MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Privat Upsala 14.10.99
Nogle ord fra mig per-
sonlig maa jeg tilægge
men ber Dem at nøie
skille paa mine
personlige meninger
og bestyrelsens i sin
helhed eller kommittéerne.
Jeg vil da sige Dem
ganske konfidentielt
at da jeg indgik i be-
styrelsen for "Nordiske
Foreningen" og siden i 2
af dets komm.= kunst
og presse - da gjorde
jeg det for at faa an-
ledning at arbeide for
større forstaaelse af Norge
13/8 Frisk vind, glade
hvide skyer og sol.
Kl. 11 heistes vor hvide
ja-fane ude i gaarden
under salut fra min
bøsse og et 3 gange 3
ja-raab. (Et af
de gamle ærværdige Røds-
lagen, kantet blaat,
et stort rødt JA paa
midten.) Kl. ½ 1 kom
Borghild, Gunhild, Johan
og Schwartzes, tilsammen
5 kjøretøier, pynted med 
norske baand og blomster. -
Don og jeg kjørte i dogcart
i spidsen for toget -
det gik til byen, om
Colbjørnsens statue, tilbage
er puttet ind i et af Ministerierne
her som Kopist med en mager Løn,
hvormed han grejer sig uden
at gjøre Gjæld, medens Kunst-
nere flokkes oppe paa hans
Værelse, hvor han har lejet sig
et Piano, og han selv egentlig
bare lever i Musik. 
vil, han skal gnu paa som
Kopist og gi Musiken paa Baa-
ten. Han har faat en liden
Permission og reiser ikveld en
Sjøtur med Dampskibet fra Hâvre
saa gjorde Fladbrød, Spekekjød og Melk
og Børres Guava-Rom Resten. - Om
Natten - da jeg paa Naturens Veg-
ne maatte gjøre en længer Tur ud-
paa Sætervolden, - til Anklerne
i Kuskjit - (over 3000 Fod er alt
tilladt) - havde jeg et storartet
Syn over Skagastøls- og
dalstinderne med Nysne i Maa-
neskin under en Uveirshim-
mel med farende sorte Skyer.
- Kl. 6 om Morgenen kom An-
find Vetti, og da Veiret saa
ud til at bli klart, la vi
ivei indover Fleskedalen og
opover Fjeldet og Bræen til
Stølsnaastind - den længe efter-
tragtede. Fra Bræen hæver Tinden
sig skarp 5 à 800 Fod. Ole
Anfind lagde Touget igjen ved Bræ
n, og vi begyndte at klattre opover.
Kristiania d 30 Juli
1874.
Kjære Grieg
I Anledning Dit
Brev af 21. kan jeg
underrette Deg om
at det ordinerede Piano
skal være i Bergen
inden 15. Aug.
Hvad Tondigter
gagen angaar saa
har Svendsen faaet
indimellem mine øvige Arbei-
der i Sommer! Selve tomme
Kirker med Solstreif paa Al-
teret vilde virke mere stem-
ningsfuldt end dette. Imid-
lertid har jeg sendt den med
andre Skitzer til en liden Ud-
stilling af norske Maleres Ar-
beider i Kjøbenhavn, og naar
den kommer hjem kan Du
selv ha Valget, om Du vil ha
den eller ikke. Jeg kan jo senere
forsøge at gjøre noget bedre, om 
De ikke synes om den.
Vi lever i Sus og Dus. I nat kom-
vi hjem fra Wenche Kiellands
Kl. 3 om Natt og saa gaar det
Dag ud og Dag ind. Jeg morer
mig ofte men jeg vilde heller
være langt oppe paa Landet.
Kitty er kommet hjem og har
det godt. Hun reiser jo til Paris
i April og Mai. Mange Hil-
sener fra hende. Til næste
Aar tror jeg, at jeg vil reise
1, 2 eller 3 for om vedkommende
skal være meget synlig eller ei. Men
Krøyer greier det paa sin lette freidi-
ge maade, og godt blir det naturligvis
og mærkelig nok interesserer det ham.
Her er en vakker liden frøken Triep-
cke, som, jeg tror, vil have Krøyer,
de ere meget sammen, men han ser
mer faderlig end urolig betaget ud 
mod hende. Dog hvem ved. Hun er
meget vakker, for vakker, og er saa
rolig overbevist om sin skjønhed at
hun altid hentyder til den. Det løine
er, at naar nogen maler hende er det
altid bagfra, det gjør Ancher nu, hun
er for regelret. Hun er klog og vist
begavet og ser snil ud. Nei nu er
her mørkt og jeg maa klæde mig paa
og gaa til middagen. Naar dere ser
Anna Sømme sig at jeg har ikke
glemt hende men været meget bun-
det hjemme. Iovermorgen skal jeg be-
sørge en del i Bon Marché, jeg har
samlet det op, da skal hun faa
sit. Lev nu hjertelig vel begge
to. Hjertelig hilsen fra eders
hengivne Kitty.
Han blev ham for stor og maatte
Rum og Luft og Frihed. Et Par endnu
ikke helt færdige Ting var vidunderlig
Det galdesyge sjælsforgiftede ægtepar
som sidder tæt op til hinanden
 og vender ansigterne
bort og snur alle sine Rygge -
legemlige og sjælelige - med
hverandre er væmmelig godt. Fælt.
Men saa var der to Mennesker -
han bøiet over hende, knugende
hendes Hoved ind til og kjeser
hendes Haar i en Tilbedelse som
er Andagt og hun - helt helt borte
i hans i den forfærdelige salige
Hengivelse som løsner Mennesket
fra Jorden, den Selvforglemmelse
som er den største; mest lidelsesfulde
Salighed. Ja, det var herligt x Jeg skulde
set "Skjønne Helena" paa Fahlstrøm; men
tropisk, - men også bare
næsten! - Og har du
gjæster, tro? - Kjære
gjæster - eller pligtgjæs-
ter? - Jo - der er ret
forskjel, - og især for
dig da, - du med dine
syv tusen husmoderlige
sorger, som trykker din
lille person så ganske
og aldeles ned til jor-
den, at du næsten
glemmer, at himlen er
der og at den stundom
sogar er blå og vidun-
derlig. - Lille rare
og alle kjæreste tante Nina
min! - Ak - om jeg
Valestrand 
Kjære Grieg.
Tak for sidste behage-
lige Dag hod Dem og Deres
Hustru.
Hermed et Par Ord
til Brækstad _ send
ham Deres Adresse og
sig naar han kan
træffe dem; - han vil
være hyggelig for Dem
Paris, 22 Rue Rovigo
den 26 April 1876.
Høistærede Herr Professor!
Da det nu lakker saa
langt ud i thingtiden, at
budgettets accessoriske dele
kunne ventes snart at komme
fore, har jeg troet, at det
vilde være af interesse for
Dem at erfare, hvorledes det
gaar med de nye udenlandske
attaché-stillinger, der mere
end nogen anden skylder Dem
sin oprettelse, og som kunde
Herr Eric Zachrison.
Storgatan 30B.
Stockholm.
Kristiania d 22 Aug
1871
Hr Edvard Grieg!
Bergen
Den Fornøielse at modtage
et Brev fra Dem har jeg
haft, og ser deraf at Deres
Ide "en Musikforening" gjenfødes
Jeg er ganske enig med
Dem i det ønskelige i at
den Sag fremmes, og
er naturligvis med derfor
saavidt som jeg formaar.
Men hvordan nu De
griber Tingen an - jeg
tror - at ved at sammen-
holde et Møde af de
anbefalt Deres Komposition I Storm, og da
Selsk. Medlemmer og det med fuld Grund som
bekjendt stedse stiller de strængeste Fordrin-
ger til Direktionen for Opførelse af anerkjendte
Komponisters bedste arbeider, kan Direktionen
for Nærværende ikke give Løfter om at opføre
Deres Verk i indeværende Saison.
58 Harley St.
Carenditch Square
London 27 April
Kjære Mester.
Hr Hartvigson har
meddelt mig at De er
ankommen til London.
Jeg har Solveigs Sang
overalt paa mine Pro-
grammer, jeg synger den
ligeledes ved en Concert
i Leeds Conservatorium
og saa paa al den Rigdom, den Dybde
og Storhed, som danner Grundtonen
i hele vor gammel-nationale Digt-
ning, og saa paa, hvorledes alt dette
netop ligger for Dig og for Din Mu-
sik, saa siger jeg, at Du maa hæve
Skatten, thi Du alene kan det. Jeg
forstaar ogsaa bedre end nogensinde
hvor bitterlig det maa have gjort Dig
ondt i Dit Inderste, da Bjørnson
i sin Tid afbrød Arbeidet. Han
havde kunnet gjøre det, og var i
sin Tid den rette mand til at
forme Texten, dengang da han
var i fuld Glød og Begeistring
for det episk-lyriske Drama.
Men hvem ved, om han nu var
den Rette dertil. - Og hvorledes h vilde
ikke en saadan Opgave fylde
Dig, - Du vilde gaa fuldstændig
op i den og komme langt væk
fra alle Smaatterier og Prakkerier
og bare føle den store Glæde
til at gjøre opmærksom på sin exsistence.
De får undskylde, at dette er blevet
så langt, men der var mange for-
hold at berøre og endnu kunde
der være meget at sige. Jeg behøver
ikke at sige Dem at dette forsøg på
at ophidse Dem mod mig skriver
sig fra en kant, hvor man ikke
viger tilbage for den infameste
løgn, når det gjælder at opnå noget
eller skade et medmenneske.
Iforgårs fik jeg svar fra W. Hansen
"det skulde være ham en glæde at ud-
give det; foreløbig beder han om til-
givelse for sit så længe udeblivende
svar." Stillingen er dog nu såvidt
forandret, at jeg har tænkt at bede ham
bestemme mig lidet honorar. Det
var nemlig min hensigt, som jeg skrev
i sidste brev at overlade hofmusikk-
Redaktør af "Politiken" fra idag. Henrik
Cavling blir Chefredaktør, og Ove Rode
politisk R. - Og Krigen blev ikke slut
med 1904. Arme Menneskehed, som er saa
raadløs!
- Bjørnsons Brev til Nobelkomiteen
i Anledning af at Bertha v. Suttner
ikke fik Aarets. Fredspris vækker
baade Forærgelse og Begeistring. Tilslutning
har han faat bl. a. af I. Estournelle den
franske Minister, hvis Nann nu daglig har
været i alle aviser. Han var Hovedværten
for de norske Pariserfarere og roses i høie
Toner.
3.1.05
Endelig har Japanerne tat Port Arthur.
Nu blir det først rigtig spændende. Uhyre
Jubel telegraferes fra Japan. Naar Japanerne
er saa storartede Krigere, saa undres jeg om
det ikke skyldes deres Religion. Buddbismens
Morallære er vidunderlig. Men paa en vidunderlig
Magde fortolker og omgaar baade Buddhister
og Christne deres respektive Religioners Bud:
Pag 165 - 167? Der er enkelte andre
Udeladelser, men kun i de talte
Replikker.
Med venlig Hilsen
30 Aug. 1875 Deres ærbødige
M. Lassen.
5.
folk, så sandt de har berøring med
kunst, er på det rene med det, hvad
Harriet Backer er var som kunstner.
Jeg vil allikevel fortælle en episode
som tildrog sig et par dage før hendes
død og som kal kaster et lys over
hende som hun er. Prins Eugen,
som kjenner ganske godt kunsthistorien
og også norsk kunst gik gjennem
N.G. med noen kunstnere og stan-
set foran H.B. billeder. Da sa han:
"Hun er vel den største kvindelige 
maler som har levet." Der var ikke 
nei i følgeskapets mund. 
Men hun er mere end det. H. B.
er en av de store norske malere
som har levet. En av de egentlige,
og i sin periode den "klassiske", fordi 
hun har fuldkommengjort sin form.
deslige i al Ro og Mag. Thi
noget af det store Norge
maa Du se og leve lidt i.
Nordaasvandet er deiligt, men
det er ikke nok, der er en
Klimax, som maa tages. Vi
maa opleve sammen at sidde
paa en Støl, helst med Baal
og Toddy, var det saa blot
en eneste Kveld. Hovedsagen
er, at vi bliver sammen, da
maa jo alt bli godt og her-
ligt. Jeg trøster mig i disse
Dage med, at vi, selv om Du
for Tiden havde været hjemme,
havde faaet lidet godt af
hinanden. Thi jeg har det
svært travelt, reiser til Byen
hver Morgen 7 ½ og kommer
hjem Aftenen Kl. 8 og under
tiden 7. Men til Sommeren
vil det blive meget bedre,
og jeg stoler sikker paa at
jeg vil være fri og frank
paa Hop Kl. 4 ½ og da
bliver vi sammen. Ja
nu vaares det herhjemme.
(fra Aftenpostens korespondent 
i Karlstad), at Sverige
indrømmer Voldgift med
at Kongsvinger og Fr. stend
indgaar i de fæstnings-
værker, som skal descaleres.
Don reiste til Sund om
morgenen, beredt paa alt.
Før han reiste endnu
en graadfyldt konference
med tante Lena, som
staar "paa fart at reise
med hvert tog". - Jeg
ængster mig fordi jeg ved, 
"de paa den anden side"
gjerne vil komme Don
og Sund tillivs. -
Vort sølvtøi staar 
pakket - men jeg
synes, det ser lidt lysere
Ceresvej 17. d. 29-5-11
Sødeste lille Fru Grieg!
Tusind Tak for Deres kære
Brev, jeg blev saa glad for
det.- I Dag har Percy sin
egen Koncert i London,
sin Satansfest kalder han
det. Han skriver i sit
sidste Brev om hvor over-
arbejdet han føler sig
som om han bare var
lovet af Klatpapir, Blæk,
Penne og Papir, han synes
at det er som om han
for evigt var afskaaret
Hr Herr E. Grieg!
En sak som jag ej tänkte på
i går, är att de kan annonsera
deras konsert på vår teateraffisch,
så som Hofkapellet gjorde.
Vi spela nemligen på den
ena teatern. Jag sänder en
af dessa affischer för att visa
er, och blir det er äfven
billigare, och är enligt med
hvad förut brukats.
Deras tillgifne
Frans Hedberg
11/1/73
Rudolph Hess
Jeg passer paa nu før Mudderpumpen
begynder at gaa. Det har sin Fordel at være
døv, blandt andet hører jeg ikke London
Radio.
Det rablet for Rudolph Hess. Hvor
Det er likegyldig hvor
meget
eller hvor lite sindssyk han
overhodet
er, selve
Flyveturen hans
til England
er en gal Persons Verk. Gud
har ikke utstyret ham likere, det rablet for ham.
Det har rablet for stærkere Hoder end hans
i Tyskland. Den Gang Vanviddet slog sammen
om
om
Nietszche vakte det ogsaa Glæde blandt
Tysklands Fiender, han vilde gaa til Potsdam og
skyte Keiser Wilhelm. Men Tyskland kom over det.
Det rablet bare for en enkelt Mand.
Nu har det rablet for Rudolph Hess, Men
og
Tyskland vil komme over det. Det er ikke et Slag
hvis kvindesagsforeningen viser sig at kom-
me med gode idéer, saa vilde Du vel
ikke have noget imod det, jeg tror kontingenten
er 3 kroner om aaret. Jeg selv blir ikke
nogen hovedperson, da jeg som bekjendt ikke
kan tale offentligt, men jeg vil dog gjøre mit,
prøve at snakke lidt med dem om kunst.
Den, som udarbeider et foredrag, kan da
med det samme foredrag gaa rundt i alle
5 arbeidersamfund. Der var en almindelig
interesse for dette, det gav ligesom luft under
vingerne, at der kom noget, som kunde være
af interesse. Egentlig er idéen fru Blehrs,
men Ragna Nilsen har taget det op. Med
alt sit roderi i tale og tanke saa gjør 
dog fru Blehr meget godt, for hun er in-
teresseret, og naar man vænner sig til at
sanke ud guldkornene af hendes tales
og tankes grushob, saa har det en vis
værdi. Men mit hoved holder altid paa
at falde fra hverandre som tørr sand,
naar hun snakker. Indholdet af det,
der kommer at tales om, tænkes at være
nyttige ting, husstel, børnestel, renslig-
hed og sociale interesser. Sekretæren i
hovedbestyrelsen for alle arbeidersamfund
var og talte med os, bestyrelsen, han hed
snedker Vollan eller Volla, en pen
at den herskende afsky jo er vel begrundet.
Saa kan det vel senere
ogsaa
hænde, at en og
anden, der oplyses om noget andet, og
som derved intellektuelt bliver «fordomsfri»,
ikke destomindre beholder hin engang er-
hvervede følelse, idet han har saameget
vanskeligere for ganske at befri sig derfor
som den jo egentlig og oprindelig bunder
i hans egen personlige afsky for selv at del-
tage i noget lignende. Overhovedet maa
jo dette emne sees i stærk belysning af de
paagjeldende følelser og stemninger; det er
kun et faatal, som formaar at reducere
disse til deres sande valeur.
Deres hjerteligst
hengivne
Ebbe Hertzberg.
Kristiania
d. 5te mai 1892.
mod mig der har været så lidet
agtpågivende og blottet mig så –
Det var jo en herlig gefundenes
Fressen fra Krohg – da jeg ifjor efter
etn voldsom Rangel gjorde den
Dumhed at sende åpne Brevkort og
give mig s blotte mig for Stød –
Det gjælder at lære disse Herrer
at Tiden er ikke den samme som
for 20 år tilbage – Det blir vel at
være på sin Post når jeg engang
lade en anden underkaste værket
en fornyet gjennemsøgning har
jeg lagt endel mærker til veiled-
ning.
De har ikke optaget min sidste
artikkel om parlamentarismen og
nævner den ikke i Deres brev. Jeg
anser de deri berørte emner meget
vigtige for det hele spørgsmaal,
men kan jo ikke tvinge Dem til
at dele min opfatning og maa
derfor anse artikkelserien indtil
videre afbrudt.
Forbindtligst
Deres
Ebbe Hertzberg.
Mandag aften.
eller Pres gjøres saaledes:
Torsdag Middag Kl. 1 fra Bergen
Fredag Morgen Kl. 9 til Stryn
Aften til Pollfos
Lørdag til Otta
Søndag " Kristiania = 3 a 3½
Dag. - Dette for en anden
Gangs Skyld.
Som sagt, vi bor ude paa
Ljan - i Frk. Hammers Pensionat. -
Christen er vor Gjæst, og Erika Nis-
sen har boet derude til idag,
da de flytter ind til Byen.
Omtrent 1ste September flytter vi
ind til Pilestrædet N. 9. Jeg har
talt med Herlofson, og havde
den Tilfredsstillelse, at han
var kommen til samme Resul-
tat som jeg, at en Sammen-
slutning var for risikabel.
Dispacheurforretningens Indtægt
er jo nemlig ikke afhængig
til os. Vi drak Kaffe, sang, dansede og
snakkede, spiste Smøragbrod til aftens
og kjørte nedover igjen i det prægtigste
Maaneskin. Det var helt igjennem
hyggeligt og god Stemning. Men jeg
blev saa trist over en Episode midt i
Munterheden, som kasted en lang sort
Skygge. En gammel Mand kom Kjørende,
drak to Kopper Kaffe, betalte  Vognman-
den og sendte
ham
bort. Saa gik han
ned paa den yderste Knaus over Fosse
stupet og vilde kaste sig ud, da han
i sidste Øieblik blev grebet af 4 Herrer
som var fulgt efter ham, fordi de
fandt hans Opførsel mistænkelig. Skakkars
Menneske! Skal han nu mon gjøre den
Tur en Gang til. Dø naar man har brug for det
skulde man da faa gjøre i Fred.
Fik hele 6 Breve idag. Et godt
et fra G., et noksaa modløst fra
Fru Nissen. Dertil et fra Kitty Wentzel,
som gir mig det venlige Raad fra sin far,
(Bætzmann) at strax
tilbagekalde mit Stykke for at
undgaa en Del Ubehageligheder jeg
skal ha i Vente. Fru Wettergren skal
bl.a. negte at spille
sin
Rolle mer.
Vrøvl tilbake!
døtre til aftens. Han
fortalte meget om sin
bror ministerens viderværdig-
heder. Han kan ikke faa
bolig, ikke engang paa et 
hotel garni. -
5/6 Sol, men ikke varmt. 
Godt at sidde ved kaminen.
6/6 Minderne fra ifjor
strømmer stærkt paa.
Kjøligt veir. - Om
aftenen kom assessor
Reimers og frue, der 
imorgen skal i middag
til sølvbrudeparret
byfogd
Aalls.
7 Juni.
Mildt stille
spadserture o. lign. Skulde De imidlertid finde
en paafaldende uoverensstemmelse mel-
lem indholdet af dette brev og de næst
foregaaende, saa bedes De at undskylde
dette med den vanskelighed, som jeg for
tiden har for at afveie alle hensyn
samtidigt. I det ene øieblik er det det
ene, i det andet det andet, som uvil-
kaarlig skaffer sig overhaand. Jeg kan
selv se dette misforhold, men formaar
ikke fuldstændig at unddrage mig det.
Jeg kan kun rette paa det ved bagefter
at lade det hidtil overseede ogsaa komme til
sin ret. Hvad jeg i mit forrige brev
udviklede, fastholder jeg ganske, og jeg
beder Dem at lade min argumentation
blive gjældende, naar øieblikket er der; men
jeg burde vel helst have udsat dens ind-
sendelse til senere. I ethvert fald tror jeg,
at De vil vurdere mine tvivl, om tiden
netop nu er inde til en offentlig under-
støttelse, efter hvad de ere værd. Saa velkom-
Juni 22de
Mildt er nu Vejrliget, og Regn har qvæget
den tørre Jord, saa Haab smiler igjen i Landmanden
Hjerter, ved ventende god Høst. – Intet videre
denne Dag, jeg selv er nogenlunde tilfreds –
Juni 23de
Dejlig er Vejret og Humeuret godt. Jeg har
i Dag afsendt et Brev med Posten til Guri Joh
Johansen. – Lensmand Flifleth den unge var
her i Dag, og Leiutnant Schilling blir her
ogsaa i Dag over. –
Juni 24de
Skjøn har denne Santehans Dag været, og Nat
-tens Flor, fryder Øjet, dog maae vi herefter
lidt efter lidt vente det skjønne Aftagende,
og berede os med tiden til mørkere Dage. Saadan
gaaer det Mennesket, kort er Blomstertiden den iler
paa Vinger, men mørke Kummerfulde er de
ventende Alvorlige Modne Dage. – Dog bort med
disse Betragtninger, endhver Alder endhver
Tid, har ogsaa sine Skjønheder og Glæder. –
Mismodig er jeg for at ikke min B. og S. kom
her i Aften, dog venter jeg Dem i Morgen Aften
og vil da erholde Erstatning, for min venten
i Dag. –
Juni 27de
Et par Dage har jeg ej indført mine Tanker, Bertha
og Severine kom her Santehans dags Aften, og i
Gaar forlod de mig igjen, jeg gjorde Følge med
til Hammer Kjerke, og derifra til Bjerke, ved min
løb.
Jeg glæder mig saa til at
træffe dere alle nu - 8 dage
i dag afgaar jeg herfra.
Vel mødt da, paa søndag;
jeg er saa glad for at opera-
tionen er gjort; for jeg reis
er nu igjen mig selv med
godt humør og lyst til hvad- 
somhelst,- og det er ikke mor-
somt at komme paa besøg
i en slig dæmpet graaveirs-
stemning, som følger af en
kronisk blindtarimsbetændelse.
Med mange hilsener
fra din
Kristine
16.1.88
1888.
Kjære Ragna, tusind tak for Dit kort.
Dette kommer jo sent nok, men hvor kan Du
være saa expedit. Jeg beundrer alle dem, som
kan sende sit nytaarsønske før den 16de januar,
da sender jeg det, og lige velment er det for det.
Vi har det jo bravt hernede, arbeider brav
flittigt, lever mer stille i vort eget hjem. Igaar
middag var vi forresten i en geburtsdagsmiddag
hos Lies, det er første gang vi har været der,
alene og stille, saa vi kunde faa snakke or-
dentlig. Jonas Lie er allerede i arbeide igjen,
han er saa rig paa emner, ja de begge,
jeg tror, Thomasine er mer vred end nogensinde,
og det ser man paa hans kvindefigurer, synes
det mig. Det maa være morsomt at faa putte
saaledes sine kvindemeninger og erfaringer
ind til oplysning, til forsvar, men og til skræk
og advarsel. Jeg ligte fælt godt, hvad den unge
mand i Nylænde skrev, jeg har tænkt paa at
svare, men det maatte være saa godt og fint, at
jeg neppe tør sende det. Dertil føler jeg mig høist
ugemytlig i Nylænde. Din svigerinde glædede mig
og varmede mig, tro ikke, at jeg tar for meget til
mig, langtfra, men det er ikke enighed, jeg sukker
efter, det er varme og forstaaelse af en andens var-
me. Hende vil jeg plage med et brev. Hils saa din
mor og Dig selv rigtig hjertelig og varmt fra eders Kitty.
Hr Rasmus Meyer.
Da De gjentagne Gange
udtalte Ønske til mig
om engang at kjøbe
malt af
Eilif
Peterssens
mit
Portræt af mig
til Deres Samling, skylder
jeg at fortælle Dem, at
det vil blive indkjøbt 
til Kunstmusæet her for
Houens Legat, hvis Penge-
dertil
ne bevilges. Jeg fortalte Dem
vist, at det altid havde væ-
ret min Bestemmelse, at
dette Billede skulde havne
i Nationalgalleriet, og at
Eilif Pet. selv ifjor foreslog
mig, at jeg skulde tilbyde
det tilsalg til Galleriet
salg
Det var mig meget van-
skeligt at bestemme mig
nydelig og lykkelig med den lille - saan som 
bare lidt store jentunger kan stelle og kjæle
for bitte smaa barn. - Men da jeg kom
ned, saa mødte jeg to andre store smaapiger, 
som ogsaa kjørte børnevogner - gamle stygge
børnevogner, som har været brugt til et
dusin barn mindst, og smaapigerne var 
stygt klædt med fattige graagrønne tufse-
fletter, og de gik og kjørte rutineret og 
snakket gammelklogt og stille. - Men ind-
under de høie gamle trær vrimlet det af 
hujende, barbente gutter der rodet i det 
visne løv - efter kastanjer, gik det op for 
mig pludselig. - Jeg prøvet at skrive om
det, da jeg kom hjem, men jeg fik det ikke 
til. -
I dag har jeg siddet hjemme i mit sofa-
hjørne og glanet, og saa har min værtinde 
været hos mig og siddet og klaget. Hun er 
en noksaa ung pige fra Kallundborg, som jeg
har kapsvømmet med i min barndom. Dette 
hotellet hendes vil slet ikke gaa - det forrige
376.
nok med det - men næsten hver eneste dag
har pigerne der lange stunder fri af eftermidda-
gen og kan sidde og sy for sig selv! Men jeg
tænker, det bliver vakker søm, naar saadan-
ne - hu! konstabler kommer til - - en
kan jo ikke nægte pigerne sine at have fyrer
paa værelset; gjør vel De det, fru Blickfelt?
det var jo aldeles umenneskeligt og kunde
umulig gaa an i vore dage! men længer
end til klokken 10? nei, mange tak." -
Signe havde takket lille Bibbi, som
stod og grinte ved siden af mama bag the-
maskinen.
"mig ogsaa ha - Bibbi vil!" lød
som et ivrig accompagnement til fruernes
passiar.
"Nu faar Bibbi være snil pige og ikke
mase saa! Du skal nok faa bassen min,
naar alle damerne har faaet, skjønner du."
Men Signe fik som sagt fat i hen-
de, og med et "faar jeg lov, da søde fru Blickfelt,"
stopped hun munden paa Bibbi med en fristen-
set Billederne. Om det var
noget for Galleriet er vist
ikke hans Priser store. Men
det er vel for sangvinsk at
haabe Gallerikjøb. Du kjen-
der ham, og jeg ved at Du før
har interesseret Dig for han
længe før nogen Anden, der-
for skriver jeg til Dig med et
Haab i det Blaa. Hils
Veda, hun ved, at jeg glæder
mig til at træffe hende.
Din hengivne
Harriet Backer