MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
München, den 14. Oktober 1889.
Kære herr Lindberg!
Som sjvar på Deres venlige forespørg-
sel skal jeg meddele at der, så vidt jeg véd,
ikke er nogen hindring for at De kan opføre
«Et dukkehjem» i Göteborg. Hvad honoraret
angår, overlader jeg til Dem selv at bestem-
me samme og beder Dem om godhedsfuldt
at ville indsende beløbet ftil den Gyldendal-
ske boghandel i København.
Med de hjerteligste hilsener til Dem og De-
res hustru tegner jeg mig
Deres venskabeligst forbundne Henrik Ibsen.
Traf bl.a. nye, dr. Nissen
som talte med mig om
sine sønner - Fru
Andrea Butenschøn. -
9/II Reiste jeg hjem. Sam-
men med adv. Irgens,
"vor" chargé d'affaires i
London til Moss, videre
med Thrine og Svarten.
Don har været i souper 
hos Storms. Siden paa
Sund med Riecks, og Jesper.
Skudt en hare.
Riecks her til middag.
10/II Skrev jeg en artikel 
om Duse og Fru Dybwad
om til Mrgbl. Med
opover igjen imellem 11 og 12, i et endnu frygteligere Veir!
og dertil mørkt som i Graven. Jeg maatte desværre gaae
tilsengs istedet paa Concert, hvilket Du kan troe smertede
mig dobbelt. De Ander havde moret sig charmant, og Publi-
cum havde i det Hele været meget oplivet og fortjuset.
Det var Lindholm og Bøhn der gave Concert. N.2, og
John assisterede i Beethovens Serenade. - Nu faaer
jeg sige Dig Farvel for nærværende, da Klokken er
strax Et. -
Efterm. Kl.3. Du maa først og fremst siges Tak for
Dit sidste kjære Brev, der havde ladet længe vente
paa sig, og hvis Udeblivelse gav Anledning til man-
ge Gisninger og Formodninger. Det glædede os meget
at see Du er saa kjæk, at Du endogsaa gar vovet Dig
paa en længre Fodtour, og vi haaber at Italiereisen
vil bringe Dig ganske stærk hjem igjen. Det overra-
skede mig at læse i Dit Brev, at Du agter Dig til
Christiania for at søge Dit Livs Ophold, da En jo nu
i længere Tid har baade sagt og skrevet at Kjøbenhavn
skulde være Dit fremtidige Opholdsted; rimeligviis
er det den ufornuftige Forlovelse der er Skyld i denne
forandrede Bestemmelse; mon jeg skulde feile heri?
Mod Hensyn til hvorledes vi skulde forholde os med
Pengene til Din Reise, da er jeg endnu ikke paa
det Rene hermed, men naar jeg skriver igjen, skal
jeg underrette Dig, hvad Forholdsregler ere tagen i
saa Henseende. Jeg maa tilstaae at Du fik mig
til at smile ved Efterretningen om at John har snydt
Dig for 9 Spdo. Mig forekommer det omtrentlig det
Samme, hvad endten det er Dig eller John der bruger
Pengene, de gaae dog af den samme Lomme, men
for at fornøie Dig skal jeg dog indslutte 10 Spdo i
dette Brev, og saa har Du jo ogsaa Renter af Dit
Pengelaan. Hvad Biese angaar, da kan jeg ikke
indlade mig paa noget Laan til ham, og at lade Dig
og John forære ham hver 50Spdo, det forekommer mig
ikke at være tilraadeligt, dog skal jeg tale mere med
John herom, og sige Dig Besked næste Gang. Det
synes som om Eders gode Ven Biese, som saa mange
andre unge Mennesker ikke rigtig veed hvad han
vil, thi forrige Aar vilde han jo endelig hjelpes til
Jeg om aftenen i
det første komitémøde
i Tistedalen.
5/3 Kom prof. Jæger
med middagstoget. Om
aftenen holdt han sit
foredrag: om vor tids
sociale problem for 
mænd og kvinder af
Fr. hald og Tistedalen. Jeg
havde sendt 20 billetter
til arbeidere og haaber,
de hørte virked. -
Ordings var her til
middag - vi talte
meget spiritisme -
prof. Jæger aabenbarer
sig at være en ivrig 
spiritist nemlig.
Næsset, Søndag Eftem. den 5/2 88 
Kjære Edvard!
Nu har jeg hele Ugen forgjæves søgt
Tid til at skrive til Dig for at faa
takke dig for dit sidste kjære Brev og
for at kunne glæde Dig med de Ud-
sigter, som jeg forleden Dag ikke kunde
bare mig for at sende Dig et Tele-
gram om. Idag har vi da en stille fre-
delig Søndag paa Næsset. Ude er det
stille mildt Veir med Sneslapse, og jeg
har ikke været udenom Døren i hele
Dag. Aarsagen dertil er nu ikke blot
Dovenskab, skjønt jeg jo ikke kan nægte,
at denne Dags Ro smager godt ovenpaa
al Ugens Ræk og Travelhed, men
ogsaa den, at jeg har lidt Frost i Foden,
saa jeg gjerne vil spare den for Støvlens
Trængsler idag. Jeg har faaet Spillebordet
ind paa den Plads, hvor vor Whist altid
pleiede at gaa for sig, Marie sidder ved
Bordet og arbeider og læser, Dagmar
skriver, Sverre er ude og slaas med Sne-
baller, - og jeg vil faa mig en liden
lun Passiar med "dem entsfernten Freunde".
Se der har Du situationen. Saa først
og fremst Tak, fordi Du saa kjærligt og tro-
fast følger mig i disse Tider, hvor saa-
mange Spørgsmaal har været oppe. Jeg
vil bare med engang sige Dig, at jeg
forstaar Dig i alt, hvad Du skriver,
Du maa ikke tro andet. Men jeg føler
mig ogsaa saa fuldstændig overbevist
om, at Du, som Du skriver, i mit Sted
vilde have handlet ligedan med Hensyn
til Sverre. Sagen er, at jeg simpelthen
1ste H. i to og gav ham den
Del jeg havde læst. Og saa var vi
begge to saa vel tilfredse.
Alle vore egne Ærgrelser
og Malheurer blev saa smaa
i Forhold til S's Kamp med
umoralske Negre og giftige Hvepse
og Urskov og Elendighed, at vi
blev rent i godt Humør.
Nu fryder Tuften sig
over den: Ja min Søn, det
var en vellykket Kjærlighedsgave
og vel anvendte 7 Kr.
 Bededag 28.4.04
Det minker med Sneen; men
endnu er der nok af den og surt og
kaldt.
2det Oplag af "Kvinden s. a. M."
er lagt under Pressen. Den vækker
Opsigt. Fernanda Nissen anmeldte
den Tirsdag i Dagbladet. Udmærket supplerer
ved, en kan ikke
bestandig gjøre, hvad
en havde mest lyst
til. Ja, for at ikke
lysten manglede, det
ved jeg, Du ikke har
tvivlet paa et øieblik.
Dette maatte jeg have sagt
Dig, før vi for alvor begynder
paa det nye aar, i hvilket
jeg og alle mine ønsker
Dig og din kjære hustru
alt godt.
Din hengivne
Sigurd Hals.
Hvad Du bad om i dit brev
er ordnet.
Bergen 4.3.98.
Kjære Grieg! Jeg står
selvfølgelig til tjeneste med
alt hvad jeg kan yde, og,
som Du måtte ha' brug for.
Dit brev som jeg modtog igår
satte mig i Henrykkelse, som
Du vel kan forstå.- Jeg mener
altså Vasantasenas opførelse.
Glæder mig hjærtelig over
at få dirigere et virkelig
orkester og siger Dig derfor
min varmeste tak. At Holter
helst forbigår mig og mit i
taushed overraskede mig ikke,
for det har han gjort de sidste
8 aar. En altfor vigtig rolle
indom to Steder her idag og spurte
om de hadde keramiske Saker eller
Postelinsurner- eller Vaser, men Nei sa'n.
- Blev vækket av Toget idag, men
tænk Kl. var 8 1/2 og jeg hadde sovet
i hele Gud-skafte-Nat! Her isted
durmet jeg litt paa Stolen (efter en
Ærter, Kjøt og Fleskmiddag) og da skjalv
jeg svært da jeg vaaknet. Saa jeg
er nok ikke all right igjen; men om
jeg bare blev saapas at jeg kunde
arbeide saa skulde jeg sandelig takke
Gud og være glad. - Kommer kanske
en av Dagene en liten Sving hit nedover
du? Men ikke for det at jeg trænger
Universitetsstipendiet efter Rob. Collett
besattes igaar med zoologen Olaf Jensen.
Reusch blev altsaa ikke stipendiat, uag-
tet han jo var ansøger. Men Jensen
er jo biolog, og en saadan finde medici-
nerne særlig at have brug for. Da
imidlertid Helland fra første juli gaar
over i en særskilt bevirket gage, vil R.
maaske erholde hans plads. Han øn-
sker meget at komme i en af Kierulf
uafhængigere stilling, og opgiver i for-
nødent fald amanuensisposten.
Forøvrigt gaar verden sin skjæve gang,
hvilken her i Norge dog vistnok snart om-
byttes med undergang. Felix ter, qui extra
muros!
Hjertelige hilsener til Din kjære hustru
med samt 1) søn og 2) døttre, - er ikke det Din
rangforordning? Ligeledes en ærbødig hilsen
til Din svigermoder fra Din altid hengivne
Ebbe H.
Kr. d. 12te apr. 85.
133.
skildt fra sin kone, der var sindssvag. Denne viste sig
paa scenen netop dagen før sin mands nye giftermaal
og som fuldt normal og aandsfrisk. Maria laa læn-
ge i hjernebetændelse efter den historie. - After tog
hun hjem til Norge igjen og opholdt sig en længere tid
i Nordland som selskabsdame. Men dette var for små
forhold for hendes videbegjærlighed og begavelse paa alle
mulige omraader - der var jo ikke den ting, som hun
ikke kunde udføre eller kjendte til! og saa reiste hun
til sin fars familie, Storms, i Kristiania, - tog under-
visning i forskjelligt og blev ansat i Albert Langes bog-
handel. Paa den maade kom hun til Horten senere
som bestyrerinde af en filial af denne forretning, hun
selv efterhaanden altsaa blev istand til at overtage.
Hendes familieforhold kjendte ingen videre til; og det
slog mig sommetider, naar hun talte derom, at
hun kanske paa sin livlige fortællermaade gav det
altsammen et noget fantastisk skjær. Men da jeg
saa kom sammen med hendes slægt, der flyttede
til byen, bekræftedes det meste deraf. -
Alfred Hansteen var jurist og ansat i departe-
mentet, - en underlig før og sygelig pebersvend, der mest
§ 270.
Forskjellen mellem den blandede og cognatiske Arvefølge er
den, at i det første have de mandlige Agnater i hvilken
som helst Linie altid Fortrinet for de qvindelige Agnater
og Cognater; i den anden have derimod de qvindelige Agnater
og Cognater Fortrinet for de mandlige hvis de ere i en nær-
mere Linie. Ved den graduale Arvefølge kan deels flere
Kronpretendentere finde Sted, deels er den ej saa overeens-
stemmende med den naturlige Kjærligheds Følelse, som den
Liniale; det er nemlig en psychologisk og paa Erfarenhed grun-
det Bemærkning, at man har meest Kjærlighed for sine Descen-
dentere, dernæst for Ascendenterne og endelig for de øvrige
Beslægtede. I den Lineale Arvefølge er den ældste Søns
Søn nærmere end ældste Søns Broder; thi saa længe den
ældste Søn lever repræsenterer han sin Linie; men naar han
er død, repræsenteres Linien ved hans Søn, men da den
ældste Søns Linie er nærmere end den yngste Søns, maa alt-
saa hans Sønnesøn foretrækkes for Farbroderen, naar denne
er yngre end Broderen. Den blandede Arvefølge er altid
at foretrække for den cognatiske, det er derimod uvist om den
og bør foretrækkes før den agnatiske, da det er ganske incommen-
surabelt hvilket Tilfælde der vil indtræffe først, enten at
Riget bliver et Valgrige, eller at det gaaer over til et andet.
Imidlertid synes det dog at kunne anføres til Forsvar for den
blandede Arvefølge, at ved den er det uvist om Riget vil blive
Kjære Else. Tak for
yndigt Brev.
Idag vanker der
bare Julekort
Glædelig Jul!
Godt Nytaar!
Hjertelig Jule
hilsen til Bern-
hard Greve.
Altid Din
Tante Harriet
Hvorfor Paris 7?
ubegripeligt.
23. oktober 1938.
Kjære Nini,
Takk for brevet dit forleden, og takk for
boken. Ja du vet at jeg liker bøkerne dine mere og mindre – denne
er sa absolutt av de «mere» så jeg syns godt dem kunde vært 
noe større, jeg skulde likt å få sett mere til Lotten Toller 
og de senere faserne av hennes kamp for å holde sammen på det 
som denne mannen hennes har gjort av avkom og livsrum for sin slekt.
Og alle optrinene mellem henne og Hermod fra Hædemarken er helt hen-
rivende – en er så overbevist om at de er virkelig gla i hverandre, 
og lengter efter å få være sammen bestandig, endda de så ustanselig 
bare forteller hverandte om sig selv hele tiden. Men det er jo en art
av kjærlighet det og, og noe som spiller med nesten i alle kjærlighetsforhold, 
begjæret efter å eie en som bryr sig om å høre på det vi kan 
fortelle om os selv! Men jeg vilde altså gjerne hørt litt om hvordan
det gikk fru Lotten, efter at hun blev nødt til å gi avkall på noen 
som gidder høre noe om henne selv. Hermod som skal tilbake dit
jeg erindrer, var Honoraret før Sanger-
Hilsen ved Sangerfesten Kr. 100.00, skul-
de dette ikke ogsaa passe for Vestanvejr.!
De kontratrykte Exemplarer vilde blive
nummererede, og Foreningens Bestyrlse
vilde paase, at hvert eneste vilde blive
tilintetgjort.
Med de bedste Hilsener til Dem og
Fruen
Deres ærbøfig forbundne
O.A. Grøndahl
vand baade til kjøkkenet og rengjøringen lange veier lo de 
av som det var det pudsigste eventyr, og det var først da varmeapparatet ikke 
kunde brukes og pensionærerne begyndte at fryse, at de blev kjed av det. Mater
Elisabeth er svensk – hun er en ganske merkelig kvinde, saa klok og from
og sterk; det var ikke underlig vi alle misundte hinanden, hver gang en av os for 
blev indbudt til at komme op og sitte i konventssalen hos hende de timerne 
fra ti til tolv, da hun pleiet sitte der med sømmen sin, eller at søstrene 
straalte, som de bragte os den aller glædeligste besked, naar en av den kom
med beskeden "Our mother will see you."
Presterne derinde er like overanstrengte og overlæsset med arbeide 
som her. Og nu har altsaa Kirken mistet to prester paa en gang! Det er 
næsten ikke til at begripe, hvordan det skal gaa til at faa tilstrækkelig talrik
geistlighet nu – især da der jo har været visse tegn som tyder paa, at inden 
enkelte kredse tar man til at ængste sig for "et katholsk fremstøt,"
saa det blir vel neppe let at faa tilstrækkelig mange indflytningstilladelser. 
Mange tak for Dere indbydelse til Fredriksstad, kjære
Fru Backer – men resten av iaar maa jeg nok holde mig hjemme og arbeide 
av al kraft. Haven har tat en masse tid iaar –- endda jeg har en 
mand gaaende og arbeide fra morgen til kveld, saa blir der altid en 
hel del at gjøre for mig selv og. Her er blit plantet over firti 
frugttrær og 80 roser, men stauderne og kjøkkenhaven har jeg greiet 
selv og det er jo en del, det med.
Med bedste hilsen til Deres mand, Pastor Møllenbeck, søstrene
paa hospitalet, men først og fremst med en hjertelig hilsen til Dem 
selv og en tak for Deres deltagelse og bistand
Deres hengivne
Sigrid Undset.
rettet, men han var alligevel temmelig nervøs
igaar over det, det skal sendes ind nu.
Fruen gaar og tegner act; hun maler mit
portrait, men har taget paa et nyt, da hun
mener at kunne tegne meget bedre nu, og
det er sandt, det er langt bedre optegnet dette
sidste. Wentzel, Visdahl og Ihle ere svært
flittige paa Bonnats atélier. Soots portrait
af Jonas Lie har det gaaet fælt traadt
med, han kan meget mindre, end nogen tænk
te, nu gaar Werenskiold og rent korrigerer
ham jævnligt, derfor gaar det nu, men det
er vel tvivlsomt, om det rigtig blir til noget. 
Og saa tænk, saa har han til dette
brugt to hele vintre af Jonas Lies tid 
Jeg tror nok, at der er ligesom kommet lidt
energi op i ham nu, saa han anstrenger
sig, og det er det, som mest mangler ham,
derfor har han aldrig arbeidet ordentlig
naar han har været herude. Han gider
ikke være energisk, eller han kan ikke.
Ikke sig dette om at hans portrait gaar 
smaat, det holdes saa skjult alt hele. 
Det er forfærdelig hyggeligt at have Weren-
skiolds her, han er et festmenneske, sjel-
dent at finde magen. Jeg skriver til Magda
og, hvis der blir tid før, fru Ancher kommer, og
 jeg skal sidde. Lev hjertelig vel, og vel 
mødt i april. Din hengivne Kitty.
Den var for 96 leirduvor han skaut
av hundra som var sett upp ein
stad. Av mindre ting var der eit
utal.
Han må vera minst verds-
meistar i skjoting –
Mykje morosamt fortalde
frå jagten i Grefsenåsen i
ungdomen, fyrr Bredo Olsen
selde  åsen til komunen.
Han fortalde ogso um alt sitt
tröbbel med "Folkets hus". No
hev han ordna seg so arbeidarane
betaler han avgift istadenfor å
ta imot lön av han. Det skal
gå bra. Det var vel i röyndi longe
arbeidarane sitt program.
Hv. 5.4.33
So fekk me då endeleg idag domen
vår i Grönlandsak. "Einstemmig dom imot
Norge!" Grönland vert dansk!
Ja, kjære Tore Vens, dette var svært,
bedre og bedre, Matematik akkurat som
Blaabær for dig snart.
Men nu skal du nu heller ikke
bare sitte inde og kile paa, du maa
være ute og borte fra Lekseriet litt
ogsaa. Husk paa du er jo blit saa
ugudelig høi, du maa røre din
lange Krop.
Jeg laa stiv i 3 Dager. Idag er jeg
oppe. Og imorgen skal jeg borti
Huset mit igjen. Det skal nok gaa,
altsammen gaar.
Undres hvorledes det gik Arild
stakkar, han har ikke sendt Boken.
Hvis han er trist og nedfor saa sig ham
fra mig at det slet ikke var at vente
at det skulde være godt den første Maaneden.
Det blir nok bedre.
Ja adjø og Godnat da, kjære Tore!
Papa
§ 297.
Krigsforhold er det Forhold, hvori man ey kan afgjøre opkomne
Tvistigheder paa anden Maade, end ved den physiske Styrke. Alle
Nationer ere følgelig i Krigsforhold, men ikke altid i Krig med
hinanden. –
§ 298.
Ligevægtssystemet antager, at en Stats Magt, om den end ved
lovlige Midler er bleven frygtelig, maa være tilstrækkelig Aar-
sag til Krig. Naar en Stat tilkjendegiver en Villie til at for-
nærme, da maa dette ansees som en grundet Aarsag til Krig, si-
den det er at formode, at en virkelig Fornærmelse vil være
en Følge af denne Villie. –
§ 299.
Den Maxime, at Krigen først skal forkyndes, hører med til
Systemet af de
Maximer, som ere nødvendige forsaavidt muligt at frembringe
et retligt Forhold mellem Staterne. Krigsforkyndelsen kan egent-
lig ikke fordres efter strænge Retsgrundsætninger. Hvad For-
fatteren antager, at Magterne derved blive ligesom enige om
at afgjøre Tvistigheden paa denne Maade kan ikke bevise, at
en saadan Forkyndelse er retsgrundet. Det kommer i al
Fald an paa, om Modparten vil antage Krigserklæringen, og
dersom den afslog at føre Krig, saa blev Krigen ulovlig, siden
man ey kunde sige at de vare blevne enige om at afgjøre Uenig-
heden paa denne Maade. En anden Sag er det derimod naar man
paastaaer, at Krigsforkyndelsen er en fornuftmæssig Handling.
Kant indsaae nemlig, at det qvoad materiam var nogen
Forskjel mellem Krig og Røverie; han vilde derfor indføre en
Jeg er ved min Kunst istand
til at Tilfredstille det meest
kræsne, musikalsk dannede,
Publikums fordringer, baade
hvad Stemmemidler, Skole,
foredrag og Declamation
angaaer, idet jeg representerer
den fine franske Sangkunsts
pariser Skole, specielt paa
Romancens Omraade.
I det Haab, at De ikke vil
nægte mig Deres Assistance,
(hvilket er et Livsspørgsmaal
for mig) naar De er restitueret,
ønsker jeg Den god Bedring og
har den Ære at tagne med Høiagtelse
Ærbødiget
Pedro Busch
Adr. Hotel Bellevue
Abs: Dr: Henrik Ibsen.
Maximilianstrasse 32.
München.
at høre af Musik. Og det hænder ikke sjelden, at
man i privade Kretser, naar her er frem-
mede Kunstnere nærlig, samles til musikalske
Soiréer. Kort sagt, jeg kan jo kun dømme fra mig
selv- her er jo Et Og Andet, som bereder En Hygge
og Glæde. Med De vil til Paris,- ja naturligvis, jeg
har ofte undret mig over, at de ikke vilde dit. Og
derhen kommer De selvfølgelig, hvad enten De faar
Stipendium eller ei. Men jeg forstaar ikke, at De netop
behøver at reise til Paris i Vinter. I Kristiania behøver
de kun at være fra Novbr. til Marts,-April, Mai og Juni
er herlige i Paris, hvis de ikke vil være der længere Tid Og
har at gjøre, er minst ligesaa stor en Mission 
andet. Altsaa, slaa ikke den Tanke
for fort, at De reiser til Paris til Vinteren og ikke til
Kristiania. Jeg har ogsaa opfattet Deres Brev saa, at
det ikke var et Afslag, men at De vilde se Stipendie-
sagen an, før De tar nogen Bestemmelse.
Dette er et privat Brev i strengeste Forstand. Vi har
først blandt underskriverne. Også fra
herr Larronge modtog jeg telegrafisk
meddelelse, hvilken jeg ligeledes straks
besvarede.
Opførelsen af «Bund der Jugend» i
Residenz-Theater formoder jeg er udsat da
jeg intet videre har hørt fra herr Lauten-
burg. Heller ikke véd jeg om han har op-
givet sin plan at spille «Stützen der
Gesellschaft» efter den autoriserede over-
sættelse.
Med de bedste hilsener tegner jeg
mig
Deres hengivne og forbundne
Henrik Ibsen.
raadede mig det; tvertimod; jeg betragter
mig som helbredet fra det Ophold af;
det gjorde mig velsignet godt. Dog maa
jeg bemærke, at det var ufær, fordi
Du var der, at jeg følte mig vel -
naar Du ikke er der, betakker jeg mig
Al Ære være
for at sidde paa Lofthus. Naturen forresten!
Tak for Raadet om Gymnastikken; jeg
gjør hver Morgen lidt, men bevæger
mig iøvrigt meget i fri Luft; da
15/4. 47.
Kjære Tore,
Det hadde vært bedst om du hadde
notert med Blyant paa det siste
Heftet du sendte mig at Det Bästa
ikke er at faa mere. Da hadde du spart
mig for at skrive igaar.
Jeg maa nu abonnere paa Det Bästa
gjennem Posten. Det norske "Beste" er
og blir verdiløst.
Jeg kan ikke undersøke om jeg hadde
Kontrakter saalænge Mama blokerer Nørholm.
Du skrev engang at hun var hos dig, men jeg
kan jo ikke vite om hun atter har indtat sit
Sæte paa Nørholm. Hun har ofte nok latt mig vite
at hun har Halvdelen av alt jeg eier, saa ogsaa Nørholm.
Gyldendal i Kjøbenhavn har mine
Kontrakter med Amerika. (Men du maa
huske paa at det er en Dame og skrive høflig,
takke for det hun har gjort os)v. Hun har ikke bare
Amerika men Canada og andre.
Jeg tviler paa at du kan greie med alle mine
Saker og Kontrakter paa egen Haand. Og den
Hr. Advokat Smedal, jeg sender altsaa dette til Terboven. Det
er det korteste jeg kan faa til. Hvis De mener jeg skal gjøre en Henvendelse
på Tysk til Ribbentrop saa gjør jeg det ogsaa. Han har været velvillig mot mig.
Deres ærbødige
Knut Hamsun.
8/6. 40.
Kristiania den 30te mai 1878
Hr. Bjørnestjerne Bjørnson!
Deres brev kom som en solstråle over mig; jeg
fik det først igår. Min glæde ved det, er langt
større end jeg kan beskrive, selv hvormegen flid
jeg end gjorde mig derved, og derfor lader jeg det 
rettest fare. - - - - Vær forvisset om, at mangen
en træt og pint og tankebunden sjæl, både i og
udenfor deres fædreland, i de riges huse, såvelsom
blandt de fattige, ved læsningen af "Magnhild"
har følt dens forløsende, veiledende og rensende
indflydelse. De, som så deiligt ved at fortælle
om at Magnhilds liv tiltrods for den fornedrelse
hvori det førte, tiltrods for at det syntes ganske
forspildt, - dog havde båret de velsignede frug-
ter for hendes fattige medmennesker, der i flokke-
vis kom og åbenbarede hvad der havde været
ganske skjult for hende: at hendes smule
livsens gjerning, den eneste hun nogensinde
havde befattet sig med, - og i hvor stor en
Af Skogens blodige Tårers Flom
Er præget dens røde Guld,
Er presset af Sommerens Ulivs-
sår
Af Høstjætters grumme Kuld.
Thi Dronningens Hu står til
Hærjingsfærd, -
Hun svinger sit Sæpter grunn,
Og bøie må sig hvert Liv i
Støv.
Og Glædens Sanger blir stum.
Alt hendes Hærfolk er nidske
Trold,
Som fødtes af Stormens Skjød.
Og svinger de end så blanke
Skjold,
Er glansen dog hul og død!
Der brænder kun ødende, onde
Sind
Dulgt under hvert Pansers Pragt.
At lægge hvert grønnende Hjem
i Grus
Er Fylkingens onde Agt. -
Vel glitrer det, som af lysende 
Liv,
Fra Dronningens Prunkende Lag,
kommer med vexelen til Dig, vær
da saa snil at sige, at naar
L. ikke er effektivt med, er Du
det heller ikke, og at Du altsaa
ikke undertegner. Uskal daften!
Din
Ebbe Hertzberg.
19.10.06.
Vis ei vedk. disse linier; men sig
kun, at jeg er meget ærgerlig paa
ham, fordi han ikke har refereret
L.'s ord til ham rigtig.
Røntgenstraale, saa 
vi faar se hvad det kan
være. Tak for Dit kjær
re Kort. Jeg er nok be-
drøvet; men dog tak-
nemlig, at jeg ikke brak
Laarbenet. Det varer
nok længe, før jeg kan kom-
me ud til Eder; men jeg
vil skrive om det. Mange
Hilsener til Valstads
og til alle Dine. Din hengivne Ven
Harriet