MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
103
Kronprinsen prøve-
seiler "Norna V".
jeg på forfattermøtet sist fredag fikk i 
opdrag av den syke Nordahl Grieg istedenge
den syke Sigurd Hoel å samle under-
skrifter på en forfatterhilsen til
ungdomsmøtet for fred i Brüssel.
Sigrid Undset skrev under efter med kraftig
penn å ha strøket 2/3 parter av 
Nordahl Griegs lyriske tekst. Men en
hilsen med navnene våre under er også,
nokk.
Jeg ser ingen annen utvei for Europa,
enn at sinnene endres - nok av unge
sinn, som får avsky for krigen, og i sin 
tur kan motarbeide den. Om det da fins
et brukbart Europa, når deres tid til
å regjere kommer.
Italienerne beretter nå om avgjørende
seire - somler folkeforbundet litt lenger
bare, og det er dets minste kunst, blir
nok byttet fint delt mellom stormakter.
Koht skriver vi må huske alt, Folke-
forbundet i stilhet utretter, f. eks.
med den hvite slavehandel. Et litt
bedre Valg mellem Selskaberne. Men det er jo
ogsaa den Populære Vind i Repræsentant-
skab og Formandskab, som har blæst
i Musikforeningens Seil.
Du skjønner nok, at jeg er tem-
melig vred i Hu. Er jeg uretfærdig?
Har ikke "Harmonien" arbeidet ærligt
og trofast mod sit Maal igjennem
mange Aars Trængsler? Var det ikke
den som tilkom Kommunens Støtte?
Eller Orkesterforeningen?
politiska och sociala förhallanden och på en
fri, själfständig grund. Når jag därför
skrifver till Eder, är det ej som sonen af en
nation till sonen af en annan, utana som
beundraren till föremålet för sin beundran!
Ibsen, "kongen i Aandens Rige", har
skrifvit en dikt, välbekant för alla dem
som älska poesi en dikt, som särskildt
blifvit bekant genom de tonar Ni satt
till densamma. Den dikten är: "En Svane".
På månge koncerter har jag hört den
sjungas, jag har dårats af melodiens
ljufva toner, men på samma syntes det mig,
som saknades det en full förståelse af diktens
innebörd*. Icke kunde jag heller tro, att en tanke
saknades i orden, ty Ibsen är dock alltid Ibsen!
* nämligen hos sångerskan!
er der atter og atter,
skjønt Du aldrig havde
været der, det kommer
atter og atter med sit
store Tungsind. Gud give,
at Du engang maatte op-
leve en hel stor Ro,
saaat alt det, Du føler
ved Tanken paa alt det
Store, paa det inderlige,
som vi oplevede den Dag,
kunde komme frem
samlet og helt, koncen-
treret i Toner, som det
var koncentreret i en
enkel Tone det uforglem-
melige Øieblik, da vi
Herr cand: jur: Alfred Larsen.
Josefinegade, hjørnet af Pilestrædet.
Christiania.
(Norwegen.)
Vask, Bagning og Slagtning. G. skriver paa
Boka. Løland arbeider paa den norske
Eventyrsamling, som det norske Samlag skal
udgi. Andet Oplag af "Fra Kolbotnen os.v.,
er nu udsendt. Alb. Langen ønsker
at jeg skal opgive Anonymiten i
Tyskland for "Die Spinne". Og det
kan jeg vel ligesaagodt, siden Bjørnson
intet har sagt ham om den Ting, saa
han allerede har nævnt mit Navn
for "flere Theaterdirektører i Tyskl."
Men her er det mig meget om
at gjøre. Kjøligere Veir. Næsten klart.
Dog ikke Tanke af Sol. Prof. Logemann
skriver og beder os være medarbeidere
i et hallandsk Tidsskrift som
udelukkende skal behandle Skandina-
vien. Tillag - maanedligt til "Leute".
 Fru Edele Schjødt
München tirsdag.
Kjære Peterssen, disse to korrespondance
kort vilde jeg have sendt dem, men post-
manden paa jernbanen vilde ikke tage imod
dem, jeg er overbevist om, at det var en ind-
skrænkethed af ham, og at de med nok et fri-
mærke vare komne prægtig frem. Men mon efter
verdens skabelse nogensinde en mand har
af vort kjøn ladet sig overbevise, hvor han
mener at have ret, aa nei da, jeg sparede
ogsaa ham og mig for unødigt tidsspilde og
møie, idet jeg fromt fjernede mig tænkende:
«Sie sind aber ein Dumkopf». Men nu gaar
ikke disse grossmächtige kort ind i mine
smaa convolutter, der er jo raad med pølsen
som er for stor, de tænker dog vel ikke om
mig, som jeg om postmanden?
Deres værelse lever godt, fru Heller er netop
gaaet ud af døren efterladende en varm
hilsen, om de ikke snart kommer, hendes
ansigt straaler, naar jeg siger P, ihaab
om at deres navn følger, mon det ikke i mør-
ket vilde lyse, hvis jeg begyndte at tale om dem
D: 11te Oktbr. 81
Høistærend
Hr. Grieg
Just som jeg skulde sætte
Deres Komposition "Den Bjergtag-
ne" i Arbeide, bliver jeg, om-
endskjønt jeg ofte har havt Manu-
skriptet ihænde, opmærksom paa
at det er et Orkesterpartitur og
ikke - hvad jeg i første Øieblik havde
tænkt mig - et Klavørudtag.
Det er imidlertid ikke for
Udgivelsen af et Partitur vi ængstes,
men vor Forlagsnet indskrænker sig 
til Skandinavien, hvor desværre 
De smaa Forhold altid hindre en
kom det da op! Jeg er lykkelig over
at det gik saa godt. Gud give vi bare
havde havt Fru Skram her en eneste
Dag igjen, saa vi kunde faa vise hende
i "meir enn i Ordi" hvor uendelig høit
hun er vore Øine og Hjerter er
hævet over  meget af det,
vi ligger paa Maven for herhjemme
i vort lumre, vesle Kristiania.
Er det nogen "Norge" har forbrudt
sig imod, saa er det hende. Stor
som hun er og virkelig Kunstner
blandt de mange kvindelige Bogdille-
tanter, nævnes hun neppe; mens
andre lovsynges og hæves til Skyerne,
som Stjerner paa Norges literære
Himmel. Und was für welche andre!
Hvor det ligner os. Ikke en eneste
Kritiker siger aabent og ærligt den
ligefremme Sandhed, at hun er den
eneste Digter blandt vore mange
skrivende Damer.
Hvorledes er det gaaet med
Keiseren kom han tilbage?
har han været i Bergen ved jeg,
Du har været sammen med ham,
Dig vil han sikkert ikke undvære.
Naar Du skriver igjen fortell
saa om hvorledes det staar
paa Nesset, om Beyer er reist
og om I ser noget til dem der.
Naar man lige har været sammen
trænger man til at følge Begiven-
hedene selv om det kun er gjennem
et Brev. Jeg formoder, at Frk.
Beck besøger Dig, I skal vel
studere, selv om Brønden er
tom! Ja nu kjære søde Nina
hav det godt, og vær glad og
tilfreds, hils min kjære Tonny
tusinde ganger fra Din
Ly
linjer om "Fontænen". (Er for det
første alt jeg her skriver rigtigt?)
Kunde du ikke gjøre min bog
den ære og mig den glæde at over-
lade mig til reprod. et udkast
af den samlede fontæne? Jeg 
går jo ud fra, at værket er fuldt
færdigt i dine tanker og rimelig-
vis fuldt færdig komponeret i 
dine mapper. Har du en total-
tegning, som er slig udført at den 
egner sig til reprod. (helst
en
mørk)
tucheret?) eller kunde du i til-
fælde gjøre en?
Hvad synes du ellers om ud-
valget af billeder og disses gruppe-
ring. Jeg har anvendt nokså
Nei mit brev begynder atter at svulme, - trods
tidligere  løfte om
at
det ikke skulde ske, og trods
mine af legemligt arbeide skjælvende fingre.
Jeg vil da bare atter faa sige Dem min
hjærteligste tak baade for hvad De har
gjort, og hvad de vil gjøre for mig. -
Og angaaende en utstilling om 2-3 aar saa
tænker jeg vi holder os til "kunstnerforbundet".
hvis dette da vil gaa ind paa en maaneds
(eller 2 maaneds)
utstilling
i vaarmaanederne - med efterutstilling
(om sommeren)
i Bergen.
Jeg har forresten indbydelser fra næsten alle kunstfor-
eninger i landet, og en rundreise med utstil-
lingen vilde jo da kanske lade sig gjøre, om
eierne vil  undvære sine billeder paa længe; (der
maa jo underhandling til - kanske udlaan
til eierne
af andre billeder
i mellem tiden, -billeder som jeg da maatte vide maalet
eller størrelsen paa, saa jeg kunde male noget, der var
beregnet paa dette, - noget som jeg vistnok nævnte
i mit forrige brev. Ja undskyld da mit klodsede brev og
min skrift. Og modtak min bedste hilsen til Dem
og Deres mand fra Deres N. Astrup
Ø Kjbhvn. Klasensgade 11.
10/6/99.
Kjære Bjørnson! Du husker
den dagen ude hos Hegels
da jeg fortalte Dig om min
svoger William Skram,
som er præst på Moen, og
om det dybe Indtryk, "Over
ævne" havde gjort på ham.
Du sa til Hegel at han skulde
sende ham bogen, hvad
Hegel ikke har glemt; han
har skrevet udenpå: Fra
forfatteren, hvilket har gjort
William så stolt og lykkelig
så Du aner det ikke. Idag
er kommet fra ham dette
brev til Dig, med bøn om
at jeg skulde fremsende det,
hvad jeg herved gjør. Det må
være dejligt for Dig at eje denne
magt til at gjøre andre så
Kjære Solveig,
Gledelig jul og godt nyttår ønsker jeg
dig og alle dine! Og på gjensyn i nyåret, når du 
og Ingeborg kommer hit en dag til møte i "Gull-
aldersklubben", vi pleier å ha det riktig hyggelig da.
Takk for pakken med tidsskrifter - jeg håber
jeg skal omsider få tid til å se litt nærmere på
innholdet i helgen. Hittil har det vært så mye med
Maleren
Hr Eilif Peterssen
Pioka
Lysaker
Nei det faar ikke hjælpe, om Brevet blir til en
hel Bog, jeg kan ikke udenvidere sætte mig til
at arbeide idag. Jeg synes jeg er saa lykke-
lig, naar jeg tænker paa altsammen - du og
jeg paa Næsset og Troldhaugen, et lykkeligt
Hjem, og saa et sorgfrit Udkomme, takket
være Posten. Saa vil jeg da ogsaa ardeide
paa, at være en nyttig Borger og arbeide
med lyst Sind ved Tanken paa, hvor meget
jeg har opnaaet. "Meire eg fekk, end eg
hadde fortjent!" Men saa faar jeg arbeide
paa at gjøre saameget jeg kan i den Stil-
ling, hvori jeg gjennem Aarene er kommen.
Jeg kommer til at tænke paa en Yttring i Dit
Brev, "enten er Du kommen over alle kunst-
neriske Anfægtelser", ja ser Du, - det maa
vi tale lidt med hinanden om. Du kjender
jo fra mine Breve i Høst, hvorledes jeg
mangengang var tilmode, men Du ved
ogsaa ligesaa godt som jeg, at det er for-
sent for mig at blive det, som betegnes
ved et saa helligt Begreb som "Kunstner".
Og om nu Forholderne i Livet tidlegere hav-
de stillet sig saa, at jeg itide var
vaagnet til Bevidsthed om Muligheden
af, at ogsaa jeg kunde blevet en Tjener
i det store Tempel, saa - ja saa var Li-
vet blevet et helet andet, end det er, og
det af den Grund - men den er jo ikke givet
som sikker - at jeg da vilde kunnet virke i no-
get, som fyldte hele min Person, og derfor
maaske udrettet noget. Men man bliver
ikke 37 Aar for intet, og jeg forstaar nu,
at det er længe siden, at min Livsbane
skilte sig ud fra de øvrige Spor, saaat
Der var mye pussig - 
Balstad dirigerte ist. for Bojer,
klubbet iherdig motstandere til
taushet og lot 3 minutter være
fem, når det ikke behaget ham
å høre på oss - lyttet smilende
til de lange innlegg i styrets 
favør. Jeg tror aldri, vi har hatt 
et mer forvrølvet og mindre kulti-
vert styre. "Trellenes opstand"
kalte Sigrid Undset affæren.
Til allerslutt gikk tykke Sust
bort til Arnulf Øverland og sa:
Jeg har lyst å gi Dem en ørefik,
Øverland. - Jeg kan gi Dem én,
sa Arnulf og gjorde det. -
Vanskelighetene ved en slik
forening er jo, at tilsiget av 
nokså talentløse folk alltid
blir sterkere enn av gode forfattere.
Som Peter Egge fortalte mig, som
i den anl hadde sagt i litterært 
råd, hvor de nye innvoteres:
men slaar sig paa ører, øine osv. Saa jeg kommer til at være hjemme 
næsten hele helgen. Langfredag tar jeg ned til Hamar – og gaar det godt
saa reiser jeg ned paaskesøndag og. Ellers har jeg jo altid pleiet at reise 
bort i paasken – til et sted hvor vi har en kirke, og helst ved sjøen.
Nu begynder det forresten at bli litt vaarlig her og – overalt hvor det er 
blitt en liten bar flekk i haven pipler det op noget. En flokk paa
en tyve bogfinkhanner har holdt til her i haven, i fred og god forstaaelse.
Imorres dukket to hunner op, og nu jager hannerne hverandre saa fjøra 
fyker. Gid det kom regn snart, saa sneen gik forresten – nu synes 
jeg vi kan ha hatt den og se paa længe nokk!
Gratulerer med svigerdatteren!
Mange hilsener
din
Sigrid.
Kunde det ikke tænke muligt, at Dobloug kunde ville kjøbe et billede af Harriet.
Pigesorger, idet vor lille Jæderjente hvert Øieblik er
syg i Hals og Hoved tildels med Feber og maa til-
køis. Da M. oftes staar uden anden Hjælp, er det
svært for hende, især da hun ogsaa arbeider med
Ligningsskrivning. Som Følge heraf har vi i lange
Tider levet rent for os selv. Det er jo ogsaa den
eneste Maade, hvorpaa et saadant Arbeidsliv
som vort kan holdes ud. Det blir derfor gan-
ske underligt og en hel Oplevelse iaften at skulle
høre Harmonikonsert, - Beethovensfantasier,
1 Symphoni af Sibelius og Charfreitagszauber.
Det er som "et andet Land jeg skuer, et fjernt, et
længst forladt!" -
Iøvrigt er jeg, som formodentlig Du og alle tænkende
Nordmænd, hvad Bjørnson i sin Tid kaldte "fædrelands-
bekymret". Jeg haaber dog, at den valgte Stor-
thingskomite paa 19 Mand maa bli enig om
een Vei, da det er det eneste der har Magt.
At alle vil være enig i ganske rolig at gjennemføre
Konsulatsagen ad lovlig Veie. Viser dette sig
paa Grund af Svenskernes eller Kongemagtens Mod-
stand umuligt. ja da, men ogsaa først da,
er Unionen umulig og da maa man søge den op-
løst trods alle Konsekvenser. Saaledes føler jeg
det, og jeg tror, at dette Syn vil vinde frem.
Jeg var svært fornøiet med Dit Opsæt, som
var baade klart og værdigt. Jeg beundrer, at
Du netop kommen op af Sygdommen , kunde
i det. Hils nu mange Gange
Din Hustru og alle de hyggelige
Mennesker paa Troldhaugen
Hilsen fra mine Folk.
Vel mødt igjen
Din heng
24.
uforstaaelig enten paa Grund af Redactionsfeil, eller
fordi den bruger Ord, hvis Betydning er mere eller
mindre ubekjendt. -
6-11-6 har saaledes en Passus, "og den Anden
haver Mistanke til ham", der er ganske meningsløs;
1-13-12 indeholder en Henviisning til 5-3-13, som
er aldeles urigtig og upassende. - Lovartikler,
der betjene sig af uforstaalige eller i alfald sjeldent
forekommende Ord ere f. Ex. 6-12-3 cfr 1-19-3, der
bruger et Udtryk: Fordragsbrev, der formodentlig er
en Forvanskning af det tydske Vortheidigungsbrief.
"Ikke bevare sig med" i 3-18-14-4 er misforstaaet af
Ussing; han har nemlig fortolket Udtrykket som lige-
betydende med besove, men 3-18-14-3 og 2-11-3 og 10
godtgjøre at det maa antages at have den modsatte
Betydning, da "bevare sig med" der er brugt synonymt
med befatte sig med. - "Pusefæ" i 2-12-8 er nok det
samme ved Bryllupper (: epouses :) som Jordefærdsfæ ved
Begravelser, – Præstationer til Præsten ved slige Lei-
ligheder, cfr Frdn 5 Febr. 1685 § 10. - Ved "Genant"
i 2-19-6 forstaaes nok en aarlig Afgift; hvorfra
Ordet har sin Oprindelse er uvist. "Mai til Kirken",
Ski 3. dec. 1915
Herr G. Møller
H Aschehoug & Co.
Vedlagt oversendes det omtalte fotografi,
idet jeg inderlig haaber De kan faa forhindret
offentliggjørelsen av det andet. Hvis dette blir
reproduceret, vil De da godhetsfuldt forsøke at faa
sørget for, der kommer til at staa "fot Caroline 
Colding". – frk C. lot til at anse det som en god 
reklame for sig. – Jeg venter med stor spænding
hvad det blir til.
Med hilsen, Deres
Sigrid Undset Svarstad.
blikum i Frankrig, og naar Deres
Arbeider udgives paa fransk Forlag,
vilde de ufortvivlelig hurtigt vinde
en meget stor Udbredelse i Frankrig
mig.
Jeg kan ikke annet end dele
hans Betragtning og foreslaa Dem
at træde i Forbindelse med ham,
der ved Siden af at være Frankrigs
største Musikforlægger, er en meget
elskværdig Mand at have at gjøre
med.
De skrev ogsaa, at de tenkte
paa en Paristour. Naar bliver den?
Hvis De vil være saa venlig at
svare mig med nogle Linier, beder
jeg Dem sende Svaret til min A-
neren i sig løs. Liv og
Karakteristik overalt.
Og sund og frisk Skjønhed.
Jeg tror, det er saa inder-
lig sundt med et saadant
Karneval hvert Aar.
Det er som om alle Røster
Dagstraas-Masten og gaar
op i Liv og Livsglæde.
Kan vi bare med Tiden
opnaa, at Musiken kan
faa fast Fod her igjen
og faa bevare den natio-
nale Scene, som virke-
lig iaar har greiet sig
brav, - saa blir her
enda hjemme bedst. Thi
Natur, det er her baade
i Folk og Fjeld og Fjord!
Længe leve, Hurra!
Er du med paa Den?!
Igår var Johan og jeg på Karen
Grude Kohts første store mottagelse
i  utenriksministerboligen. Det 
var selsomt og lærerikt - nye ansikter
mellom alle diptomatenes velkjende.
Koht hadde et gutteglimt i de 
små brune øinene sine - han liker 
situasjonen. Fru Koht gikk omkring
stor og rund og naturlig og sørget moderlig
for sine gjester. Hoffets folk (Borghild
blant dem) ofret sig for situasjonen -
Merkeligst var det å se fru Nygårds-
vold og fru Bergsåk - de eneste
representanter for regjeringens damer,
nestorinnen undtatt. Fru Nygardsvold
en liten fast gammel kvinne i 
simpel musselinsskjole, gråhåret,
barhodet. Nettop kommet fra
Hommelviken og hjemmet der.
Hun stod lenge og beså publikum
med rolige, skeptiske øine. Svarte
med enstavelses ord på Per Wedel
A.B.
Om det var nogen hygge for Her Grieg vilde
Jeg med Største fornøielse, Sende
Foreningens Portræt en gang så
Komponisten kunde se engang sit
"Stedbørn" ude på Vestens Prærier
H.Gr.
Sek.
Kristiania d 
Kjære Grieg!
Marie har bedet mig at
sende Dig og Frue indlagt
betydningsfuld Brev, som
ingen nærmere Forklaring
behøver.
Vi har da været
i Theatret og glædet os ved
Din deilige Musik til
Per Gynt. kun er det synd
at du har anvændt saa
meget godt paa Gyndt
som burde været hørt i
en ordentlig Opera - men
Din Aase er vistnok uud-
tømmelig, og naar Ope-
München, den 21. December 1877.
Kære herr Bendixen!
Med forbindtligst tak for Deres
to venlige breve samt for den modtagne
veksel sender jeg Dem på omstående
blad en kvittering for beløbet. Ligele-
des takker jeg Dem særdeles meget for
de tilsendte udklip af Bergens-aviserne.
Jeg ser deraf med megen tilfredsstillelse
at dette vanskelige stykke både er bleven
godt spillet og godt modtaget, og beder
Dem at frembære for instruktionen for-
sikringen om min oprigtigste erkendtlig-
hed; dens arbejde har visselig ikke været
let.
Og så endnu et. Med den mest levende
interesse har jeg læst den række af for-
træffelige artikler, som har ståt i «Ber-
gensposten». Disse er uden sammenlig-
ning det åndfuldeste, stilfuldeste, rigtig-
ste og mest udtømmende, som hidtil
har været skrevet om dette stykke. Det
Kristiania d. 15/7 99
Kjære Grieg
Kom nu med gaat humeur
naar vi sender Dig og Nina
indbydelse til at overvære
vore festforestillinger. Har vi
Dig til at dirigere Din Musik
til Jorsalfar. Vil Du ikke
sætte den for blandet kor?
Halvorsen mente det vilde bli
bedre.
Det skulde jo bli Norges
højtidsstund dette, og der har
(dette er en ed!) ikke Grieg
savnes!
Alle modtar Dig med
aabne arme.
Hjertelig hilsen
til Dig og Nina Din ven
B Bjørnson
Hr. Cand. Aslaksen
Fra Nic Astrup
Elisenbergveien 24
Kristiania
Dresden den 13de Maj 1871.
Kære svoger!
Jeg har nu hele to
breve fra Dem at besvare på en-
gang, og en hel del ting at tak-
ke for. Først vekselen for min gage
i Januar-Marts dette år; dernæst
kassen med myseostene, der frem-
kom i god behold og befandtes
at være af den allerfortræffeligste
kvalitet,- i hvilken anledning
vi også er herr Simonsen sær-
deles forbundne; og endelig den for
nogle dage siden modtagne kom-
mandør-stjerne med diplom. Khe-
diven er en splendid og generøs
mand i alle måder, det må
man indrømme; jeg antager
nemlig at han i Konstantinopel
må betale ordens-dekorationerne
og kun erholder diplomerne gra-
tis.-
I Deres næstsidste brev op-
lyser De mig om noget, som det
Bergen den 8de Decbr. 69.
Min kjære Edvard!
Posten idag overraskede
mig paa en særdeles behagelig Maade
ved at bringe mig Dit kjære Brev.
fra Berlin, da jeg igrunden ei havde
ventet at høre fra Jer førend I vare
komne til Leipsig. Jeg har meget
længe havt et Brev færdig til Nina
og har flere Gange været paa veie at
begynde et til Dig, for at have det i
Beredskab til vi hørte hvor det skulde
sendes. Dette har nu imidlertid aldrig
baaret til, da jeg i den sidste Tid har
været meget vidløftig af mig, saa
jeg ikke har havt den sædvanlige
Nattero til at meddele Dig mine inte-
ressante Beretninger fra disse Kanter
Saaledes var jeg ude de fire Aftener
af forrige Uge, Mandag paa Concert
og hørte de Svenske Nationalsangen,
Tirsdag ligeledes paa Concert der
gaves til Indtægt for Jonfrustiftel-
sen; Onsdag til Middag hos Münsters,
og Torsdag til Aften hos Tante Hanne.
Begge Selskaberne vare i Anledning
af Ole Bulls Afreise; han drog næm-
lig endelig afsted igjen til America
Fredag Morgen. Han bad saa sær-
deles at hilse Dig. Hos Münsters
spillede han til Afsked meget smukt,
efterat han havde opvartet med nogen
108
var, og feiret sin 65de fødselsdag der. Jeg
hadde Else Kielland her de dagene, siden 
Astrid, som var knust efter å ha sendt
Thommes på seiltur, mens han enda
var halvt siconvalescent. Det er innviklet
å være mor for allting. 
Har lest en del dikte av Arne
Thorstenson, Kalle Rarders sønn. De var 
gode og merkelig modne, og den gleden hadde
jeg å bringe ham, da han hentet oss
igår. En uhyre ensom og alvorlig mann;
skal bli pianist, vil heller bli maler og
skrive lyrikk!
Vi lever i en voldsom varme - 
virkelig 25 grader bare dag - nå på
fjerde uken. Sørgelig for jora med tørken.
Stritt å luke for Nini også.
I Europa stigende krigsfrykt 
overalt - Mussolini og Hitler de ledende,
hos de andre angst og forvirring.
Her hjemme staar alt ganske
vel til. Min hustru lider jo
af og til af nervøsitet; men
jeg haaber altid paa, at det
er en overgang, I min slægt
er det skeet forandring forsaa-
vidt, at min gamle mor, der var
født samme dag som
Dere, forlod os den 7de Januar
næsten 86 aar gammel. Vi vilde
jo gjerne beholdt hende endnu
længere. Men hun var vist
dels træt nu og fornøjet ved
at dø. Hun blev fri for noget
længere sygeleje og sovnede hen.
Om begivenheder her i Norden
blir Du vist holdt saaledes
à jour baade gjennem breve
og aviser, at jeg næppe kunde
fortælle Dig noget nyt.
Mogtag derfor yderligere kun en
hjærtelig hilsen til Din hustru og
Dig selv fra Din hengivne
min hustru hilser. Karl Bergh
232.
Saa blev det den ærlige Forfatter for stærkt.
Han svarte i et Brev til Bjørnson at Den fremmede
Passager slet ikke var Begrebet Angst. "Om jeg
stod paa Retterstedet og kunde friet mit Liv ved den
Forklaring var den ikke faldt mig ind." Hvad
var saa den Satans fremmede Passager? Enhver
kunde jo se at han var noget dybt. Ibsen svarer:
"Jeg smurte Scenen ind som en Kaprice".
Ser I der, I kære Brødre og Søstre, om jeg
ikke fik Ret. Jeg har i femten Aar ment det sam-
me, til Forargelse for mere end en af Jær.
Der stiger et stærkt og evigt Alvor op af
disse Breve, intet Smil, ingen Spøg; Digteren be-
handler sig selv og Sagerne med samme Højtidelighed.
Han taler om de Dage, da han "skred til at skrive
"Brand" "; han mener at ha "flyttet nogle Grænse-
pæle" med "Gengangere". Jeg har et lidet Indtryk
af at de Grænsepæle var flyttet før, mange Gange
før, af mange andre. Hans Bøger synes at staa
for ham som Skæbnesvangre Bedrifter, og man
maa undertiden forundres over at Skønlittertur har
kunnet frembringe saa megen enstonig Alvorstale
hos en stor Ironiker. Om Anmælderen i danske
Lørdag 22de Aug. 74
Kjære Ven!
Da det endnu er en Stund til
jeg skal til Munnductor, vil jeg vir-
kelig nytte Tiden til en liden Pas-
siar med Dig. Vidste Du bare, hvor
jeg længes efter Dig, lod Du mig
ikke saaledes vente paa Brev; men
jeg ved jo godt, hvor travelt Du har
Det. Igaar fik jeg ogsaa høre, at Du
har været en Tur inde i Haranger;
tænk, om vi kunde mødt hinan-
den i Sommer. Som Du kanske
ved, har jeg været en Tur i Jo-
tunfjeldene sammen med Eng, som
Du engang har truffet her hos mig.
Saameget fik jeg se paa denne
Tur, at Jotunfjeldene er Noget
Sara Fabricius og afreiste
de 3 i straalende sol
kl. 5. Hele skibet var
gyldent og alverdens deilig-
dom var i solnedgangen.
Maatte noget af det vente
Sigrid i le Paris - . 
30/9 Reiste Don 4 om mrg.
til Sund. Skadskjød en elgokse.
Sigrid Sommerfelt her om
form., forklarte mig lidt om
ægteskab og kjærlighed. Astrid
læste Oscar Wilde's Reading
Gaol for mig om aftenen.
Og det var deiligt at føle
noget igjen. - Ude er
det stille, klart og maane-
skin. -
maaske paa en underlig
for Maade, men fremkaldt
af min dybe Beundring og
Begejstring for Deres herlige
Værker, og beder Dem sige
mig, (hvis De engang næste
Gang De kommer her vilde
høre mig spille), om jeg
har et kald, om jeg formaaer
at udtrykke i hvad jeg spiller
de dybe, betagende Følelser som
jeg sidder inde med ovenfor
Deres Klaverconcert og min
Mands Compositioner, om
jeg ovenfor en Tilhører som
Dem formaaer at gjøre Indtryk
af en Sjæl der har noget
paa Hjærte.