
om de ikke komme frem, de ere godt bevarede,
t Hamsun
Grimstad.
Norwegen.
Jeg sov mest, jeg var
saa træt paa krop og
sjæl, atte --- Skrev
dog et langt brev til
Mr. Blakiston til
tak for Brownings digte,
som han sendte mig.
Ønsker, jeg havde tid og
kraft til et venskab
med den manden.
Fik 26/7 det foreløbige
telegram om Sveriges betingelser -
de lyder mer end de er,
tror jeg. Saa med alt 
svensk. Og med vor 
nuværende uegte taal-
modighed greier vi os 
maaske durch. En
folkeafstemning maa
Hansteensgt. 2 IV 27/1 - 2
Kjære Ragna.
Netop ankom Dit Program. Jeg er be-
drøvet over, at jeg ved nærmere at gjennem-
tænke Saken er kommet til den Beslut-
ning, at jeg ikke vil underskrive mig som
Indbyder selv om jeg finder, at jeg kan bil-
lig i Programmet i dets Plan. Som Indby-
der vil jeg føle mig meddelagtige i An-
svar for Artikler og Retninger, som kanske
slet ikke stemmer med mit Hjertes Tanker.
I det hele vet jeg litet om Foretagendet, og
jeg føler, at et saadant Foretagende
ligger utenfor min Begrænsning.
La mig nu den korte Tid, jeg har igjen
at virke, være Kunstner og intet andet.
Derfor kan jeg godt glæde mig over og høit
vurdere en Aand som Din, Kjære Ragna,
men jeg vil ikke gi mit Besyv med der hvor-
jeg ikke grundigt har gjennemtænkt, og
helt forstaar. - Jeg vet jo ogsaa, at Du slet
ikke vilde ha mit Navn, naar jeg ikke helt
villigt, ja med Begeistring sluttet mig til
Eders Foretagende
Din hengivne gamle Ven,
Harriet
Din Solveigs Sang og Godmorgen; sunget af Fru
Lütken - lidt tungt, men Stemmen er jo
pragtfuld, og Lykke gjorde Sangene.
Kwast fra Cöln har været her, og gjorde
ret god Lykke; musikalsk spiller han jo;
navnlig spillede han Beethovens Trio Op 70 i
D gamle exeellent. Saa havde vi rigtig
den uvæntede Glæde ved Concertforeningens
Concert i Lørdags (10de Feb) at faa Dine
noget andet end Studier.
Nu har jeg ogsaa en stor Arbeids-
lyst, og det er soleklart, at
jeg ikke burde reise mine Pen-
ge bort. Hvorfor mon jeg pla-
ger Dem med alt dette?
Det er blot for at sige, at
det er ikke rigtig sikkert, at
jeg kommer til Deres Bryllup,
men det er mig en uhyre Fri-
stelse, og det er sikkert,
at De og Nicoline har glæ-
det mig meget ved at ønske
at se mig hos Eder paa en
saadan Dag. Man skulde
ogsaa sige at være hos sine
Venner den korte Tid, me-
dens Venskab er friskt.
De fleste paastaar, at det
Mandag 10/3. 47.
Kjære Tore,
Jeg har ligget 4 Dager i Forkjølelse,
derpaa fik jeg det igjen og fik
4 Dager til. Men nu er jeg færdig.
Jeg har ligget og tænkt over
Saken med disse to Forlæggere.
Jeg er ræd for at du bet paa
for fort med Manden fra
Innsbruck, jeg har aldrig hørt
om et Forlag i Innsbruck før,
alt har vært München, ja
endog mere end Berlin, det er
München som har tællet som
Forlagsby. Nu viser det sig
at Georg Müller, som var sammen
med Langen, dukker op i dette
nye Bokfirma Kurt Detsch
i München.
anarkists erindringer (Krapotkin),
og jeg syndefulle syr, skjønt det
er søndag. Helga har fri -
19.10.03
Oppholdsvèr, men grått og utryggt.
Har vært i byen idag,
og
kom midt opp
i stasen med stortingets åpning.
Svært flott.  Skulde vel festes
for det nye høire. En masse
militær, veldig menneskemasse.
Kronprinsessen, kongen, Kronprinsen -
Middag hos dr. Nissen. Avtalte
med ham, at jeg skal fortelle om
folkevisedansen i Arbeidersamfundet
neste torsdag. De vilde da få
bondeungdomslagets dansere til å
danse efterpå.
Garborg blev i byen hele
søndagen, og var med i festen for H.
Det hadde vært svært gjildt - 400 mennesker.
Og det beste er, at de flinke lagsfolk
- som selv gjør alt arbeide - hadde
52 Kroner overskudd av festen, skjønt
aktieeier i "Dagbladet",
som Konow vil kjøbe. J.
har svaret, at han ikke 
deler venstrepartiets an-
skuelser i saant maal,
at han kan gjøre det. -
23/10 Reiste Widerøe om
til Kria
form, Peter og Makken
til Hofsrød paa harejagt.
Om efterm. Kom Johan
og blev nogle timer -
Julie er idag reist til
Kria. med gutterne.
Det er koldt og meget
høst. - Men Agga og
Paps og jeg har det godt
med hinanden.
24/10 Paps malte og jeg
hen. Blandt disse grunde skal jeg her
indskrænke mig til kun at nævne en:
Ved det kgl: theater i København kan jeg,
når jeg indleverer et nyt dramatisk ar-
bejde, opnå betydelig gunstigere honorar-
betingelser såfremt jeg tilsikrer dette the-
ater at det nye arbejde ikke iforvejen
bliver opført på nogen anden scene.
Men skulde herr Keys trafik fortsættes el-
ler vel endog, ved ikke at påtales, fremkal-
de lignende tilfælde fra andre sider, så
vilde jeg ikke være i stand til herefter at
give det kgl: danske theater den ovennævnte
tilsikring og lider altså også derved et føleligt
tab. Idet jeg altså anmoder Dem om god-
hedsfuldt at overtage min sag er det en ful
selvfølge at jeg giver Dem fuldstændig frie
hænder med hensyn til omfanget af de for-
dringer, De måtte opstille, og de påstande, De
måtte nedlægge ligeoverfor herr Key. Kært
skulde det være mig om han ikke fik tid
til at undslippe til Sverig forinden han
havde fåt bøde for sin handlemåde.
Med bemærkning om at min herværende adresse
er: Consolato di Svezia & di Norvegia
tegner jeg mig
Deres ærbødigst og venskabeligst forbundne
Henrik Ibsen.
Kristiansand
Kjære Veda, jeg vil fra Stavanger
sende penge til forhandleren, vil dere blot
tænke paa husleien, som forfalder i Juli,
Om pengerne skulde komme før, vil
dere da ta fra den og sætte de andre i ban-
ken paa tur ut, du ved den hvori Brun og
Castberg er "Bank og Kredit-Kasse" heder det vist,
min bankbog var færdig, om dere vil faa
en ny og sætte
paa
mit navn, efterpaa kan
den leveres til min kone Anna Iversen, som
bor i min leilighed, hun kan ogsaa paata
sig at betale leien, men at faa istand dette
i banken, vilde hun neppe kunne greie.
Undskyld alt dette bryderi, jeg havde ingen an-
dre at be derom. Jeg sidder paa øverste dæk
her er en deilig aften, alle er i land, jeg har
og siddet og læst "Little Dorrit" samt røget min
cigaret, nu kom det for mig, at jeg siden faar
Voxdugtræk til Instrumen
tet. - Her gaar Konserterne
Slag i Slag - Barcewicz
Lørdag, Svendsen Søndag
Marie Wick Tirsdag - Barce
wicz Onsdag o. s. v 
Polakken og Alexander reiser
saa til Moss - Frederikstad og
Frederikshald, og komme
atter hid - Trondhjemstouren
opsat - han spiller godt
Du har for meget at
gjøre min kj
Grieg 
Du skulde blekkflekk skaffe Dig
en Kordirigent og lade
Harmonien betale - saa
gjør vor Ven Svendsen
gjør nu det, og slid Dig
ikke op paa saadant
Skidt.
Din heng. Ven
Karl Hals
D. 20 Decbr. 1886
Høistærede Hr. Grieg!
Svar efter Modtagelsen af
Deres ærede Brev angaaende Pitte
Hatzfeld i London, tilskrev jeg
dette Firma, fra hvem jeg intet
Svar fik. Men just som jeg var
ifærd med paany at udfærdige et
Telegram frader Hr. Hatzfeldt ind
at Døren. Han er en ung Mand
som - jøde af Udseende og fransk
af Fødsel - for 3 Maaneder siden
har etableret denne Forretning i
Kompagni med en ung Englænder
Pitt. For os er Firmaet ligesaa
ukjendt som for Dem.
I Samtalens Løb fik jeg ud 
af ham, at Kapitalister ere de
Herr
Universitetsstipendiat Koht!
I anledning af Deres brev
af 31te marts har jeg kun at oplyse,
at komitéens forslag til amtsnavne
o. lign. under dens møder ifjor vinter
kun rent foreløbig formuleredes, og
at formanden, G. Storm, paatog sig
nærmere at gjennemgaa og udarbeide
vore idéer herom. Til dato foreligger
derfor intet, som kan meddeles uden
forstaaende, og forfattere af geografiske
lærebøger kan vistnok ogsaa med
trygghed gaa ud fra, at deres første
Wagners Waldcafé, Connewitz
30 september 1899
Kjære Honoria!
Du maa naturligvis ikke vente at
høre meget fra mig nu, det faar være
dig som bringer efterretninger, og jeg
haaber gode. Fordi det var søndag og
pent veir (det er det altid nu) tog jeg mig
fri kl. 6 i eftermiddag, og kom frem
gjennem skoven hid før det blev altfor
mørkt. Igaar gik jeg til en anden skov-
restauration, i Rosenthal, og did kom-
mer jeg til at gaa oftere da veien er oplyst.
I forgaars var jeg om aftenen hos Wiener.
Ellers gaar dagene uden oplevelser. Jeg er en auto-
som et ringe Tegn paa den Erkjendtlighed, paa hvilken De i denne Anledning har saa
gyldigt Krav.
Kristiania den 25. Mai 1875
B. Bergslien G. Bull J. G. Conradi Karl Hals
Alfred Larsen Arnoldus Reimers
ikke har den mindste Skyld i
dette? Det er jo min allerstørste
Glæde?
Jeg har hørt ret ofte og meget
kærligt fra Percy, han staar
jo paa at ville komme til
Svinkløv i Sommer. Han
skriver han længes efter noget
ædru Kærlighed, jeg ved ikke
om hans og Madamen daglige
Samvær udgir hans uædru-
elige. Jeg synes iøvrigt
han maa kunde resikere
at hun faar Slaget
naar han begiver sig paa
Vej til Danmark, udeluk-
Bergen 12/6 88
Kjære Edvard!
Jeg ved ikke om jeg endnu træffer
Dig i Kjøbenhavn, eller om Du al-
lerede er kommet ud paa Voverne,
- thi jeg har ikke glemt Muligheden
"maaske han for Dit Ansigt staar,
naar mindst Du tror hans Kom-
me!" Tillykke da, med Fødselsdagen,
Du kjære, kjære Edvard, maatte
det kommende Aar bringe Dig
mange Glæder! Jeg kan nok
tænke mig, at Du er ganske un-
derlig tilmode ved al den Ju-
bel, Du har oplevet, og jeg glæ-
der mig af hele mit Venne-
hjerte med Dig og over, at
der virkelig er saameget Musik
i Folk, at det kan slaa ud
i saa varm Sympathi for
Dig og Din Kunst. Og jeg
forstaar, hvor godt det maa
gjøre Dig, varme Dig og styrke
Dig til Nye Tak. Du ved nok,
hvor jeg har tænkt paa Dig
Fondvæg – der jo er den 
bedste – dog osså de 
første 14 Dage benyttes til 
Malerier – og altså Gravurer 
på Langvæggene? – 
Gravurerne har jeg 
fordetmeste sendt 
indrammede – Men 
en Del sendes også 
uindrammet – Disse 
må Vasteson se at 
få lånt Rammer til 
ifald han ikke selv 
har til Lån –
Tænk på dette –
Din Edvard Munch
rige i Ottiaarene har jeg altid malet med et Øie,
holdt det andet lukket. Derved saa jeg Helhed
og Virkning mere samlet. Jeg kunde nemlig ikke
som Bonnat kommanderte "cliznez les yeux.
Dette kom svært tilpas for mig, da jeg for seks Aar
siden mistet Synet paa venstre Øie. Forresten
skal Du vist ikke male altfor meget i denne
første Tid, for alt lidt efter lidt af sig selv kom-
mer i Orden. - Paa Onsdag skal jeg nok opereres
Jeg holder Modet oppe og haaber at det med Guds
Hjælp skal gaa godt. Jeg synes jo heller ikke, at
jeg ser saa daarligt, naar jeg har skrevet dette u-
ten Briller. Men nu tør jeg ikke mere, sender Dig
bare en hjertelig Hilsen. Din hengivne
Harriet Barker.
Hils lille Frøken Ingeborg.
er vi nu vendt tilbage hertil og har
indrettet os en bolig i Amalienstrasse
50a. Det vilde være en fest for os
den dag vi kunde se Dem træde ind
til os her.
Med de bedste hilsener fra min
hustru
Deres ærbødigst hengivne
Henrik Ibsen.
de forskjellige ting, selv om ikke
alle tager hele sin part.
Naar Sofie kommer derind, - hvis
det da ikke varer for længe, - kan
dere jo snakkes ved, saa vi slipper
formegen korrespondance derom.
Du eller dine venner derinde
har vel ikke anvendelse for
vor flinke kokkepige Laura?
Vi er jo bundet til begge pigerne
helt til vaaren; men i den nye
leilighed har vi umulig plads
for mer end en. Jeg ved ikke,
om Laura vilde reise til Stokholm,
men jeg nævner det bare for
mulighedens skyld. Du kjender
hende jo selv; og hun kan faa de
bedste anbefalinger for alle dyder.
Jeg har pakket sammen dine
efterglemte sager, og sender dem
med Sofie.
29/9. 34.
Kjære Tore,
Det er baade godt og galt at du blir S.S. Saken er:
du blir jo ikke hele din Læretid i Tyskland, og kommer
du til Frankrike saa vær viss paa de alt vet dèr hvad
du har været opi i Tyskland. Det er galt at delta saa
uforbeholdent. Jeg har i Sommer mere end en Gang
klødd i Fingrene efter at si fransk Politik et Ord i Øret,
men jeg tør ikke for Smaapikernes Skyld. Jeg vet ogsaa
meget vel at den franske Sendemand i Oslo vilde rappor-
tere alt jeg skrev - og rapporterer nu kanske ogsaa dig.
Men det er altsaa ingen Raad med det nu. Du kunde
tænkt paa til gudmor. Saa nu sier jeg paa gjensyn i julen!
Hjertelig hilsen til Åslaug og dig, og glædelig
jul for dere alle!
Din hengivne
Sigrid Undset.
skaffede os ombord Lørdagmorgen, eller
rettere sagt Formiddag Kl 11½ i en Dam-
per der kom fra Leith, og skulde direc-
te til Kjøbenhavn; fra 11½ til Søndag
morgen Kl 9 varede Turen og det var det
prægtigste Veir, man kunde ønske sig.
Det lagde an i Havnegade udenfor Fru
Neruda's Bopæl, og vi fik med Lethed en
Droske fat og Koffertene frelst ud af
Toldvæsenet, o.s.f.
Mr Edv. Grieg !
Bjørnson er meget forbitret
over at Halldors Ven Synes - han
har altsaa glemt hvad han - efter
hvad De i sin Tid skrev til mig - har
lovet Dem, nemlig at De skulde Synges.
Nu vil han have det "uopholdelig rettet",
saaledes at "Versene maa revideres,
men Omkvædene til Nød kan syn-
ges." Jeg har underrettet ham om,
at man ikke kan forelæge saadan Vi-
af et Musikverk; med Ud-
=trukket "til Nød" mener han formodent-
=lig at Omkvædene skal
i Kor,
hvilket (om muligt !) er endnu despera-
tere. Men vær nu De saa snild , at tale
hvad der lyster dem! Og at jeg blir en af dem, 
som de får ta lidt hensyn til, blir det min sag
at sørge for.
- Havde det været Gunnar Heiberg, som
havde tilbudt at holde d et foredrag om dig
i disse dage, mon du da havde afslåt det? Måské
kan jeg denne gang være istand til at slå noget fast i folks omdømme.
Jeg synes, at det at vi står i venskab til hin-
anden ikke for os ialfald burde spille ind
med. Som du
også
vil se, at det ikke har af-
holdt mig fra at fremføre den kritik overfor
dig, som jeg holder for ret og rigtig.
Du synes kanske det vilde jeg kunde la 
være med at tale og 
heller
trykke det, jeg har at si. 
Det kan jeg ikke gjøre nu. Fordi jeg derved
forspilder min afhandling for Zeitschr. f. b. K.,
som jeg har lovet og som må være original, ikke
en oversættelse.
Jeg skylder står i den gjæld til din kunst og 
jeg skylder mig selv at træde offentlig frem med dette, og jeg må gjøre det 
nu, om nogensinde. Medmindre du fremdeles er lige afgjort imod det. 
Da lar jeg det jo være. Endskjønt jeg vil ærgre mig gal, ifald
vi begge får opleve, at komiteens afgjørelse går dig imod og - dette er ugjort!
Din ven Jens.