MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
faat en ny «god ven» – alltid av de meget brede lag. Han lægger
sig efter at snakke faaberging – ofte graadig komisk. Altid har han
jo søkt sig omgang svært demokratisk; derfor hadde han fra Sinsen
glosen fameli for familie – i dag forbløffet han mig med at meddele
at Kal, sidste besteven, var den yngste i sin famjøli!
Ja, saa faar du ha god jul da, med alle dine,
og godt nytaar. Og tak for det aaret som er gaat, da, Nini!
Din
Sigrid
Hvem idiot hadde anmeldt min bok i T.T., aner du det?
Kan noen faa madonnavisioner av den – saa har der ikke været
større mening i at skrive den.
thi alt hvad der kan siges om os to
gamle er, at vi ere begge meget skrø-
belige. Mor stakkel! lider temmelig
af den slemme Kardialgi, og ser
rigtig bleg og daarlig ud; jeg derimod
beholder mit Hummer-Udseende
trods alle Smerter, Maden smager mig
som oftest, og jeg sover ialmindelighed
godt. Bettebarnet er nu ganske rask
igjen, og har det meget travelt med
at sy Kjole baade til sig selv og Mor,
hun kan virkelig kaldes vor Alder-
doms Trøst, saa det for vort Vedkom-
mende virkelig maa ansees for hel-
digt at ingen af vore unge Herrer
havde den Forstand at vælge hende
til sit Livs Ledsagerinde. Skjøn
er hun ikke, det se vi / Flott mann/men
at hun er hun er en Perle i Ordets
bedste Betydning, det er baade vist
og sandt. Og nu tilbage til Søndag.
Vi vare hos Johns med Bulls, Ner-
gaards og Frøken Bucher, og havde
det meget hyggelig, ja levede ogsaa
godt baade med Mad og Drikke,
men ingen Lindholm fik vi at
høre. John havde inviteret ham og
en ung Nordraak der ledsaget ham,
men John saae sig nødsaget at skrive
n Billet til Sidstnævnte for at bede
ham sige Lindholm at uforudseede
mstændigheder gjorde det umuelig
r ham at modtage dem. Johns vare
mlig i Fredags buden til Næss.
John spurgte da denne, om det maat-
være ham tilladt at bringe det to
Hr Andreas Aubert!
Jeg har havt i de sidste Aar 
så bevægede Dage – og har 
heller ikke været ganske frisk 
– derfor har jeg forsømt at 
takke Dem for Bogen om 
Dahl som De var så elskværdig 
at sende mig – Hermed 
altså min Tak – jeg har 
endnu tilgode at læse den 
helt igjennem – og glæder mig 
hertil – Her i Thüringerwald
paa Jens Tvedts "Laurdagskved til Støls",
som Centraltheatret agter at opføre
17de mai. Tyndt og lite morsomt.
Det ubetydeligste Tvedt har gjort.
Og med Undtagelse af Hr. Hauge og
Fru Hammer, som var bra, kunde
ingen af Skuespillerne greie Lands-
maalet, saa det blir vist ingen morsom
Forestilling. Mandag skal jeg være paa
en Prøve til.
Var oppe hos Maleren Henrik
Lund med Garborg og saa paa Portrættet.
Til at være malet paa to Seancer er
det mærkelig godt; men lidt svagt
i Farve og Tegning synes jeg - 
 Lidts ubestemte
Linjer.
Hos Wentzels var jeg ogsaa opom.
W. vil ikke deltage i den frie
Udstilling
som aabnes
idag i Pile-
familie at ha haand om igrunden. Og jeg begynder 
at synes, det skal bli bra og "rolig" paa norsk, at bli
ordentlig gammel engang.
Mange hjertelige hilsener og glædelig jul igjen
din hengivne
Sigrid.
Lillehammer 22.dec. 1939.
Kjære Stina og Fredrik,
Takk for kortet idag – og gledelig jul og
godt nyttår trods alt; det ønsker jeg dere og 
barna, og alle mennesker. Skjønt det er kanske 
langt frem til bedre tider i verden endda – noe
skjer vel i sindene rundt om som likevel kan
føre til en sundere verden.
Signe og Sigge kommer hitop en stund,
og det gleder jeg mig til ialfald.
Mange hilsener til dere begge og barna
deres
Sigrid U.
111.
- En sommer fulgte Kaja mig til Telemarken,
 skulde være en seks ugerstid paa Bolkesjø for rigtig at
samle kræfter. Da hun efter et par dages forløb forlod
mig, var jeg meget trist og ensom, - det var jo ogsaa
en betydelig forandring fra vort brogede sommerliv, der-
hjemme blandt livlige og kjendte mennesker - at blive
overladt til sig selv alene blandt de alvorlige og stille
bønder deroppe. Tidligt var det paa aaret, saa fjeldene
var helt snebedækkede endda, - ingen turister før
senere. Efter et par dages "ensomt fængsel" begyndte
jeg da endelig at se mig om og nærme mig gaardens
folk, der var saa venlige og imødekommende som
vel muligt; og det var ikke saa vanskeligt endda
at finde gode venner iblandt dem. Især gamle
Ole Bolksjø selv - gid jeg dog havde gjemt hans in-
teressante og merkværdig velskrevne breve! - Men
der var alligevel noget, der manglede mig deroppe 
jeg savnede Kaja umaadelig! kunde jo umulig
tale med Marit og Bergit om alt, hvad der, laa mig
paa hjerte, endskjønt jeg saa ofte forsøgte de 
men de slog mig stadig af marken med: " 
kan og veit so mykje meire, ten me -" osv.
Pleicher Glacis 20, Würzburg
20-1-01.
Hr. Professor Wille.
Jeg haaber, De ikke tager
mig det ilde op, at jeg henven-
der mig til Dem for at faa et
godt raad. - Jeg har nemlig haab
om at kunne faa en plads
ved den zoologiske station i
Neapel i vaarferien, professor
Boveri vil gjøre hvad han
kan for at skaffe mig en, og
han raader mig ubetinget
til at reise derhen. Men nu
rækker naturligvis ikke mit
Høvringen Sell.
Gudbransdalen
29/8 06
Kjære Eilif.
Jeg er klar paa den kjedelighed, at dette vel kommer for
sent, for sent til at ha nogen nytte mer, jeg vil aligevel skrive.
Jeg hørte, at du tænkte paa at svigte som montør, maatte det ikke
være saa, thi altid kommer der, just naar vi tror, at nu vil det
gaa sin gode gang, en eller anden hindring. Nu havde du lat
lovet at ville være eventuelt montør, du blir stemt paa af alle,
de andre to faar faa stemmer, men nei heller ikke paa dette 
skulde vi kunne stole. Vi blir altid vildfarende faar under «den
gode hyrde», altid blir der noget ud af den art, altid. Dette er
min bestemte erfaring, du burde være dernede og du burde, naar
du har alles stemmer, kan du da gaa fra det?
Mit hode er træt, derfor kan jeg ikke skrive, ser du, du faar pine a 
forstaa mine daarlige bogstaver. Gid du enda kunde bestemme dig
for at reise derned, de andre to sammen vil ikke kunne hævd-
e sin specielle person sammen, snarere vilde en enkel af dem
greie det hele, naar han havde hele asvaret ansvaret, du og
Krogh Krohg, naar der skal være to, eller du og Eriksen, men
du maatte være den ene af dem eller helst alene.
Undskyld, at jeg synes, naar du har alles stemmer, har du pligten, 
hvis du ikke er fælt syg syg, mit alvor er det. Vi behøver din
give svar paa tiltale.
Endnu har jeg ikke faaet vide, hvor
meget der kom ind ved Studenternes
10 øres 17de Mai indsamling; men jeg har
gjort henvendelse og vænter hver dag
at faa beløbet. - Som i forrige breve
meddelt, har jeg lister til at tegne
bidrag paa under trykning, og skal
snart sende dem rundt.
Til 15de sender Antonie og
jeg Dig vore hjærteligste lyk-
ønskninger og hilsner. 
Din hengivne
Sigurd Hals.
12 Januar reiste Sigrid
Astrid, Kai og jeg. Kai
fulgte til Berlin. -
I Italien var vi til
26de April - mest i
Rom, hvor vi var sammen
med Bjørnsons, Kitty
Kielland, Andreas
Auberts, maleren Eie-
bakkes; en maaned
i Taormina paa Sicilien,
hvor mamas kusine
Marie Knudtzon, som
bor der, var mageløs venlig
med os. Til Florentz
fulgtes vi af frk
Ragnhild Sæhlie. 27
April kom Peter til
Paris. Riecks har
saavidt jeg ved. - Træffer du
mine Wienerinder ( Frau Lios
(Pseudonym for Erdödi?) eller
Frau Hildegard Stradal, geb.
Zweigelt, saa hils dem fra
mig og Tak dem fordi de
var Jordemødre for min
unge Begeistring i Bayreuth.
Nu Afsted med Toget!
Hils Nina kjærligst og vær
ogsaa selv kjærligst hilset
fra os Begge!
Din
Frants.
Endnu en gang Tak for Melodierne!
Var Du virkelig saa hjulpen med
Afskrivningen, at du ikke vil ha (laane!)
Originalen ned? Læs endelig nok engang
Korrektur! Farvel! Din 
Frants.
Kjære ven!
Vedlagt sendes Dig et
slags betænkning af Erslew
over vilkaarene for udgivelsen
af Danmarks historie. Ta-
ranger beder om, naar Du
har seet paa det, at maatte
faa det tilbage. Mig synes
den grund til at sige: vestigia
terrent.
Din
E. Hg.
24/1.
23/XII Vaarsol og vaarhimmel
og vaartanker. Eileg
og gutterne kom om
formiddage til middag -
Riecks var her og hjælp mig
at pakke.
24/XII Alex kom med middags-
toget. Don og jeg var om
formiddagen hos Nils Stang,
paa Lundestad og Knivsø. -
Kathrine var indom her ved
middagstider - oplivet og glad
over sine juleindkjøb. -
Om aftenen som vanligt
lidt mer stille kanske.
Og ingen "alkohol" til
folkene, pågrund af Kullbergs
indtrædelse i afholdsforening.
tynger mig dagli mere, idet jeg
sidder her paa kontoret. Jeg
skal endnu tilføie, at det selv-
følgelig er en ren sjeldenhed, at
jeg kan komme til  at over-
være eller bese, hvad der specielt
burde sees eller høres af mig.
Thi naar man daglig gjør regning
paa min regelmæssige tjeneste
i kontoret i omkr. 5 timer og vir-
kelig ogsaa har daglig brug for mig,
gaar det jo ikke an at bede om
orlov for at overvære retsforhand-
linger, bese fængsler, sidde i na-
tionalforsamlingen, paahøre of-
fentlige møder o. desl.
Jeg kunde endnu supplere
disse betragtninger med adskillige
Psykiatrisk Klinik, 25/1. 46.
Hr. Politifuldmektigen
Grimstad
Til Rapporten om Beslag av mine Brever av 11/12. 45.
1. Hvem er Helgel Baalsrud? Har jeg svart saa har det vært avfeiende.
2, 3 og 4. Har vel bare lest disse Brever og kastet dem.
5 og 6. Hvad Blich har at gjøre her forstaar jeg ikke. Politiet i Grimstad har
jo selv skriftlig meldt mig at Saken var henlagt. Politikammeret i Arendal
har hele Saken liggende.
7. Jeg har vel bare rotet dette paa et Papir - som jeg rotet saa mange andre
"Konsepter" og ikke sendte. Jeg har aldrig sendt Dr. Goebbels noget Brev.
Men jeg burde ha gjort det. Jeg burde takket ham fordi Fru Goebbels en
Gang viste mig sine 6 Smaapiker og 1 Gut, de vakreste Børn jeg har set!
De var fra 3 Aar og opover i tæt Følge.
8. Jeg prøvet at rable ned litt fra Møtet med Hitler til Bruk for mig selv naar
jeg kom hjem. Men det blev ikke til noget, jeg blev hele Tiden forstyrret.
9. Det lyder merkelig. Har jeg skrevet til denne Reichsminister om
Volksaufklaring og Propaganda og saa fat "Svar fra denne"? Det
vilde ikke ligne mig, og jeg tror det er noget Tøv.
10. Den rene Komik! Vesla er mit Stedbarn (min første Kones Datter)
bosat i Wien, 40-50 Aar nu. Hun kom til Hotellet og vilde treffe mig,
jeg hadde ikke set hende siden hun var en liten Pike. Marie og Elisabeth
var hendes 2 Døtre, omkring 20 Aar. De gav mig mange Fotografier
av sig og Bøker.
11. Jeg husker dette Brev, jeg gjorde mig Flit med at skrive det. Det gjaldt
for mig til at faa Rikspressechefen til at forstaa
at
Hitlers første Svar til
mig fik ikke jeg høre før bakefter. Jeg spurte: Om han holdt fast ved
forfærdelig Reiselyst, saaat det har
hændt, at jeg styrtet ind i Stuen,
omfavnet Marie, og foreslaaet at
vi med engang sætter Kursen mod
Syden. Lyksalige Vanvidsstemninger!
17/12
Længere kom jeg ikke iggaar, thi der kom
Folk paa Kontoret. Imidlertid kom
ogsaa Rabe og bragte mig Din Hil-
sen fra Brüssel. Nei, kjære Edvard,
Du kan være ganske rolig, - jeg har
tvertimod selv gaaet med Skrupler
over, at jeg paa saa lang Tid ikke har
skrevet til Dig, - men jeg har havt me-
get Arbeide og Dagene flyr saa fort.
Og saa har jeg trøstet mig med,
at du nok forstaar dette, og at
Du ved, at du er i mine Tanker alli-
gevel. Og er der Nogen, der skulde
forstaa, at det har været dig umu-
ligt at skrive, saaledes som du
har været optaget, saa maatte det
vel være mig. Nu fik jeg ogsaa din
16 Hotel de Sèze, Addresse hos Rabe.
rue de Sèze.
10/1. 36.
Kjære Tore,
dette var simpelthen skrevet utenpaa
til mig. Det var lagt i en Rull av 6 brukte
store Trækpapir - som jeg bare lægger i Ovnen.
Jeg har læst dette, han har været godt paa 'n.
Men det var ikke saa galt at faa "Fredsvennens"
Rulleblad - kan du bede Gulbransson om det?
At han altsaa faar det avsendt til mig. Si at
jeg bad dig. For jeg har faat en svær Sending om
Papirer om at Komitéen i England og de andre
Lande vil søke om Fredsprisen for Fyren til næste
Aar. Fortæl det ogsaa.
Kjære Tore, Tak for Brevet dit, det var
godt at faa i disse Dager. Jeg kunde ha prøvet
at arbeide nu, men jeg er saa oprevet. Og
nu kan det hænde jeg maa til Berlin og avløse
Mama. Ellinor er visst uforandret og vil ikke
stoppe med sin Galskap, hun har laant - foruten
alt jeg Gang paa Gang har sendt - 400 Mark. Jeg
greier snart ikke uten at laane paa Aktierne.
Men det værste er jo at hun spolerer sin hele Kariere.
Trist altsammen. Jeg styrer hende ikke.
Papa
Nu blir det vel ikke saa snart jeg kommer 
sydover igjen heller. Til vaaren maa jeg jo reise til Stockholm, 
naar jeg skal avlevere min fostersøn til hans forældre – tænk 
om det kunde træffe saan at Dea samtidig var i Stockholm! 
Skjønt jeg naturligvis hellere vilde set hende i hendes hjem 
og faat se hendes børn, og saa gjerne som jeg ogsaa vilde 
faat leilighet til at hilse ogsaa paa Dem, kjære frue. Det 
var saa pent av Dem at sende mig en hilsen.
Med de bedste hilsener til Dem og alle Deres, og
ønsket om en glædelig jul og godt nytaar
Deres hengivne
Sigrid Undset Svarstad.
verst og alt like fælt.
–Silde om en kveld. Thedamen kom, hadde med en deilig liten
brordatter paa 4 aar som fik Peimand til at trampe, trasse, gjøre
rundkast, bokse i øst og vest og svare mig som en utsøkt pøbbel, mens
de store øinene hans skjelte bakover til den lille forfærdede Eva.
Han begynder at reagere paa kvinden nu; jeg har set det heroppe
etpar ganger før og. Det er noksaa pussig – foreløbig arter det sig altsaa 
som opvisninger i uskikkelighet og vildskap, naar en liten pike er tilstede. 
Stakkars lille Mosse – de var akkurat like gamle. Og saa var Karen og Eva oppe 
og saa paa jeg stelte Hans; den lille piken stod storøiet og saa paa,
og plutselig listet hun bort og kysset ham paa begge knærne. Mosse

er forresten også henrykt over Lillebror; især vil hun endelig trække
vaatter og luer paa ham; vi maa passe paa hun ikke blir alene med
ham, endda hun later til at ha instinkt for at der ikke maa
tas haardt paa den vesle.
Ellers var det ikke saa morsomme nyheter. Karen er meget oppe
hos Signe og forholdet mellem mama og de unge er og blir pinlig
daarlig, Signe er utslitt og tvillingerne ser efter Karens utsagn ut som 
«arbeiderbolig» – d.v.s. i klærne; de strutter av sundhet og livskraft. 
At Signe er ussel, det saa jeg selv. Hun var heroppe forrige søndag,
kom lørdag aften sent og reiste om eftermiddagen. Hun har kontor
post og kan ikke ta sig fri en dag, ungerne er urolige om natten,
manden overanstrengt og nervøs og piken ikke flink. Hun saa
elendig ut og jeg er svært ulykkelig over det. Heldigvis, hun sa,
Svarstad hadde det godt og at hun hadde ikke indtryk av at han
 led noget med at leve slik paa sigøinermaner med alle ungerne.
24/9 Reiste til Halden i kronprinsens vogn.
Vondt å se Aeaitlias sorg. Hun gråter så
stille - tårene bare kommen ind over det
blekee anseklet -: så behersket selv i fortålelsen.
Alle hennes livs opsvinger er dempete.
Vi blev nesten 3 uker i skogen og jeg
blev bedre derinde. Men er ennå nedsatt -
sommerne har vært for stri. Er nervøs for 
denne skarpe "så" boken min også. Men
gla til, at jeg har fått sagt den ut - . 
Svært lite fugl og mye kråke og rev i skogen.
Johan skjøt ikke mer enn fem fugl i dethele!
Og det er ramaskrik i alle aviser om det 
dårlige utbytte av rypejakten og krav på 
totalfredning, som Johan er villt imot. -
På verftet bestilling på en 10 og en 
8 meter - så nå tror vi, det skal gå igjen! 
I Amerika tapte Magnus Konow med 
"Nora" - litt sørgelig for konstruktøren,
som vel hadde trengt den oprundingen.
Eller er det spenningen i Europa,
som fyller dagene her med spenning også.
Nordgaard Pensionat
21/9- 1926.
Kjære Asta.
Jeg har hat det Haab at kun-
ne være hjemkommen til Ate-
lieret den 22de. Ser nu, at jeg Bil-
ledet neppe blir færdigt denne
Sommer; men arbeider allikevet
nidere
saalænge jeg kan, indtil Aars-
tidens Hindringer stanser
mig. - Vil Du være saa snil
at levere Frk Jensen de 70
fra mig
Kr, som jeg herved sender?
Det er, som Du vet, min Gjæld
til hende. Hendes Løn fra
22 Juli til 22 Sept. To Gange
35, altsaa 70 Kr, to Maaneder
Løn a 25 Kr. - Endnu vet
jeg ikke sikkert, naar jeg kom-
mer, blir her ialfald ikke mer
end denne Maaned ut. Her
er endnu ikke Koldt, og Pensio-
natet er fremdeles udmærket.
Med hjertelig Hilsen og Tak for
Hjælp. Din hengivne H
59
så ødelagt av høsulyst, at det var ille 
å høre på ham. Totalt søvnløs - "der
ligger jeg og spekulerer ut alle de måter,
en kan dø på, og selv de frykteligste
lokker mig." Fortalte også det sel-
somme, at han har fadervår, som 
sovemiddel! "Og det beviser jo, skjønner 
du, at jeg er helt fri for alle religiøse 
forestillinger, ellers vilde jeg ikke gjøre det! 
Jeg husker barnepikene, som bad mig
i søvn med den bønnen." Han
snakket også inntrengende til mig om
humbugen ved å tro; intet, som
forstanden ikke kjenner årsaken
til, er verdig et menneskes spekulas- 
sjon. "Evigheten, det mystiske er jo
her." sa han og la hånden på pannen. 
Javel. Men det er!
Han har lagt bort sitt skue-
spill - om den evinnelige trekanten -
og arbeider nå på en stor politisk
brosjyre. Men lite trenet som
han er i politisk tenkning går
Til
Hr. Edvard Grieg!
Jeg har set igjennem partiet,
men da jeg finder det både utaknem-
meligt og vanskeligt, vil jeg nødig
synge det. Musikforeningen kan
ikke tage det ilde op, da jeg hidin-
til har assisteret på de fleste af
de konserter, den har givet, og så
ledes kanske vist mig altfor vel
villig. Jeg håber også, at de
undskylder mig
Deres ærbødige
Hilda Holmen.
Billedhugger Gustav Vigeland
Maridalsveien 17.
Kristiania
paa. "EdderKoppen". Det gaar nu ialfald
med Liv og Fart. Saa gaar det altsaa
løs imorgen Aften. Huttetu!
Modtaget Kr. 320,64 idag for den
svenske Oversættelse af "Kvinden". Alb.
Ranft, Dirktør for "Svenska Teatern"
skriver og beder mig sende sig
Edderkoppen
Det har jeg selvfølgelig strax gjort.
Hr. Halvdan Christensen har
været saa snil at gjennemlæse
min Omarbeidelse af "Vaar" - nu
"Det unge Norge". Han var til
min store Glæde svært grebet af
det og vilde gjerne spille Hovedrollen.
Han lovede at gaa til Bjørnson
med det og snakke med ham.
I "Edderkoppen" er der strøget
meget; men Bjørnson mener det er
ærgerligt at Bogen er trykt, før Stykket
er nu "saa meget bedre". Han er
stolt at sit Arangement i fjerde
Akt, hvor han rumsteret, saa jeg havde
vanskelig for at kjende Stykket igjen.
2
fra Dem, - og da vidste jeg jo, at det var gjort i
bedste hensigt; - (jeg tænkte mig muligheden af, at
departementet kanske gjorde vanskeligheder, fordi
det blev saa længe, førend jeg brukte stipendiet, og at
De da gjorde dette for at redde pengene for mig.) -
Jeg erindrede imidlertid, at jeg havde sagt til Dem
ifjor sommer, at jeg tænkte at omsætte pengene i pese-
tas, naar kursen kom ned til omkring 80, - (et punkt
som pesetaen ved hver svingning har pleiet at standse
en tid ved), ifjor vaar var den nede i 71- og gik da tilbake
op til 80, hvor den atter standsede en tid, - der staar den
for øieblikket men er synkende. Jeg taper altsaa nu
ca. 16 % paa, at pengene ved nytaar blev omsat i pesetas;
men værst var det, at jeg nu ikke fik bruke dem, - da jeg
jo intet havde til "starten"; naar alle pengen stod i
Spanien. Naar jeg tænkte over dette, fandt jeg ud, at det
neppe kunde være efter Deres ordre, - og jeg har derfor
ikke endnu sendt Bergens privatbank nogen "erkjendelse", -
jeg vilde vente med dette, til jeg fik et par ord fra Dem,
om banken egenmægtig havde gjort dette; - jeg nævnte
vistnok for banken, at jeg agtede at
la
pengene omsætte i pe-
setas, naar pesetaen gik ned, - og jeg forespurgte en gang i høst,
om der var synkende tendens - og fik saa kurslisten for et læn-
gere tidsrum. Jeg har en fætter i Spanien, og han sa ifjor,
ft. Steinkjer 17. juli 1934
Kjære Fredrik Paasche, 
takk for brevet dit forleden! Dette mest
for at si dig - du vet, Ernst Thrasolt, den tyske digterpresten,
skriver og fortæller (i brev datert 2. juli!) at nogen av hans 
venner har "stiftet" ham midler til en Norgestur, og at han 
da bl.a. vilde besøke mig. Saa hvis nu bare ikke denne 
Nordlandsreisen min gjør det uforenlig med hans program
kommer han vel til Lillehammer. Jeg kunde tænke mig at
du vilde ha interesse av at møte ham – isaafald send et kort
til min Lillehammeradresse saa skal jeg ringe op. Huse Stina
og dig kan jeg desværre ikke tilby, naar jeg alt har en gjest
men ellers skal jeg giøre hvad jeg kan for at dere skal faa
det hyggelig.
Jeg har hat en herlig tur – ikke længer nord end 
ind Lyngenfjord, men ut og ind med lokalbaate, og biler en hel 
del. Imorgen reiser jeg til Trondhjem med Indherredsbaaten og
Bergen 6te Mai 1903.
Morgen.
Kjære Edvard!
Nei idag skal Dispachøren og Lig-
ningssekretæren vente, indtil jeg
har faaet den første stund af Da-
gen med Dig. Ellers gaar det
som sædvanlig. Jeg kommer ind
i Dagens Hvirvel, og saa Farvel
Fred!
Tak for Pariserbrevet! Ja det
blev en Oplevelse! Jeg synes,
Du klarte Dig godt i Sjøgangen!
Men "Gudbevaremigvel", hvor Folk
kan bære sig ad! Konserten i Salle
Pleyel har vel været en ublan-
det Glæde. Spilte ikke Johan-
nes Wolf dennegang C-Moll
rigtig vakkert? Her i Bergen,
især en Aften paa Næsset, spilte
han den paa en Maade, som jeg
aldrig glemmer, med fuld
om noget andet heller, da dette for tiden an-
strænger hende så meget.
Det glæder mig særdeles at du dernede
arbejder ufortrødent på din bog. Hvem véd
om du ikke bringer manuskriptet i fuldt
færdig stand med tilbage? Jeg har to gan-
ge talt med John Lund om den påtænkte hen-
vendelse til stortinget. Det er hans og Qvams
mening at professorer og måske også andre
bør være med at underskrive forslaget. Men
jeg må give dem ret i at det vilde være util-
rådeligt at foretage noget skridt på det nuvæ-
rende tidspunkt. Det vilde ikke nu være mu-
ligt at skaffe gehør for nogetsomhelst andet end
de storpolitiske sager. Inden de forskellige
venstregrupper, og inde i disse, råder der den
heilloseste forvirring og splittelse. Appana-
gerne bliver sandsynligvis bevilgede. Men
hvilket ministerium der sidder om 14 dage,
det er der nok ingen, som véd. Og derom drejer
14. IX. 23
Vallebugten
Kjære Aanrud
i gaarkveld hadde
jeg slik en god stund sam-
men med Dem og Jokarerne, 
at jeg i dag vil begynde med
en liten morgenandakt til 
Deres ære. Det er en fri og
god og ekte bok! Jeg lærte
meget om Norge, jeg ikke før
visste - og jeg lærte litt mer 
om folk og fæ av det, jeg
nok vet, men som et
Novem 14de
En trabel Dag, vi har Slagtet, og dette
skaffer bestandig Arbejde. – Ikke nogen
videre Fremmed. – Sorgfuld er jeg igjen
Aften, dog fæster jeg en haabende Tillid til
Fremtiden, hvis mit Hjertens Ønske maatte
blive Opfyldt. –
Du Støtte for mit svage Hjerte
O Haab lad mig ej tabe dig
Bliv hos mig i hver Modgangs Smerte
At finde Roe og Trøst hos dig. –
Novem 16de
Fornøjet er denne Dag ilet hen, jeg har
været i et godt Humeur, og derved
har jeg Glæde nok, thi et muntert
Sind, gjør altid Livet let. – Tilfreds.
Novem 16de
Ogsaa en Dag, som har været lykkelig
for mig: formedelst mit gode Humeur.
Kulden er nu strengere, og giver os
Haab om at beholde Føret. – Jeg e
ender i Aften med et trøstigt Hjerte
og indeslutter alle mine kjere, i mine
Tanker, der tilbagekalder saa mangen
skjøn Tid i min Sjel. –
København V., 15 Decbr. 1900.
Da jeg saa Andreas Auberts navn under
en anmeldelse af Chr. Kroghs store billede
glædede jeg mig over, at nu vi udenbys boende
ogsaa skulde faa et indtryk kunstnerisk af
Naar han saa har talt dette