MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
21/2. 41.
Kjære Tore,
Det eneste er at du faar Karbad
en Gang om Uken. Jeg skulde vel kjende
til det, ingen laa værre nedfor end jeg
av Forkjølelse og Influensa. Saa var det
at Mama gav mig det Raad med Bading.
Og siden biter ikke Forkjølelse paa mig.
Hjemme kan du altsaa ikke bade,
du faar koste paa dig et ukentlig Bad i
Byen. Husk paa bestemt Dag i hver
eneste Uke. Ingen Utsættelse. Mig er det
en svart Plage, og det vil det bli for dig ogsaa,
men det er nødvendig. Indsprøitning er bare
Humbug. Jeg har snakket med Dr. Erichsen
om det. - Morsomt at det gik saa fort
over med Lisbeth og Anne Marie. Jeg ser saa
tydelig den vesle Kravle med Hænderne naar
hun faar Grøten sin. - Hilsen til dere alle,
Papa
ved Schliersee og Starren
bergersee og ved Nym-
phenburgerslot med
Masser af Dyr i en
stor Park. Jeg har aldrig
i mit Lis havt det saa
godt og været saa glad
som paa disse Steder.
Jeg er indstillet til anden
Medaille paa Udstillingen
sammen med Kitty,
Munthe og Soot, Brat-
land ogsaa, tror jeg. Forre-
sten ved vi intet sikkert
om Medaillerne enda.
De skal bifaldes af en
Centraljury. Hils Din
kone hjerteligt! Lykke
lig Reise for Eder alle
tre!
Din hengivne
Harriet Barker
sådan overvætes elskværdighed, at jeg ikke
ved hvad jeg skal sige. Og alt dette har
jeg Dem at takke for! Å, hvilke hin-
dringer har De ikke med et slag hjul-
pet mig udover!
Der kunde være så meget at sige, men
jeg er bange for, at De allerede finder
det langt nok. Jeg vil derfor slutte med
en varm tak fra min moder for den
store glæde, De har beredt hende, og
de utalligste takkehilsener til Dem
og Deres hustru fra
Deres
ærbødigste taknemlige
Catharinus Elling
München, den 30. November 1890.
Kære dr: Elias!
Jeg takker Dem særdeles
meget for Deres svarskrivelse i an-
ledning af mit brev om professor
Hoffory. Noget gensvar fra min
side er overflødigt. Jeg forudsæt-
ter nemlig at De er bleven sat i
kundskab om de meddelelser,
som maleren herr Lepsius og må-
ské også dr: Traube har sendt til
dr: Brahm. De hersteds trufne
forholdsregler var påtrængende
nødvendige. De vil deraf kunne
drage den slutning at min skil-
dring af Hofforys tilstand ikke
var overdreven. Tvert imod er-
farer jeg nu senere at det i de
Jeg havde saa halvveis ventet at faae
Brev fra Dig idag, men det blev der
nu Intet af. Imorgen er det 5 Uger
siden vi hørte fra Broder John, saa
Du seer vi ere vante til at smøre os
med Taalmodighed. Dersom Du ikke
hade skrevet at ville træffe sa'men
med John, da gavde jeg bestemt ventet
ham med Nidelven imorgen, men nu
er der vel ingen Mulighed derfor.
Imorgen reiser Mathias Abel og hans
Frue til Paris og Schweitz.
Tænk Dig, min kjære Gut! at jeg iaar
ikke alene har Maveknip og Ængstelse
for Hummer, men ogsaa for Lax,
der skal forsendes i Kasse med Iis,
hvad siger Du vel hertil? Du synes
vist at jeg bliver temmelig vidtløf-
tig af mig nu ei sandt? Ja, naar
man holder to Sønner i Udlandet i
mange Aar, da er det nødvendig at
man maa søge at gjøre Penge. Gud
give Lykke dertil!
Jeg er aldeles mot, derfor undskylder
Du sikkert at jeg siger Dig Farvel.
Kjærlige Hilsener sendes Dig og alle On-
kels Hermans fra os Alle
Din hengivne Faer
Alexr. Grieg
Han blev vel rædd for at Wigdehl, som kjendte
baade ham og mig særlig godt, - skulde røbe
ham. Men ikke deste mindre, var han fræk
nok til at komme tilbage et par aar senere
og dukkede da op paa Lysaker under sit
rette navn. Wigdehl, som dengang ikke rigtig
forstod sammenhængen, blev høist forbauset,
da den ene efter den anden af Lysaker-
følkene sa : "Nei, hvor De ligner Astrup".
Paa denne maaden fik jo den "falske" Astrup
og dermed og saa den rette - jeg selv skylden
for alle Tjøttø's gamle synder, - og det var
kanske hans hensigt?
Et par aar senere traf jeg Werenskiold, og
han kunde da ikke faa det ind i sit hoved
at jeg var Astrup.- "Ja, jeg har seet Dem før",
sa han -"men det var da ikke Dem, - den
unge maler, som var paa Lysaker og talte
med mig om Bjørnson -illustrationerne" -
"Nei det kan det umulig have været", svarede
jeg, - "thi jeg har ikke været paa Lysaker hos
Dem, siden jeg gik paa malerskolen". "Det var
da besynderligt", sa Werenskiold, - "der var da
en Astrup oppe hos mig og talte med mig om
illustrationerne, - og den Astrup er kanske Deres
slegtning?". -"Han lignede i paa faldende grad
urning af smag som mig selv, hvorfor det
morede mig at høre om hans utallige
oplevelser i detaljerne. Derimot intetsom-
helst samkvem os imellem. Kom paa af-
veie og viste sig ligevelsom en hjælpsom
broder overmaade lumpen, idet han to
gange turede bort Amerikareisepenge,
som denne havde skaffet ham. Paastod
imidlertid at det var ham komplet u-
muligt at skilles fra en herværende
ven. Jeg tog denne undskyldning som godt,
idet mindste psychologisk, og søgte at
holde ham oppe, lod ham faa komme og
gaa hos mig, saasom alle andre døre var
ham lukkede, hjalp ham ogsaa nu og da
pekuniært, skjønt ikke med større beløb, da
han ikke kunde behandle saadanne.
Saa indfandt han sig en aften i mit fra-
vær, fik under et brugbart paaskud pigen
til at slippe ham ind, brød op min skrive-
bordsskuffe og stjal ca. 400 kroner, som jeg
tilfældigvis havde undladt at […?] paa
anden maade! Psychologisk detalj: lod 20 kro-
ner ligge igjen, for at jeg ikke skulde finde mig ganske
afblanket! Og som jeg havde tilovers for den fyr!
Melder det ei til politiet!
Deres hengivne EH.
Chr. 2/9.85
Kjære hr. Grieg!
Nu er de på Deres prægtige
Troldhaug ikke sandt og i
et strålende høstveir rigtig
et veir der gjør en frisk
helt ud i de fineste fibre.
De kan tro, det faldt mig
tungt at skulle reise uden
at have fåt et sidste glimt
af Dem men jeg vilde ikke
gjærne, De skulde få et altfor
ugunstigt intrykt af min vil-
jestyrke, og så reiste jeg og
var ganske mageløst heldig
et saadant, og det var alene Getz’s og
mine øvrige kollegers forestillinger om,
at sagen, selv om intet til min skade
derigjennem fremkom, dog
nu engang
var bleven
for indviklet til, at jeg med autoritet
kunde vedblive at beklæde en professorpost,
der gjorde mig det til en æressag at for-
trække. Jeg henviser overhovedet til ved-
lagte trykte fremstilling, som Du "af egen
drift" kan lade baade B. Kildal og Richter
læse. Det er en saa ufarvet relation, som
det var mig muligt fra mit stand-
punkt at levere den.
At reise til udlandet tænker jeg
ikke paa. Jeg agter at blive hjemme
og her ride stormen af. Dog ikke i Kristia-
nia, men formodentlig heller i nær-
heden af Holmestrand.
Hjertelige hilsener!
Din hengivne
Ebbe H.
Hjertelig tak for dit lange brev, det
var os alle til stor glæde. Hvad Du skri-
ver om Amaldus Nielsen og fru Nissen,
som er udslidt af alle de børn, var som
ud af mit hjerte talt, men her har jeg
alle imod mig. Sars synes mig at være
lidt pjaltet, saaledes er det, naar en
pebersvend lader sig saaledes dalte og
forkjæle i sin kreds, især af damerne,
som altid taler om hans hvide lokker,
uf det har æklet mig. Det kan nok
hænde, at vi forkjælede Garborg, men hans
indtryk ligeover for mig var ialfald, at
jeg havde været en strid knark at have
med at gjøre, det er der da sundhed
i. Det skal være deiligt at have eder
her næste aar, gid I vilde være paa
vore kanter af verden. Det er med
sorg, at jeg hører, Du har ansigtssmer-
ter, nei kom her, til næste vinter.
Du trænger mer ro og mildere klima
Gid Munthes kjæreste ikke var en gank
ungtøs, jeg lider ikke, naar
næsten
40 aarige, hel
befarne mænd gifter sig med børn. Me
en hjertelig hilsen til eder begge og Bèbé
ja krybet med fra din hengivne Kitty.
af Endeligheden
thi det viser sig, at denne Mu-
lighed er uadskillelig fra det men-
Det var vakre, russiske folkeviser -
kokken kom inn fra kjøkkenet 
og sang med. Det er livlige, godtjente,
barnslige mennesker. -
Neste dag var Hais og
Becksadian våre gjester i Lon-
gyearbyen. Seks sauker, sa
ministeren, da han så arbeidernes
spiserum. Ja, norske arbeidere
står nok enda høiere enn
Sovjets.
Jeg traff igjen flere av de 
pikene, som i 1929 reiste
oppover med oss, da L. byen for 
første gang fikk kvinnelig betjening.
De trives ypperlig deroppe, omgitt 
av mannlig beundring og lengsel.
Presset bukser og vasket for sine
kamerater og holdt kaffelag
på de prydelige små kammersene.
Vi var heldige og fikk
siste båt hjem igjen også,
Stella Polaris. Overgangen til
19.12.1924.
Kjære Ingeborg Møller,
Tak for Deres sidste venlige hilsen.
Det var da morsomt at De skulde synes saa godt om
den lille barnefortellingen – resultatet av en tilfældig
bemerkning av Professor Magnus Olsen, engang vi talte 
om Fornaldas-sagaerne: "barn maa ha morret sig utrolig 
naar de blev fortalt.»
Kommer De ikke opover paa disse kanter 
engang paa nytaaret? Jeg kommer nesten aldrig nedover 
til byen nu – og naar jeg er der, flyr jeg som et pisket skind.
Fredrik Paasche var netop indom her i efter-
middags – han hadde været oppe hos sin bror paa Mesna-
lien. Han sliter fælt han og -.
Med de bedste hilsener og ønsket om en
glædelig jul og et godt nytaar for Dem selv og 
Deres gutter, og særlig hilsen til den kjække karen
Bergersgade 10. Ø
6 Debr - 98
Kjære Grieg
Jeg var
ved Hoteller idag for
at sige Dem. Man
Caberus er meget stræng
og gav kun tilladelse.
Til at komme mell.
9 og 10 om Morgene
Da jeg selv har officiele
Modtagelsestid i den samme
Time, vilde jeg bede Dem
sige mig - paa et lille
kort - hvad Tid jeg
kunde Træffe helst baade
Dem og Deres Frue hjemme
Det er en gammel Idé
som jeg vilde forsøge paa
til Stemning med stærk
Følelse og varme Farver.
Men måske synes jeg selv,
der er mere i det, end
der virkelig er
Mange Hilsener til Fru
Nina og Dem selv fra
Deres hengivne
Otto Benzon
P.S. Det er stadig væk kun
en Sviptur ud til "Brinken".
Bergen 22/1 1905
Kjære Grieg!
Det va'kje for tidligt "vil
vel" Du sige, som Kolumbus
- ifølge vort bysbarn Bernt Jo-
hannessen - skal have sagt, da
han opdagede Amerika.
Ja her har Du endelig regn-
skab for forige aar, der som
Du vil se, balancen, da alt
hvad der er indkommet, er
indsat i Kreditbanken før
aarets udgang. Paa regnska-
bet har jeg tegnet er opgave
over Din hos mig herverede
værdier. Værdien af aktierne
paa 8 o 9 Aar dengang
og hun maa have
glemt Det, men han
har under alle Omsten-
digheder behandlet hende
høist uforsvarligt. Imid-
lertid kan det ikke være
noget bedre for hende
end at begynde aldeles
forfra saameget mere som
hun selv skal blive In-
formatrise men langt fra
Kunstnerinde. Maaske
vilde det være ønskeligt
at hun kom til Dem to Gange
om Ugen siden De skal
reise i Mai Maaned, der
maatte da blive noget
udrettet paa 3 a 4 Maa-
neder og saa kunde De
maaske anbefale hende
Kristiania den 23 april 1902.
Min egen kjære pige!
At du har bedrevet poesi
i al stilhed - det har jeg længe havt en
mistanke om; ellers havde jeg vist ikke turdet
betro dig, hvad jeg i al stilhed haabede paa.
Desuden har jeg for flere aar siden bidt
merke i noget, som du skrev - at du havde
skrevet et lidet drama og brændt det - det
var straks i begyndelsen, vi skrev til hinanden.
Hvad nu det vers angaar vilde jeg gjerne
sige dig min mening, men jeg kan sandt at 
sige ikke gjøre mig nogen mening om det,
andet end at jeg tror du har let for at
skrive i bunden stil. Det slutter jeg deraf,
at du vel neppe har havt saa sterk
meddeelt Dem, og idag vilde jeg
blot endnu engang bringe Dem min
hjerteligste Tak med Ønsket at De
ikke vil lade det blive ved dette
ene Værk, thi vi stakkels Spillemænd
trænger haardt til en saa velsignet
aandelig Føde som dette sidste.
Medfølgende Kritik sender jeg
Dem for at De kan faae Beviis
paa Stemningen imod Deres Værk,
og forhaabentlig vil jeg endnu
engang i denne Saison kunne have
den Lykke at glæde andre og mig
selv ved Gjentagelsen deraf
Skulde De atter tænke paa at
bringe et saadant godt Barn til
Verden blive dets Gudfader.
Med en kjærlig Hilsen til Dem
og Deres høitærede Frue forbliver
jeg stadigt Deres Beundrer og Ven
Franz Hildebrand
Reise –
En skogrig Ø eller 
Kyst med åpent 
Hav et stort Hus
med stor Have – 
en Mængde Malerier 
i Haven – og Besøg af
mine få Venner – høres
jo godt ud – Skade blot 
at jeg er lam på Sjælen 
(Er det ikke Per Gynt) 
og træt i Legemet –
På gjensyn forhåbentlig 
kjære Ven – Din E Munch
ha sine Procenter. Med venlig Hil-
sen og Tak
Deres forbundne
Harriet Backer.
kun stemning, sorg eller glæde, ømhed,
længel eller et forsøg paa at synge sig
fra sorgen og lade som man var ligegyldig
— for det er selvfølgelig om kjærlighed.
En situation af og til, aldrig handling.
De engelske "Reliques" er gjennemgaaende
banale. Man kan merke, de er digtede af
mænd — nei mandfolk. Afskyelige, grusomme
ladies, hvis hele forbrydelse for ikke
engelske læseres øine er den noksaa naturligt
at de ikke føler sig fra oplagte til at
falde en ung mand om halsen, saasnart
han erklærer, at han elsker hende.
Engelske idealfigurer, der af "ædle riddere"
taalmodige taaler mishandling og utroskab
uden at knurre, "gentle ladies milde"
den dagen før hun skal have bryllup
med en topmaalt usling ikke tør flygte
med sit dydsspeil af en tilbeder, fordi
det er upassende — det er især mod
Brev fra hende til ham. Saa fortæller Brit. Og det
lyder godt mulig. Mama kan ikke bare sig, for at
kan ikke
holde Kjeften sin, hun skal uttale sig, vise sig flink.
Ja Herregud, hvor hun skal ha Publikum, jeg husker
Kveldene - om ikke andet end stor Slarveprat med
tyske Officerer, ja om ikke andet end Sladderkjerringer
fra Grimstad -
- - -
Jaja, nu imorgen faar du nu mit Brev, med
Griegs Brev indlagt. Jeg vilde ha telefonert eller telegrafert
og ikke ha pint baade dig og mig, men -
- - -
Kjære Tore, jeg skulde saa nødvendig ha
Marsheftet av Det Bästa, - kunde du gaa
til Narvesen (eller hvem det er som sælger det)
og faa det? 50 Øre. Saa slipper jeg at skrive
til Sverige og tigge om det. Læser du svensk
uten Møie saa burde du holde dette Maanedsskrift.
Det slaar alle norske Efterligninger.
Papa
Undres paa om du kunde faa høre om Ellinor er i
Hakadal (Onneby? Aaneby?)
Asta.
12.3.1926.
Kjære Herr Møller,
Vedlagte brev fra Heiestad kom, mens jeg laa tilsengs 
av et gigt-attak, saa jeg fik ikke gjort noe ved det da, men der er 
fra min side selvfølgelig ikke noe i veien for en slik ordning som han
foreslaar.
Tusen tak for Deres velvillige assistance med
at ordne denne sak!
Med bedste hilsen.
Deres
Sigrid Undset.
Kjære Edvard!
Kontoristerne er draget, og nu
jeg sidder alene igjen, blev Kontoret
med èn Gang et Fredens Paulun,
hvor jeg omsider kan faa mig en
stille Stund med Dig. Nu begyn-
der jeg at faa bedre Tid, da Lig-
ningen (1ste Gangs Gjennemgaaelse)
nærmer sig sin Afslutning, og vi
kun har èt Møde igjen før Jul.
Men er disse Høstmaaneder fuld
af Travlhed, saa Ligning og Dis-
pachering slaas om Pladsen,
saa gaar til Gjengjæld disse mør-
ke Maaneder lynende hurtigt til-
trods for, at det er det vederstyg-
geligste Veir Dag efter Dag med Regn
og Slud og Slaps. Til syvende og sidst
kan du dog være glad ved at være ude,
thi saa galt som her, kan det
dog ikke være i Leipzig, og du tryk-
Lillehammer 16.11.1919.
Kjære herr Møller,
idet jeg takker for de stadige boksendinger tør jeg
be Dem godhetsfuldt sørge for at jeg ogsaa faar mig tilsendt
Braatens nye bøker, og Osc. Alb. Johnsens Norges Bønder, som 
jeg har god bruk for til det jeg nu holder paa med – den
evindelig omtalte historiske roman. I samme anledning tør jeg 
kanske be Dem besørge vedlagte annonse indrykket i etpar
blader – Aftenposten, Tidens Tegn og nogen fagblade, hvis der 
eksisterer saanne; jeg har spurt min mand, men han kjender
ikke til om slike eksisterer.
De har formodentlig frygtelig travelt nu optil jul,
men jeg vilde være forfærdelig taknemlig, om de engang ved leilighet
kunde skafte mig at vite : Hvem er Willy Bertram og hvem
er Aase Kristofersen (som altsaa netop har debuteret hos Gyldendal)
De har begge interesseret mig meget – jeg har netop sendt ind 
en lang anmeldelse av dem til T.T.
Med bedste hilsen
Deres
Sigrid Undset Svarstad.
1 bilag.
Du kan ikke tro hvor sød lille Agnes
var i Kirken. Hun laa den hele Tid
med store klare Øine og saae sig om
ja saae ganske fornuftig ud. Jeg troer
nok at hun er penere end Signe, og
til denne Tid er hun ogsaa meget snil.
Stakkels Knud og Marthe! de har havt
en slem Tid, men jeg vil haabe det nu
er saa godt som overstaaet. Marthe har
nemlig været saa meget syg at vi troede
hun havde forladt sin gamle Mand med
den lille Søn, men nu er da, Gud være
lovet! hun atter paa Benene, endskjøndt
det sikkert vil være meget længe inden
hun kan bruge dem rigtig. Ingeborg
var saa snil at tage Barnet fra hende
i et Par Uger eller mere. Nu er han
imidlertid kommet hjem igjen, og de
har maattet faae sig en ung Barnepige.
Du kan ikke tro hvor snil Tante har
været mod Marthe og Knud; hun har
været Begges Trøst. Gutten er hjemme-
døbt, og blev opkaldt efter Knud med
begge Konerne: Knud Martin Theodor.
Ja Du kjender nu ikke gamle Knud
saa godt som vi andre, men jeg veed
dog Du interesserer Dig en Smule for
ham. - Vi have lavet en meget stille
Juul, men det har vist ikke været Til-
fældet med mange andre Familier,
thi jeg forsikrer Dig til at her har
været en Selskabelighed og en Mængde
Baller uden Lige, saa at Hans Christie.
der som Fifcavaleer er med overalt
næsten maatte være død, forekommer
det mig Nylig var der et storartet
Bal hos Gade i deres nye Bolig, hvor
John, Bene og Betten vare med. Marie
var da i Sengen og gik saaledes glip
af denne Fornøielse. De kom hjem Kl.4½
Lillehammer, 20.12.33.
Kjære Nini,
Det var ikke stort jeg fik snakket med dig 
forleden i det der isskapet, men hyggelig at faa 
set et glimt av dig - gid jeg fik se mere til dig 
næste aar. Det kjendes nesten bespottelig at ønske 
godt nyt aar, naar det er et nytt aar som en venter 
omtrent med saanne følelser som det trettende
Men jeg er saa tryg, saa tryg!
Overskrevet: Men Nu lysner det! Og saasandt som
Du trofast har kjæmpet for vor
nationale Kunst, saasandt vil
det gaa fremover, og Norge vil
takke Dig for Din Gjerning.
Hvor Hjerte kommer mod Hjerte,
der vil man altid finde hinan-
den, og saaledes vil det gaa Dig
og Dit Land! Gud styrke Dig!
Smith sagde her en Dag
til Marie og mig, at det flere Gan-
ge havde hændt ham, at der ligesom
var noget, han skulde huske
at være glad over, og naar han
kom paa, hvad det var, var
det, at Du havde faaet Gage!
Hvem jeg har talt med, er
glad derover, og det maa enhver,
som ikke er en pur Filister, være, -
det er jo en Seier af Kunsten!
Lie vilde nu prøve en gang
til, for han er saa ivrig for, at
det maatte komme noget extra ind
i tidsskriftet, han tror, at man lurer
paa at faa det undergravet. Lie
har givet nylig et digt til «Ude og
Hjemme», som han ærgrer sig over.
Sars's brev var endnu ikke kom-
met til ham. Jeg prøvede at lokke
ham til at tro, at der inden dine
14 dage kunde komme en eller anden
ting i hans hjerne, men han blev
bare nervøs ved tanken om, at han
skulde have det paa sig. De skulle
ogsaa nu i disse dage flytte, saa
der blir neppe ro for ham til noget.
Vi havde igaar vor første forening
i Runebergs atélier, den var ikke
endnu, hvad den bør blive. Der
blev bragt middag, og det tog en
urimelig tid, før de fik det serveret,
Hornbæk, Danmark, 10 Decbr.
Hr. Cand. jur. Michael Hansson.
Jeg tør ikke love det bestemt,
men jeg skal saa gærne gøre det hvis det blir
muligt for mig. Der er en Satan nede i Kirke-
departementet som hedder Bureauchef Grundt,
355.
medens han, naar Sagen var anlagt af det Offentlige,
efter L. 1 Mai 1830 kunde fordre den appelleret ved offent-
dig Foranstaltning og kræve sin Sag forsvaret i Appel-
instantserne paa samme Maade som i en Justitssag,
saa kan han dog ikke derfor fordre Sagen afvist som
privat, naar det er givet, at Modparten har en retlig
Interesse i at faae den fremmet.
§ 157.
Naar Politiprocessen er offentlig, afviger
den kun i faa vesentlige Punkter fra Rettergangen i Ju-
stitssager. Til de vigtigere Uovereensstemmelser hører:
a, at der i Regelen til Politisagers Førelse ei udfordres
nogen bemyndigelse fra Overøvrigheden, altsaa intet
Actionsdecret, hvorimod Portalen tilkommer en un-
derordnet Autoritet.
cfr don
1838 p 3.
Denne Autoritet er stedets al-
mindelige Politiembedsmand, altsaa i Kjøbstæderne Politi-
mesteren, om denne end tillige er Byfoged, see Politian-
ordn. 1701, 1710, 1745 P. I § 4, og paa Landet Fogden, Canc. Skr.
9 Marts 1793 § 2, Rescr. 26 Sept. 1749 § 8 og Lov om Fiskeri-
erne 1 Juli 1816 § 30. Rescr. 9 October 1811 litr. c overdrager
det i Bergen til Politirettens Justitiarius at bestemme, "hvor-
ledes der i Anledning af Klager efter de indtræffende Om-
stændigheder er at forholde", hvori altsaa ligger, at det her er
denne og ikke Politimesteren, der har at afgjøre, om offent-
lig Politisag skal anlægges. Heri er ingen Forandring
gjort ved L. 24. Juli 1827,
L 293
der blot bemyndiger Politimeste-
ren til paa egen Haand at optage Forhør, men ingen Be-
stemmelse indeholder om Sagens Anlæg. Imidlertid
er det ikke uden Exempel i Lovgivningen, at Øvrighedens
Ordre maa indhentes, førend offentlig Politisag kan om-
lægges; se Veil. 28 Juli 1824 § 88 - 90, Lov om Brændeviins-
brænden af 4 August 1827 § 25, Skydsl. 6 Juni 1816 § 22,
Lov om Brændeviinssalg af 19 Janr. 1837 § 15. Det sidst an-
førte Lovsted er mærkeligt derved, at det overdrager
Paatalen til Politimesteren paa de Steder, hvor faste
Politiretter ere indrettede, men ellers forbeholder
Øvrigheden den, hvilket er saa meget mere besynderligt,
Probabilisme den Lære, at en
Handling er tilladelig, naar man
blot med Sandsynlighed kan
supponere et godt Motiv. –
Stoikerne tænkte sig Dyden som
et Anlæg eller en Disposition.
Vi skal - unter uns gesagt - have
smaa igjen, ja det er fatalt,
- den Helligaand kunde ikke
gjort Jomfru Maria et værre
spik end nu, igjen, for os! - -
Ja dette mellem os da, - det
er nyt for os og ikke behageligt
nyt kan De nok begribe, - jeg
blev noksaa hed om örene, -
men kanske blir det sön! 
Hjertelig hilsen fra
Haus zu Haus.
Deres ærbödig hengivne
Halfdan Cleve.
16. november 1934
Kjære Ingeborg Møller,
Ja nu ønsker jeg dig hjertelig tillykke med det store arbeidet
som du har fuldført. Et rikt og vakkert verk er det blit, og med denne
sisste delen kommer jo ogsaa hele linjeføringen i dette stykket norsk aands-
historie fuldt frem i dagen – fra utspringet, det klare og kjølige empirevæsen, 
over blomstrende romantisk følelsessvulmen helt frem til den begyndende
degeneration i spissborgerlighet og materialisme. Og jeg beundrer, hvor fuldkommen
du har klart at være uanfegtet av senere tiders syn paa dette tidsrum, 
- menneskene lever ut fra sine egne forutsætninger hele tiden, reagerer 
overfar ideer og tilskikkelser paa sin maate og ikke paa nogen anden.
Det gjælder ikke mindst det fantastisk mislykkede ægteskap mellem Karen 
Cold og kandidat Weyle – hvordan de begge klarer at berge sin menneskelige
værdighet (og han sin ikke saa ganske uegoistiske ulyst til at være bunden), 
retsiden og vrangsiden hos Weyle er i det hele tatt tegnet saa organisk ett
som opp- og nedsiden av et bringebærblad. Og hvor nydelig stedsønnens høisindede 
kjærlighet er til retsiden hos denne stedfaren! Og forholdet mellem brødrene 
- de to alvorlige «runestenene" foran et hjem som gaar over til nye slægter og tider.
Denne boken maa du nu vel faa glæde av ogsaa nu den er 
utkommet – at du har skrevet den con amore det merker en jo i
hver linje - .
Gid du vilde se indom her i vinter, for du kommer vel til 
Lillehammer paa gjennemreiser ialfald? Jeg sender dette brevet til Gyldendal,
for jeg vet jo ikke om du er i Follebu nu.