MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Chr'ania, 30 Juli 90.
Kjære Grieg!
Tak for dit brev.
Svaret kommer først
nu, da jeg har været
bortreist. Kom til byen
igaar og reiser igjen
idag og bliver da
borte i 14 à 21 dage.
bestaar af "indiskrete Bekjendelser
om hende selv" og" smaa Indiskretioner
om Garborg". Ja skulde ikke den
gaa, saa ved ikke jeg. x
 Søndag 13.12.03
Havde Kitty Kielland og Harriet til
middag igaar. De andre kom ikke. Idag
Sneregn. Mildt og godt; men Føret
afskyligt endnu skjønt noget bedre
end igaar. Stille arbeidsdag
Tirsdag 15. 12.03
Søndag kom  Vigeland
til middag. 

Han var livlig og snakket meget. Fortalte
om sit arbeide i Trondhjems Domkirke
og Forholdene der, om Reisene i England
og Frankrig o. a. Var idethele slet ikke
hverken taus eller forbeholden, som han
har Ord for. Jeg skal i aften i Dame-
15/3 Kjørte alle vi rundt.
Don og W. til Torsø,
hvor 4 lnt. fra Fr.stad
og 3 studenter dansed
med os.
16/7 Kom vi hjem.
16/7 Reiste Basken, Wedels
og jeg til Kria.
17/7, 18/7, 19/7, 20/7, 21/7
var jeg i Kria. 21/7 blev
Sigrid gift med Peyronnet.
Jeg var syg omtrent hele
tiden derinde, men
glad sindsbevægelse og 
opium greied de fleste 
situationer. Vi
Bergen den 30te Decbr.
Mandag Aften Kl 9½.
Min kjære Edvard!
I Lørdags begyndte
jeg et Brev til Dig, hvori jeg
meldte Dig Grunde til min Taus-
hed! Det vilde imidlertid ikke gaae
videre fra Haanden paa Grund af Øiet,
jeg troer dog det er muelig at jeg og-
saa sender Dig det halve Ark jeg da
skrev, for at Du kan see jeg har gyl-
dig Grund for min Udeblivelse. Det
lader ikke til at det vil gaae iaften
heller, thi det er mig umuelig at
finde en Pen, hvormed jeg kan skri-
ve, de ere alle aldeles som Pinde.
Jeg faaer haabe at Du godhedsfuld
tilgiver alle. Mangler og erindrer
at jeg nu bliver gammel for Alvor.
Dersom der ikke hengik saa lang en
Tid mellem hvert Brev, troer jeg
det i det Hele vilde gaae bedre, og
derfor skulle vi love hinanden at
vi i det nye Aar ville være
i at skrive. Jeg indseer meget vel
at Du har saa overordentlig me
at bestille at Du nok kan træ
men det koster Dig nu ikk
megen Anstrængelse at 
lidet Ark fuldt, og i ethver
133
legger han et stort, nytt portrett av 
Nansen, samt har modell hver
annen dag. Det støtter godt
under en 64 åring å opleve en
slik 82 åring. Da jeg gikk forærte
han mig det skjønne litografiet 
av Henrik Wergeland på Vesle-
Brunen. -
Erik skal legge sig inn til 
neseoperasjon imorgen. Han er ferdig 
med å organisere den nye fabrikken 
for nedligging av kveite i aliminiums- 
pakning. Det er drivendes kar!
I dag brev fra advokat
Olavson, om jeg vil være "vidne"
i saken Sandemose mot Hambro!
Uttale mig om Sandemoses siste
bok og Hambro's avskylige kritikk, 
hvor den høie herre erklærer, at 
boken er skrevet i "exhibitionistisk 
bakrus.", samt av et menneske
"i kjønslig delirium:" Det blir
en sjelden begivenhet! Og det
at flytte et fjeld og
jeg undres ikke over
om De ler af mig
ved tanken paa dette
prosjekt især da tiden
er saa kort til De
kommer til Stockholm,
men en Griegaften uden
orkester synes mig at være
en vanskelighed som
kan overvinde uden
"domkraft".
Hvis De er besjælet
af selve ideen som
jeg er da vil De kun
befale over mig i alt
som er mig muligt at
udføre og jeg vil
tilføre at jeg tror
aldrig paa andre
97.
da vi damer som vanlig var paa vei til øen i vor snek-
ke. Midt ude paa havnen mødte vi vore venner i ekvi-
pagebaaden, - og som altid vilde de helst være med
damerne. Vor baad blev da fæstet til den store, der
havde alle seil oppe, men - bagvendt! saa vi i su-
sende fart for tværsover hele havnen med roret foran.
- En værre historie var det, da jeg en morgenstund
kom ned til Geelmuydens for "at sidde paa trappen"
med mit haandarbeide. Kaja havde yderst travelt-
med at faa istand en badedragt, der skulde benyttes
samme formiddag, og havde derfor intet tøi paa
under sin kjole "for lettere at kunne prøve", sagde
hun. "Men nu mangler det bare, at de ranglefan-
terne skal komme og hænge over gjærdet idag og-
saa" - - ja, du maa sætte dig her ved siden af
mig og rører dig ikke af flækken! for jeg kan jo umu-
lig røre mig, skjønner du vel." Ulykken vilde
naturligvis, at det som sædvanlig ikke varede læn-
ge, før vi havde baade Rosenqvist og Sandberg "hæn
gende" over gjærdet. Jeg var frygtelig forfærdet og l er
overbevist om, at var Kaja mesterlig i at spille sin ko-
medie, skulde nok min uro forraade, at eller andet
et smæk dette, - og etterpaa en
fin "Kempinskiaften" - og saa gir
vi fanden i Sachs og Co. - Jeg har
aldrig før nu hørt tale om den
"berühmte" Rosa Bertens, der trods
sin berømthed ohne weiteres nöier
sig med Mrk 150,00 pr. aften. - Hun
er vakker og har fin krop hører
jeg, - na also - det er godt at
have lidt for øiet ogsaa, og her i
Berlin har et udseende meget at sige,
jo Gud naade mig og min "Maane",
De, Herr Grieg vil blive feiret som
en halvgud, - pas bare paa, - det er
ingen flause dette, og nu tar De
en grundig revanche, grove som Ber-
linerne har været. - Jeg haaber De kom-
mer tidlig hidned saa jeg kan faa
vide ting i konserten der ikke staar
i noderne og som De specielt maatte
ville have frem. Jeg aner flere ting.
God bedring, De behøver for Berlins
Eftermiddagen fra London det Glædes-
budskab, at den derlevende ældste
Datter var nedkommet med en Søn, -
Du kan vel sagtens tænke Dig, at de
nye Bedsteforældre ere meget lykkelige.
Dog, det faar nu være nok; min
Tid er idag meget optaget; jeg
studerer nemlig Engelsk paa Død
og Liv og har endnu en Oversættelse
til Timen i Eftermiddag at besørge.
Med kjærlig Hilsen til Onkel,
Tante, Cousiner, Nordraak,
Feddersen etc.
Din hengivne Broder
John
Min Afreise herfra er fastsat
til d. 20de Juni, og vil maaske
finde Sted endnu et Par Dage
tidligere. Marie beder at hilse
Dig venligst og haaber person-
ligt at kunne overgive Dig sit
Portrait. Bring endelig Din
Symphonie i Stemmer med; det er
aldeles ikke umuligt, at vi her
kunde faa den opført, og hvilken
Glæde vilde dette være for mig!
At Du medbringer Hjertets Melodier,
Husmoreskerne og andre nyere Sager,
forstaar sig vel af sig selv.
ønsker dig af hjertet til lykke. Jeg
håber og venter at du også denne
gang møder frem med en digtning
som står på lige højde med dine
to seneste mesterværker, «Livsslaven»
og «Familjen på Gilje».
Men når skal endelig den tid kom-
me, da vi fuldt ud får nyde frug-
terne af vort arbejde også udenfor
de skandinaviske lande? Der snak-
kes om at man nu hjemme tænker
på muligens at afslutte interna-
tionale konventioner. Men derved
alene bøder man ikke på den begå-
ede uretfærdighed imod os ældre
forfattere. Staten pligter at forhøje
vore digtergager, og jeg synes, du
nu burde foretage et eller andet
skridt i den anledning inden stor-
thinget træder sammen. Er det vir-
kelig noget alvorligt bevendt med
den nye regerings frisind og tids-
mæssige opfatning, så burde den
ikke et øjeblik være i tvil om, hvad
der her er dens simple skyldighed.
Jeg beklager meget at du ikke
kunde være tilstede ved mødet i
100 tætskrevne kvartsider.
Når disse historier er
tilende bryder vi foreløbig op
fra Rom for at tilbringe som-
meren i Tyrol. Til høsten
rejser vi hid ned igen.
Og hvad planer har så Du
og dine for sommeren? Er
der kanske en mulighed for
at vi kunde træffes? Det skul-
de glæde mig ganske overordent-
lig. Oprindelig havde vi tænkt
at rejse til Norge iår; men da
sexamen falder så sent at den
bedste sommertid går tabt, har
vi måttet opgive den plan,
eller udsat den til næste år.
Måske træffer dette brev Dig
ikke i Hamburg, men jeg hå-
ber at det alligevel kommer
Dig ihænde. Hils din fortræf-
felige hustru fra os, og lige-
ledes børnene! Jeg fortæller of-
te om det hyggelige samvær i
Berchtesgaden.
Din hengivne ven
Henrik Ibsen.
Lundes og Harriet er jo mit faste
holdepunkt, nu har de desværre skarlagens-
feber deroppe, saa jeg en tid ikke gaar,
der, thi da blir jeg udestængt fra alle 
andre. Vi vare julaften der og havde
det extra hyggeligt, 3 danske herrer, en
norsk, Asta Nørregaard og jeg, efterpaa gik vi
i flere kirker og hørte musik. Nytaarsaf-
ten var uhyggelig og ensom, jeg havde gaaet
til Lundes, da sygdommen begyndte saa
heftigt, at det trængte til at se nogen af
og til, da fru Lunde var meget ængstelig,
derfor turde jeg ingen steder gaa og sov
alene hjemme ligesaa nytaarsdag. Nu
i de sidste dage har jeg seet andre men-
nesker, nylig var jeg hos Runebergs, hvor
jeg lider mig svært godt, det er af mine
nye venner, som jeg rigtig har glæde af,
vi sympatiserer i saa meget, og de ere
saa overordentlig elskværdige mod mig.
Ingen af mine bedste venner fra ifjor
er her, Collett savner jeg særdeles meget,
Skredsvig er her, det er altid morsomt at se
ham, om det emd blir sjeldent. Malere
har jeg ikke saa meget med, en ung
handelsmand Seip har være mig netop
satser i Mgbl: Jeg havde troet at disse
udtalelser skulde have standset den
påtænkte plyndring; jeg har des-
værre taget fejl.- Skulde det ikke være
gørligt at få en tidsmæssig lovgivning
i literære sager hjemme? Loven be-
skytter laxen i vore elve og vildtet på
fjeldene; forfatterne derimot synes man
at sætte i klasse med rovdyrene; man gør
sit bedste for at udrydde dem.-
En del af illustrationerne kom ogsaa bort under
en af mine mange flytninger fra sted til sted,-
(jeg er ræd de af vanvare blev brændt sammen
med en del "rusk" - for jeg havde glemt igjen en del
saker et sted, og da jeg skulde tilbage og hente dem,
havde de nye leieboere brændt "rusket" efter mig).
Ja i mine yngre aar blev jo alt mit arbeide be-
tragtet som "rusk" her i bygden, - nu er det an-
derledes, - nu kommer de gjerne og gjør bestillinger
paa "sig og familie med hus og heim - (kanske
en del inventar med ogsaa) i "fuld legemsstørrelse",-
som det heder hos bromidagenterne: - "ja du
teke no vel inkje so mykkje, so dei, - som har
kosta seg sleke dyre maskine te aa trækkjeav
folk med", siger de: (du tager vel ikke saa megen
betaling som de, der har bekostet sig slike dyre
maskiner til at "trække af" - (afbilde) folk med).
Og naar jeg diger, at jeg desværre kommer til at blive
lidt dyrere, - tror jeg -, saa svarer de "Ja men du
har daa inkje kosta deg maskine, - der gære
da
no
med handa, - og naar jeg saa frem-
deles protesterer og gjør sammenligninger med
maskinarbeidede og haandsyede sko, - saa svarer de:
"Ja du teke no vel aldrig meir held tvo krone"
(du tager nu vel aldrig mere end to kroner)
De husker sikkert historien hos Kinck, om den
Lillehammer 13. december 1946
Kjære Aagot Didriksen,
Det var ordentlig snilt av Dem å senne
mig den fornøyelige lille boken Deres. Nok syns 
jeg jo at Anne Goline er svært for sig. Men hun
er da et levende menneskevesen som kan skrøne og 
som ikke får komplekser hver gang hun blir misforstått,
sån som alle disse nymotens literaturbarna som virker 
som tegnet efter blåpapir. Og sån lyst som jeg fikk 
til å se igjen sørlandet engang –.
Mange hilsener. Og god jul!
Deres hengivne
Sigrid Undset.
De ikke vil tage
min Ubeskedenhed ilde
op, er jeg Deres
Meget ærbødige
Margarethe Boeck
København den 28/2. 99.
Nørregade 20
Stuen
R.
Paa Solibrug morede jeg mig dengang udmerket; onkel
Peter og tante Emilie var hyggelige, jævne mennesker, -
og Lina og Constance endnu unge og livsfriske. Nu har
jeg aldrig mere lyst til at reise derhen. Stakkels folk! altid
sygdom og modgang, - utilfredshed og jalousi overfor
alle andre, de mener, har det bedre end dem. - En af de
andre fuldmægtiger ved bruget, hed Hansen og var gift med
en statelig, meget smuk dame, en frk. Bertan, - velha-
vende og gjennem dannede mennesker. Et par af døtrene,
især Ida, der døde et par aar efter, var jeg meget tiltalt af
og har senere besøgt dem i Kristiana, hvor de boede om
vinteren, - hvad der ogsaa mishagede vore kusiner fryg-
telig. Det maa være fælt altid at leve i en tilstand af
jalousi og permanente haabløse ønsker -
Det var en forfærdelig tid dengang med Ferdinand Bir-
keland. Han var hos os i noksaa mange aar, og far havde
fuld tillid til den stilfærdige, pukkelryggede og - som det syntes
meget beskedne søstersøn. Men en vakker dag kom der
en masse frygtelige ting for dagen, - underslæb og bedra-
geri i stor maalestok! flere og flere opdagelser - og
hele vor forretning stod paa ruinens rand. - Aldrig
Jeg antager ganske vist at jeg tjener
ihvorvel Efterretningerne i den sidste Tid
har været temmelig ubehagelige med Hen-
syn til Dødeligheden. Skibene har havt lange
Reiser, og Hummeren bliver gammel inden
den kommer herfra, hvilket bevirker at den
befindes i mindre god Tilstand, naar den
arriverer i England, dog kan Markedet
været upaaklageligt, hvilket hjelper godt.
Intet kan imidlertid siges med betrygende
vished inden jeg seer Opgjøret, det endelige
fra Mr Rea i Grimsby, hvilket vil neppe
skeer inden Slutningen af næste Maaned.
Fries reiste forrige Uge til Sandefjord
paa 14 Dage - 3 Uger, jeg talte ei med ham
efterat han havde taget denne Bestæmmelse.
Jeg veed Intet om Harmonien til Vin-
teren. Fries meente han fik beholde Anførel
posten, men jeg Frygter meget for at de
faar Maczewski op igjen da der fortælles
at han skal være i meget smaa Omstændig-
heder. - Jeg troer dog at det er bedst jeg
sender dette afsted med første Post, thi jeg
faaer vel ikke stort mere at berette om jeg
venter til paa Tirsdag - Lande Müller med
Mand og Barn, samt Broderen Harald for-
lod Hjemmet her i forrige Uge, den sidste
skal blive Handlende og har faaet en Ansættelse
i Randers. See saa min kjære Edvard!
nu faaer Du at være fornøiet hermed for
denne Gang, forhaabentlig bedre næste.
Lev vel og tilfreds, og vær kjærligen
hilset fra Forældre, Sødskende og Venner.
Hils Onkel Hermans Familie, Nina na-
turligviis ei for at glemme.
Din hengivne Faer
Alexr Grieg.
Stockholm af personlig Conferere med Vedkommende , først og fremst
med Kapelmester Normann, paa høis Assistanse og interesje for Sagene
del i uæentlig Grad vil
faa en Concert med Assistansen af
Operaens Personale anordent paa baade mod i
som; Henseende.- Det blev videre udtalt for mig, at hvis
der af den kongelig Opera 
selv 
blev foranltet en Concert til udførelse
af Dens Componitimer, troede han ingen bedre maade kunde være at findes
for at opnaa et heldigt Resultat. Hvorvidt imidlertid Operaens Dim
vilde villig til et saadant Arrangement, vidste han ikke.
Kunde disje Oplysninger være Dem til Nytte, Skulde det fornøie.
Deres med Agtelse
Stockholm, 27 December 1872
ærbødige
RKierulf
voldsomme Smerter i Maven, men stod
ikke destomindre op som sædvanlig skjøndt
hun ei kunde gaa opret. Hun troede selv
paa Mavebetændelse, men det gik dog
Gudskelov! over til om Aftenen, og det
uden at bruge nogenting uden et Uld-
tørklæde paa Mavven. Ja, Mutter er et
aldeles mærkeligt Stykke Menneske
hvad Helbredet Angaar, men jeg er dog
bange for at hun dræber sig for Tiden.
Men at tale om Forsigtighed til hende
er at slaa Vand paa Gaasen. - Og hvad
siger Du saa om Georg Krohn? var ei det
rædsomt? men maaskee har Du ei hørt
at han kasted sig under Jernbanetrainer
hans Kone og Børn kom hertil allerede
i Torsdag, saa de har slet ikke seet Liget.
Som en Nyhed kan jeg berette Dig at
John idag har havt Brev fra Bøhn,
der beretter at Qvartetten kommer her-
til i Juli Maaned for at give nogle
Concerter, hvortil Abonnement skal
siges I denne Uge ventes Skougaard
og ligeledes en Frøken Neumann.
I August faar vi endeel svenske San-
gere og een Sangerinde der agte at give
Operaer, saa Du ser her bliver Adskil-
ligt at trække paa Pungen. - Igaar
fik vi den ubehagelige Efterretning
at der igjen har været en stor Ilde-
brand i Drammen. 90 Huse ere brændte
der i Lørdags. Da Papiret nu er fuldt
vil jeg sige Dig Farvel for idag imorgen
Smaapigerne bragte en smuk Krands
Skats Grav i Lørdag - Aarsda-
d hentet Aurikler til den.
el Du kjære Søn til videre
Kunstnermødet vilde, om Krogh ikke havde vært
dirigent, bestaaet i, at de andre skjældte ud
de fremskuende paa ondt, han stansede
hver personheds, men tilsidst da det var over
fik Holmbo lov til at komme med ankla-
ger mod Sinding, og da var det noget ægte
sladder. Han skulde have sagt, at han
vilde slagte den representative komité, og
saa skulde han af fri villie vært skyld i, at
vi fik at rum mindre i Stockholmudstillingen,
end de vilde have git os. S. svarte pent
og greit paa det, men jeg saa en øienvexel
mellem Holmbo og Strømdal, som sagde, at 
de
mente Sinding løi. Strømdal er en djævel.
Nu har Kunstnermødet gaat ind med en ansøgning
til departementet om at der maa blive
anledning til at danne grupper, bare der ikke
er noget fult med i det, naar Strømdal
har med noget, saa har jeg tvivl. Han skal
selv have et billede paa 3 meter, det er da en lykke
at det ikke skal være med hos os.
i Aftenposten?! Det var
nobelt og godt skrevet, - jeg
har endnu ikke faaet be-
søgt ham, vi kom hid først
i forgaars, men for den
artikel vil jeg da sandelig
takke ham. - Imorgen
reiser jeg paa Dovrefjeld, -
jeg ved endnu ikke bestemt
- maaske ogsaa til Jotunheimen,
- men skriver de, da er den
sikreste adresse for breve: Schou,
Sinsen. Kristiania. - Berit,
min kone altsaa, blir her
paa Winteren, hvor vor søn
Olaf Schou Cleve skal fødes!
- Det blir antagelig i slutningen
af August. - Jeg reiser allene
Hansteensgt. 2 IV
25/2 1915.
Kjæreste Dagmar.
Det er gaat saa klart op for mig, at
Garborg efter Kittys Død, er den eneste
Eier af de Breve, han har skrevet til
hende, ellers vilde det være en forfærde-
lig farlig Sak at skrive Breve. Kjære,
i Grunden tror jeg, Du er enig med mig
i dette, og at det vil lette Din Sam-
vittighed som min, hvis Du simpelt
væk gir ham Brevene tilbake, saa
gjør han med dem, som han selv vil.
Jeg vet nok, at jeg intet Ansvar har
for hvad der blir gjort med Brevene,
saa jeg behøvde ikke at blande mig
i dette; men jeg har Ansvar ligeover-
for Garborg, som er min personlige
Ven, og han kan engang komme til
mig og si: Hvorfor fortalte Du mig
ikke simpelthen, at disse Breve
fandtes, naar Du fik vide, at de
var der? Min Samvittighed vil altid
gjøre mig dette Spørsmaal. Jeg for-
staar godt hvad Literaturhistoriker-
ne mener og kan tænke mig, fordi jeg
har læst enkelte af dem,
Brevene
naar de
kom, at de
Brevene
kan ha baade Literatur
Kjære Edvart!
Inderlig Tak for Dit Brev som jeg
modtog netop som jeg skulde gaa til Doctor
Conradis Juleaften, altsaa i passe Tid til at bringe
Dig og Eder alle om muligt end mere ind i
mine Juletanker end I før var. Det var saa
snilt, Du skrev og gjorde mig saa godt, men
tilbige saa skamfuld fordi jeg ikke også havde
sendt Eder nogle Linier til Jul, derfor er det,
at jeg synes, jeg endnu medens ni har Jul maa i
gjøre min Forsømmelse god igjen. Da jeg sendte
Pakken, maatte alt gaa i saadan Fart, at jeg ikke
fik Tid til at skrive og siden tænkte jeg, at Tæppet
brakte Eder Hilsen fra os her, valfald miste Eder,
at I er indesluttet i vore Juletanker. Bene og jeg
haaber, at det falder i Eders Smag og at det maa
bidrage lidt til Hyggen i Eders Dagligværelse.
Jeg taler som om jeg var vis paa, at I havde mod-
3
krig til neste år som en tordensky.
Alle, som kommer hit fra Frankrike,
franskmenn og nordmenn, som bor der,
spår, at vi har en ny krig innen
September 1934. - Det er, som fornuften
blev felt sammen med millioner
på slagmarkene i siste krig. -
Var i møte i forforfatterforeningen
den 15de. Det var en bra forsamling.
Har ikke vært der siden Bennechestriden;
og fremsatte forslag om at foreningen skal
beklage sin taktikk fra dengang og tilby
de 7 forfatterne som da meldte sig ut,
til å bli medlemmer igjen. Fikk 
propre svar, at et slikt forslag nu
innsendes skriftlig 14 dager før møte.
Vi er da parlamentariske for fan! -
Elster mener, en del av oss får 
undertegne en slik henvendelse.
Ronald Fangen blev valgt til
alle anbud; han har hele styret i 
lommen.
Sigrid Undset var der, stor og 
stoppet og uten smil - undtagen da jeg
så forpint og oprørt over hele
grejen. Ja, jeg véd ikke ingenting,
jeg. Jeg har ikke sét eller tat
i en avis, siden jeg forlod Kjbhvn
for 8 10 dager siden. Gud se i nåde
til os alle, og ikke mindst til mig
selv og norsk politik.
Tak for tilsendelsen af "Mange-
gifte" o.s.v. Det er jo storartet!
Ingersolsk i kraft og johannesk
i mildhed. Nej, hvor jeg har
misforståt Dig hvad Du vilde og
har præket i den retning. Endskjønt
det ikke er skét af ondskab eller
vrangvilje, føler jeg dog slig under-
lig anger over det. Man går og
prater og gjør sig medskylddig i uret-
færdighed og andet stygt af bare
ladhed og slurvevane. Tilgiv
dem alle, de vide ikke hvad de gjøre.
S. T.
Herr Kr. Winterhjelm!
Idet jeg udtaler min bedste tak for Deres
brev, der indeholdt flere for mig interessante enkeltheder,
vil jeg, skjønt i disse dage rekonvalescent efter et nyt
sygdomsanfald, paa grund af Deres modstanders svar i
Aftenposten for igaar, ile med at sende Dem de oplysninger,
som jeg har troet kunde tjene til Deres personlige orientering
med hensyn til et par detailler, som de hidtil ikke vel har
kunnet kjende fra første haand. At jeg dertil knytter et og
andet kort ræsonnement, vil De ikke miskjende. De er selv
istand til deraf at bedømme den større eller mindre korrekthed.
Det punkt, som jeg særlig ønskede at belyse lidt
nærmere, er, som De vistnok vil have gjættet, hvad De i Deres
forrige artikkel kalder (det svenske ministeriums) "forhandlinger
med det norske høire inden henvendelsen (c: kongens?) til Hr.
Sverdrup." Vistnok har jeg ikke Deres korrespondentser fra
høsten 1884 forhaanden; men min hukommelser tager
neppe meget feil i, at De dengang, omend i andre ordelag
og anden tendents end "Svenska Dagbladet" og "Fyris", dog i
greies af to Mennesker,
det gaar ikke. Nu efterpaa
har jeg daglig skrevet og løbet
efter disse elendige Skjørter,
som jeg skaffede. Endnu
mangler et, og jeg faar vel
nu ligesaagodt betale det,
ellers mister jeg Forstanden 

Ærgrelser. Ikke en har
giddet at skaffe sit tilbage
uden et helt Sjau fra
min Side. Og naar man
ovenpaa alt andet ogsaa
skal ha den Slags Fillerier
saa blir det for meget —
ialfald for mine Nerver.
Det er vel bedst jeg tar
vare paa Dragterne? Jeg har
faat herud en Del skidne
Mandfolkstrømper, Luer,
157.
og det med rette, at min karakter var sterk, saa har
dog maaske en liden snev af viliekraft hjulpet mig
lidt paa vei alligevel. -
Maria Wang skrev af og til breve til mig, - kunde
ikke saa godt, naar det kom til stykket, undvære for-
trolighed til et menneske, der - som hun vidste - ikke
bagtalte hende iallefald; men det var høist forstyrrede
breve fulde af berettelser om fortvivlede paafund, hvis
hun ikke snart kom ud af sin gjæld, - men paa sam-
me tid en sangvinsk tro til, at alt meget let vide lade
sig arrangere. Efterhaanden blev brevene mere og mere
opfyldte af Tiemroth, og det endte virkelig med en forlo-
velse til alle menneskers største forbanselse og modvi
Allehaande rygter - alt andet end gode - kom i oml
Lige før jul bad hun mig komme ind til sig om ikke
mere end en eneste dag, da hun havde noget meget
vigtigt at tale med mig om. Jeg anede, hvad det
var, og fik det bekræftet. Kun havde allerede da i behold
en - Amerikabillet. Men hvor var hun forandret! bleg
og sygelig at se til og frygtelig urolig. Af de gamle
følelser overfor mig var der aabenbart kun en meget
ringe del tilbage; og jeg selv var kold og rolig. Vi
skibsexpeditionen; men
her findes den ikke. Expe-
ditøren antager imidlertid,
at Damp: har glemt at
bringe den iland i Bergen,
og at den saaldes gjør
Touren med Nordpaa til
Vadsøe. "Jonas Lie (Damp som
bragte Dine Sager) anløber imid-
lertid Bergen paa Sydtouren
September, og
da maa du gjennem ved-
kommende Expeditør lade
Sagen undersøge; og faa
kassen udleveret. -
Se saa nu er Forretningerne
slut; og hvis jeg havde noget
videre nyt at fortælle skulde
Du faa det; men deraf
er der lidt; her gaar nemlig
Kjære ven.
Med hjertelig tak for igaar
sender jeg den lovede sang.
Din
JAB Christie