MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
du saa et lite Brev til Cecilia. Det er
snille Smaajenter begge to og de vil bli
glade hvis du skriver. De vil nok skrive
til dig igjen. Husk paa, dere Børn maa
holde sammen - ikke staa mot hver-
andre. Arild er i Grunden snil mot Smaa-
pikerne, han er aldrig i Byen med Hesten
sin uten at ha med noget hjem til dem.
Men han er en Hveps saa snarsindt og
heftig, og mot mig er han likegyldig og
trossig. Det er ikke du, du har adlydt mig
naar jeg har raadet dig, og det skal du ikke
tape paa, kjære Tore. Jeg vil bare dit Vel,
jeg vil alle dere Børn vel, det er derfor jeg
lever. - Vi er nu kommet langt paa
Veien op til Stemmyren, du kan tro det blir
en svær Vei, med Mur paa Yttersiden
næsten over det hele. - Og Gustav og Gun-
nar Amtedal driver nu og tømrer bak
Laaven og gjør alt Træverket færdig til at sætte
ovenpaa den nye Tilbygning til Fjøset. -
Lev nu vel, kjære Tore.
Fra Papa.
Hils hele Huset Frydenlund.
18.mars 1935.
Kjære Ingeborg,
Takk for kortet dit - det er alt fjorten dager siden jeg
fik det, ser jeg, og jeg glemte at ordne med fløtespandet? Hvor skal
jeg nu gjøre av det? Kanske du kommer opom, hvis du likevel maa til
Lillehammer? Svarte oliven har jeg bestilt - bare agrikuluristerne i
Nyons forstaar mit fransk da, men det gjør de vel, ialfald saapas som
at de faar en bestilling -.
Skrive artikler er det værste jeg gjør - men her er alt-
saa en. Da jeg fik dit brev var jeg midt oppe i en til et tysk (katolsk)
slags sammenbecken. Katholiker fra alle land skal si sin mening om reli-
gion og race. Boken kommer naturligvis ikke i Tyskland men i Schweiz.
Endda har jeg etpar paa stabelen, som jeg har lovet, saa jeg er ræd jeg
kan ikke nytte din invitation - jeg faar ha tilgode at komme op til dig
paa Holen naar jeg kommer hjem fra utenlandsturen. Hvis jeg altsaa kommer
avsted paa den - det haaber jeg, men jeg vet jo ingenting.
Nu har jeg faatt roserne mine op fra kjelderen, og imor-
gen tar vi ut de dobbelte vinduer. Det faar være det samme med tempera-
turen om natten - lyset er saan saa det er ikke til at holde ut at gjøre
krus for vinteren længer.
Lev saa vel, og ha god bedring,
din
Sigrid.
udtilling, som "gruppe 1" af norske kunstnere
holdt i Kjøbenhavn; - jeg blev indvalgt
som yngste medlem i denne gruppe, hvori
der kun var to unge kunstnere, og jeg syntes
jeg
maatte deltage i udstillingen, naar man gjor-
de saa megen ære paa mig, - men jeg havde
ikke en øres fortjeneste deraf - tvertimod havde
jeg 40 kr. udgift for min deltagelse i udstil-
lingen. Nu laante jeg igjen mine billeder ud
til Bergens udstillingen ivaar, - saa nu tør
jeg næsten ikke bede mine billedeiere om, at
faa laane billederne ud oftere - men jeg
blir vel næsten nødt til at gjøre et forsøg;
thi hvis jeg skal gjøre mig haab om at faa
Statens stipendium til vaaren, maa jeg vel
holde en udstilling forinden i Christiania -
Nu veed jeg heller ikke om Statens stipen-
dium er ledigt til vaaren, saa det er hjælp
i at søge det - thi jeg veed ikke om den,
der nu har det - har havt det i to aar
jeg ikke sige paa dagen endnu. Sidste ark
kan jeg neppe faa før torsdag, trods mine
fire sættere, paa grund af helligdagen paa
tirsdag. Det er en extra helligdag som
saxerne har for at vise hvor lutherske de er.
Jeg kan under disse omstændigheder neppe
komme afsted før lørdag i det tidligste
hvis jeg skal kunne reise med fornemmel-
sen af at være helt færdig, og det vilde jeg
gjerne, for det er det jeg har glædet mig til
hele tiden. Hvis jeg ingen nye daarlige efter-
retninger faar hjemmefra, saa maa du
altsaa ikke vente mig før først i neste uge.
Jeg er nu igjen to dager uden efterretning
hjemmefra. Men det maa vel ligge brev
de benyttes og utnyttes til alt hvad vore hjærter
begjærer: dovenskab - læsning - samvær den
utslagne dag - småturer rundt omkring
pr. vogn eller automobil - forskjønnelse av vort
koselige hjem o.s.v. Jo da, - vi forstår det! Vi
nyder virkelig tilværelsen og har det so godt og
velsignet. - Efter alslags tjenerelendighed, som
blomstrer under disse breddegrader og, - og
som altid indfinder sig til den allerubeleilig-
ste tid naturligvis, - har vi nu vort persona-
le - ja det er hele fire! - i den skjønneste or-
den - heldigvis! Så husstellet går som smurt, -
små ærgrelser falder der jo av og til til avvex-
ling og anregung. Men de hører jo til. Jeg
er vel fornøiet med mit daglige værk og kje-
der mig gudskelov aldrig et øieblik, - har altid
noget at bestille og sørge for, og føler mig des-
uten fremdeles som på et teater; alt det nye
og fremmede overvælder mig og gir tanker.
om.
Heller ikke turde det være vanskeligt at finde den egentlige
grund for odelsrettens udelukkelse fra kjøbstadseiendomme. Odels-
hævden kom, som bekjendt, først til ende ved udløbet af et vist antal
generationers besiddelse eller senere efter forløbet af et vist langt tidsrum.
Beviset for en saa langvarig eiendomsbesiddelse inden samme ætt og uden
afbrydelse maatte føres ved hjælp af andre eiendomsbesidderes vidnes-
byrd, hvilke igjen afgaves i henhold til, hvad traditionen i vedkom-
mende bygd eller egn havde bevaret om den betræffende ætts slægtskabs-
forhold. Men hvorledes kunde det i kjøbstederne, hvor tomter og gaarde
saa hyppigt maatte vexle eiere, og hvor "kjøbejord" saaledes var regelen,
faktisk og praktisk være muligt at føre tilfredsstillende bevis for en
eiendoms forbliven i en og samme ætt gjennem en uafbrudt og
tilstrækkelig lang aarrække? Bybefolkningen er en flygtig og
vagabonderende race, der saare vanskelig bevarer en sikker, juridisk
brugbar opgave i et saa langt tidsrum som 60 aar eller 4 generationer.
Men noget andet bevismiddel anviste loven ikke. Derfor maa sæd-
vaneretten i byerne tidligt have bragt paa det rene, at nogen odels-
hævd der ikke var gjennemførbar, og fra kong Magnus lagabøters tid af
idetmindste kan denne betragtningsmaade siges at have fundet sit klare,
omend blot indirekte udtryk i selve loven. Naar det derimod i kong
Kristian V's norske lovs 5-3-18 gaaes saa langt, at "Kjøbstædgods og Jord"
ligefrem erklæres for "løsøre" (jfr. 5-2-63: "Løsøre og Kjøbstædgods"), saa beror
dette paa en overdreven generalisation af de ældre loves udsagn, at "kjøbe-
jord" eller "udjorder" (utjarðar) i henseende til arvegang og gjenløsning "følge
5. 7. 1927.
Kjære Mathea,
Selvfølgelig skal jeg gjerne laane Dem det beløp
De nævner, men saa maa de skrive, om De vil ha dem sendt til Oslo 
eller faa dem, naar De kommer hitop.
De er hjertelig velkommen herop, naar De kommer til 
Lillehammer, men kom snart, hvis De kan – Hans og jeg reiser altsaa 
med pilgrimmene til Stiklestad; jeg vet ikke hvad dag toget skal gaa –
28de antar jeg. Og bakefter reiser jeg ett eller andet sted hen, hvor jeg 
kan faa arbeidsro – her er det samme rend ut og ind og av globister
langsefter gjerdet. Gunhild blev daarlig igjen, efter hun kom hitop, 
saa hun maa nok bli ialfald til vi reiser til Stiklestad og hendes 
mand holde ferien sin her.
Stevnerne er der kommet vand i hittil, altfor 
meget til at der blev noe smak i dem, saanær som sisste søndagskvelden, 
da klaret det op, og godveiret kom om natten. Nu æser og gror det i 
hagen – det var ikke fortidlig heller, for hittil er alt gaat op i græs 
og næsten ikke en blomst sprunget ut endda.
Mange hilsener
Deres
Sigrid Undset.
for en anbefaling - han vilde
visselig i mange henseende blive
mig af uberegnelig nytte.
Jeg siger til mig selv at det ikke
er rigtigt at bryde Dem med dette
jeg har allerede lagt altfor stærkt
beslag på Deres elskværdighed - men
af hensyn til min fremtid kan
ikke andet.
Med de hjærteligste hilsener til Dem
og deres frue er jeg Deres på forhånd
taknemlige
Catharinus Elling
Jeg reiser Fredag (24de). Min adresse
er for ethvert tilfælde Håkonsens musikk.
Hansteensgt. 2 IV
2den Juledag.
Kjære Fru Anne og Rolf
Thommessen.
Det var en deilig og overra-
skende Julehilsen. Eg
og Smør. Tusen, tusen Takk
Hvor kunde I finde paa
det? Jeg hadde bare1 Mark
Smør igjen, og nu er jeg læn-
ge berget, for jeg fik ogsaa
Smør i Julegave fra Hal-
kolosalt Misgreb fra Departemen-
tets Side gjør det umuligt for
en Komité at arbeide. Jeg
synes jeg maa meddele Dig dette for
Kuriositets Skyld. Komponist
Carl Svendsen i Stavanger fik
Stipendium med Forbigaaelse af
alle de mange unge betydelige
Talenter som søgte, søger
og vil søge og ikke kan faa
fordi det er saa lidet at uddele.
Ja, nu maa Du være saa elsk-
værdig at hjælpe mig lidt
for at hindre at Blixs deilige
Salme for Fremtiden skal syn-
ges til en Melodi som jeg, efter
mit ringe Skjøn ikke passer.
Kjære, kan ikke Du lave en
Melodi, gjør det!!
Din gamle Ven
Chr Cappelen
Chr. 18/12-02
Af Uheld kan jeg blot siges at
have havt Et og det er dette der
driver mig til atter at ty til Deres
velvillige Hjelpsomhed, den jeg allerede
meget stærkt har udbyttet. Omslaget
paa min lille Billetbog, vilde ikke længe
holde, ved den idelige skyndsomme
kremmen ud, løsnede det tilsidst ganske,
og jeg gjemte det en Tid lang, uden
at Nogen spurgte efter det. Jeg havde
paa denne Maade afgivet en Række
Billetter, og da som sagt Ingen for¬
langte at se det, troede jeg det værdløst,
og kastede det mellem andre Papirlapper
væk, da jeg kom til Verona.
Heller ikke her spurgtes derefter. Først
i Bologna, lige idet Nattetoget skulde
Derimod må jeg bestemt gøre ind-
vending imod at der på plakaten sæt-
vendintes «Ein Seemann» eller «Ein
fremder Seemann» eller «Ein Steuer-
mann». Han er jo nemlig ingen af
dellene. Da Ellida traf ham for 10 år
tilbage var han understyrmand. Syv
år senere lod han sig forhyre som sim-
pel bådsmand, altså som noget be-
tydelig ringere. Og nut kommer han
som passagér på et turistskib. Til
skibets besætning hører han ikke. Han
er turistklædt, ikke rejseklædt. Ingen
skal vide, hvad han er, liget så lidt,
som man skal vide hvem han er eller
hvad han egentlig heder. Denne uviss-
hed er netop det hovedsagelige i den af
mig for anledningen valgte metode.
Herr Anno bedes godhedsfuldt have sin
opmærksomhed henvendt herpå under
indstuderingen, ellers kunde fremstil-
lingens grundstemning let forfejles.
Men dersom udtrykket «Ein frem-
der Mann» for Berlinerne har en ko-
misk bismag,- kan der så ikke på
plakaten sætte «Ein Fremder»? Her-
imod har jeg intet at indvende. Men
Havde jeg bare udgivet den allertarveligste smule 
novelle eller vers paa Lutherstiftelsens forlag, 
vilde samme pigebørn tilvisse ikke spurgt 
om det, aa nei, saa havde jeg været au-
toritet; men prøv at faa dem til at 
forstaa, at man kan have saa meget 
kjærlighed til kunst, og saa megen 
forstand paa, hvad der er kunst, at 
man om morgenen brænder, hvad man 
har skrevet om aftenen i feber, fordi 
man ikke kan faa blæst livets egen 
levende aande ind i de mennesker, der 
spøger i ens hjerte. Derfor, derfor alene 
er det, jeg er trist og træt, og derfor alene 
plager jeg dig og andre med tristhed og 
jeremiader over mit ensomme liv, derfor 
længes jeg efter at leve livet med, fordi 
jeg trænger til at skabe kunst, og ikke 
kjender livet nok - ud af min egen forstand 
og af bøger vil jeg ikke skrive bøger om e
Er dette den samme Verleger du alt har indledet med? Isaafald er han jo
alt i fuld Gang. Og hvis det ikke er den samme saa maa du overveie paanyt.
- - Jeg hadde ventet øieblikkelig Besked om hvordan det gik dig med Policen 6te.
- - Kanske paakrævet juridisk Forbindelse med amerikansk Zone?
Papa
opstaar tværtimod paa grundlag deraf; urningen
bliver neurasthenisk, fordi hans anormale
situation er i særlig grad nervesvækkende.
Af denne aarsag anser jeg ogsaa den hele
tale om urningers utilregnelighed for fuld-
kommen misvisende udenfor de forholdsvis
sjeldne tilfælde, da neurasthenien har for-
tættet sig
til
eller er forenet med dements. Vi
vide meget vel, hvad vi gjøre; og vi gjøre det,
fordi anse det for rigtigt at gjøre det. Spørgs-
maalet ligger overhovedet ikke inden omraadet
for legi latæ, men tilhører udelukkende
legi ferendæ, undtagen forsaavidt man vil
sige, at en lovbestemmelse mod unaturlig kjøns-
omgang alene kan ramme dem, for hvilke
den er unaturlig, - en lovfortolkning, som
Ulrichs har forsøgt, men ikke formaaet
at drive igjennem nogetsteds – desværre.
Noget godt arbeide over tilregneligheden findes
forøvrigt
ikke i norsk-juridisk literatur.
Undskyld disse mange ord, kjære ven;
saavelsom skriften, der burde have været bedre.
At Deres undertiden heller ikke er uden sine
vanskeligheder medgiver jeg; men med undta-
gelse af et og andet navn, forstaar jeg
den
dog
helt. Og nu farvel til næste gang!
Deres E. H.
ne usikre. Foresten gik
det godt og både presse
og publikum var
belåten. Jeg holder
nu på at instudere
Scheherazade af Rimski-
Korsakow, som skal op
på Søndag sammen
med Din Holbergsuite
som vi ved aabningen
af theatret kun fik
anledning at spille
1 gang. I aften spiller
jeg Din qvartet hos
Br. Hals. Arvesen er
dårlig og for at han
engang skal få startet
bærer alle hans sorger og taust dine egne med. Og
dog taaler du, at han viser sig som og siger, at han
er din herre."
"Aa den lille glæde kan jeg da gjerne unde ham, jeg
elsker ham jo, saa smiler jeg lidt ved mig selv."
"Ja du er lykkelig kanske, at du endnu naivt er gaaet
ind i dette. Endnu er der intet indtruffet, som har vist
dig, at du egentlig har en saa retløs stilling som
vel
no-
gen. Om du mister din mands kjærlighed, forskyldt eller
uforskyldt, saa er hundrede og et ude. Men det vil du
vist ikke, for Carl er et godt menneske heldigvis for
dig og du er vakker og klog."
Pigen stak hovedet ind ad døren 
"Lille Anna hoster saa, vil ikke fruen komme op."
"Undskyld mig en liden stund, jeg skal bare give
hende nogle draaber."
"Frøknen har tænkt meget over alt dette. Det forbauser
mig at høre en ung pige ræsonnere saaledes, de er
vist meget alene i deres anskuelse."
"Aa ja kanske, heldigvis vilde vist de sige.
Forresten det er ikke godt at vide, har man tænkt
lidt, saa har man ogsaa lært at være forsigtig med,
hvor man udtaler sine anskuelser. Det er en stor
tillid, jeg har vist dem ved at tale saa uforbeholdent.
Forfatteren Jappe Nisen
Olaf Kyrresgade 11
Kristiania
en Hilsen fra Dem ifjor. Vi kjender
jo nesten slet ikke hinanden personligt,
jeg har maaske to Gange i mit Liv været
i Stue med Dem, og dernæst flygtede
jeg ifjor fra Kjøbenhavn netop for at
undgaa enhversomhelst Fejring af min
Fødselsdag.
Min Hyldest af Dem gjælder ikke
blot Deres Kunst, som har sagkyndigere
Bedømmere end mig. Rent menneske-
ligt bevegede De mig ved Deres Op-
træden under Dreyfussagen, som var
mandig og Gjærv.
Deres hengivne
Georg Brandes
mod mig og sørgede for at jeg fik den bedste plads og rig-
lig kunde faa se det alt sammen.
Man kunde høre alt muligt nede fra de høie her-
skabe. - Hele den kongelige familie med børn og børne-
børnene samlede og en masse elegante damer og herrer i
gimirende uniformer. Det var umaadelig morsomt for
mig at se hele couren og faa alle navne opgivne, -
og aller morsomst, da kronprinsens børn kom og en ef-
ter en overrrakte sin buket til enkedronningen, der leverede
den videre til en hofdame. Selv den i lang kjole værende
lille prins Harald, som en bonne i Amagerdragt bar
paa armen, kunde række sin buket. - Alle børnene
var klæde i Dannebrogsfarver, - prinserne i hvide ma-
trosdragte med høierøde skjerf og dr: for under kraverne af
gjennembruds, hvidt broderi; og de to smaa prinsesser
havde tilsvarende kjoler af venetiansk søm med røde
underkjoler - yndige som alfer!
Efter gratulationen gik herskaberne til taffels
en lang broget række i de mest glimrende dragter, -
og parvis med Kongen og "fødselsdagsbarnet" i spidsen.
 samtidig blev der bragt op til kammerfruens værel-
ser de deiligste sager. Jeg syntes, det var høist inte-
stykke Norge stadig
for øinene. Du vilde
også derved gjøre
en fattig norsk Kunst
ner lykkelig. Stenersen
er nemlig af de gode
norske kunstnere. Han
arbeider som Terje
Viken for at slæbe
til hus og hjem, og
er altid i ligevægt
frisk og glad. I tilfæl-
de Du selv vilde sætte
Dig i forbindelse med
ham, så er hans ad-
resse. Schjønningsgade
32.
Adresse.
Maison de sante
La nouvelle hospital de Havre
Kjære Edvard
Jeg har fåt dit brev
sent og så kommer mit
svar osså sent –
Jeg sælger billedet for
100 kr (kun ikke til udlodningen
for den pris) på den betingelse
at jeg får lov at udstille
det på Göteborg udstillingen –
Du ska ha tak fordi
du tar dig af salget
af mine billeder
Bi Hvor billedet befinder sig
ved vel Strømdal. Enten er det
hos student H stud. med Hilmar Krog
(hvis adresse du får på postkontoret) eller
det er hos Munthe –
Du behøver ikke at misunde mig
jeg befinder mig fortinden på hospitalet i Havre 
er dog i bedring. Din Edvard Munch
have ogsaa havt en stille Whist/GrandVissimo/ med et godt
Glas Toddy, og have havt det mucke roligt. Lindholm
er en stor Skrue, men et stort Talent; han spiller nydeligt.
Bøhn er meget hyggelig og særdeles flink. De agtede
paa Torsdag at give en tredie Concert, hvor John spiller
med i Schumanns Qvintett, men nu hører jeg at de ei
kan faae Polloths Sal, da Drea Geelmuydens Bryllup
skal holdes den Fredag er Theater, og da kan Fri. og Rabe
ikke assistere; saaledes bliver det nok en Matine saa-
fremt de til den kan faae Salen. Ja saavidt have vi
drevet det nu ogsaa, at give Morgenconcert. Erikka
Lie og den Svenske Sangerinde Signe Hebbe, gave fornylig
en, der var særdeles godt besøgt; og det til at samme
Aften gaves stort Bal for de norske Cadetter. Edvard
Hagerup var med os paa Concerten, og jeg havde ikke
mindre end 9 Personer at betale for til Ballet; det
kalder man at leve flot. Edvard var en Dag paa
Landaas med os; han er meget tækkelig og alikelig,
vi blev Alle indtagne af ham. - Erikka Lie og Søster
spiiste Middag en Søndag hos os, og ovenpaa spillede
Førstnæmte store og lille B Durs Trio af Beethoven,
med Fries og John. De gave 3de Concerten, der var
godt besøgt, og Frue Steenhammer og Behrens havde
nylig givet 3de Forestillinger i Theatret for næsten fuldt
Huus; ei at tale om at Johannes Brun og Kone havde
Torsdag, Fredag, Søndag og Mandag skaffet propfuldt
Huus, og det til 12 Sk. Overpriis. Man kan saaledes
ikke undres over at det ei vil lykkes for vore to Ven-
ner, der maa lade sig nøie med 100 Personer à 48 Sk. Jeg
troer igrunden at meget faa af vore Egne har hørt
dem. Vi hørte kun Frue Steenhammer een Gang, men
iøvrigt har vi overværet alle Concerter, saa jeg troer
Pungen bliver snart tom. En norsk Qvartet Luren,
giver og Concerter her i denne Tid, og ligesaa har Haberbier
været fremme John og jeg hørte han en Aften, da han
spillede af 14 forskjellige Componister; kan jeg finde Pro-
grammet skal jeg sende Dig det. Jeg morede mig for-
træffeligt. Skade at her ikke er en Flygel for Kunst-
nere at spille paa; Harmoniens nye er aldeles ubrugbar
og saaledes benyttes Pianenoer af Aarestrups Fabrik, for-
øvrigt meget gode, man vel svage i en Concertsal. Jeg saa
af Aviserne idag at nu kunne vi ogsaa vente dr Svenske
Natursanger hid, ja vor Fiskerieudstilling har bragt
mange Penge til Bergen, men den faaer og mange at løbe.
min Svigermoder, fra hvem jeg ikke
har hørt et Ord siden hendes Ankomst
till Norge. Træffer Du min Svigerinde
Marie, saa bed hende ikke i Breve
till min Kone at berøre Auktion eller
slige Grejer hvilket jeg ved vilde gjøre
hende meget ondt; jeg haaber at skulle
faa alt opprettet igjen.- Nu er Du
vel enestaaende i Styrelsen af Theatret;
men tror Du det tjener Dig i Længden?
Ja, slutt ikke heraf at jeg attraar nogen
Befattning med de Sager,- tvertimod!
Om et Aar eller to tænker jeg at vende
nordover, men neppe længere end
till Kjøbenhavn; kan jeg saa fra og
till gjøre en Sommerrejse i Norge, me-
ner jeg at det er det raadeligste Arrange-
ment.- Et Par Ord privat om Oppførel
sen af Brand 4de Akt. Jeg skulde meget have
ønsket i dit Brev at have faaet et
Fingerpeg betræffende Din Mening derom;
da jeg ikke det har faaet, har jeg
sat mit Svar saaledes at Du kan gjøre
og lade hvad Du vil; jeg er forvisset om
at Du ordner det paa det Bedste.
Hjertelig Hilsen, og tillskriv mig
saasnart Du kan.
Din hengivne
Henrik Ibsen.
P. S. For at faa Ende paa den Bætzmannske Affære
har jeg tillbagebetalt Ravnkilde Beløbet kontant.
Den Sag er altsaa oppgjort.
H. I.
Lad mig dog først sige at
jeg ikke har tænkt på nogen
Kovending. Men jeg har måske
båret mig kytet og tankeløst
ad. Da jeg gav Dem Viserne,
tænkte jeg nemlig, at nogle
af dem bare skulde 
de Andre, forat give Dem
et klarere Indtryk af, 
jeg med nogen Arrogance vil
kalde mit Digter fysionogmi.
Jeg blandede Mennesket og For-
fatteren O. B. sammen og kom-
ponisten og Vennen E. Gr.
Men det sagde jeg ikke, og
derfor er De - og har altid
været - i Deres gode Ret.
Det sagde jeg også forleden til
Frk Melchior, der taste om
disse Viser, at jeg kun skyldte
at hun selv straks måtte forstå
dette.
Jørgen Tesman, hans gamle
tanter og det mangeårige tje-
nestetyende Berte danner til-
sammen et helheds- og enheds-
billede. De har fælles tankegang,
fælles erindringer, fælles livssyn.
For Hedda står de som en mod hen-
des grundvæsen rettet fiendtlig
og fremmed mågt. Derfor må de
i fremstillingen harmonere ind-
byrdes. Og dette vil kunne ské når
fru Wolf er med. Men også kun
da.
Af hensyn til fru Wolfs sunde
dømmekraft vil jeg ikke for alvor
tro at hun agter det under sin kunst-
neriske værdighed at fremstille
en tjenestepige. Jeg har ialfald ik-
ke agtet det under min værdig-
hed at digte dette skikkelige, jævne,
halvgamle menneske.
Her i München skal denne
så meget de kan – At sælge 
er jo nu for mig meget 
vigtig – da jeg jo nu må 
leve anderledes end før – 
og lang Tid som Rekonvalesent
– Jeg har solgt et Billede 
til Musæet her og 
et i Finlan til Musæet 
i Finland – Dette kan 
jo gjerne blive gjort opmærk-
som på i aviser – Mæcenaten 
Axel Heiberg trak en Bestilling 
tilbage fra mig med den 
Ut Grund at man ikke 
kunde støtte den Norske Kunst 
derikke sælges i 
Udlandet – I Hast – Skriver 
snarest Din gamle Kamerat E M
Kan større lokale opdrives vil indlægterne selvfølge-
lig forøges væsentlig; men for at klare det hele med ind-
kvatering etc. må der et garantifond til af mindst Kr.
10.000; Garantifondet til sangerfesten var, såvidt jeg hu-
sker ca. 30.000 Kr. og deraf strøg 38 % med. Med her
måtte jo det store lokale bygges, hvilket Kostede Kr. 52.000 
- 17.000 Kr.; som kom ind ved salget af materiale; altså
35.000 Noget tilskud af samlaget kan vel påregnes, lige
som kommunen i Bergen i lighed med kommunen her un-
der sangerfesten bestrider endel af festlighederne.
Din
Iver Holter.
and antagelig for at opereres.
Johan fulgte mig hjem
og jeg læste min "Venner"
for ham, som jeg sender
"Samtiden". - Endnu
intet hørt fra Don!
19/10 Brev fra Don at
han har skudt
3 raadyr og 10 harer den
første dag - flest af
samtlige selvfølgelig.
Imorgen
dag
skal han jage
sammen med de
unge prinser Gustav
og Wilhelm. - Jeg var
i Tistedalen om
aftenen - Sorgenfri til
middag - og læste og
fortalte om Selma
Lagerløf.
I Hast!
Kjære Hr. Grieg!
Det er lørdag Aften Kl 12 jeg
sætter mig hen for at sende
disse Linier til Bergen. Det
har været Musikforeningsconcert
og 3 af Deres sidste Sange
blev sunget - og det extra
smukt - af Lammers. Da
han sang den sidste Tone af
disse varme dype eiendom-
melige Sange blev Erika
Ida og jeg enige om at
Kjære Werenskiold
Tak for Brevet! Ja jeg
synes nok Betingelserne
var haarde – men jeg får
se om jeg kan få læmpet
på dem – og kanske i den
Retning De antyder –
–	Nu et svare Mas blir
det vel – Vigeland har
vistnok set mest på gamle
Fotografier af gammel Kunst
–	Hans Udkast var nu
Ord. Ethvert af dem faldt i god Jord.
Den 12te April.
Fra Brynie har jeg nu længesiden faaet
Brev og Penge. Qvæstor har været næsten den
hele Vinter i Byen. Da de aldrig bede nogen,
er jeg der uhyre sjelden. Børnene ere raske og
blomstre som Roser, de trives mærkværdig godt
hernede: i Sandhed jeg kan ikke begribe det,
naar jeg tænker paa det Paradiis som de forlod.
Lev vel, Johan og glem mig ikke 
ganske.
Til
Expeditionssecretair J. Collett
Hils Hanne paa det Kjerligste – ligeledes
Robert til hvem jeg snart skriver.