MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
44.
Indflydelse har paa deres fremdeles Bestaaen, naar
denne ikke expressis verbis ophæver dem, – opsættes
bedst til senere Behandling. -
9. Naar man med faa Ord under Eet skal sam-
menfatte de i foregaaende § og i denne §s foran-
staaende No omtalte Lovbud, der vedbleve at gjelde,
efterat Lovbogen var traadt i Kraft, saa sees det,
at de angaae Materier, der efter Lovbogens Plan
laa udenfor dens Omraade, som henhørende enten
til Politivæsenet, den particulære eller administra-
tive Ret eller til Bergværksvæsenet, eller de saa-
kaldte Privilegier. Men det kan ogsaa være
Spørgsmaal, om ikke ældre Bud fremdeles gjelde,
uagtet de behandle Gjenstande, som høre til den
egentlige almindelige civile Ret og saaledes ligge
heelt og holdent inden Lovbogens Sphære. Dette har
unægteligt Præsumtionen mod sig, især da Lovbo-
gens Fortale udtrykkelig hæver alle ældre Forord-
ninger. - Imidlertid er man nok nødsaget
til at indrømme, at flere slige Lovbud blive u-
ophævede. Frdn af 28 Janr 1682 om dem, der havde
Moratorier, og dem, der undvege for Gjeld,
"meistersangerske" da forstaar Du,
den har nu ogsaa en ganske
eiendommelig Oprindelse.
Faar vi nu snart se hinanden
eller hvordan? Kommer Du
til Christiania til Vaaren?
Jeg længes efter at faa Tale
med Dig, ja mere end Du tror.
Modtag med Din Kone vores
hjerteligste Hilsener og Ønsker
om et godt Nytaar
Din heng.
Chr. Cappelen
München, den 26. Marts 1889.
Kære herr professor!
Hver dag siden min hjemkomst
har jeg tænkt på Dem og på de øvrige
venner i Berlin og havt til hensigt
at sende Dem nogle ord. Men under
mit fravær havde der ophobet sig på
mit bord en sådan masse af forret-
ningsbreve at jeg endnu ikke på langt
nær har fået bugt med dem alle.
Alligevel skriver jeg dog idag fore-
løbig et par ord for at bede Dem mod-
tage og ved given lejlighed frembære
min hjerteligste taksigelse til de man-
ge af vore fælles bekendte, som har
bidraget til at gøre ugen i Berlin
til det mest lysende tidspunkt i
mit liv. Når jeg tænker tilbage der-
på, står det hele for mig som en drøm.
Det gør mig næsten ængstelig.
Den følgende uge tilbragte jeg i
Weimar. Også dersteds blev «Die Frau
vom Meere» ganske fortræffelig spillet.
har. Her paa billedet ser han litt molefonken ut –
det blev tat efter vi hadde været nede hos Randers
og han hadde ligget naken paa vegten og vist ende
og da er han altid rent ute av sig av sinne, og efterpaa
gjorde fotografen slike sprel og krumspring for ham,
at gutten var rent maapete ved det. Forresten er han
blit endda en god del rundere nu da paa disse 
sidste fjorten dagerne. – Hvad mig angaar saa ser jeg visst
omtrent slik ut nu – fet og bli og snil og gla som
en vørterkake med smør paa
Svarstad har malt i 32 graders varme, og reiste
søndag til et sted som heter Bagnaia, hvor han skal
male en 14 dage, og saa endelig kommer han hjem.
Jeg spør min gud og mig selv om jeg skal flytte ut
før han kommer eller ikke, ruinerer mig paa oppuds
ning og nyanskaffelser og besvimer indvendig hver gang
jeg tænker paa alt det jeg ikke rækker. Mama synes
det er beklagelig, at ungen maa ha bryst, ellers kunde
hun saa godt hat ham etpar maaneder – hun elsker
ham ikke med maate fra morgen til kveld og smågraater
ved tanken paa at der kommer en dag hvor han skal .
reise fra hende –
Mange mange hilsener og ønsker om god bedring
din
Sigrid Undset
Bare et Par Ord, Vensa,
at jeg er bortreist, men straks
jeg kommer hjem skal jeg sende
Fotografi
Herrn Maler Hermann Struck
Bruckenallee 33
Berlin
Lillehammer 18. jan. 1936.
Kjære Fru Magnhild Haalke,
Takk for brevet Deres. Ja De kan tro at
jeg ogsaa er svært glad for at Knopf vil gi ut "Allis Søn" 
i Amerika. Han har jo ikke selv kunnet læse boken, men 
hans "reader", Mr. Chater, var like grepet av det sjeldne
og kraftige talent den vidnet om – og saa vilde Knopf ta 
den for ærens skyld, selv om han naturligvis ikke venter 
at den skal finde noget stort publikum.
Norstedts vilde ikke ta den, netop av samme 
grund, skjønt Laurin fuldt ut erkjendte at boken var 
merkelig og fortrinlig. Men han vilde heller "vente og se om Magn-
hild Haalkes neste bok kanske skulde være mere egnet til 
at introducere hende med." Nu kan han ha det saa godt 
– det glæder mig at De har fundet et andet svensk forlag 
som er mindre forsigtig.
Med bedste hilsen, Deres
Sigrid Undset.
Conservatoriet er slig indrettet at
Gotfred, som har udrettet saa Meget
der siden Aaret 1868, ej faar en øre
i Pension i Fremtiden derfra. Hvad
mig selv anbelanger, da er det vist,
at jeg har hernede længtes efter
mine Musiktimer. Det er rimelig-
vis "Vanens Magt" der yttrer sig der.
Og ser Du: Jeg er vandt til at have
mine egne Penge og Raadighed
over dem; Nei! ønsk mig bare en
hel Del Elever til Vinteren; at jeg
kan gjøre Nytte paa det Feldt, det er
jeg vis paa - og Erfaring i svære
Mængder har jeg! Og nu har jeg
gaaet her og drevet i den friske Luft,
og set paa Fugle og været glad i
Dyr - skal maaske op i Eders dejlige
Land bagefter! Lad mig kun faa
Noget at bestille bagefter. -
Anbelangende Det Westerlund,
Christiania 1 Nov. 1875.
Kjære Grieg
I Svar paa Deres Brev
af 28de f. M. Kan jeg med-
dele at Deres Brandpolice
er fornyet ved Hr Hals
til 2den Mai 1876 paa eet
År; jeg har faaet opgivet
at Forsikringsgjenstanderne
beror hos Brødrene Hals
sker der nogen Forandring
heri maa De være saa
god at opgive mig den.
Der smertede mig
meget at høre at De
nu har mistet begge
Deres Foraeldre, men
det er nu Verdens Gang,
Enhver har sine Sorger
og Bekymringer. Lev vel
vær Hilset paa det Hjerteligste fra
Deres Heng. Harald Ibsen.
opstilles den abstrakte Form af reen
Valgfrihed. Denne Synsmaade kan
ei finde Bekræftelse i det virkeli-
ge Liv; thi den bortfjerner det nødven-
dige Grundlag af individuelle Beskaf-
fenheder, der ene kan give de menne-
skelige Idrætter indre Sammenhæng og
domme over hovedforeteelserne
sporer man vistnok, at forfatteren
er en ung mand i læreaarene.
Men naar det af Dem, Herr
Professor, ledede seminar
viser sig at kunne fremkalde
arbeider af en saa almen inter-
esse, vidner det ubestrideligt
om denne undervisnings evne
til at virke befrugtende paa den
deri deltagende ungdom, og
i virkeligheden er da ogsaa modnin-
gen i det foreliggende tilfælde mere
fremskreden, end man billigvis
havde ret til at vente.
Ærbødigst og forbindtligst
Deres
Ebbe Hertzberg.
Kristiania den 24de marts 1907.
fremmest den gamle Vise - Informationer
fra Morgen til Aften; dog har jeg
skrevet et Par Claverstykker, samt en
Allegro og Andante af en Trio for
Claver, Violin og Cello, som jeg componerede
i Juleferien. Jeg spiller mine Orgel-
sager, Bach som sædvanligt; har endvidere
faaet nogle Orgeltimer i Conservatoriet,
som betaler sig ret godt. Mine Elever
idetheletaget har jeg god Fornøielse af,
som et Curiosum vil anføie, at den
Seminarist (Jacobsen) hvis Præstationer
Du forbausedes over ved den Underholdning
paa Tangs Seminarium, nu spiller Stephen
Hellers Etuder Opus 45, hver Node,
som den staaer og med Klang i Instru-
mentet, samt smukt, følt Foredrag;
Peder Müller, den lille Dreng, som Du
hørte spille engang (jeg troer Pathetique)
har nylig spillet Mendelsohns Hmoll-
Caprice, og har nu Appassionata
Hans Vandring paa Jorden var ei omsonst.
Enddog han var svag og alene.
Hans Brud var den deilige Tonekunst,
Den førte hans Fod over Stene.
Den gav ham Vinger, den fyldte hans Bryst
Med smeltende Vemod og jublende Lyst -
Han sang, som Trosten i Grene.
Han lagde sit Hoved til grønne Høi
Og lytted til Alfens Stemmer.
Og midt under dagens forvirrede Støi
Han kunde den aldrig glemme
Han hørte den atter i Fos
I Birkens Hvisken, i granernes 
Han kunde Tonen fornemme.
Den Tone var Norges Hjerteklang
Fra Sø, fra Fjeld og fra Skove,
For Folket bar han den frem i Sang
Paa Melodiernes Vaae.
Han løfted paa dem det fattige Ord.
Saa Brudeklang fra Hardangerfjord
Vidt kunde vert Norge love.
Lillehammer 16.3 1923
Kjære Nini
jeg har været saa permanent væmmelig til mote 
i de sisste maaneder, saa jeg har ikke engang orket skrive og takke 
dig efterfor brevet dit og ikke for skuespillet dit - jeg torde simpelthen
ikke tage pend i hond andet end til rent forrætningsmæssig -.
Nu har jeg efter evne git mine bekymringer og sorger 
døden og dævelen - de som kunde gis den dosis - og sat skulder til resten
og nu begynder jeg at kjende det som jeg orker leve igjen. Mosse er
det som ikke kan ristes av – hun har været ussel det sisste 
halvaar, og jeg har været fortvilet - nu tilslut fik hun en lungebetændelse,
men hun er da gudskelov over den. Men Islandsreisen til sommeren 
har jeg strøket av programmet, faar trøste mig med haven. (Apropos
haven - du spurte til mine tuberoser. Det var væsentlig fiasko, jeg hadde
ikke passet dem ordentlig, men de par-tre stykker som kom med
blomst var saa henrivende, saa jeg vil paa‘en igjen iaar og anbefaler
dem til alle – de er festlige naar de blomstrer i oktober-november!)
Tak for stykket dit. Jeg syntes det var vittig og 
morsomt – du vet, det er mig noksaa fjernt, men jeg nød replikerne
Jeg faar vel se det i Kjøbenhavn - skal ikke du ta dig en tur dit? 
Kommer der ikke ny sykdom i veien saa reiser jeg nedover sisst 
i næste uke – litt maa jeg ut nu, kjender jeg. Igrunden, Nini, kunde
før middag. Om efterm.
barneselskab - om
aftenen Riecks og
Eks og jomfruens hjem-
komst fra kongestasen.
28/11 Lundestad til middag
sam. med Kathr., som
beretted kongetog.
Veien did ud er som
et Atlanterhav af
lersøle. -
29/11 Besaa om form.
Sigrids Altertavle, som
Vestberg forfærdiger til
Romskogen. Var om
aftenen i Tistedalen,
hvorfra Christensen og
denne næsten krigerske energi
som jeg forstaar kan trodse selv
seige jøder. Men De skal ikke
for min skyld gjøre brudulje
selv om det som her er aldrig
saa berettiget. Sig bare disse
hersens fyrene, at det er en
voldsom reklame for deres forret-
ning at det overhovedet har lyk-
faa tag i Dem!
Om De selv foranstaltet
konserten vilde De kunne tage
dobbelte priser Herr Grieg, - jeg
ved det,- og De vilde have
sal og mindst fem
tusind Mark netto! - Men
dette ved De ikke og tror det
ei! - Husk 20. aar har De
holdt Dem borte fra Berlin,
bare den amerikanske koloni
her allene vil rive alle biletter
væk saa hurtigt de kommer til!
pigerne sige at Münster og Heiberg
der sad ved deres og Moers Hjørne,
lod sig baade spisende og drikkende
Varer smage meget Godt, især den
Første; og det er jo altid behageligt
for Vært og Værtinde at høre. - Nu
i Onsdags havde vi Tanterne Riis og
Mone med John og Marie til Middag
paa en deilig Gaas, som Tante Kühle
var saa elskværdig at sende os; og
igaar Middag havde vi Marianne
og Marie Bull paa Gaasesuppe og
Oxesteg, saa Du seer vi leve upaakla-
geligt i denne Tid. Høsten er forresten
altid den bedste at kunne leve godt i
hos os. Vi har i flere Uger næsten
ikke smagt Fisk. Veiret har været
saa stormende, at vi faae kun lidet
af den, og følgelig betales den meget
høit. Idag er det et frygteligt Veir
imorges Torden og Hagl. Efterat have
hevt fuldkommen Vinter med herligt
Føre en 5 a 6 Dage, fik vi forrige
Fredag Aften atter Regn og har
siden havt indtil 8 Graders Varme.
Idag er det noget Kjøligere, og paa-
veie at gaa til Nord, saa jeg antager
vi atter skal have Vinter. Her er
megen Sygdom i Byen, især blandt
Børn, af hvilke der dø en Mængd
af den Simplere Klasse. - Moer er
vandret indover og har taget med sig
Qviltaner til Rabe for de 25do; jeg
skal lade Dig vide om han betaler eller
ei. - Fra Schediwy skal jeg hilse
venligst. Stakkels Fyr! han har atter
været i Sengen i omtr. 3 Uger. I Ons-
dags, da jeg bragte Ninas Brev, havde
med alle dens gribende Variationer,
indtil han er "taalsat og følger
det Bud, der byder i Høiden at Vandre".
Hvad mener De om at sette Musik til
denne vidunderlige Text, skulde det ikke være
værdt at Tenke paa? Ja, er jeg for dristig, saa
faar De have mig undskyldt; jeg er i denne
Tid saa opfyldt af dette Ibsens deilige
Digt, og saa kom jeg til at sette
det i Forbindelse med Dem og
Deres Musik. Lev vel da!
Kjærligst Hilsen til Dem og Deres
Hustru fra
Laura Gundersen
Min Mand sender sin bedste Hilsen
23.11.84
faa Anledning til at høre sine egne Værker udført
og derved vinde praktisk Erfaring i Vokale og instru-
mentale Klangvirkner m.m.m., at jeg af al
Magt vil støtte et saadant Foretagende. Derfor har
jeg ogsaa i dette Tilfælde foreslaaet en 3die Koncert,
som dog ikke kom istand; hvorfor? - Jeg skal lade
dette være ubesvaret indtil vi mundtlig tales ved.-
De ser, jeg kan ikke gaa med paa Deres Opfatning
eller - maaske rigtigere udtrykte - Deres Maade at
gribe Sagen praktisk an. En egen Koncert til Opfø-
relse af indleverede Begynderarbejder tilligemed et
i Udsigt stillet Honorar for Komponisterne af Kon-
certens mulige Overskud staar for mig, som det mest
passende Middel til at opmuntre Produktionen og
opnaa praktiske Resultater; men saaledes udenvi-
dere at antage et Arbejde - det være stort eller lidet -
derpaa gaar jeg ikke med. Og De selv! De som er saa
ideelt anlagt! Tror De virkelig at det gavne Ideen,
om Deres saaledes opstillede Paastand blev tagen tilføl-
ge? Og tror De endvidere at De selv konsekvent
vilde kunne gjennemføre den i Praksis? Jeg tror
nej! og skal i saa Henseende kun erindre om de
af Udbye til Musikfrg. indleverede Kom-
positioner.
En anden Sag, hvori jeg heller ikke kan sam-
stemme med Dem, er den i Musikfrgs. Love inde-
holdte (), der giver Bestyrelsen en raadgivende
Stemme ved Valget af opførendes Musik, hvilken
Kjære Vigeland -
jeg synes, De maa
ha 3die kapitel ogsaa. Jeg kan
faa brevet igjen ved leilighet.
Tak for samværet!
N. R. A.
Asker
10. II. 15
"forening, og filologenes forening med 
"Virkelighet eller flukt". Første, og den
129
som har gledet mig m3st; Weren-
skiold stod Fridtjof Nansen
nærmest av alle, kusinen bekrefter
at jeg ikke har misbrukt F's navn.
Siden har jeg fått mange bud fra 
unge og gamle og et par fra lærere.
"Fossum" den socialistiske ungdoms-
formannen Holmesland har bedt 
mig innlede diskusjonsmøter om
spørsmålet skole-religion. Jeg har sagt
nei til begge - nå får de unge selv
ha affære, jeg har sagt det, jeg hadde
på hjerte.
Det klaffer fint at en strid 
mellom skolefolk og prester nettop er 
brutt ut i pressen - fordi skoleinspek-
tøren vil innskrenke religionestimene 
til fordel for gymnastikk og sløid. I
Russland og Sverige er det forlengst gjort. 
Ellers har jeg sittet for Henrik
Finne hver formiddag denne uken -
44
den nogeneende kommer
lenger - .
9/12 Johan har latt sig velge
til forman i Norsk Jeger
og fiskeforening igjen. Efter
stort påtrykk fra rep. fra
Bergen og Trondheim, som
mener, at foreningen vil
sprenges, hvis den ikke får
en vidsynt og kraftig leder.
Jeg synes, han har nok a gjøre 
forut, så jeg er ei for det. Men
hans interesser for fler av de 
spørsmal, som nå skal løses
i "jaktpolitikken" er så stort, 
at kanskje er det riktig at han
 drar i felten for dem.
Johan Anker
Jeg var igår først på
kontrollbesøk Dikemark
Blakstad. Det endte med en lelesasjen, 
som var pussig og igrunnen kan være
raskende på oss alle. Det var på
Blakstad spørsmål om å utskrive
midt paa eiendommen, saa vil allerede et par mindre
industrielle anlæg utenfor dens grænser, selv om de var
av langt mindre dimensioner end det staalvesk som
nu er paa tale kunne være tilstrækkelige til at gjøre
forholdene uholdbare.
Boken min kom ut, mens jeg var 
deroppe. Første anmeldelse av sogneprest
Peder berrestensen - uhyre rasende. Annen
av Barbra Ring, som har en søt glede av 
å kreere mig til kommunist og forkjemper
for abortus provocatur. Så den kommer
vel til å pendle heftig mellem godt
vondt. -
Traff Baby Kielland Kids, som 
nettopp er blitt bevilget 1200 kr. årlig 
av Gyldendal - et særegn! Men forlaget
har snytt Kiellands barn så kraftig i
opgjøret, at selv Grieg er blitt overmannet 
av sitt styre til å plastre litt på det. -
Dette er iallfall Baby's opfattning.
paa nogen maade være kompe-
tent til at bedømme dem;
to gange har han holdt foredrag
i biologisk selskab om "Cellens
kemiske verktøi", - og her ved jeg,
at han talte om ting, som han
ikke kjendte til; selv om han
ikke i foredragene kom til at
røbe sit ubekjendtskab med
større bommerter, - saa er det i
mine øine et tegn paa liden
agtelse for videnskaben, at han
overhovedet indlader sig paa
saadant. -
Hvad hans personlige egenskaber
angaar, saa sætter jeg liden pris paa
ham, - store tanker om sig selv
har han; men han gjør i omgang
et ubetydeligt indtryk; og Schreiners
og jeg har ofte undret os over,
gjorde jeg. Husker jeg
imidlertid ikke feil, sagde
han, da han var her i
forrige uge, at han ikke
kom til at reise indom
Bergen, da han intet
lokale kunde faa, og d'hrr.
musikhandlere desuden raadede
fra. -
Hvordan lever saa
Du og din hustru?
Forhaabentlig godt; men
bedre naar concerten er
over; thi for at faa
Bergens orkester til at
greie "Olav (x)Trygvesøn
kan jeg levende sætte mig
ind i, hvilket opslidende
(x) Jeg skriver det med vilje slig!
Auerlamperne brænder med grønt skær. 
- Om formiddagen staar jeg i vinduet og 
ser paa folk: d.v.s. tidlig om morgenen, ellers 
har jeg andet at tage mig til. Parkanlegget 
danner en aflang firkant mellem byens to 
hovedgader, ved firkantens ene ende ligger 
Nationaltheatret og ved den anden Storthinget. 
Skuespillere, der skal paa prøver, og stortings-
mænd, forretningsfolk, pene, fixe unge 
piger og klodsede, kjedeligt udseende mænd 
strømmer hele tiden forbi; men i parken 
leger barnene - ikke de velstelte, som gaar 
med barnepiger, men fattigbarn og mest 
"bedremands barn" i lidt luvslidte klær.
Jeg begynder at kjende de forskjellige typer 
- bygutterne, der gaar ærender for de store 
forretninger, det er f. ex. et snurrigt lidet 
folkefærd. Det skulde være snodigt at 
faa titte ind i saan en 12 - 16 aars 
guttehjerne - -. Saa er der alle de 
gamle mænd, der sidder og faar sin pibe
vil De måske betragte som
en formidlende Omstændighed,
når De for Alvor skal til
at dømme mig til Hunde-
Døden formedelst Galskab.
Havde De taget Digtene ud
af en udkommen Digtsam-
ling, var det en hel anden
Sag. Og hvad nu Digtet
til min Dreng angår, så
må De tilgive og helst
også se at forstå (ja, det
gør De jo forresten) at jeg
ikke vil have det parteret.
De skrev engang at Deres
og flere moderne Komponisters
Prinsip var det, at lade
Digtet komme fuldt til
sin Ret. Det kan det
jo ikke, når man kun
6/1 Mama, papa og de 
to yngste reiste.
6/1 Drog Nils, Etti og
jeg til Kristiania. Jeg
blev der til 13/1. Hørte
Cally og saa de kongelige,
som var lige lidet for øie
som de er det for mit sind.
Overvar et møde i "1903 kol
klubben" hvor prof. Oscar
Jæger holdt et godt
foredrag om det sociale
spørgsmaal (i anl. sit
og andres forslag om oprettelse
af arbeidsledighedskasser)
der efterfulgtes af en
saa slet diskussion som
kun intelligente kvinder
kan præstere. - Jeg traf
er flinkere til at faa bøkerne pene end Nygaard. Og skal jeg gjøre 
denne oversættelsen, skal det være som et pragtverk – det har jeg endda mere 
paa det rene efter jeg hadde set denne utstillingen
De dagene hos Signe var ikke hyggelige – netop. Endda hun var snil 
og mama snil og Sigge snil. S. hadde været der og snakket op og ned – 
de var opfyldte av medlidenhet med ham og optat av at vedlikeholde 
status quo – for børnenes skyld. Signe er en engel slik. Nu hadde Gun– 
hild fundet paa at hun vil ikke gaa paa handelsgymnasiet mere;
sier hun kan ikke følge med – fluks erklærer Signe at hun vil læse 
nogen timer i uken privat med hende – gratis of course. Signe har 
3 unger under 5 aar og nu bare en 16 aars jentunge til hjelp. Jeg vet 
ikke hvad det er blit til – jeg har som sagt intet hørt fra hverken 
S. eller Signe. Men Svarstad har god grund til at holde paa 
med sit kvindehad – det maa være morro for en mand altid at 
skulle la fruentimmer dra paa sine vanskeligheter. Signe og mama 
gjør alt de bare evner for at hjelpe han litt med disse ungerne 
som han er saa gal over at han er nødt til at fø frem.
Signes tvillinger er knusende søte. Men – jeg er gla for mine
sønner, skjønt den førstefødte saa smaat begynder at sætte mig graa 
haar i hodet. Tullerne til Signe er livlige og pussige – men et paa 
riktige hønsefrø. De snakker bare om sine klær og om selskaper de 
har været i og skal i.
Nu har middagposten været her – fremdeles intet nyt fra 
Chr.a. Gudskelov – saa faar jeg arbeide i ro og fred denne eftermiddagen 
og kvelden med!
Mange hilsener
din
Sigrid.
Den gamle "Dobloug-lökka" i
Ullevoldsveien, der eg hev havt
so mange huglege dagar skal
no rivast. På den store tomti
skal det bli "300 leiligheta" –
Det var 19 mål til ein
huslyd fyrr.  Folk bur meir
og meir i komodeskuffar – af.
Hv. 30.4.33
(Fått innbydelse frå Nationalteatret
til å sjå "Guds grönne enger" som
"lukket forestilling" 8de Mai.)
Innbydelse til imorgen
fra Nanna With til mottagelse
for den amerikanske billedhugger
Hansen som har laga Leif
Eiriksson monumentet —
Sit elles med minneboki
Les nokre små hefte "Erindringer"
af sogneprest Gjedde frå
i Lateranet, Faunen i Villa Borghese og Faunen (Praxiteles's) i
Vatikanet (bracchio nuovo) har aogsaa aabnet mig rige Indblik
i det græske Liv og Væsen, og idetheletaget til at forstaa hvad det
uforgjængelige i Skjønheden egentlig er. Gid jeg nu ogsaa, for
min Retning, maatte kunne bruge denne Erkjendelse. Mi-
chel Angelos «Moses» i «S: Pietro in vincoli» havde jeg ikke seet
da jeg sidst skrev dig til; men jeg havde læst om den og derefter
konstrueret noget, som ikke blev ganske fyldestgjort; dog har jeg end-
nu kun seet den en Gang.- Hvor herlig Naturen er hernede; baade
i Former og i Farver er der en ubeskrivelig Harmoni. Jeg lig-
ger mangengang halve Dage ude mellem Gravene paa «via
latina» eller paa den gamle «via appia» og tror det er en
Lediggang, som ikke kan kaldes Tidsspilde. Caracallas Bade
er ogsaa et Sted, som har noget særligt Tillokkende for mig.
- Af mit Rejsestipendium og maaske af mit Tilgodehavende
ved Theatret er der nok endnu noget tilbage; dette har jeg
t anvende til en Vandring i Sabinerbjergene for at
oli og hvad der forresten er  tage med. Alban
saa temmelig fra forrige Sommer. Min Svoger 
 som jeg før min Afrejse overdrog disse Anliggender, har
jeg derom tilskrevet. Om kort Tid søger jeg Videnskabsselskabet i Trond-
hjem og beder om Tilladelse til at maatte sende Andragendet gjen-
nem Dig, samt om at Du vil tage Dig af denne Sag. Fra
lidt før Jul og indtil jeg modtager Brev fra Dig, maa jeg leve af
Laan; endel af hvad jeg dennegang modtager er saaledes op-
brugt i Forvejen; er det muligt for Dig at sende mig en større
Sum dennegang,dennegang? saa vilde den komme vel med. Dog dette faar
Du gjøre, som Du vil og kan. Tak for alt, hvad Du hidtil har gjort for
mig og Tak for dit sidste hjertelige re; Du kan være vis paa
at jeg af Hjertet skal vide at slutte mig til Dig i et og alt naar
jeg kommer hjem; thi hjem maa jeg dog igrunden, skjønt jeg
tror jeg yttrede det modsatte i det Brev, som jeg nu ønsker og
haaber Du ikke har læst.- Min Zouav beder baade hilse og takke
Dig; Din Kone maa Du ligeledes hilse fra os, og hilse hende paa
det Hjerteligste. Vi har det hyggeligt og godt, og naar denne
lille Spænding er over, som jeg nu gaar i, vil jeg atter tage
med Kraft fat paa mit Arbejde, som volder mig megen Glæde
skjønt det vel faar en temmelig mørk Kolorit overhovedet.
Anni Swan-Manninen ja Eino Railo teepöydän ääressä.
4/6 Reiste til Finland sammen med
Egges, Elsters, Sigrid Undset og Arnulf
Øverland den 24de mai og kom hjem
igår.
Det blev en strålende oplevelse. Selve
forfatterkongressens møter og resultater
var mindre viktige - som altid på slike 
stevner blev det samværet, som  fikk betydning.
Vi merket lite til den heftige spenning,
som vi jo vet eksisterer mellom