MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
4/11. 33.
Kjære Tore,
Nei naturligvis reiste ikke Arild til Egypten.
Da jeg la Andsvaret paa ham selv skjønte han jo
at det ikke var det samme som at være flittig med
Fransken. Til Egypten kan dere reise naar Tid og Raad
blir senere i Livet.
Du har ikke fortalt mig om den stakkars
Maleren i Jernbanegaten har været hos dig.
Jeg undres paa om du husket at sende
Hilsen til Ellinor da hun var 18 Aar. Arild sendte.
Cecilia har altsaa tat Blindtarmen, hun er nu smaat
paa Benene igjen. Mama i Kjøbenhavn, hun har
begyndt hos en Nerveprofessor nu. Bare det hjelper!
Dux som skar sig saa stygt paa Pigtraad er næsten
god igjen nu, det var forresten en langvarig Affære.
Haven er nu næsten helt avløvet, og Pikerne har
været flinke til at faa Løvet væk. Mig selv er det
ikke noget at sid om - og forresten heller ikke stort
at si paa, jeg er jo i mit 75 ende Aar. Idag den 4de
Novbr. er det 2 Maaneder siden Smaapikerne reiste.
Jeg vet ikke om du skulde male baade For- og Efter-
middag, det kan føre til Reaktion i Arbeidslyst. Men
du skjønner det selv og har Andsvaret. Ogsaa jeg har
arbeidet hele Dagen, ja Nat og Dag. Hilsen,
Papa
kunne opnå andre resultater
end ifjor. Dette til overvei-
else.- Sa har jeg i opdrag
fra Kajanus i Helsingfors
på det indstændigste at ani-
mere dig til at komme hid
i løbet af vinteren. Du skulde
få alt sådan, som Du vilde,
når Du blot kom. Efter
hans sigende må han råde
over et fortræffelig orkester,
og penge manglede de heller
ikke, lot det til. Forhåbentlig
får jeg nu snar høre lidt
fra dig. Med de venliget
hilsner til fru Nina, Beyers
og andre kjendinger. Hal-
vorsen ikke at forglemme.
Din
Iver Holter
ikke Vilde sig dertil beqvemme, maatte henbrin-
gis til Findmarken eller Grønland, om de nogen
colonie Videre skulde sættis. Thi disse Lapper,
foruden dend skade, som de tilføyer Skovene, fa
der de Indbyggerne i deris Veyde og fugle-
som de maa betale skat for.
4. At gandske faa af Indbyggerne i Nordlan-
denis Amt lægger sig paa at skiære Torv, og for
at faae Brendeveed ødelægger dend unge Skov
aldelis. Maatte det derfore blive befalet, at
en hver, som Ved sin gaard dertil hafde leylig-
hed, skulde skiære Torv, vilde Skovene derved
skaanis og faae fremvext, og de som ingen ley-
lighed kunde have til Torv at skiære, kunde det
ikke være saa Vanskeligt og kostbart for at
faae Brendeveed, som nu er.
Om Landets oeconomie, arbeide og Fa-
briqve, og om Tieniste-folk.
Det er Vel Vist, at naar mand undtager Fiske-
rierne, hvortil alle inclinerer, og mest lægg
Vind paa, er dette Lands Indbyggere ikke de
beste Huusholdere, eller giør sig fliid for at
Vinde og bringe sig til nytte hvad de kunde.
Dog bygger Indbyggerne selv deres Iegter Far-
tøyer og Baader, der er og en deel som for-
staaer at bygge Huse, Iern Veed og nogle
Josefinegd. 20, 23-9-04.
Kjære Honoria!
Jeg faar rable sammen et svar i en fart
paa alle dine spørgsmaal, for at faa det med
posten i dag; og saa haaber jeg du skriver
straks igjen, da hele opgjøret maa være fær-
digt om en uge.
Dessertskeerne er ligedan som de store
(ialfald næsten); og de er af sølv. Blandt det
gamle dækketøi findes en pen damrudet dug
paa ca 3 m., sandsynligvis passende for 8; og
en dg af knap 2.5 m's længde. Servietterne
er de smaa, som er opstaaet ved 4-deling
af de oprindelige. Nr. 38. er af pent mønster
(noget uregelmæssig rudet) men meget tynde
og daarlige. Nr. 39. pene, passer bedst til
at lægge paa et lidet bord. Nr.10 daarlig. Nr. 47
angrer mor paa at hun har givet fra sig, saa
den ønskes af Carl. Nr. 42 gode uden nogen-
somhelst kruseduller, 43 do-do - , 87 cm. lange
og ca. 60 brede. Nr. 44 gode(?), ellers intet at
bemerke om dem.
Nr. 26 størrelse almindelig, - mønster
som spiseskeer, nr. 29 er den gamle pene fiske-
spade, og nr. 30 er ogsaa gammel og kan lige godt
benævnes fiske- som kagespade.
har kunnet opspore
Saa har vi Demonstrationerne mod
Michael Brun, som er artistisk Direc-
teur ved Theatret; han lad iforgaars opføre
sin egen Folkekomedie Gjøngehøvdingen,
en Bearbeidelse af Carit Etlars Roman
af samme Navn; det blev i sin Tid i Kjøben-
havn mindre hædrende omtalt af Kritik-
ken og duer heller ikke stort, det hører
fuldkommen hjemme paa Sekondtheatrets
Repertoire og passer vistnok godt
paa det kjøbenhavnske Folketheater;
det er godt udstyret, og gik med nye Dragter
og Dekorationer og Alt, hvad der kunde
gjøre Effekt. Efter Tæppets Fald opfør-
tes en rædsom Pibeconcert af en 60-70
unge Mennesker, mest Studenter, og der
raabtes: ned med Michael Brun!
Af brutale Klappere var der imidlertid
ogsaa enhel Del, og de opstod en heftig
Strid, som holdt paa et helt Kvarter
og først sluttede, da Gasen slukkedes;
det er var en voldsom Spetakkel;
I den Anledning er Morgenbladet i dag ude
og er pøbelagtig grov mod Bjørnson
5. oktober 1912.
64 The Grove 
Hammersmith
London W.
Kjære Nini,
tak og ære for to lange brever! Det er saa
inderlig velkomment for os at høre litt nyt hjemmefra for 
Svarstad og jeg er altsaa mutters alene i London nu. Gud- 
skelov saa savner vi jo ikke netop andre mennesker saa svært, 
men du kan skjønne at vi tænker jo med en viss ømhet 
paa vart dyrebare Christiania og venner og uvenner der da.
Vi har jo i det hele nu i over tre maaneder ikke været sammen 
med andre end hinanden – utover Peter Egges den stunden 
de var her. De var hyggelige, endda jeg heldigvis kan si, vi 
savner dem ikke egentlig nu de er borte, og vi er helt henvist 
til hinanden
Vi bor svært hyggelig herute i Hammersmith 
– det er længst oppe ved elven, og egentlig et arbeiderstrøk. 
Themsen er like ved – Anders maler dernede – og her er morsomt
og karakteristisk – London- smaaborgerlig, med folkemøter paa
gaten hver aften, et leven teater like ved, hvor de spiller 
folkestykker med indianere og mormoner og ædle helte, som i
ønske hele Norges ledige Han-
delsflaade herned for at transpor-
tere det hjemover. Men det
generer ikke, tvertimod synes
jeg det er deiligt at lade sig bage.
Trods min rigelige Diæt skulde jeg
have minket ca. 1 Kilo i den
forløbne Uge, men det kommer nu
an paa, hvor nøiagtig jeg er veiet.
Hvorledes gaar det med Nina?
og med Kuren? Du maa hilse
hende fra mig og sige, at jeg nu
godt kan forstaa, at det maatte
falde hende saare haardt at lyde
Doktorens Bud, forsaavidt der gives
anden Udvei, og vi maa jo haabe, at Kuren
hjemme gjør det. Gid Du nu maatte
have god Ro paa Troldhougen
- jeg skal aldrig glemme den Aften, da
Du og Drachm. kom fra Jotunheimen -
at sidde her og tænke paa, at der
virkelig existerer et saadant Land,
og at det Landet er vort!!! Lev saa
vel, kjære Edvard, og naar Du gaar ud paa
Hougen din og ser udover, saa hils Alt-
sammen!
Din Frants.
Baalerud P. B. 1/9. 1911.
Kjære Nini,
tak for brevet dit. Jo. Du kan bande paa, at 
dem skal faa de – baade hvad der først var dem, tiltænkt og litt
til – jeg har planlagt noen pene smaa artikler om kvinder og børn 
– bare Morgenbladet vil, indlate sig paa at servere de saa –. 
Fortiden saa arbeider jeg altsaa «paa toppen». Hele dagen –
bare mellem middag og kaffe hviler jeg ut med at brodere laken.
Igrunden befinder jeg mig noksaa vel ved, at arbeide paa spræng en stund 
igjen. Og som mutters alene, for det er jeg – indtar alle maaltider fuld – 
stændig i ensom majestet. Ja, jeg vilde jo heller være sammen med 
en viss en, men den er i Bergen f.t. hvilket er godt for mit arbeide. 
Bare den svine boke vil arte sig vel saa –. S. sier, den er fæl, men 
vistnok god. Det første er sandt – gid det sidste var. – Naar den er
«fæl,» tjener jeg vel ikke større paa din gud bedre – hvilket er leit – 
jeg har bl. a. kjøpt mig et gammelt hjørneskap, Sheraton – arbeide 
fra ca 1750 – det er henrivende, men grisagtig dyrt – d.v.s., det er 
relativt billig, saa jeg kunde ikke motstaa –.
Hils ingeniør Anker fra mig. Og lev saa vel! 
Din hengivne
Sigrid Undset
Jeg har en følelse af, at det at
reise hjemmefra i selve julen iaar,
- det vilde være at markere vort
hjems opløsning paa en unødig
sterk maade. Kanske det ogsaa
blir sidste jul paa længere tid
at Carl er hjemme.
Du vil sikkert selv være enig
i at jeg bør blive hjemme; men ellers
maa jeg jo tilstaa, at jeg nok kan-
ske vilde føle mig vel saa meget
hjemme hos dere, som hos os nu.
- Ikke saa at forstaa, at ikke alt
er bra og hyggeligt her; der har 
ingen skygger været hele høsten;
men du ved, hvor forskjellig natur
vi har, - - og det er saa meget mindre
anstrengende, om jeg saa maa sige,
at være sammen med mennesker,
som har nogenlunde ensartet
har en slig Sag aldrig været frem-
me i thinget før. Jeg andrager
om 1600 Kroner aarlig og forplig-
ter mig derfor til at give 8 populæ-
re Symfonikonserter i Arbeiderforfun-
det for billig Entré. Her er alt-
saa ikke tale om en Gage, men
om Midler til at kunne udrette
noget, som De vist ogsaa erkjen-
der som nyttigt. Det siger
sig selv, at jeg, for at halde
Balansen, beskedent maa ind-
skrænke mig til Haydn= og Mozart
Opførelser i det Hele den Slags Musik,
som kan gjøres med lidet Orkester.
At slige Konserter ogsaa vilde blive
af Betydning for Musiklivet i det
Hele, som de lidt efter lidt vilde
opdrage at prøve Publikum, derom
har jeg kun hørt en Mening. Men
som sagt, Vanskeligheden er at
faa alle Storthingsbønder til at
tænke over Sagen. Jeg maa derfor
München den 22de Maj 1875.
Kære ven!
Tak for dit venskabe-
lige brev og tak for at Du og de
andre gode venner har regnet og-
så på mig i anledning af Edm:
Gosses bryllup. Jeg er naturligvis
med den største glæde med på
alt, hvad I måtte beslutte, og
såsnart jeg får opgivet hvilken
sum der fra mig ønskes ind-
sendt, skal det fornødne i så
henseende gennem den Gylden-
dalske boghandel blive besør-
get.
Tør jeg bede Dig vise mig en
tjeneste? Jeg skrev igår til min
Nr. 31 husker du vist, gamle, kurven stor flad
med hank, meget pen, - thekanden (tegningen
ser ud til at blive mere lig et andet møbel,
derfor fuldfører jeg den ikke) ogsaa gammel
pen. Hanne har ytret sterkt ønske om begge.
Nr. 34. glasskaal med rette stribede vagge
staar paa pletskaal med ophøiet kant og
låget er glat med en svane eller høne til
haandtag. - Nr. 50 kan lige godt bruges som
oste eller smørknive, present fra Lindboes
i etui, plet(?)skaft og sølv(?) blad, afrundet
foran. - Nr. 76 vil du ikke have.
Nr. 75 gammel malet, ganske bra.
Jeg har hastverk og er træt af ingen
middagshvil. Skriv straks.
Hilsen fra din Kristine
Sprog ikke være saa rént som det burde
være, kommer det deraf at min Mand
paa Tydsk har sagt hvad jeg skulde skrive,
og derved mærker man vist meget Over
settelsen.
Det er saa længe siden jeg har seet Dem
og Nina; Aarene løber og der er
meget forandret siden vi sidst saaes.
Vi have to smaa søde Drenge, den Ældste
er nu 2 1/4 stor.
Forhaabentligt have vi Leilighed
til snart at see Dem og Nina her;
min Mand og jeg vilde meget glæde
os ifald Sagen kom istand!
Hjertelige Hilsener
"von Haus zu Haus".
Deres hengivne
Fernanda Haenflein.
1904
mars
 . Torsdag 3.3.04
Nu begynder endelig Regelen at bli lidt
Sol hver Dag. Da lysner ligesom hele
Tilværelsen lidt.
Tirsdag  i Byen.
Mange Forretninger. Kaffe hos Nissens.
Helge Holst, Werner
W
 og
to af Nissens Barn var der.
 x Garborgs Stipendium blev
bevilget  uden Debat iaar
ogsaa. Vi havde ventet os lidt af
hvert. Jeg blev svært glad over at
det gik, ikke mindst fordi det
modsatte vilde nedsat G.s Humør.
og Arbeidskraft umaadelig, det ved
jeg.  Han omgaaes jo altid med
Drømme om at kunne frasige sig
hele Stipendiet. Han er saa ræd, at
han ikke kan gjøre Nytte for det
en Dag snakket han om at han
nu fik si fra sig Statsu. og søge
Post i et Departement. Han kunde
ikke skrive længer o. s. v. Nu tar
Siden var jeg paa Kinematograftheatret,
som ogsaa er fornøieligt. Jeg havde
Valborg, vor Pige, med til Byen for at vise
hende lidt om. Hun er af de sjeldne som
aldrig vil ha fri, og havde ikke været i Byen
paa to Maander. Steinsvik var ogsaa med
os og vi moret os alle rigtig godt.
Læst Korektur paa 10de Ark.
Fru Skram døde pludselig ser jeg
af avisen. Hun var alene hjemme og laa
i Dødskramper da hendes 15 Aarige Datter
kom fra Skolen. Stakhars Amalie! Og stakkars lille
Johanne! Vilhelm Krag skal ha skrevet
godt om Fru Finne Døvles Udkast til
Camilla Collet Monumentet. Det glæder
mig,  jeg synes
ogsaa, at
hendes ene (den stavende)
var  bedre end ialfald 2 af de
præmierede. 1ste Præmie, Viks, havde et
rigtig kjedeligt Hoved, og de to andre var ogsaa
kjedelige - efter min Smag.
Fru Døvle var herude og var noksaa
fortvilet. Altid er hun uheldig, aldrig
faar hun et Stipendium her. Men i Danmark
synes Kunstnerne saa godt om hendes Arbeider
Hr. Redaktør,
Til Deres taarekvalte Nekrolog
over avdøde Professor Stangs "høit kultiverte
Personlighet" skulde De ha føiet at samme
Stang var Formand i Nobelkomiteen og
hjalp til at premiere med Stortingets Fredspris
en tysk Journalist som allerede Weimarforfatningen
hadde dømt for Landsforræderi.
Ærbødigst
Knut Hamsun.
alligevel noget helt andet. Emilsminde ligger ved
Storebælt kun med en stor, deilig kornmark imellem.
Badehuset er godt gjemet mellem temmelig høie sand-
klitter, hvor vandet stadig borer sig mere og mere ind-
under, saa det er farligt - man kan styrte ned ved at
gaa yderst paa kanten. Veien derned er henrivende!
man er næsten helt skjult i korn. Og saa for alle de
snerler, valmuer, kornblomster og brombærranker
overalt! hist og her en glimrende blaa ridderspore eller
cikorieblomst - det tog altid tid for mig at komme
frem og tilbage fra badehuset, - og ofte gik de voksne
fra mig. - Og saa det yndige, klare, friske vand! saa langt,
man kan se, ligger sandbunden udover og giver fra
seg den deiligste lypsegrønne farve. Dernede paa stran-
den opholdt jeg mig især i den første tid meget længe
og kom hjem med masser af runde flintestene, sneg-
lehuse og "vettelys" - engang en hel forstenet musling,
som jeg har endnu, - ligeledes den store, regelmæssig
tilstebne trekant af en mat, lyseblaa stenart kyndige
folk har bedømt som en turkis; jeg fandt den ved
at rode i nogen frisk hjemkjørt strandsand i haven
en dag. Men senere, da menneskene blev det væsent-
20
en er pengelens - det er forresten den 
eneste virkelige kjedelighet ved det. -
Forfatterforen.s styre har
gjort den dumhet å ekskludere
Aksel Sandemose av foren, fordi de
har opdaget, han ikke har greid å
betale skatt, og altså ikke er norsk
statsborger. Imidlerted skrev han
høstens beste bok på norsk iår,
og har nettop av forf. foreningen fått
et stort stipendium. Så hvordan
Bojer & co vil klare den affæren,
som det efter lovene trenger 2/3 majoritet 
innen foreningen til å iverksette,
det blir spennende å se. Øverland og
Helge Krog er i heftig sving i anl -
det er denslags begivenheter - og
ikke verdens" - som er det store 
uskitommt for dem, leides.
I verden ser det svart ut.
Alle spår krig, men ingen vil tro
på den.
spekulationer i den synkende tyske valuta, - (kjøbte bl. a.
op hele salonmøblementer), - saa at alle de andre
nordmænd dernede maatte "skillinge" sammen
for at hjælpe ham ud af kniben,- det blev san-
delig et dyrt ophold for de
andre
norske kunstnere i den
Behrends-villaen; - og siden skal tyskerne have
forbudt udlændinger at opholde sig i villaen). -
Ja dette om Ødegaard maa være "mellem os", thi
det kan hænde, jeg er altfor mistænksom, og at det
kun var en tilfældighed, at han var reist akkurat da.
Vi har i det hele taget havt mange herlige op-
levelser, som fuldt har opveiet reisens vanskeligheder.
Ja der har jo unægtelig været adskillige vanskeligheder
med "Madonna" i anledning "omstændighederne", - hun
taalte ikke godt hverken jernbanerne eller damp-
skibene, - saa det har ikke altid været behageligt
for hende, - og dette virkede da ogsaa ofte tilbake,
paa mig; - hun burde aldrig været med paa touren!
Vi begik ogsaa den feil at have formeget "tøi"
med os; - saa jeg stadig havde et svare stræv med
at faa alt med paa togene i rette tid, - særligt var det
vanskeligt ved de utallige omstigninger for passvise-
ringerne og toldvisiteringrene; (jeg forstaar ikke, at
det skal være nødvendigt at "stige af" for sligt), - ja i
Din eiendommelige Kolorit,
Du er jo Kolorist, deri har
Du forarget, og deri har Du
haft Din store Charme.
Jeg tør intet raade Dig, for
jeg tør ikke optage Forslag om
Billedet, før vi faar flere Pen-
ge. Ved Votering nu er jeg og-
saa bange for, at det faldt
igjennem. Din værste Con-
current er Gunnar Hei-
bergs Buste af Vigeland,
som slet ikke ligner; men
forresten er et aandrigt Ar-
beide. Saa er der Signe
Scheels "Bebudelse", som
atter er omarbeidet og
har meget smukt og
mange Feil. Kanske burde
Du endnu vente og lade
var bevæget til taarer – og utpaa dagen bevæget til mye skøi og latter;
stemningsmenneske som hun er. Jeg synes nu barndaap er nydelig –
Helene i sin sorte silke og det lille hvite barnet draperet med et
romersk silkesjal begge to. Peimand sat ved siden av mig med
øine saa store som tekopper og foldet hænderne paa rette tid og
sted; utpaa kvelden blev han vilter; han fik et glas rødvin og et
dramglas hvitvin. Spør om moralsk opdragelse med fadervaar og alkohol.
Men jeg synes gutten blir søt av begge dele. Forresten saa er jeg – efter
dr. Rodes artikel i Samtiden begyndt at spekulere paa om ikke
jeg skulde være en keltisk type – mamas familie er jo oprindelig
kommet fra Skotland. Mangt og mye passer – at jeg hviler bedst
naar jeg sitter aldeles rak i ryggen – jeg plages usigelig naar folk i
sin godhet placerer mig i en «god» stol –, har smale hofter og har faat
ungerne mine let allikevel, tynde lægger, stærk i overarmen, er vist kort-
skallet og gaar trippende. Jeg vilde synes det var hyggelig, hvis jeg
virkelig skulde være et tilbakeslag til mine gamle skotske forfædre –
det vilde forklare svært meget av mine sympatier og antipatier
for mig selv, min medfødte aversion mot germaner og min lidenskap
for middelalderskulturen som jo hadde et utpreget keltisk islett.
Jeg liker bedst kong Arthur av alt jeg har skrevet – tænk hvor morsomt
det vilde være om det var min egen stammes sagastof jeg hadde
søkt tilbake til, uten at vite om det!
20/12 Mama kommer imorgen. Sandt at si jeg gruer litt ogsaa!
Hun er vist mere end almindelig i sort humør. Tænk at Signe
skal reise med sin mand til Rom! Jeg er saa gla at jeg kan
ikke si det! Hun var heroppe akkurat 24 timer for etpar
mig som Kullemper, Fyrbøter
og en Smule Sagkyndig, faar
vi se, hvorlangt vi kommer.
Lykkes det ikke denne Gang
faar vi nok tage til Hjælp
andre Haandværkere; thi
jeg tror ikke, Du vilde
være tjent med, at jeg selv
vilde agere Smed, Murer eller
Tømmermand og lign. Imid-
lertid vil jeg med Din Til-
ladelse ikke give mig, før
den gjenstridige Ovn eller et
andet Varmeapparat har lært
at gjøre sin Pligt. Jeg skal
forøvrigt conferer med Børre
Gjertsen før noget gjøres, der
kunde være en Afvigelse fra eller
Tilføielse til Programmet.
Det glæder mig at høre,
at I har det "saa taalelig brav",
men jeg vilde jo unegtelig
Kjære Bøgh!
Desværre har jeg vist mig som en så upå-
lidelig fyr, at det ikke vilde forundre mig, om du havde
slået hånden af mig; Der er imidlertid et par oplysning-
ger, jeg gjerne vilde have med, og derfor måtte jeg vente.
Desværre har jeg til dato ikke fået dem, og så får det
gå foruden.
Jeg sætter altså op orkesteret beregnet efter
priserne herinde.
a. Proverne efter 1 kr. pr. time pro persona:
Det er af uhyre stor Vigtighed
for ham og vi er saa glade
over at denne Pianist nu
er i Berlin, og bestemte paa
at Fridtjof skal til ham,
hvortil han ogsaa selv har
mest Lyst. At Du interesser
Dig for Fridtjof, som jeg ved
Du gjør, er for os Alle saa stor
en Ting, ligesom det i
Publikums Øine har sat
sit Stempel paa hans Begavelse.
Kjære Grieg, tak for alt
Dette! Dine venlige Tilbud
om Hjælp kommer vi nok
til at trænge.
Saa var det mig da
som Du gjennem hele mit
Liv har støttet med Din
hjertelige, varme Sympathi.
Hvad Du siger om mig
og mine Smaatterier kan
umulig være Andet end
Venlighed fra Din Side
dertil er det Arbeide jeg
har kunnet udrette altfor
23.11.28
Kjære Fredrik,
hjertelig tillykke skulde jeg først ønske din hustru
og dig, og velkommen sammen til Norge begge to! 
Og dernæst tak for telegrammet forleden og for hilsenen
fra dere begge idag morges. Ja, jeg hadde jo glædet mig til at se 
dere begge her omkring 1.december – nu blir det altsaa saavidt 
at jeg har tid til at se mig selv. Gladest for hele herligheten 
skal jeg være, naar alting er "avviklet" og jeg kan faa begynde 
at arbeide igjen – bl.a. skal det være morro at se, om 
jeg endda kan arbeide godt? Men du vet, det er morro
dette og –. Men du si mig – maa jeg holde noen tale i
Stockholm, altsaa andet end en kort (helst) og velformet 
tak ved selve festen? Hanssen f.eks. kan jo umulig
ha gjort det, at dømme efter beretningerne om hans tilstand?
Mange hilsener til dere begge. Og jeg haaber
det ikke skal bli saa længe til allikevel, inden jeg faar
lov at hilse paa din hustru!
Din hengivne
Sigrid.
2.
Tænk om jeg nu kunde tat mig en tur med sporvognen til Bygdø og 
spasert op alléen,, jeg skulde ha præket og snakket, vi skulde siddet paa altanen,
for jeg vilde ikke gaat til fossen eller op paa det fjeld, Aubert aldrig fik mig til at
ville, jeg skulde selv telefoneret til 1106 og faat min hilsen direkte gjennem
telefonen, saa blev jeg ikke bedraget for den af ondskabsfulde mennesker, som for-
resten herved tilgives, da det har været skrøbelighedssynd. Nu skal jeg ned til
en stor sten, som udgjør mesteparten af mit graaveirsmotiv. Jeg er nu alene, den
80 aarige dame er reist, hvilket er bedre, men her kunde gjerne komme
en eller anden, som jeg kunde faa snakke med. Jeg har holdt paa at sende dig
en æske med markblomster, for her er en rigdom uden lige, men den 80 aarige skul-
de ta dem til afsender, og og hun opsatte sin afreise i det uendelige, saa nu var
de fleste væk, vor station kan kun modtage ikke afsende pakker. Nei nu farvel da.
Hilsen fra lille-Kitty, mit egentlige familienavn.
Hr. Tore Hamsun
Høn St. Asker
Voksenkollen, 8.11.14.
Kjære Nils Collett Vogt,
tak for Deres brev. Det er en sørgelig van-
skjæbne som hviler over de buketter, jeg har villet gi Dem 
til Deres fødselsdager - den ene gik til Hillerød og
den anden til Lillehammer og ingen til Dem! Men nu 
vil jeg forsøke tredje gang – jeg blev saa glad i Deres prolog
til barnehjemsfesten forleden dag.
Jeg vilde forfærdelig gjerne træffe Dem
engang igjen. Svarstad er bortreist - tilfjelds for
hodepine og mangel paa atelier – paa ubestemt tid.
Og jeg arbeider av alle livsens kræfter og litt til hadde 
jeg nær sagt. Bor i den anledning paa Anne Kure. 
Gudbevare mig hvor skrækkelige saanne sanatorier er.
Skjønt det er ganske snodig for en gangs skyld at
sitte tilbords med mennesker, som æter karlsbadersalt og
piller og sanatogen til alle maal og drøfter med 
det dypeste alvor om et badekar bør staa mitt paa
læsning for rætr, synes mig vanskelig at
forene med den omstændighed, at ordet
i F. VIII 17 forekommer to gange; men
til nød lod det sig vel tænke. Til slutning
vil jeg ogsaa bemærke, at paa de to steder,
hvor rök sees brugt i lovene (R. a. 459;
b. 453), skrives det rek.
Deres ærbødige
Ebbe Hertzberg.
Kristiania,
d. 1ste sept. 93.
Naa, altsaa Velkommen til gamle Dan-
mark igjen til October ! Det blive
en Glæde, at see Eder. Hils Nina
fra Fru Petersen,
jeg var
som sædvanligt sammen med hende
til
Fødselsdagsselskab d
2 September.
Og vær nu hilset Begge
I kjære Venner fra Helga og
Eder hengivne
Gottfred
meget med dem. Jeg skulde ønske, du kunde træffe min 
"fæstman" - du vilde vel synes, han var "rysligt ful" kanske, 
for det gjør de fleste - jeg synes, han er det vakreste paa 
jorden med sit underlig uregelmæssige magre ansigt med de tusen 
skiftende, spillende levende uttryk. 
Ja, paa gjensyn da i dette aaret, kære min Dea. 
Og skulde du finde paa at skrive til mig før, vet du, det 
vilde glæde mig.
Mange hilsener,
din hengivne 
Sigrid.