MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
16 Juni.
Kjære Tore!
Jeg sitter borti Huset mit og
skriver disse Linjer med en Gang
for at takke dig for Brevet som jeg
fik igaar. Det var kjært at faa Brev
fra dig, vi snakker jo om dig hver
Dag herhjemme og undres paa hvor-
ledes du har det. Det glæder os at høre
at du baade er frisk og spiser godt,
vi er alle friske herhjemme ogsaa.
Men Anne er idag i Arendal for at
bli røntgenfotograferet, hun tror det
er noget galt med Brystet. Du sier
det er koldt i Valdres, ja her har det
ikke været bedre, Nat til Lørdag frøs
Potetgræsset litt her hos os saa
Topbladene blev sorte. Idag synes
Kathr. og børn her til middag.
Læste noget af mit for
Sossen om efterm. og hun
"styrkede" mig. -
7/5 Reiste F. og S. - Om
aftenen var Don og jeg paa
rugdetræk ved Holme-
Kasa - ingen rugde -
men hele skogen leved
og sang og alt var over
alle sanser vidunderligt.
Maaneskin hjem. - 
8/5 Don reiste til Kria.
Om aftenen var Sommerfelts
og Borghild her. B. kom
lige fra Kristiania og fortalte,
at det "store samtalemne"
genskab, at det ikke kunde gaae. hvorudover v. Pla-
teu beklagede sig hos den ædle giver. Da svarede Hr.
Brokhaus disse mindreværdige Ord: Gaaer det ikke?
Hm! saa det gaaer ikke! hvem siger det skal gaae?
gaaer Deres Bøger maaskee? Saa det gaaer ikke! Hvem
siger, at det skal gaae?
Det er Sagen, Du, hvem siger, det skal gaae. Der er
kommet saa meget Muk ind i mig (jeg kalder det
Grøntsager) Andemad paa Overfladen, at jeg troer
undertiden selv paa, at Vandet er høist Skident, og
Blæsten kan ikke feie det væk. Det skal der en blid
Haand til. Men blide Hænder voxe ikke paa Træer.
Der uddeles nutildags flere Lussinger end Kjærtegn.
Nu det skylder jeg Dit Venskab at sige, at jeg
ogsaa har arbeidet. Jeg har skrevet en stor Bog, som
i dette Øieblik befinder sig i Kongeriget Danmark
og som Gyldendalske Boghandel, Cancellieraad Hegel
er villig til at forlægge, til at kjøbe af mig ifald
den gjør Forfatteren Ære skriver han. Der seer Du, at
den Rad rentudsagt vil kjøbe min Ære, at man alt-
saa nu omstunder maa sælge sin Ære for nogle hun-
drede Daler. Men sæt, at den nu ikke gjør mig Ære,
at Hr. Hegel (Cancellieraad) ikke gider sidde paa
Bukken for at kjøre mig ind i Berømmelsens Land. Saa
bliver jeg sgu siddende udenfor som Prindsessen i
"Svinedrengen" og saa sidder jeg godt i det. Halle-
luja! Aspettiamo! Videremo!
Fortjenesten er lille og Maven er stor. Jeg holder Fa-
stedage som den bedste Katholik; dog bliver det vel
næppe ført op paa min Creditkonto i Himmelen, thi
sandt at sige er det mere Guden Mavemons Paa-
enhver af de høieste Magters Virkekreds være bestemt,
men heraf følger, at Folket aldrig kan være uvidende om hvil-
ken af dem, det i Uenigheds Tilfælde skal adlyde. Disse Stats-
former have derimod den Mangel at Monarken paa Grund
af sin store Magt let kan usurpere sig de øvrige Magters
Functioner. Man anførte det som en Fordeel med den
blandede Statsform at den ene Authoritet vilde holde den
anden inden Skrankerne, saa at intet vilde blive udført
som ikke stemmede med Almeenvellet. –
§ 278.
Klogskab fordrer at forenede Stater føre et fælleds Navn,
at ikke den ene skal ansees som et Appendix til den anden,
Naar den ene Stats Navn gjøres til et nomen genericum,
og at ikke Navnene selv skal lede til en Adskillelse. –
Folke-Retten
§ 280.
Folkeretten definerer de fleste allene ved at være den Viden-
skab, som afhandler Indbegrebet af de Pligter og Rettigheder,
som finde Sted mellem Staterne indbyrdes, og henfører deri-
mod Statens Forhold til Vilde eller andre private Personer
til Verdensborgerretten. –
§ 281.
Efter Forfatterens Begreb om Folkeretten er Grotii Defi-
nition ikke anvendelig. Egentlige Tvangpligter kan man ikke
sige at Folkeretten afhandler, siden der ikke kan blive Spørgsmaal
Kjære Dr Aubert! Tak for 
Telegrammet! –
Vil De gjøre mig den 
Tjeneste at sende Schous
Papir til Advokat Fyhn
i Folkebanken – og samtidig 
få Brandt til at sende 
Billedet «Skrig» ned i 
Folkebanken? – Da dette 
er en Sag der skaffer Fyhn
en del Bryderi vilde jeg 
bede Dem om at sende 
nogle Ord med – Eller om
være - der er da ellers ikke netop nød paa dem 
i Danmark, men lad gaa. Ak, men den 
kjærlighed, Dea! Han, der har set hende for 
sit indre øie og elsker hende ved første blik -
havde han ikke indbildt sig, at hun var 
ham bestemt fra verdens grundvold blev lagt, 
var der vel imidlertid ingen historie bleven 
af. Dette sludder, dette inderlige sludder om 
den dybe, absolute forstaaelse. Gud forbyde,
at mand og kvinde skulde kjende hinanden 
tilbunds. Kjende hinanden saavidt, at 
man kan respektere det, man ikke forstaar, 
som betingelsen for de egenskaber, man elsker, 
det er idealet, som riktignok faa naar, 
og hvad der er udover det, er af det onde. 
Jeg tænker, de fleste ægteskaber strander derpaa, 
at man har villet kjende hinanden for godt, 
og man har villet finde idel herlighed -
og kjærligheden dør, eftersom man lærer at kjende 
hverandres jagerskjorter og underbuxer og korset
innum meg, elles er her gravstilt.
Um kvardagane er eg no i det
norske teatre og ser på pröver.
"Liti Kersti" med Eggens musik
skal upp kring den 10de januar.
Teaterchefen set stykke upp, Eggen
er der og spelar klaver til, og
Per Aabel greier baletten og hjelper
elles med plastikken der musikken
krev stumt spel. Aabel er greid og
arbeider interessert, men diverre
hev denne gåverike ungguten
fengje led-gigt, so han fær ikkje
holda fram med yrket sitt
som dansar. Han freistar som han
segjer å koma "inn i nye baner."
Vonleg som skodespelar.
Bergen 31 Oktbr 1895.
Kjære, kjære Edvard!
Jeg har netop faaet dit Brev,
som fortæller mig, hvorledes Du
har det - indvendig. Og saale-
des som jeg har tænkt paa Dig
idag, og ønsket, at Du var her
hjemme! Sagen er, at jeg har gjort
en Opdagelse, som igrunden ikke
er ny, hverken for Dig eller mig.
Marie og jeg er nemlig flyttet til
Byen (2 Værelser i Skogen), og
jeg oplever i disse Dage den Glæde,
at nyde min kjære gamle Føde-
by, med Minder og Detaljer, og
med Storhed og Bredde i Fjelde
og Omgivelser, herlig, vexlende,
intens, som den er for den, der
har lært at forstaa, hvad den
dier og ingen anden By i hele
Nørholm, 14/3. 29.
Hr. Bergendahl,
Mottok Deres 2 Brever nu og
takker. Naturligvis vilde jeg med Tak
motta 5000 Dollars for Siste Kap., men
det faar De ikke til at gaa i Laas.
Selv mindre vilde jeg motta med største
Tak og vilde atpaatil bede Dem ta
av riktig dugelig av Summen for
Deres Slit. (Dette beder jeg Dem huske
paa hele Tiden, jeg er ikke av dem som
er bare havesyk og altid tænker paa
mig selv. Hver Gang De faar istand
Forretning for mig skal De ta av til
Dem selv riktig dugelig.) - Jeg er
knust av Influensa og kan ikke
Lillehammer 20 des. 1920.	
Kjære Nini,
tak for begge de sidste brevene dine –
særlig det sidste.  Jeg ble trist da jeg forleden saa et stykke av dig
i Dagbladet – uf herregud tænkte jeg er det slike tanker hun
ligger og steller med – saa jeg takket gud da jeg hørte at du 
fraregnet en smule mystisk sygdom av uberegnelige dimensioner
og noen maaneders sengeleie og klinikophold og litt lægeundersøkelser
av et halvt fakultet – har det bare udmerket og er gla!
Ja det er forfærdelig moro at dit stykke skal op. Jeg speku
lerer paa at reise ind til den anledning (endda jeg ellers har
 fornemmelsen av at reiser til Christiania orker jeg aldrig mere).
Og at Heiberg – og alle andre som har læst det synes saa godt om det.
Naar skal jeg faa læse det?
Jeg orker ikke at skrive brev ordentlig – jeg
er utslitt, syk og føler mig som Hindenburg omtrent, da han hadde
faldt tilbake fra alle Siegfried –, Brunhilder og Niebelung linjer
 paa det store intet.  Jeg synes aldrig i mit liv jeg har følt mig
Høistærede Herr Professor!
Nei, den Morgenbladsartikkel,
hvortil De i Deres netop modtagne
brev sigter, var ikke af mig, og jeg
kjender overhovedet ikke til, hvem
der var forfatteren. Den omtalte
bemærkning mærkede ogsaa jeg
mig og havde vanskelig for at tro
paa dens fulde paalidelighed. Var
et saa flagrant tilfælde indtruffet,
vilde neppe Bornemann i sine "Fore-
læsninger" (edid. Goos og Krieger, 1886, s. 45)
have udtrykt sig, som han gjør baade
om sagen i sin almindelighed og om
Englands og Hannovers specielle forhold.
4de Januar 1870.
Det første jeg vil komme med
idag, er Ønsket for Dig og Nina om et
glædeligt og godt. Nytaar. Ja min kjære
Edvard! Gud give det for Jer og for
os alle. Vi have Aarsag at være Tak-
nemmelig, og dobbelt saa naar vi høre
om den megen Sygdom og andet Ondt
der vederfares saa mange, af vore Med-
mennesker omkring os. Stakkels gamle
Knuteman, han har det ondt i denne
Tid. Marthe er saa syg, og Barnet skri-
gende, saa Gud veed hvad Ende det tager.
Han fik saa man føle hvad det var at
begaa slig en Daarskab at gifte sig, naar
man har fyldt de Sexti. Mor og jeg
har spiist Grønkaalsuppe hos Tante
Hanne idag; hun var kun meget maade-
lig, og det Samme er Tilfældet med
de to andre Søstre her, Tanterne Riis
og Müller. Iaften skal vi alle ind til
Lunds hvilket jeg for min Deel ei
er videre glad i, men hvad skal man
vel gjøre, man kan dog ikke være u-
artig og sige man vil ikke komme.
Jeg har idag hørt men veed ei hvor
vidt det er fuldkommen paalideligt,
at Georg Krohn skal være bragt
til Goustad! Syg er han, det ser vi
af Aviserne. En anden skrækkelig
Tildragelse hørte jeg igaar, den nem-
lig at Proost Haslund i Sogn, min
Tremenning hængte sig Nytaarsaften.
Han efterlader Kone og 10 Børn. Man-
den kan jo ikke have været rigtig i
Hovedet, thi han var netop udnævnt
til et meget godt Kald paa Østlandet
og selv om dette ei havde været Tilfæl-
det.
af halddelen omtrent kom-
mer ind ved billetsalget,
halddelen dækkes af Pea-
bodyfonden (ca 2 Millioner dollars.)
Vi have 8 hundred subskri-
benter, og salen rommer
2000. Til vore Students
concerts kommer abbonente-
ne til Symfonikonserterne sæl-
ges enkelte billetter.
Salen er altid pakfuld,
og hundrede må gå
uden at komme ind.
Foruden de regelrette arbei-
der, har vi opført Berlioz
Fantastiske Symphoni. Epi-
sode de la vie d'un ar-
tiote". Den kan jeg anbefale
som noget af det mægtigste
skrevet i musik siden 9de
Symfoni. Johan Svendsens
Ddur Symfoni opfører jeg
lørdag den 14de Marts.
Kort jeg opfører de unge
arbeider sideordnet de gamle.
Jeg har selv lidt under
de ensidige musikalske
synsmåder, og jeg ønsker
om hvorledes vi skulle have det jule-
aften, hvis man kunde finde en eller
to extra venner og kunde gjøre det kose-
ligt for os, men der er for mange til
det. Det blir vel saa, at vi blir buden
til Runebergs, hvilket er extra hyggeligt,
da der er børn, men endnu har vi
intet hørt derom. Du ved, jeg havde
tænkt lidt paa at reise til Allik, men
det blir nu ikke noget af, jeg faar
være glad, hvilket jeg ogsaa er, om
mine penge strækker til at leve af.
Det var lidt vanskeligt med det samme
at opgive det, men i mange henseende
er det meget bedre. Harriet vilde
have vanskeligt for at komme alene
gjennem den mørkeste tid af vinte-
ren for hyggens skyld og øconomisk
 taget endnu mer. Det er en stor lykke
at kunne bidrage til, at hun har
et tilholdssted i Paris, nu da hendes
søster er borte, og det er jo for mig
en lykke at have hende. Dette
brev har ligget nogle dage, da det
at oprette den.
Det er min hensigt i det mindste i sommersemestret,
der begynder den 15de april, at opholde mig ved universite-
tet her i München. Det for mig i saa henseende be-
stemmende har været, at den saa særdeles fortjente og i
nordisk retshistorie uden sammenligning af alle nulevende
bedst bevandrede professor Dr. Konrad Maurer er ansat
her. Ved at følge hans forelæsninger og desuden i private
samtaler at nyde hans fortrinlige veiledning tror jeg at kun-
ne trænge dybere ind i mit studium, end det noget andet
sted vilde være mig muligt. Han har allerede havt den
godhed i flere retninger at tage sig af mig, og hans hus
er med den største gjæstfrihed blevet mig aabnet. Forøvrigt
er det min tanke ogsaa at følge de statsøkonomiske forelæs-
ninger, som semestret her maatte byde.
Med en fører som hr. professor Maurer trænger jeg
neppe til synderlig talrige rekommendationer til andre,
og jeg skal saameget mindre uleilige hr. overhofintendanten
med bøn om saadanne, som jeg selv finder, at jeg har
forspildt enhver adgang til at erholde dem fra Deres
haand. Derimod skulde det være mig særdeles kjært,
om jeg under mit ophold her paa nogen maade kunde
være Dem til tjeneste enten som kommissionær eller i
anden egenskab. Jeg tror at turde love, at der i det mindste
springende og Kincks, at det er et
arbeide at læse. Mons Lies "Mand overbord"
liker jeg saa godt. Forhaabentlig faar han
mere Glæde af den Bog end af sine forrige.
Har ogsaa læst Helen Heller "Mit Liv".
Det er ganske vidunderligt hvad
menneskelig Taalmodig kan udrette,
Nu har hun, som siden hun var 19
har været blind, døv og stum.
Maaneder gammel tat Doktorgraden
ved et amerikansk Universitet.
Det er som et Eventyr at læse om
hvordan hun arbeider -
Nu gaar det løs med "Muhameds
Liv" igjen. Og saa morer jeg mig med
at rable i "Fru Evas Dagbog". G. er nu
ovenpaa igjen og  flittig som altid.
Men  Tuften grund forkjølet idag -
"Maalmarknaden" har 
godt Hus oftest, men der kommer lidet
Penge ind. Sletten vil ha mig ind
og danse —
også af to fræmragende og
høit anseede Leipzig-banhion,
og om herr Kursten også kan
gå foran for disse - anser
jeg tvivlsomt. Den ændelige
afgjørelse ligger i indenrigs-
departementets hånd.
Under enhver avhendighed
anser jeg det rigtigst, at herr
Henricksen, om han ønsker
posten, melder sig. Ved stillin-
ger af denne art er ingen
så selvskreven, at de bør
kunne stille som betingelse
at blive antaget uden
- som altid er Indledningen til vore
Samtaler, fordi vi sidder saa meget og
ties, at vi begge maa hente vore
Stemmer op af en Brønd før vi kan
snakke menneskelig - altsaa sa jeg efter
denne Proces: Jeg læser saan en hyggelig
Bog i dag! Svar. Hm. Jeg: En jeg laante hos
Werenskiolds, om Japan. Rigtig saan
fredelig og hyggelig og alligevel svært
interessant. Hm. Dersom du har
Brug for lidt at hvile paa i Eften.
skulde du ta den med dig op.
Intet Svar. Men dybe Rynker
i Panden forraadte at hvert Ord
jeg sa gjorde vondt. Altsaa opgav
jeg Emnet og hensank, moi aussi, i en
dybsindig Taushed, som for en uindviet
sikkert vilde ladet formode, at min
Hjerne ligesom Herrens "sad i en
Skruestikke" som han udtrykker
det. Men denne Situation er ingen-
Hansteensgt. 2 IV 17de Mai0
1930.
Kjære Frk Knudsen!
Jeg kommer til at reise herfa tidligere
end jeg ventede. Jeg har lovet Frk Nørregaard,
som gjerne vil ut til sin Løkket ved
Hvalstad og
for at
plante og saae i den tidlige
Vaaren i sin elskede Have, at jeg skal gjøre
alt hvad jeg kan for at, skal kor komme
afsted
herfra
i Slutten af Mai. - Endnu kan jeg ikke
bestemme Dagen; men pakker allerede
hvad jeg kan
Det er vidløftigt, hvad jeg maa ha med af
Malersaker og jeg forstyrres af mangt og saa
meget. Tak, for de Penger, Abelsen bragte; men
nu faar jeg se at faa klargjort for mig selv
I den Sums Størrelse, som jeg endnu træn-
ger til Ophold og
til
Arbeide paa Nordgaard i
P. S.
Har De tittet paa konserten
jeg sendte Dem og hvad synes
De om den?!
D. S.
Edm. Neupert er her. han
spillede igaar Din Kon-
sert i Theatret, skal
paa Torsdag atter optræde
og reiser saa til sit Profes-
sorat i Moskva har det
B... for 3000 Rubler om Aaret.
Musikforeningen begynder
om 1 Maaned sin Virksom-
hed med en Orchesterkonsert.
Der skal gives 4 saadanne
og 2 mindre. - Mit nye
Locale nærmer sig sin
Fuldendelse. En Indvielses-
konsert gives den 23 Oct og
Lørdag efter kommer
Fru Grøndahl, Bøhn og Hen-
num med en Trio soire
o. s. v.
23/2-1924.
Kjære Peter Egge,
Vedlagt returneres Deres utkast til bidrags-
indbydelsen. Jeg har ikke andet at bemerke til det end at jeg vet 
ikke om min anmeldelse av "Domkirken i Trondhjem" bør nævnes,
naar jeg staar som medundertegnet paa indbydelsen – men det 
vil jeg imidlertid aldeles overlate til Deres skjøn.
Med bedste hilsen til Deres kone og Dem selv
Deres hengivne
Sigrid Undset.
med det, man kalder
sykologi.
De har forresten gjort
en fejl. Det er ikke
i "Fortuna", at "Wencke"
forekomner. Det er
i "Gift".
Din, din Amalie Skam.
29/6 03
Munkebjerg d. 
Vejle
Kjæreste Ven!
Hvor elskværdigt end Dit
Brev er, har det dog bragt mig
ganske ud af Ligevægt.
Saa mange Uheld paa en Gang
tror jeg næppe, jeg før har oplevet.
Og hvordan er det gaaet til!
Jeg som i Trygheds Følelse
var overbevist om, at alt - 
smaa Vanskeligheder - havde maaet
just paa Festdagen at komme
Dig i Hænde. Og allermidst
havde jeg tænkt mig, at Adressen
skulde komme for sent. Vel indfandt
Bidrag ydere sig endnu Afsendelses
dagens Morgen og vilde absolut
være med- hvad vi ikke tog i Betænk
Lyckoma 30 juni 1932.
Kjære Mathea,
Ja nu er vi altsaa kommet hit da alle tre og det ser
ut til at vi skal faa det rigtig bra her. Anders gad ikke vente
paa smaatogene oppe i Sverige men tok bil fra Overud, vækket op et 
helt hotel klokken 3 om natten og møtte os ved frokosten, pengelæns 
og smørblid. Han kan tilbringe hele formiddagen og saa meget tid
han ellers vil i sjøen og ellers er det tennis og dans, saa han greier
sig nok. Bare Hans kunde nedlate sig til at gjøre bekjendtskaper
han og, men foreløbig trasker han omkring, klædd paa som midtvinters 
or mut som han pleier, naar han er paa det værste.
Jeg har faat avtalt om bad, men faar ikke lov at ta
sjøbad paa en stund endda – ikke før vandet blir over 20 grader.
Ellers skal jeg ha gyttjebad.
Her er ikke svært mange mennesker endda, mest familier
med barn
Nu haaber jeg dere har det bra hjemme. Jeg længter
unegtelig noksaa meget, baade efter Bjerkebæk og efter fjeldet – her er
svært tætt bebygget og smaapent, men en merker, dette er langt
sydligere, her er saaa frodig og luften varm om nætterne, selv 
igaar da det var graatt hele dagen var det ganske varmt, ren
dampbad luft.
18.3.1927.
Kjære herr Grundt-Thanum,
kan De ikke sørge for at forlaget nu
tar og annoncerer min Benson-oversættelse
«Kristus i Kirken» litt iøinefaldende i dags-
pressen? Akkurat nu er jo boken aktuel
i høieste grad. Jeg har aldrig blandet mig op 
i forlagets annoncering av mine egne bøker - men
denne boken vilde jeg gjerne se spredt i videst 
mulig utstrækning.
Med bedste hilsen
Deres
Sigrid Undset.
Kristiania d. 23 Mai 1901.
Kjære Grieg!
Du vil vel have bemærket, at der
nu er dannet en Nordraak komite
Starterne af denne er hr.
skolebestyrer Andersen og hr.
dr. Cæsar Boeck. - Disse vil
danne et Nordraakfond og tillige
paa et offentlig sted i hans fødeby
Kristiania reise en buste. -
Dette med fondet kan være bra
nok, endskjønt det havde været
bedre, om det var væntet hermed;
men dette, med at samle til
en buste er noget underligt 
midt oppe i en anden  
Saavidt jeg har kunnet bringe i erfaring
"skulde forsælge sig slik paa stova", - men han
svarer altid, at det faar ikke hjælpe, naar det
gjælder en kar som Bydal.
Engel bad ham søke efter gamle ting til dig
og "stova" - hun hadde faat "spurnad" paa en
"snoet" eller "svarväd"
gammel lysestake paa Klakegg, - og den vilde hun
faa Johannes til at forsøke at faa kjøbt til dig
(hun vil ikke spørge selv, - da folk er begyndt
at indbilde sig, at det kun er et paaskud, at
hun vil kjøbe til dig og kjøsnes-stova, - og at hun
i virkeligheden sælger gamle saker til Bergen
eller andensteds med stor fortjeneste; - af denne
grund vil hun ikke heller spørge paa en gammel
lysestake, som er paa Hammer (hos Moses Hamar), -
hun synes det er bedre, du spørger selv, - naar hun
faar opsporet en eller anden ting). Johannes D.
Kjøsnes fortalte Engel, at han havde en gam-
mel tinkande, og Engel sa da, at han maatte
overlate den til dig, - men han vilde ikke rigtig
love det, - og ymtede om, at han havde mest lyst
at have den selv, - Engel sa da, at den kom jo
Marianne og Krs børn her
middag og om aften efterm.
fru Doktor Hofgaard her -
hun surrede og jeg var
dødsens træt. Jørgen
undersøgte om form.
min afføring og tror, at
jeg har galdesten. -
Om aftenen fik Kr.
et let krampeanfald,
mens jeg sad hos ham.
8/6 Don var om efterm. i
generalforsamling i brænde-
risamlaget, hvor de samlede
aktionærer gjør frontangreb
paa De Dietz, men uden
synligt resultat. Hans
søster Jeg var i Tistedalen,
hvor pigerne sendte mig
derfor, at den mig af Dem i udsigt stillede
hjælp af hensyn til arbeidet maatte kunne
ydes mig som et personlig tildelt stipendium
til fortsættelse af retshistoriske studier. Til
at paatage mig andre
retshistoriske
specialarbeider, inden
glossariet kan gaa i trykken, finder jeg saa-
meget mindre fornuftig opfordring, som deslige
arbeider, naar registret først foreligger, neppe
ville kræve den halve tid mod nu. Jeg vil
ogsaa tillade mig at minde om fakultetets
indstilling ifjor i anledning af min afskeds-
ansøgning. Efter omhyggelig at have forhørt
Dem, Herr Professor, hos den myndighed,
der var den eneste, der troede at kunne danne
sig en mening om de angjældende rygters
rækkevidde, fandt De og med Dem fakultetets
øvrige medlemmer at kunne anbefale mig
saavel til pension som til overtagelse af de
retshistoriske studiers fremme. Af grunde, som
kun stod i en fjern forbindelse med sagens
realitet, vovede regjeringen ikke at følge
fakultetets og kollegiets indstilling. Det
turde neppe fra min side være overdreven
sangvinisme, naar jeg efter modtagelsen
af Deres julehilsen forestillede mig sagen
Kristiania, den 17.12.96.
Kære, gode ven!
Tak for brevet!- Hvad herr Hen-
nings forebringer angående msin samtale
med mig hersteds er vrøvl. Jeg sagde ham
udtrykkelig, i teaterchef Schrøders påhør,
at der i mit nye stykke ingen hovedrolle
fandtes for fru Hennings; derimod må-
ské en mindre rolle. Jeg tænkte nemlig
på Frida. Til Ella vilde jeg foreslå fru
Oda Nielsen. Den der kan spille Rita må
også kunne spille Ella. Og derhos vil hun
stå troværdig som tvillingsøster til fru
Eckard, der naturligvis må spille Gunhild.
Dekorationsmaleren skal være mig
velkommen og jeg skal stå ham til tjene-
ste i alt, hvad jeg blot formår. Man har
forglemt.
Nu, kjære Hr. Grieg mine
hjerteligste Lykønskninger til Den
forestaaende Julefest og venligste
Hilsener til Deres Frue fra
Deres altid hengivne
Wilhelm Hansen
reviderede originaludgave udkom
i København allerede i året 1875 og
det er efter denne at Paul Hermann
har foretaget sin oversættelse, hvil-
ken jeg selv har gennemlæst og hvori
den til den nye originaludgave skrev-
ne fortale findes gengivet. Jeg har
altså havt gyldig grund til at an-
tage at herr Fischer for længe siden
havde opgivet tanken om at udgive
dette mit ungdomsarbejde. Jeg beder
Dem om godhedsfuldt at klargøre
dette for herr Fischer, og for resten
overbringe ham min venskabelige
hilsen.-
Med hjertelige hilsener til Dem
og Deres hus tegner jeg mig i gam-
melt venskab
Deres hengivne og forbundne
Henrik Ibsen.
17/1.85
Kjære hr. Grieg!
Tusind tak for deres venlige
kort og pakken. Det var nu
ikke for det - jeg savnede ikke
mine småfolk.
Tør jeg bede om en liden plads
i Deres album?
De ærbødigste hilsener til Dem
og Deres frue fra Deres
inderligst hengivne
C. Elling.
Sæby, Danmark, 22. 8. 87.
Kære herr Elias,
Deres venskabelige med-
delelse havde jeg den glæde at
modtage hersteds igår. Tillad
mig herved at sende Dem min
hjerteligste lykønskning og en
ærbødigst anbefaling til Deres
brud.
Deres hengivne
Henrik Ibsen.