MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
mig overtale, for om Dagen tror jeg
at jeg kan gjøre hvad det
skal
være. Det er
om Natten jeg ligger vaaken og føler
at jeg ikke duer til Strabadser.
Allikevel, da jeg hørte, at Oluf ikke
var bedre, kanske daarligere end
jeg og desuten ikke vidste om, at
han var Suppleant, gik jeg iforgaars
med Thiis til Bennett og bestilte
Billet, gjorde Indkjøp og forberedte
mig saagodt jeg kunde til Reisen.
Men om Natten laa jeg vaaken i
et Hav af Sved og skjønte, at jeg hel-
ler ikke for de Andres Skyld kun-
de indlate mig hverken paa Rei-
sen eller Arbeidet. Derfor tok jeg ende-
lig min Beslutning, afbestilte
Biletten og telefonerne til Thiis, at
jeg var for syk til at reise. Igaar
sov jeg næsten hele Eftermid-
dagen og det er ingen Tvil i mit
Sind om, at det vilde være uforsvar-
ligt af mig at reise. Men nu
er jeg skrækkelig bedrøvet for Olufs
Skyld for han er langtfra frisk, og
jeg tok den overilede Billet, for at
han ikke skulde tvinges til at rei-
se. Saken er den, at det vilde
til Dig at faa sagen ordnet i
overensstemelse med dine ud=
talelser i diverse breve og i den
mellem os oprettede kontrakt,
hvoraf vedl. følger et explr. -
Det er ikke muligt for os at
stoppe det af Forberg og Augener
saagodtsom fuldføre arbeide.
Og hvilke summer vilde det ik-
ke komme til at koste. Den
ene proces afløse den anden, og
hvem der tilslut kom til at be
tale fornøielsen, staar vel klart
for Dig efterat have gjennem=
læst det foren anførte. Det er
derfor absolut nødvændig, at
Du formaar C. F. Peters til at
trække sin fordring tilbage. Det
er ingen her udenfor firmaet
der kjender det ringeste til
Don var indom Skoning
fos og gav ondt fra sig 
til Gottfred fordi han
ikke fandt Sliberiet saa
ordentligt og massen saa 
ren som den kunde
være det. - Johan 
længe hos mig - talte
om det barn, Julie venter
til høsten - om skilsmissen
som de stadig og altid taler
om; - han var ulykkelig.
Julie er ulykkelig og jeg
ender vel ogsaa med at
blive ulykkelig; det er
ligesom jeg drages ind i 
noget, jeg ikke vil. Men
saalænge "klippemanden" staar 
hos mig, saalænge ved jeg
mig tryg. -
2
de 17000 i Danielsens Regnskap. Det kan ikke
nytte at prate om en "Utskiftning" først, Herregud
hun gaar nu og venter og har ventet i Maaneder.
5. Tilslut: Ved Deres siste Henvendelse til Grieg fastholdt
han jo at han vilde se Utlandets Dom. Men hvad saa
naar det rakner op med Prosjektet baade i Sverige
og Danmark? Hvilke andre - og enda fjernere Ut-
lande er det Tale om?
- - -
Altsammen forvirrer mig. Jeg burde faa
Hvile nu.
Deres ærbødige KH
klædte Unge om det vældige Langbord
tog sig prægtigt ud i den dæmpede
Belysning. (Lys i gammeldagse
Jemkandelabre)
bare
ausigterna
og Figurer om Bordet var helt belyst;
Stuen  med Resten af Gjæsterne
laa i næsten helt Mørke. Fru
Edle Sjødt, og Fru Nissen og jeg var
paa Turen derhen indom Studenter-
Roklubbens
basar,
Fæstningen Port arthur;
der var ikke overvættes mange Folk;
men de elskværdige og kjække unge
Værter gjorde alt for at holde Stemningen
oppe. Første Aften tjente de nok bra;
men siden vel neppe synderligt. De deler
dog Skjæbne med næsten alle de øvrige
Friluftsetablissementer i denne  kalde
Tid. - Fik igaar atter en Bunke
Anmeldelser af "Kvinden", mest
trærne var lubne og tætte i kronerne for længe siden.
I det hele, at der ingenting er igjen av Vestre
Aker, for det er der ikke – ikke stort ialfald.
Jeg er gla for planen om at kjøpe ind det
som er igjen av kollen, men tror De, der blir
noget av det? Nu jeg er begyndt kunde jeg 
ha lyst at skrive og skrive –. Men er det
ikke tegn paa man begynder at bli gammel,
tro? Sommetider synes jeg, jeg er rent forskræk -
kelig gammel. Jeg hadde brev – i anledning Vette-
kolstykket mit – fra en mand, som nu er anset 
læge, har et navn o.s.v. Han mindet mig om
en hvitveistur ved Gaustabækken, da han 
hadde rullet overende i lersolen og jeg og en
stor smaapike til klædde av ham, vasket
hans bukser og bluse i bækken og tørket det
i solen, mens han sat til spot og spe i mit
på slottet Liebenstein, hvor jeg
tilbragte en særdeles behage-
lig tid og ved min afrejse dekore-
redes med den Sachsen-Ernestinske
husorden. Til Wien, hvor «Hær-
mændene» nu skal opføres på
Burgtheatret, har jeg ligeledes
erholdt officiel indbydelse, og
ligeså til Schwerin, hvor «Kongs-
emnerne» skal spilles. Ved
theatrene i Dresden og Leipzig
er «Hærmændene» også under
indstudering og i München
spilles det fremdeles med stort
bifald. Ved alle theatre i Tysk-
land og Østerrig er honoraret
10 % af nbruttoindtægten af hver op-
førelse i forfatterens levetid og
det samme til arvingerne i de
første 15 år efter hans død. Du
ser altså at det lønner sig at
skrive for scenen her. Jeg
20/12 Kom jeg hjem med
første tog, Johan ogsaa,
han i møde i brugseierforn.
Papa kom om aftenen.
Vaarveir. Don ufærdige
møder anl. saug-
brugsforn.s bryggegreier.
21/12 Julekav. Men jeg
havde igaar breve fra
Bjørnson og fra Nils
Collett Vogt i anl.
min lille dings "venner"
i Samtiden. Saa
underlig, at den skal
bli som et slags gjen-
nembrud. Men jeg er
meget lykkelig.
28/6 Et fælt selskab om
kvelden af Gløersner
og Riecker.
29/6 En god stille soldag.
I Verdens Gang breve om
kjærlighed fra Ibsen (50 aar)
til en liden Wiener-dame (20 aar)
Et tu, Brute!
Desuden har jeg sluttet
bogen om af Stepniak med 
hjerteklap. Desuden læst
korrektur paa min egen - uden. -
Og vi snakker med
W. om Ibsen
apropos hans mærkværdige
breve til frk. Bardach
og om socialis-
me, om Kjærlighedens Tragedie 
- og om dens komedier.
30/6 Koldt, regn med hagl
det er jo ikke noget at snakke
om, da komiteens formand
oplyste mig om, at det var med
Griegs consens Grøndahl har
overtaget den; og den kommer
jo forsåvidt i gode hænder, og
jeg har det ikke med at furte.
Derimod er "Dovregubben" meget
furten, da sangkoret "Ossian"
ikke konner til at optræde.
Han er nu forresten blit rent
umulig stor, og næmlig tror jeg
nu, da han har havt et kolos-
salt prekuniært udbytte af
sine folkeviseaftner, han synes,
at denne klode egentlig er
temmelig liden. Forhåbentlig
vil der på en anden klode
blive sørget for, at ingen andre
findes, ja naturligvis med
undtagelse af Molly og frk.
Michelsen. Det er nu alligevel
nogel morsomt, grotesk
komisk ved det hele, som for
Herr Bomhoff!
Vedlagte Adgangskort, der gjælder till
imorgen (Mandag) er till Tjeneste saafremt
De maatte ønske at benytte det.
Søndag, 18de April 1869.-
ikke brydde sig noget om
disse børnesange, da de er
saa specielt norske, at Du
anser dem for ikke at blive
gangbare i Tyskland, af
hvilken grund Du heller ik-
ke betænkte Dig paa at sælge
dem for alle lande til Brødrene
Hals. Bed saa Peters, at han
gjør en undtagelse for dette
heftes skyld, og trækker sig
tilbage lige overfor os. - Gjør
Peters ikke det, maa Du anmode
ham om at henvende sig til
Forberg og Augener, og faa disse
2 firmaer til at overlade ham
eiendomsretten for de lande,
hvortil vi har solgt disse her
rer retten. At vi skriver til
disse 2 firmaer nytter ikke
P.S. Da sagen haster anmodes De, i tilfælde
Deres tid ikke tillader Dem personlig at under-
tegne, at bemyndige mig til at paaføre Deres
navn.
Adr Den tekniske skole hersteds
Dr. Elling Holst
Hvad det angaar, at jeg skulde
holde juleferie i Stokholm, saa vilde
det nok være meget hyggeligt; men
jeg tror ikke jeg kan tænke paa
det. - Dels blir jeg noksaa fattig nu
udover, da jeg tar halvparten af hus-
holdningen paa min kappe; og dels
tror jeg heller jeg bør være hjemme for
hjemmets skyld, og - sidst men ikke
mindst - er jeg saavidt træt, at jeg
bare længes efter komme i ordnede
forhold, og ikke have nogen planer
eller tanker udenfor mit arbeide.
Sølvtøiet kan du vel faa en gang alli-
gevel. - Det vil vel ogsaa interessere
dig at høre, at du, efter Conrads og
min udregning idag, faar i kontanter
kr. 1555,41., som blir sendt dig som
bankanvisning. Snart skal jeg sende
en pakke med tryksager, nemlig gruppe-
billedet og nogle smaaskrifter af far, - og des-
uden et par bøger, som vistnok tilhører Vilhelm.
Han saa ud som om en ulmende mistanke for
igjennem ham, at du med det hele stipendium vilde
absentere dig til Maanen eller et andet sted, hvorfra
kirkedepartementets kontor skole- og undervisningsvæ-
senet vilde have besvær med at faa din indberet-
ning. Tænk altsaa aldrig oftere paa saadan
dristighed, M. Gr! Naar det halve aar er forløbet
skal jeg, hvis du skriver derom, gjerne have resten.
Forøvrigt ere tiderne her lige artige som
andetsteds. Valgene til de næste storthing ere nu
næsten færdige, og de senere af dem ere gaaede
de liberale meget imod. Bentsen i Kragerø, Bjørns-
gaard i Risør og Viborg i Brevig ere
nu sidst
blevne byttede
om med konservative mænd og af samtlige byre-
præsentanter er der nu kun Flor fra Kristiansund
og Danielsen fra Bergen, der kunne henregnes
til Sverdrups politiske parti. Motzfeldt har ved valget
i Jarlsberg hældigen modarbeidet Enges valg, og synes
endelig at have brudt med Sverdrup. Man formoder,
at han vil danne et centrumsparti, hvortil der
maa siges at findes mange gode elementer.
Endogsaa amter som Nedenæs har sendt folk,
der efter deres udtalelser at dømme nærme sig
centrum. Vi kunne derfor haabe at gaa en
gyntske altid at holde en Udvei aa-
ben bag, og at det rette i høiere
Forstand vilde være at følge trøstigt
den Vei, som Bevidstheden udpeger
for Din inderste Trang og for Din Livs-
gjerning. Vel at mærke, naar denne
Vei falder sammen med de Hen-
syn, som maa tages til Din Hel-
bred. Thi denne blir dog det aller-
første, conditio sine qua non. Alle
andre Hensyn, hvor dyrebare de ere,
maa vige for de største. Om Du
nu maatte sælge Troldhaugen eller
vente dermed, det er vel et Spørgsmaal.
Det sandsynlige er vel, at Du, saa
saart det maatte falde baade
for Dig og for mig, maatte tage
dette Skridt, hvis Du Kjøber Eiendom.
Nu - Livsvilkaarene vexler, og viser
det sig, at Troldhaugen maa offres,
for at Du skal opnaa Velsignel-
sen af et eget Hjem, ja saa faar
vel Offeret bringes. Sker dette
26. mai 1932.
Kjære Stina,
Egentlig skulde du hat det indlagte kortet 
fra reisen, men det var isøndags at vi var i Kungelf, og
saa regnet det og vi kjørte til Grebbestad og laa paa en
gjestgivergaard hvor penneskaftene ikke indbød til at 
ta i. Jeg har bl.a. set paa badesteder i Sverige, forstaar 
du, for nu er jeg lei av at ha gigt eller rheumatisme eller
hvad det kan være. Nu er ulykken bare at jeg har fundet 
altfor mange at vælge imellem, men det blir vel.
Mange tak for hilsener og for boken som
jeg glæder mig til at se paa, naar jeg faar tid – men
naar bli det? Nu setter jeg til op over ørerne i post 
igjen!
Gratulerer dig ogsåa med at Fredrik har faat
literaturhistorien ut av huset. Jeg saa et billede av
ham, i Morgenbladet var det vist, ikke uten skadefryd;
det er da ikke bare mig som blir seende taapelig ut 
paa avisbilleder!
Mange hilsener til Eva og dig
fra din hengivne
Sigrid Undset.
Tak for sidst skulde jeg sagt først! Nu er haven deres 
vel deilig?
til Indlagt "ugifte mødre". Formaalet
er godt; men de stakkars Dansere
har været saa misbrugt i det senere
at jeg tviler paa det gaar. Bondeungdoms
laget skal jo ogsaa ha en Tilstelning
snart.
Præsten Hognestad og Frue var ogsaa
i Gildet i gaar. I hele Dag Frost og
klart Solskin.
24.11.03
x Frost og Klarveir. Stille Arbeids-
dag. G. har nu endelig tat fat
paa sit store arbeide igjen. Det
har hvilet længe nu. Mindst 3/4 aar.
I Sommer gik Tiden med til Edda-
oversættelse og ifjor vinter var han saa
meget syg. Han er  et andet mænne-
ske nu. Lad mig banke i Bordet.
nu har jeg stegt munker til "Overlæreren
vaar" .. Han kommer anden hver mandag
Kl. 4 til Kaffe og saa
da
har vi altid en
at Julie skal ha tilbage
alt hvad hun har bragt. - 
Det er ret. -
11/8 og 12/8 Hos Kr.
om form - han er
daarlig, taler lidt, mest
ubevidst. Stadig folk
her til loves tennis.
13/8 Høst. Johan og
Otto Bødtker ger Nils Stang,
Torleif Schultz tennis her.
Don og jeg gik om aftenen
til Kr., hvor jeg var ogsaa
hele form.
14/8 Om natten ringte
det op fra Fridheim,
at Kr. var daarlig. Da vi
kom did, var krisen
over - et slags kvælnings-
sikkert af Erfaring de Smaating, man beholder i sit Eje,
Nogle lukker naa ind i sin Skrivebordsskuffe og viser
dem ikke til nogen, andre morer det at omtale og
præsentere ved alle Llejligheder. De forstaar, at
Nissens Klaverspil for mig er lidt af en Helligdom,
mens Grøndahls Bravur egner sig til at ligge
fremme paa skrivebordet.
Undskyld, at jeg er bleven vidtløftig og bliv
ikke vred over mine Brev=Fantasier. men
jeg betragter Dem jo som en ældre Ven, til
hvem jeg kan udtale mig frit uden at blive
misforstaaet.
Vi vil eller komme til at savne Dem
og Fru Nina i Vinter. Maaske tager
De dog en anden Bestemmelse og glæder
alle Deres Venner med et Besøg.
Med de venligste Hilsener til Dem
er jeg
Deres hengivne
Robert Henriques
Bergen den 21de Mai 1872.
Min kjære Edvard!
Tiden løber, og det med
Kjæmpeskridt, og inden jeg veed deraf
er Du borte fra Christiania; det er vel
derfor bedst jeg søger at faae et Brev
afsted til Dig jo før jo heller. Jeg er just
ikke særdeles oplagt idag, men jeg har
nu en liden Stund inden jeg begiver
mig opover, og den veed jeg ikke at gjøre
bedre Brug af, end ved at underholde
mig med Dig. Tak for det sidste Brev
Du siger deri "lykkelige Mennesker,
I som kunne drage til Landaas". Mon
Du ogsaa vilde have sagt det om du 
overstaaet, jeg maa
betvivle det, men ikke at Du vilde have
følt Dig yderst ulykkelig om Du havde
varit med os der. Jeg maa oprigtig
bekjende at jeg ikke veed at have op-
levet to saa lange Dage deroppe som
disse vare, og fyre i Ovnen maatte vi
den hele Dag tiltrods for at Solen lod
sig se af og til, saadan Complet Vinter
har vi havt i Pintsen, og det ovenpaa
18 Graders Varme. Førstedag var jeg ikke
udenom Huset førend kl.4, da var det Op-
formaaer. Troer De at en Anbefaling skulde
være ønskelig ligeover for Herr Weber i Leipzig
eller ligeoverfor Deres eventuelle Forlægger, saa
skulde jeg sørge for at erholde en saadan
fra den her boende berømte Literaturhistoriker
Hofrath Grässe samt fra den preussiske Ge-
neral v. Schweinitz, der har rejst i Norge,
og som med den mest levende Interesse
omfatter alt hvad der er norsk; han boer her
i Dresden og har gjentagende Gange tillbudt
mig at være till Tjeneste i alt hvad han
formaaer.
Dette Brev vil forhaabentlig træffe
Dem i Cassel. I Forventning om snart at
modtage Manuscriptet tegner jeg mig
Deres hengivne og forbundne
Henrik Ibsen.
26.5.1926.
Kjære Ingeborg,
jeg skulde netop til at skrive til dig og takke for 
esdragon busken, da jeg fik dit brev imorges. Nei saamen om jeg synes, 
Gjesdahl er noe at ta notis av. At det av og til maa ramle litt borte 
i denne oldsakssamlingen av radikale ideer fra vor barndom, «Dagbladet» 
kaldet, er da rimelig - det er bare rart det ikke ramler mere og oftere,
men det kan vel komme endda!
Esdragonen er nu kommet paa plass i haven - jeg haaber
den skal like sig der. Det er igrunden merkelig at folk har den saa litet
herhjemme, saa godt som den gjør overalt. – Jeg holdt paa i kjøkkenhaven, 
hele gaar eftermiddags, la erter og bønner. Iaften skal jeg lægge «valske bønner»
– du vet de store grove som er noe av det bedste jeg vet, tillaget paa italiensk 
med litt røket flesk og løk og tomatsauce over, kokt i vandbad i ovnen. 
Det var morsomt at du læser "Akershus til Akropolis."
Har du læst Bjerknes' bok om sin far? Det var rigtige mænder, mændene 
av de generationerne ved universitetet.  P.A. Munch vil jeg altsaa ikke engang
snakke til dig om. Men saa vakkert livet var dengangen.
Noe til "Helg og Heim" har jeg ikke nu – men kanske
naar jeg kommer tilbake fra Vestlandet, faar vi se.
Jeg haaber fremdeles, du faar tid til at gjøre færdig
fortsættelsen av «Jobs bok» – jeg hadde glædet mig til den. 
Mange hilsener, din
Sigrid.
tatet i Form af halvandshundre-
de Kroner for min Part for en Maa-
neds Arbeide. Men saa har ogsaa
Blytt havt lidt Arbeide og jeg er i
denne Maaaned fornøiet. Det er
ikke saa liden Støtte, at Mor og
Dagmar bor hos os. Du skjønner,
at mine Tanker er utilbørligt oppe
i jordiske Bekymringer, men que
faire - Oktober gav 0 i Kassen,
saa det er rimeligt at jeg længes efter
Bedring. Alt i Alt stiller dog Aaret
sig gunstigere end det har seet ud
til, og jeg har ingen Grund til
at klage, men kun til at være
forsigtig med Udgifterne. Se
saa, nu ikke mere Passiar om
den Ting! Jeg ved jo dog, at
du ogsaa har Interesse af at
vide, hvorledes det gaar mig
i denne Retning. -
Det var Existencen. Anbe-
langende Livet, saa har jeg mine
gjennemhyggelige Aftenstunder. Det
bliver jo Lønnen for hele Dagens
tus er desværre mindre god stakker. Det er
stor skam og skade, at forholderne skal
være så bagvendte, at en sådan mand
skal have ondt for at finde en forlægger,
om det end må indrømmes, at han i sine
sager vanskelighed har en farlig fiende. Om der
kunde gjøres noget i den henseende? Det
vilde være i høi grad glædeligt.
Ole Olsen fortalte mig foren tid siden, at
D'Hrr. Lindeman og Conradi skulde være
gåt ud af komitéen, men da han jo ikke
netop hører til de påliteligste kilder, tør det
vel ikke ansees for sikkert.
Holst kom nylig til at tale om, at Ole
Olsen søgte komponistgage, og 
delte mig da de, at der herefter ikke vilde
blive bevilget komponistgager og ligeledes,
at Svendsens gage vilde blive inddraget;
derimod skulde stipendierne forøges.
Apropos! Jeg fik nylig kort fra Viststø og frk.
Altsaa, paa gjensyn i Oslo
Deres hengivne gud mor
Sigrid Undset.
Jeg kommer ind til historiker kongressen ogsaa, men om det 
vet jeg ikke andet end at det blir et mas!
Hjalmar hev fengje 3 månars
tannlækjar-vikariat hjå
Opsahl på Hamar Opsahl-
ætta hev vorte eit heilt tann-
doktar-dynasti. (Det var vel
bestefar til denne eg gjekk hjå
i barndomen) Men det er ogso
Opsahl tanndoktorar fleire
andre stader – av same ætta, sa
Hjalmar – som no er den einaste
av tolv som tener litt –
Brev frå Paasche. Nyst var
han i Haugesund og Stavanger; idag
talar han ved Olsok-stemne i Lom,
og på Hundorp hev han no tala
fleire gonger denne vika på
det danske lærar-skeidet. Det er
årlegt der  og Paasche er altid
med. At han held ut med å
tala slik ustanseleg! Endå i ferien
spurgte i al Ærbødighed, om det kunde have nogen Hen-
sigt for mig at oversende Partituret til Kjøbenhavn Hof-
opera. Intet Svar fulgte. Nogle Uger derefter skrev jeg igjen.
Ei heller da fik jeg noget Svar. Atter ventede jeg i længere Tid,
hvorpaa jeg skrev til Operaens Intendant, som ei heller
værdigede mig et Svar engang. Jeg nævner det, fordi De
nu er i Kjøbenhavn. Jeg havde allerede for længe siden
tænkt at indsende min Opera: "Freyas Altar" til Herr
Svendsen, da jeg antog, at Mester Oehlenschlägers Text
vel maatte kunne interessere i Kjøbenhavn, men efter
de overfor omtalte, gjorte Erfaringer har jeg ikke vovet det.
Da jeg antager, at De nu daglig kommer isammen med
Herr Svendsen, vilde jeg være Dem særdeles taknemlig,
om De ved Leilighed vilde spørge ham derom.
Med hjertelig Tak for al Godhed tegner jeg
Med sand Høiagtelse
ærbødigst
Durerstrasse 56 pt.Sigw. Aspestrand
Jeg tillod mig at sende Dem til Leipzig en af mig for-
fattet, til en thüringsk Avis trykt Humoreske: Herrn
Römpels Sommerfriche. Har De erholdt den?
ikke være dyrt. Om da virke-
lig Anna Kielland tænkte paa
at komme samme Sted, vilde
jeg være umaadelig glad. Disse
Planer vælter jeg omkring i mit
Hoved og skjønner, at jeg snart
maa tage en Bestemmelse. -
Malerskolen sluttede i denne
Uge. Du gjorde mig lykkelig
ved at skrive, at Du føler du
er kommet et Skridt fremover.
Der er ingen Tvil, at Du er
det. Du er langt kommet,
kan meget; men der er Fa-
rer paa Din Vei. Overmode-
lering "dignez les yeux!"
I næste Uge skal jeg finde et
Intérieur paa Slottet til Astri,
hun kan godt være Husmor
og male alligevel et Par Timer
om Dagen. Jeg tror, at I nu
begynder at skjønne Begge
to at dette Arbeide er Livets
høie Lykke. Naturligvis maa
I gifte Eder, naar den Tid
Kristiania
Sommerrogaden 17.
Kjære herr Grieg
Af de 7 sange
har jeg sunget de
6, kun Liden Gunvor ikke,
men den er, som De
siger, herlig, og vist aldrig
meget offentlig, saa jeg
synger den da. Altsaa
Ingrid Sletten
Killebukken
Liden Gunvor
Nu tak for alt
Killebukken
i denne rækkefølge
14/8. 26.
Hr. Øverland, jeg eier ikke slikt
som De er ute efter og jeg vil ikke
mere "bidrage" til Julehefter. Det er
de Unge som skal gjøre det.
Deres ærbødige
Knut Hamsun.
Vær så snil at si fra til Wildhagen
ogsaa herom, jeg orker ikke.
Bergen 4/11 89
Kjære Edvard!
Tak for Brevet, som jeg netop har
faaet, - jeg siger om det som om
Svartedroppen: "Han varmer saa langt
han rækker". Ja Edvard, du rækker
langt, langt ind. Og du kan være
forvisset om, at jeg føler med
dig og forstaar Alt, hvad du nu
har gjennemlevet derinde i Chri-
stiania. Jeg forstaar, hvor meget
der rører sig indeni Dig, baade
af Glæde og Vemod, men tro
Du mig, naar jeg spaar Dig, at
naar Du næste Gang kommer
hjem til Norge, - da begynder
en ny tid, hvor du vil føle,
hvor uendelig meget Du endnu
har at give hende af dit Bedste,
Dit Inderste, - thi ikkesandt,
hun skal have det, hun vor gamle
Kjærlighed og gamle Mor, hun og
1 mai
Det gikk selsomt.
Jeg kan ennå ikke samle
intrykket, det har gjort pa mig - 
liksom jeg ikke kan fastslå, hvorfor 
"På ærens mark" den første kvelden
blir en succes utover de vanlige, og
næste dag i pressen delvis fikk en 
kritikk, som vil drepe det.
Men faktum ist. 
Det blev spilt så godt, som
de skuespillerne kunde det, i god
teaterånd mer enn i min kanskje.
Men det var flukt og varme over
Halfdan Christensesn Martin Steinan,
og der var en uavladelig kontakt mellom
replikkene og publikum.
Jeg fikk en masse blomster,
en masse gode ord fra folk, som kom
inn i lojen til Johan og mig.
Og Johan erklærte, han ikke
hadde frydet sig slik over noget
skuespill siden Heibergs "Jeg vil
Hvor det kan gjøre godt lige
ind i sjælen at træffe paa
et menneske, der vil sige et
godt ord om en, naar man ellers
kun hører; at man er gjenstand
for løgn, bagvaskelse og misundelse
af sine ondskabsfulde med-
mennesker.
Jeg har søgt at saa udtrykt
noget af den naturfølelse, som
kommer over en, naar man færdes i
Jølsternaturen - denne os og
mulddamp af gammelt hedenskab
og ur - religon - denne sagnrike
jord - disse ofte saa farver
har mere værd for min kunst end
bare som, object for mine billeder.
Og det er det min mening, at moti-
verne skulde have for alle malere.
- at de med andre ord skulde.
være mere jorsbundne - da vilde de
dybe Visdom fra hende, og jeg
kan ikke sørge over ham, saa-
ledes som jeg vilde gjort, om
han var gaat først, saaledes
som over Thomassine ifjor.
De maatte jo være sammen,
det føler vi vist alle. Alli-
gevel er jeg saa tung om Hjertet
og saa fuld af Vemod, for
Livet blir saa fattigt nu.
Jeg takker Dig for Dine kjær-
lige Ord, og jeg ber ogsaa Dig,
at vi maa holde sammen
i Livet. For
om
jeg ikke har set
Dig i Aarevis, saa er Du
altid den samme for mig,
naar jeg har den Glæde at
møde Dig, og saaledes er det
med Dine Sødskende ogsaa,
skjøndt Du staar mig nær-
det er mig rent umuligt af man-
gel på tid.
Mit nye skuespil udkommer
nemlig i næste uge både i København
og i Berlin og det er næsten utroligt,
hvilken overvældende korrespondance
den begivenhed fører med sig.
Altså afbryder jeg her i det jeg sen-
der dig og familjekredsen for øvrigt
vore hjerteligste hilsener.
Din hengivne
Henrik Ibsen.
Byen, som jeg liger at
tænke paa.
Gid I var friske og
i fuld Vigør til Vinteren!
Fridtjof sender sine
ærbødige og hjerteligste
Hilsener. Velkommen
nedover da! Hils Nina
kjærligt fra mig.
Din hengivne
Agathe Grøndahl