MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Om Førsteopførelsen af Heibergs "Kjærlighedens
Tragedie" igaar paa Nationaltheatret skriver
"S. B" idag i "V. G.", at han aldrig har
set saa godt Spil, som Fru Dybwad,
Eide og Halfdan Christensen der ydet.
Stykket selv roser han ogsaa i
de høieste Udtryk.
Jeg har nu fuldt udsprungne
Hyazinther
i Glas
og Krokus.
18. 1.05
Fremdeles skrøbelig. Maa sløife
Bytur med Engelsklæsning idag. I Form.
læst Korrektur paa 1ste Ark af "Vaar"
Har begyndt for anden Gang paa
Katharina 2  Sol. Fremdeles ingen Sne. Tuften
skal vaxineres idag.
Koppefrygt i Luften  Ulykken i Loen forfærdelig
Søndag Aften Skred med 59 Menneskers
Død. Huse og alt revet
ud i Loenvandet af en
svær Bølge . Aviserne
De
i Glas
kommer altid først
og blir størst hos mig.
Søndag.
Kjære ven!
Megen tak for korrekturen.
Dine bemærkninger ere i regelen
ikke mange, men til gjengjæld des
vægtigere, og særlig er jeg Dig denne
gang meget forbunden for
"festapenning".
Hvad Du skriver om "græna
skip firi" har jeg ogsaa smagt
stærkt paa, men jeg kan ikke blive
overbevist om, at Du der har ret.
"Firi" bruges paa nøiagtig samme
maade i Eids. I 32: tiu hesta ok taum-
hest fyrir; nogen ændring der af er
den nye statsråd, fylkesmann Lekkheim
fra Molde. Det var en rar kar - rolig
og klok, sikkert en kraft i regjeringen.
Mowinckel er morsom å se på,
når han full av bergensk liv forteller
og legger ut - med sprikende hånd-
bevegelse. Besynderlige hender - 
tynne, uregelmessige fingre, egentlig typiske 
kjøpmannshender. Samlingsregjering
er det foreløpig liten utsikt til, og
M.s bitterhet mot bondepartiet er 
tydelig. Johan talte varmt til ham
om samlingsregjering og han lot til å
høre på det med interesse. -
Jeg har lovet å tale ved et møte
her i Asker neste mandag, arrangert 
av Røde Kors til inntekt for et fødehjem.
Krigen mot krigen er tiliten. Sundt
for mig - og grusomt! - å måtte
ut med mening en gang igjen. -
På verftet lite å bestille, og
sørger i den anl. Venter idag
formann Halth og kone på
München, den 27. Februar 1890.
Herr teaterdirektør
August Lindberg.
Jeg tillader mig herved
at forespørge om hvorvidt De har
indbetalt den mig tilkommende
halvdel af honoraret for «Kær-
lighedens komedie» til Gylden-
dalske boghandel i København.
Skulde dette ikke være til-
fældet er jeg så fri gennem dis-
se linjer at anmode om at så
må ské.
Honorarets størrelse kan jeg ikke
opgive. Jeg bemyndigede nemlig i sin
tid herr Molander at forhandle her-
om og har siden intet hørt fra ham.
Forbindtligst
Henrik Ibsen.
overhovedet sender noget må 
det blive som før efter 
Komiteens Udvalg – Man 
kan jo foreslå flere –
– Tilslut – hvis det 
så ud viser sig at jeg 
sikkert kan påregne assu-
rancesummen udbetalt om 
ganske kort Tid behøves jo 
ikke dette med Folkebanken, 
men hvis det skulde drage 
ud 14 Dage a 3 Uger – er 
det nødvendigt – Brandt vil 
besørge Billedet nedbragt –
Glædelig Jul
Deres heng Edv. Munch
te i det jeg beder Dem modtage min varmeste taksi-
gelse ikke blot for det smukke exemplar af bogen men
også for den fornøjelse som læsningen af samme be-
redte mig. Det samme gælder også Frits Randel, hvil-
ken jeg forskaffede mig straks efter udkomsten. Slutnings-
optrinet i denne vil altid bevare sig uudsletteligt i
mitn erindring og jeg husker godt at jeg længe brød
mit hode med at udfinde hvem der havde digtet den-
ne fortræffelige levende virkelighedsskildring.
Og så vil jeg sluttelig bede Dem frembære min
bedste og forbindtligste hilsen til Deres højt ærede
hustru, hvem jeg skylder så meget og godt samarbejde
på kunstens område.- Lev begge hermed hjertelig
vel!
Deres venskabeligst forbundne Henrik Ibsen.
besvimte". - Wic. Hoel bekreftet siden,
at han var blitt stum efter denne oplevelsen.
Såmeget for den harde, ufølsomme 
gudsfornekter.
Ionslig for og mot Oxfordbevegelsen
har fylt avisene denne uken. Helge 
Krog skrev en festlig artikkel, Pensevær-
i Dagbladet. Fangen og Ramm har tilstått,
men verden venter pa Hambros tilståelse -
"denne flere ganger ustraffede person."
Elske sine fiender har Hambro iallfall 
ikke lært ennå - han skriver infamnt 
og med sin gamle ondskap om boken min
i Morgenbladet.
23/11 Ingeborg Refling Hagen utøste
sig i telefonen til mig igård. Efter
en oplæsning, hun hadde hatt på,
Cally Monrads musikalske soaré,
hadde en franskmann bedt henne til 
lunsj på Grand igår. Det viste sig,
at mannen var Oxford, og han vilde 
ha henne med til Frankrike for å
Nu kommer jeg til Kristiania i
Januar og kan da tage den med. -
forhaabentlig træffer jeg Dem da der, saa
kan De se, om de bryr Dem om at have den.
De husker kanske, at jeg var bestemt
paa ikke at udstille i Kristiania mere.
Meget er forandret siden den tid - jeg har
jo faaet opreisning nu - nu kan jeg nok
udstille  i Kristiania, men jeg har været
syg i denne tid - stadig - og jeg er bange
det er gaaet tilbage med min kunst, -
det er bra jeg skal til udlandet nu,-
kanske jeg kan forbedre mig. Werenskiold
har set noget af mig i Bergen og fin-
der at der er kommet noget "sort" i mine
ting - Munthe derimod var begeistret
over mine ting - blev der forlalt mig.
Ligesaa Munch, som endog lovede, at
om jeg ikke fik stipendiet, som jeg søgte
da, saa skulde han skaffe mig stipendium.
Nu just, som jeg stod reisefærdig til
Shelley - forresten er jeg noksaa uliterær; det er formodentlig
forfærdelig at tilstaa, at jeg har kjedet mig over France og 
Maupassant - det lidet jeg har læst af dem, fordi godtfolk 
sa, at naar jeg vilde skrive, gik det umulig an, ikke
at ha læst noget af dem. Havde jeg ikke været paa kontor, 
havde jeg kanske aldrig faat læse noget, for jeg vil 
helst være ude altid. 
Nu haaber jeg, der ikke staar noget i dette brev, som 
det er muligt at finde sentimentalt eller ungdommelig
- eller morsomt, havde jeg nær sagt! Men høre fra 
Dem vil jeg altsaa gjerne.
Deres
Sigrid Undset
No 20
"Julinat i skogens udkant"
Eier: ukjendt, - da billedet
blev solgt til Danmark; men
dette nummer kan kanske om-
byttes med general Thaulows
billede: "Jenta i Runnen".
("jente i skogen" (ungskogen)
No 21
"Kold sommernat i Fjeldbygden"
("Blaa sommernat og hanekam")
Eier: En slegtning af mig,
(muligens nuværende stortings-
mand Astrup i Oslo eller
han søster -
No 22
"Studie til Jonsoknat"
Eier: ukjendt, men orginalbil-
ledet "Jonsoknat eies af
maleren Henrik Lund, og dette
billede kan da gaa ind istedet.
No 23
"Regnstemning under trærene ved
Jølsters præstegaard
Eier: O.J. Larsen Bergen
En forfængelig gammel narr, som
vil agere kunst-skjønner, digter, me-
cendt o.s.v. "Holbergklubbens fader" -
var en tid formand i "Bergenskunstforening"-
var gift med forfatterinden Bolette
Pavels Larsen og vil derfor selv gjælde
for en stor digter. Han er et helt igjen-
nem løgnagtigt menneske, som blev
saa fornærmet paa mig, fordi jeg ikke
vilde paatage mig et "tvivlsomt" ar-
beide for ham, - at han stadig lyver
paa mig og nægter at laane mig
dette billede, som han fik for
den bellige pris Kr. 100 (det stod for-
resten i den pris i katalogen)
den ham imidlertid allerede
givet til gjennemsyn den 23de,
hvilket vidner om de to herrers
intime samarbeide. I forbindelse
hermed burde maaske ogsaa
nævnes den danske fest for Ha-
milton i de samme dage, om-
talt hos P. Andræ i "Andræ-Hall"
S. 120-21. Ogsaa den kaster et skarpt
lys over illusionerne. At disse
imidlertid i de mest indviede
danske kredse varede kortere, end
almindelig antaget, synes med be-
stemthed at fremgaa af Krieger's
korte dagbogsnotat under 14de
september, anført af P. Andræ
i "Andræ og Fællesforfatningen"
(Kjbhvn 1903), S. 485. Endelig
forekommer
det
mig, at De Geer's med-
München, den 15. Maj 1888.
Kære herr boghandler Lund!
Jeg takker Dem forbindtligst for meddelel-
sen angående dampskibet «Dronningen». Men
jeg agter ikke at afgive stemme i det forelig-
gende spørsmål da jeg ikke er sagkyndig. Man
får håbe at de aktionærer, som er inde i forhol-
dene, vil forstå at træffe den fornuftigste beslut-
ning.- Med tak også for remissen i Deres næst-
forrige brev tegner jeg mig
Deres venskabeligst forbundne
Henrik Ibsen.
Næste Dag Jeg har lige nu læst Dit
Brev til Bodil, kjære Nina! hva gjør
det mig ondt at høre om Frans Beyer,
han var jo sløi og overanstrengt, Haabet om
Helbredelse paa Fjeldene har altsaa svigtet.
Det gjør ondt at tænke paa forholdet, som
netop i de trange Tider naar Sygdom træder
til burde samle, men paa det Punkt
er Marie Beyn haard og uretfærdig.
Bodil skriver snart til Dig, hun siger
selv at det er hende muligt i denne
Tid, hun kan ikke samle Tankene til
Skriveri og læsning. nu bliver her
lidt mere Pustenem, hvis ingen pludselig
melder sig, hvilket jeg oprigtigt havde
ikke ske. Her er deilige Musik aftenen,
som Du sikkert vilde nyde, Röntgen
sjuller den ene deilige Beethoven efter
den andre, han øser ud af sit
fulde varme Hjerte, og river alle
med. Igaar Søndag kom Fru
Amtmandinden med Datter til Middag
(selv indbudene) saa vi var en stor Forsamling.
Her er ogsaa en Fru , Marie N`s
Jeg sender dette Brev Adr
Hals - jeg haaber Du nu godt
og vel er ankommen til
Tigerstaden. Mange Hil-
sener fra Paolinis - De vil
gjøre Alt, hvad der staar i
Deres Magt for Eder, om I
komme til Paris. -
Men jeg vilde heller reise
til Syden og først komme
til Paris i April næste Aar.
Vil Du til Cannes saa gaa
til Pension Wagram 106
Rue d'antibes. Mme Vve Du-
puis er Svigerinde af M me
Paolini, der vil Du faa
god Behandling, god Luft
og Ro. - Du maa arbeide
alvorligt paa at blive bra,
saa kan Du drage til Chicago
Hr. Billedhugger Vigeland
Sorgenfribakken
Kristiania
leveret en tro og korrekt kom-
mentar til sit eget livs historie
Jeg kjender "Morgenbladet" og har
længe, længe kjendt det. Jeg kan
så godt sætte mig ind i den
navnløse forfærdelse hvormed de
efter så mange års fravær fra
den slags lekture måtte læse
"Morgenbladet"s spalter, måtte
nu mindes om at dette var hvad
intelligentsen i Norge havde fået
og sage bestandig får til sin dag-
lige affordring. - Selv de mest
brutale "Morgenbladianere" har
dog grinet på næsen til dets
redaktør i disse dage. Mange
har fået større klarhed, over
dets moralske standpunkt og
bestemt afgjørende vendt sig
fra det. Hvad mig angår, så
vilde jeg hade det, hvis jeg ikke
havde en medfødt, latent virkende, epileptisk disposition efterhaanden frem-
kaldt dybt indgribende, neuropathiske forstyrrelser, der
tvang
ham til tvende
gange, 1882-3 og 1885-6, at begjære tjenesteledighed i haab om under
tilbagetrukne ophold i udlandet at gjenvinde sin sindsligevægt. Høsten
1886 søgte han afsked, der bevilgedes ham under 4de oktober s. a. Vinterhalv-
aaret 1887-8 har han
med gunstigt resultat
underkastet sig en langvarig, antiepileptisk kur-
behandling i Stockholm. - H. er siden 1878 medlem af Kristiania
Videnskabsselskab.
Sin videnskabelige produktion begyndte H. allerede som student,
idet han 1868 erholdt Hs. Maj. kongens guldmedaille for besvarelsen af
universitetets prisopgave: En
fremstilling
af det norske aristokratis historie
indtil kong Sverres tid. Dette arbeide, der udkom i trykken 1869 paa Johan
Dahls forlag, fandt en række anmeldelser, saaledes af K. Maurer (Krit. Vierteljahr-
schrift 1869?/1870?), E. Sars (Dagbladet 1869), K. Lous (Bergensposten? - tidende?
1869? 70?), Morgenbladet 1869, Aftenbladet 1869; Forfatterens fremstilling var
navnlig rettet mod den af
R. Keyser og
P. A. Munch hævdede opfatning, at de norske
borgerkrige i det 12te aarhundrede var en kamp mellem kongedømmet og et
med bevidste, aristokratiske formaal fremtrædende lendermandsparti I - H.'s
studier gik dog især i retshistorisk retning, paa hvilken
han
navnlig lededes ind
ved prof. Fr. Brandts forelæsninger. En frugt af hans ophold i Upsala,
hvor han hørte prof. Landtmansson over svensk retshistorie, var en "udsigt
over den svenske jurisprudentses historie", indtagen i Norsk Retstidende for
1871. I 1874 udkom dernæst som universitetsprogram "Grundtrækkene i
den
ældste
norske proces" (trykt hos W. C. Brøgger, 279 sider i stort oktav), anmeldt blandt
andet af K. Maurer (Krit. Vierteljahrschr. XVIII p. 32-77), K. v. Amira (Jenaer
Literaturzeitung 1874 nr 25) og Pierre Dareste (Bulletin de la societé de legislation
comparée, mars 1876). Den opfatning af de hos oldtidens Nordmænd herskende
processuelle principper, som H. i dette værk gjorde gjældende,
og som navnlig gik ud paa, i strid med prof. K. Maurers lære, at hævde
I I anledning af Tønsbergs 1000 aarsjubilæum  1871? findes i denne bys blad
en kort opsats af H. om byens ældste oprindelse.
2
uden egoistiske Beregninger
af nogen Art, dersom det
skal kunne tænkes uden
Skamrødme. Kun da er det
stort og skjønt - med alle
andre Motiveringer hæsligt.
Ingen Bog har heller
derfor stødt mig mer end
Johan Boyers omtalte
Skuespil Theodora. Ufriskt
og uskjønt er
mig
dette nøgterne
"Arangement" - oprørende!
Og den Slags "Kjærlighed" som
Ellen Key mener af og til
existerer, der gir Afkald
paa Manden for Barnets
Skyld har intet med Kjærlighed
at bestille. Elsker man, da findes
Om aftenen ogsaa Tante
Elise.
22/4 Sa farvel til Lundestad
som flytter imorgen.
Læser i aviserne om
San Francisko, som det 
er halvparten igjen af,
efterat gjodet jorden 
har skuttet paa sig. Fælt.
Underholdt vore gjæster.
Talte om fred og ufred -
om kunst. Telf. med
fru Dybwad, som skal
holde oplæsning her
tirsdag og kanske bo
her.
23/4 Om efterm. besaa
det er intet Under!- Gid I
bare kunde blevet her, og
bragt Musikforeningen paa
Fode igjen, da den er i en
sørgelig Tilstand.
Skjøndt jeg rimeligvis neppe
faar se Eder, ønsker jeg dog
hjertelig velkommen hertil,
og at I maatte modtage
et godt Indtryk af Byen,
om den muligens kunde
friste Dem til at slaa Dem
ned igjen for en længere Tid
hos os. Vær hjertelig hilset
baade De og Deres Hustru
fra
Deres hengivne
Agathe Grøndahl
Christiania 15. Septb. 85.
hænde at du vil bli Officer eller
slikt noget og da maa du ha
flere Eksaminer. Men den Tid
den Sorg, du har Tiden for dig og
er ikke nødt til at sprænglæse,
du maa ogsaa huske paa at
være meget ute i Luften.
Her er saa rar Postgang,
jeg skriver nu disse Linjer mens
Postmanden kviler Hesten og
skal nedover Dalen igjen.
Ja adjø saalænge, kjære Tore!
Jeg tænker hele Tiden paa dere Børn.
Papa.
Haab, at Menneskene skal
føle lidt af det samme
man selv har følt, og saa
bli behandlet som en beregnende
Smudsskribent.
Selv Nationaltheatret
underskriver jo nu den Kritik,
som dækte mig, ved ikke at
turde spille Stykket for Abonenter-
ne.
Selvfølgelig vil nu Stykket
heller ikke bli spillet i Tysk-
land og Danmark, hvor jeg havde
godt haab. Men hvad skal jeg
gjøre! Bogen ties nu ihjel.
Privat har jeg dog havt
megen Glæde af Stykket, og det
er jo heller ikke lidet.
Garborg beder mig
bringe Dem sin bedste
Bjerkebæk, Lillehammer 12.12.1925.
Fru Natalia Holgrimsen,
Drammen.
Vedlagt oversendes Dem Kr. 100.00
idet jeg ønsker Dem en god jul og at Deres
forhold i det nye aar maa lysne.
Deres
Sigrid Undset.
takke henne for det pene brevet; jeg skal sende henne noen glans-
billeder en dag jeg kommer til byen, siden hun nok samler paa saanne
skjønner jeg.
Mange hilsnner til Åslaug og dig
din hengivne
Sigrid Undset.
Storthingspl. 7 VI
3die Juledag 1902.
Kjære Alice Pihl.
Tusind Tak for de deilige Nel-
liker. Det fryder mig at have dem
paa mit Skrivebord i Julen.
Godt Nytaar og Tak for det Gamle!
Jeg glæder mig rent til Aktcorrec-
turen deroppe blandt gamle
Elever. Desværre er jeg lidt æng-
stelig for, at I ikke faar Selma
til Model. Hun var oppe hos
mig og havde faaet Betænke-
ligheder, hendes Mand har saa
imod, at hun sidder Model.
Oppe her paa min Malerskole
vilde hun nok, men hun havde
faaet Skrupler, og da er jeg ikke
skikket til at overtale Nogen.
Jeg sagde, hun maatte gaa
op til Johanna Bugge, hvis
er naaet op i den alder, da man
ikke længer er bøielig nok til at
indforlive sig i nye livsformer. De
parlamentariske gjøremaal og
modi vilde jeg ikke med fordel
og fremgang lade mig gaa in succum
et sangvinem. Hvad jeg herefter
kan udrette, bestaar i at anvende,
hvad jeg har tilegnet mig. Men
storthingslivet vilde kræve en adapta-
tion, som jeg hverken har lyst eller
evne til at underkaste mig.
Dette forhindrer selvfølgelig ikke
at jeg er min gamle ven Andersen-
Dietz meget taknemlig for den tillid
og velvillie, som hans brev er udtryk
for, og som kommer mig i denne
anvendelse saameget mere overraskende,
Bergen, 26. April 1904.
Kjære Edvard!
I morgen aften er det allerede en Uge, siden
jeg reiste fra Christiania, - jeg forstaar
ikke, hvor Tiden er bleven af!
Maatte nu Du bare have havt det
godt, siden vi saaes! Du har
været med mig hele Tiden: naar
Solen har skinnet mildt og varmt,
har jeg ønsket, at Du var her, - men
naar Valleslet=Ilingerne farer gjen-
nem Bergensdalen, er jeg glad ved,
at Du endnu ikke er kommen.
Jeg ved forresten ikke, hvad det
er: jeg synes Luften iaar virker
saa kraftig og Styrkende, ellers
har jeg altid syntes, at Christiania
virkede saa opreisende. Formodent-
lig kommer det af, at jeg nyt-
En undtagelse er trillen på løs A 
der klinger klart og friskt. Jeg lagde
mærke til at selv de vrieneste forslag
eller triller ikke tog det mindste bort
af de rytmiske linier i slaatterne.
Jeg øver daglig på Haringfela, og har
tilegnet mig ikke sålidet af det ægte.
Det klukker og skratter og gviner og mimrer
i en sådan fele. Og så vakkert kan
det låte, f ex Møllargutens brudemarsch.
Brudemarscherne er prægtige. Af gangarne
synes jeg Skuldalsbruri tar prisen.
Jeg skulde jo ha' fat i Sjur Helgeland,
Ole Moe og alle de andre siden
jeg nu har begyndt på dette.
--- Alfven og Sibelius concerten
blev en stor succes for orkestret.
Det gik brillant. Hjærtelig hilsen
til alle. Gid vi kunde jule sammen.
Annie er ved godt mod siden jeg
har band't på, at dette skal bli
den sidste. Din heng.
Johan Halvorsen.
Dresden den 12te Januar 1872.-
Til
direktionen for Kristiania theater!
Som dramatisk forfatter
er det mig naturligvis af vigtighed un-
der min fraværelse fra hjemmet at kun-
ne, gennem pålidelige meddelelser, følge the-
atrets virksomhed og standpunkt betræffende
dets præstationer, dets kunstneriske kræfter
og andet lignende, om hvilket den offentlige
bladkritik ikke altid kan være mig tilstræk-
kelig orienterende.
For et par år siden anmodede
jeg derfor den daværende theaterbestyrelse om
at der måtte holdes åben en friplads i par-
kettet til afbenyttelse for min svoger, bu-
reauchef J. H. Thoresen,- en anmodning,
på hvilken theatrets foresatte med bered-
villighed indgik.
I disse dage har jeg af  «Mor-
genbladet» erfaret at samtlige fribilletter
fra nytår af er inddragne, for, som jeg
må formode, kun delvis igen at fornyes.
Jeg tillader mig i den anledning
at forespørge, om min fribillet hører blandt
Fru Nina Grieg!
Undskyld, at jeg tilskri-
ver Dem. Det er ikke godt for mig,
jeg er nu over 67 Aar gl., og har
siden sidstl. Mars været under
Lægebehandling. Overlæge Frich
vil om fornødiges bevitne.
ikke godt, naar man blir gammel
og som jeg staar der, uden Sagfor-
enings Støtte. - Men dette er ikke
alt, hvad jeg har
min ældste Datter (26 Aar gl.) og
af hvem jeg haabet en Støtte,
er nu for anden Gang sendt
til Ullevolds Sygehus.
selv siger - det var ikke tilsyneladende for
alle og hver. Men - om hun ikke altid
syntes vemlig til enhver - saa er det ikke
noget at undres over, thi kun har san-
delig i sine Dage havt adskillig af
Verdens Gjenværdigheder og skygge Sidet. -
Heldig for hende at meget saa lysere
ud i de senere Dage, om end den gamle
kjære Concul havde saameget Lykke
i sine Forretnings specalationer. -
Jeg har personlig at takke Din kjære Moer
især for min Violin som altid vil være
at talende Vidne om hendes snilde Venskab
for mig. - Det var en kjærlig Tanke
af Eder Alle at sende mig Portraiter
af de kjære Hedengangen, og jeg
meget derfor; de kom vel frem
Jeg antager at Tante Mone har frem-
bragt mine Tanker om Din Musik
og Johns Vers til Sørgehøjetiden;
tak fordi Du dendte mig den. -
Jeg har selv flere gange spilled
den formig. Hvor coseligt vilde
det nu ikke være om jeg kunde
være sammen med Dig gjennem
fra at naar folk ikke skjønner hvad jeg mener,
saa er det folk som er dumme. Og det samme
mener vel De –.
Min opfatning blev tilslut at De har
græmmet Dem og følt bitterhet ved at iagtta 
det samme fænomen, som f eks Lord Chesterfield 
konstaterer næsten med en viss fornøielse, at 
"enhver talrik forsamling er en mængde, en mob, 
likegyldig hvilke enkelte individer den bestaar av 
og at man aldrig til en mængde maa tale 
fornuftens rene sprog. En samling av individer
har ikke længer nogen evne til at forstaa – "
– Det som gjorde boken saa vanskelig tilgjængelig
for mig var vel det, at jeg har været placeret 
paa bunden av mængden fra jeg var neppe 
voksen, saa at jeg aldrig er kommet til at reflektere 
over at mængden er dum og simpel, har bare visst
hædrer en Skaberen, den kjær-
lige Fader af Gud, som har givet
os alt paa Jorden og i Himlen,
den Søn, Verdens Frelser i
Sckulptur og i Maleri. Lykken
følger, forbausende Grad
dem, som sage hans Ord paa
denne Maade og hos os, i
Kirke paa anden Maade, og nekt
dele paa alle Maader; skal
Herrens Herligheds Tid er
kommen og kommer frem-
deles. Missjonærer drage ud og
selv forsørge sine svigerdøtrer og barnebarn, siden Olaf 
formodentlig ikke kan indsættes paa Mangelsgaarden 
for ubetalt opfostringsbidrag. Litt maa det da vel 
kaste av sig at gamlingen skriver dag og nat aaret rundt 
med alle ti fingre og tær. At de folkene ikke 
skammer sig!
Jo du, jeg var i forfatterforeningen! 
Regine Normann var der og bad mig op til sig næste 
formiddag, mig og gutten og hun hadde gjort istand 
saant pent frokostbord til meg og var forfærdelig søt – 
og saa snakket hun litt om sin Tryggve. Jeg skulde kanske 
ikke fortælle det igjen, skjønt hun betrodde mig det 
sgu ikke under no taushetsløfte og det er for gripende 
til at ikke du skulde faa den: Han har tigget og 
bedt hende komme ned og være hos dem, naar hans 
Gretchen skal i barselseng, og hun er fuldt-forberedt paa 
at han kommer og vil ha hende til at ta barnet, men 
hun sier, da sætter hun det paa et barnehjem – spurte, 
om jeg syntes det var stygt av hende, men det er det, at 
han har gaat bort og gjort det, mens de var gifte, 
som hun ikke kan komme over – hadde det været under 
separationstiden, kunde hun endda tat det sa hun –.
Forhandlingerne i forfatterforeningen var i al korthet 
– for der forelaa intet, saa ? Aanrud meddelte bare,
By ikke skal findes saa megen
Musikalske Sands, at Musikfore-
ningen skal bære sig. Jeg ved ikke,
hvorvidt de 4 Orchesterkonserter, som
Svendsen skal anføre, bliver af.
Folk vil have Chor, men ikke er det
Alle, der saaledes som Du vil slide og
stræve for at faa det istand. Marie
har lovet mig at holde mig à jour
med Musikken derinde. - Det var beha-
geligt atter at komme hjem til Flyge-
let, men jeg mærker jo at alt Spil er
gaaet ud af Fingrene. Anderledes kun-
de det jo heller ikke gaa. -
Vi har i den senere Tid havt et
ypperligt Veir med Østlandsk Føre.
Jeg har havt et par ordentlige Ski-
ture. Ikke før er jeg kommen her-
bort, før jeg begynder paa mine gam-
le Ture, i Fjeld og Mark. Det er som
Naturen fører det med sig. Men der-
for begynder jeg ogsaa nu at føle mig
mere og mere vel tilmode, - der følger jo al-
Rom, 13.1.79.
Kære herr Abrahams!
Det vilde være min hustru
og
mig
særdeles kært at se Dem,
Deres frue og herr Bredal
hos os førstkommende Onsdags
aften kl: 8.
Deres venskabeligst forbundne
Henrik Ibsen.