MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Larvik, 21 Juli 1918.
Kjære Mørland,
det var svært til Kar det er blit
av dig siden du blev Formand for os
allesammen, du holder Avstand! Men det
er vel gaat dig som nogen Ganger mig:
jeg har glemt Dusen og Smaarangelen i
gamle Dager og ialfald været svært uviss.
Tak for Brever og Dikt og altihop!
Nei dette med Tilslutningen til Brochuren
det gik slik til:
Jeg gik og biet og biet paa Forfatterne,
selv var jeg sikkert sykest av os alle, men
vi kunde da ikke rent tie heller, syntes
jeg. Saa skrev jeg til Johan Bojer, som er
en Mand med Fremfærd, om ikke han
kunde faa Kjæften op paa nogen Forfattere,
f.E. Forfatterforeningens Formand. Nu holdt
jeg selv paa at slite med en Artikel, sa
jeg, og han maatte faa Egge og nogen andre
for hendes hjemkomst.
Hun gaar ind paa "fuld
frihed til begge sider."
(Som om det var opnaaeligt!) 
Men om skilsmissebetingelserne
siger hun: "forlanger Du
skilsmisse, da beholder jeg
alle gutterne og mit særeie,
resten (!) deler vi."
En høisindet "paragraf". -
Johan ulykkelig - men
han har jo ikke mer end
een vei at gaa - den
med hende.
30/11 Johan og Riecks her
til middag - jeg i Tiste-
dalen om aftenen.
1/12 Reiste jeg til Sund
efter middag. Dødtræt.
20de
Idag endelig en Smule blaa Himmel.
Læser Sieur Louis de Conte's Optegnelser
om Joan of Arc, udgivet af Mark Twain.
Det er interessant.
"Geschickte der japanischen
Litterater"
ligeledes.
G. er nu begyndt at læse
Buddha. Det interesserer ham meget.
For nogle Dage siden kom 4de Oplag af
"Den bortkomne Faderen".
28. 3.05
Kom hjem fra en Tur til
Østerdalen igaaraftes. 24de reiste jeg til
Elverum, dansede med mine gamle Elever
der fra 10 Aften til 12½ Nat. Bodde hos
 Eftesdøl. Reiste til Øksna Lørdag den 25de,
dansede om Eftermiddagen til 1/2 10 Aften med
Medlemmer af Ungdomslaget der. Søndag
Prøve 11 Form. Og fra 1/2 5 igjen Eften. Holdt
paa til 9. Hvorefter Chocolade, Felespel Taler,
Sang til
1/2 11.
2) findes paa Jorden, saa med Eders
Sympathie for Udviklingen med
dette Maal er det kanske ikke
stort bevendt? Men skulde
den "Frivillighed", som Du ivrer
for i Kjærligheden kunne blive
til Hinder for dette idealeste
Forhold? Det kommer vel
mest an paa, at Kjærligheden
gjenindsættes i sin Ret.
I Anledning af Engifte læ-
ste jeg idag komisk nok følgen-
de af Turgenjev: Klassifi-
cerer de Mennesket mellem
kjødædende Dyr, Rovdyr,
hvorledes kan da den Om-
stændighed være gaaet Dem
forbi, at alle disse dyr le-
ver i Engifte. Ta for Dem
Løven, Ulven, Ræven Høgen
Falken - jeg maa forresten
spørge Dem, hvorledes skulde
disse Dyr bære sig ander-
ledes ad? De kan jo kun
17.12.1926.
Kjære Herr Professor Magnus Olsen,
Tak for Deres bok. Det er bare ilde, jeg maatte
til med julestriden akkurat da jeg kom hjem og fandt den; jeg vilde
helst slukt den, men det er kanske like saa godt at jeg nødt og tvungen 
maa nyte den i smaa mundfulder. Det er aldeles vidunderlig saan at
faa se det samlet, gammelt materiale og nyt tilfang, samlet, gjennem-
lyst og utarbeidet til et helt billede av livsgrundlaget for hele 
Norges historie.
Nu haaber vi alle heroppe at hr. og fru Kjær kommer
op, naar fruen blir bra nok til at reise – vi vilde saa gjerne faa lov at
ha hende her under rekonvalescensen. Om det skulde bli av, vilde det 
være forfærdelig morsomt om Deres frue og De skulde opover paa disse
kanter og fandt leilighet til at se hit bort –.
Med bedste hilsen og ønsket om glædig jul!
Deres
Sigrid Undset.
være fraværende under examen. Men
til afsked holdt da forældrene igaar en
middag for de nærmeste venner. Foru-
den begge forældrepar bestod cirkelen
kun af
Arctanders,
Nordahl Rolfsens, prof. Wille og
mig. Men munterheden var stor, og
vor fælles gamle veninde Thora erklæ-
rede sig meget fornøiet. Overhovedet
er Valdemar og Thora Brøgger egentlig
mærkelig lidet forandrede. Hun var
jo altid den stilfærdige enthusiast,
hvad hun fremdeles er, og med al
sin ungdommelige uro har han tillige
bevaret hele sin ungdoms energi og
fortrøstning, - optimist er han ufor-
andret ud i fingerspidserne.
Din broder Ludv. Daae ser jeg af og
til. Han er ældet og har i høst ikke
været særlig frisk. Men hans freidige
ivrighed og attisk saltede humor er lige
levende som altid og har naturligvis
i aarets foreteelser fundet en gjenstand,
hvoraf han ikke undlader at benytte sig.
Stange Præstegaard
Hedemarken.
Kjære Formand 9/7 1901.
Det er nok ikke rigtigt af
mig, at jeg har ladet en Uge
gaa uden at underrette
om min Afreise fra Kristi-
ania. Forhaabentligt har in-
tet Gallerimøde været be-
rammet. Jeg blir vel her til
henimod Slutten af Sept. da
maa jeg tilbage til et Billede,
der netop skulde have den
Aarstid. Her er deiligt! Jeg
arbeider i en kjølig Kirke
og har allerede
til Morgenen
6 Modeller
fra et Fattighjem ventende
paa mig paa Kirkegaarden.
Præst og Klokker og Præstegaards
ungdommen er ogsaa med
i Billedet, saa jeg lever i Lyk-
salighedsstand trods Hede.
Med venlig Hilsen
Din hengivne
Harriet Backer
sunget flere gange en publique et en famille
i Paris. Jeg tager herved den frihed at
indeslutte "Journal et udklip af "jour-
nal l'Indépendent forat De kan läse
en artikkel fra Paris og skulde jeg vä-
re Dem meget forbunden, om De vilde have
godheden lade dette indrykke i bergen-
ske aviser, da jeg tänker at komme derhen
i midten af september. Som jeg ikke har
flere exemplarer af l'Indépendent, vär
så snil at send mig det tilbage; når ti-
den tillader Dem. Min agt er nemlig den -
under mit ophold i Norge at give nogle
conserter. Jeg havde tänkt begynde fra
September af i hovedstaden, men efter
hvad jeg hører dels af aviser og så af
musikhadler Warmuth - bliver der i
-denne måned en série af conserter i Chris-
tiania og råder Warmuth mig af denne
31.12.94.
Hjertelig tak for julehilsenen!
Glædeligt nytår!
91
som jeg - en uteke åpning, efter at hun 
i et år har gått med blødningen.
Så er hennes håp, at hun nå skal
få sin prins. Hun var enig med mig
i, at for henne selv er det ikke så
om å gjøre - "jeg har jo disse to"
sa hun og smilte til de to søte små- 
pikene. Men det er landet da -.
Langt frem! Til den tid greier vel
landene sig uten kronprinsen. -
2/2 Lever for halv damp - uff.
Tok en bil til byen iforgårs og hadde
møte med en del forfattere i anl. situ-
asjonen i forf. foreningen - Mæhles forslag 
om protest mot vår Ossietzky-protest.
Styret vil gå, hvis han får flertall. Jeg 
syns, styret skulde avvist forslaget hans 
som forfatterforn. uvedkommende. Det
er politikk og det skulde vi holde utenfor 
foreningen. Men det blir snart nød
å komme utenom valget mellem nagi- 
synet og Det kommunistiske snart.
30. november 1934.
Kjære Fru Wildenvey,
Takk for boken Deres og den pene hilsenen. Den
blev jeg glad for, for jeg synes det er en henrivende og en udmerket 
god bok De har skrevet – og saa velsignet naturlig og livsnær, sund 
ikke mindst i den kjærlige og usentimentale skildring av de umulige
eller forkomne og besynderlige mennesker. Jeg læste omigjen Andrine
ogsaa, og jeg syntes ved andengangs læsningen at den var akkurat 
saa god og saa vakker som jeg husket den – og Andrine er den samme,
tapper og uskyldig og god og stolt, bare litt voksnere, med evnen til 
at vokse videre uten at la sig forkrøple. Jeg ønsker rigtig, vi maa 
faa høre mere om hende, for hun er saan et sjeldent menneske, en 
sund ung pike som synes istand til at leve efter sin egen natur, 
ikke kviste eller bøies av omgivelsene.
Gid De maa faa rigtig megen glæde av denne boken!
Med bedste hilsen
Deres hengivne
Sigrid Undset.
Montebello 18 august 1938
Kjære Else,
Jeg kan ikke si dig hvor glad jeg er, og
hvor takknemlig jeg er mot dere alle, fordi Hans 
har hatt sån deilig tid hos dere. Han er jo
– ja det har du jo sikkert opdaget selv – så besyn-
derlig lite selvhjulpen, så hadde ikke Volle hentet 
ham, og ikke dere tatt dere av ham sa makeløst,
så var han vel blitt sittende der hos fru Gram 
– og det var jo ikke min mening, jeg hadde sagt
han kunde ta ind der og derfra se å finne et sted 
hvor han kunde like sig, hvis han ikke syntes at
Kærhuset passet. Nu var han da imidlertid her
i mandags, før han reiste hjem – han så så strålende 
frisk ut og var i sit aller hyggeligste humør og henrykt 
for alt og alle på Rødkilde.
Og takk for at du også vil ha mig over, men
denne gangen får jeg nokk bli her til jeg må hjem 
til mit arbeide – det går langsommere med at komme 
ovenpå igjen; jeg var så overanstrengt. Men Clara mente
ho er mest heilt klår og fylgjer med
i alt som skjer på salen. Eg er
no vorte kjend med tvo andre
patientar – å, for alle dei tragediar
eit slik hus römer –
Hv. 7.11.33
So hadde me då igår eit
stort og festlegt diktarpublikum
att. Jonas Lie's folkekjære
namn vart sunge, spela og
skreve ut yvi alt Noregs land.
I Aulaen var fest og högtid
i 2 1/2 time. Rektor Sæland,
statsråd Liestöl og professor Paasche
steig vyrdelege på talarstolen,
Halvdan Christensen las av
"Familien på Gilje," Gunnar Reiss
Andersen las en fin prolog,
Mons Mickael Lie spela fele og
studentarkor song "Ein Femböring"
ved jeg af Erfaring, at
der er mange Mennesker
paa Maristuen, og jeg
er for Tiden, endnu mer
end ellers, bange for at
møde nye Ansigter.
Det gør mig oprigtig ondt,
at Sygdom driver dig
bort fra Troldhaugen.
Godt er det, at Du har
saa nær til et at de
bedste Lægemidler i den-
ne Verden: Den norske
Fjeldluft. Maatte Du nu
var glad over motivet.
Om aftenen hørte vi (Peter
Sigr. og jeg) Christensen
foredrage i Pella om
"arbeiderboliger." Af de
indbudne arbeidere mødte
ca 30 - af de ditto
disponenter og 
direktører
- Peter. -  
Werenskiold er til usigelig 
glæde - fortæller om alle
mennesker, som er morsomme,
og om kunst.
21/6 Sol, maling, bad.
Om aftenen Seips,
Hofgaards. Vakker musik
22/6 Peter reiste til
Gottfred, Seips, blot
tale om det ene. -
9/6 For et par dage
siden sendte Peter 
et brev til Saugbrugsforn.s
direktion, hvor han
siger, at han ikke længer
ønsker at sidde som
saugbrugsforn. direktør,
hvis saugbr hans med-
direktører er enig i de
udtalelser, bl advokat
Michelet er frem-
kommet med mod ham
og Johan i paa sin
procedure (vandtetten
Krappeto.) (Udt. gaar
ud paa, at P. og J.
skulde ha afkjøbt
Madrid, 3 April 1890
Hr Edvard Grieg.
Ærede Landsmand,
Naar De ser paa Underskrif
ten, vil De formentlig erindre Dem Ned-
skriveren af disse Linier.
Jeg ved ikke, om De har læst
Aftenposten i Novbr eller Decbr. Et Par
af dens Nummere indeholdt et Arbeide
af Undertegnede, en Fremstilling af mus-
ikalske Liv i Spanjen og den stigende
Interesse for Kunst i Almindelighed.
Har De læst Artiklerne, vil De ogsaa være
kommen til Kundskab om den Lykke,
Deres Sonate for Piano og Violin gjorde paa
Kammersoiréen, om hvilken musikalske
Evinement jeg ved Midnatstid efter afslut-
tet Consert telegrapherede til Aften-
posten. Min sidste Artikel indeholdt
en Oversættelse af de forskjellige tidnings
krescensioner, alle smigrende for Componisten
117.
og indbildskhed jeg havde! Det er nok min bestemte
tro og erfaring, at de fleste mennesker trænger til op-
muntring og til at faa følelsen af eget værd - inden vis-
se grænser; og - som jeg sagde før - en forsagt natur
trænger det absolut; men den gavnlige virkning
maa ligesaa vist afhænge af maaden og forholdene
hvorunder det kommer. I hjemmet, hvor man
sjeldnere er "profet" gjør en liden anerkjendende bemerk-
ning saa utrolig godt engang imellem! men un-
der saadanne omgivelser som den sommer paa
Bolkesjø, hvor alt var lutter solskin, og man selv
følte sig forpligtet til at agere det fuldt voksne
menneske - paa egen haand; det var en anden
sag. - Da jeg kom hjem igjen, var jeg vist alt
andet end elskværdig at omgaaes, - forskruet,
urolig, - fuld af indbildninger og fantastiske, form-
løse idéer, om hvad der var min bestemmelse i
livet. - Kaja brød jeg mig til en begyndelse slet ikke
om at være sammen med, men gik helt mine egne
veie. Udover høsten blev det bedre igjen; og vi be-
gyndte paa vore lange ture. Men samtalerne fik
et andet præg; det blev hovedsagelig mig nu, det drei-
d.28-5-12
Professor Slomannsklinik
Sødeste Fru Grieg!
Mange Tak for Deres
lille Kort inden De
rejste fra København,
det var da kedeligt med
den vemmelige Influenza
som saadan kom igen.
Her ligger jeg, paa 6te
Uge, med et brækket
ben (jeg ved at De vil
sige nu er hun naturlig-
vis falden af Hesten,) men
Hun saa paa mig og
nikked og sa:
"I Dem er det
meget kunstnerblod."
Jeg smal! Aber, mein, Dame!
Derimod - en skulde
altid ta vare paa hende,
for det er som hun altid 
har vingespidsen oppe i
det ubevidste, det halvklare.
Stakkars liden, siger Peter.
Ja, stakkars liden.
Hun elsker Ibsen
mer end Bjørnson. Og om
B. B.s børn siger hun:
"aa, hvor de er smaa, aa bitte
bitte smaa!"
Hendes gut paa 14 aar 
er det eneste for hende.
Kun for Dig! Bergen 11te Oktober 1899. 
Kjære Edvard!
Jeg har længes efter at
faa tale med Dig, men jeg
har været saa svært optaget
med Igangsættelsen af Lig-
ningen for det kommende Aar
og med Dispachegreier. Det
har været en sand Glæde at
se, hvor vellykket Alt har
været for Dig. Der er jo ikke
Tale om andet, end at Din Dag
har været Nationaltheaterets
ypperste. Hvor gjerne skulde
jeg ikke været med!
Og af Bjørnsons vakkre
Digt skjønner jeg, at du ogsaa
der har havt det godt, og
at I gjensidig har havt Glæde
af Samværet.
Og nu sidder Du fredelig
Deres herlige Concert her
og det af en Mand som
ogsaa kan spille den; ja
en bedre Udførelse kunde
den vel neppe have faaet
end af Neupert. Alt gik
udmærket uagtet Orchestret
kun havde 2 Prøver og det
maa jeg sige at jeg hørte
den langt heller i Theatret
end i Hotel de Nord, thi
der var der altfor stor Re-
sonnance (der var kun Cr
150 Mennesker); saa ved den
Consertaften spinnede lian
ikke Silke. Jeg har kun
alt Udtryk for den og det
er at den er storartet!
De kan ogsaa tro jeg klappede
og skreg af fuld Hals nægtet
jeg ved min Side havde
"Annastas". Jeg haaber at
De strax sender den til
1. Mai 1926.
Kjære Fru Backer,
tak for Deres brev igaar, og tak for Deres hjelp
med at skaffe lille frøken Zecher en god plads. Ja nu fik jeg
hendes svar til morgens, og hun mottar med henrykkelse
stillingen hos Forsbergs. Jeg har skrevet og meddelt hende, hvad 
de oplyser, men derefter er det vel bedst at Fru Forsberg selv
skriver nogen ord til hende, saa det blir avtalt mellem parterne, 
hvad hun skal ha i løn (hun har nu 70 kr.), hvad hendes 
pligter vil bli, og at det er fastslaat, hun kommer til 1. juli –.
Hun er henrykt i sin nuværende plads, for folkene er saa snille,
men børnene er bare store gutter som hun bl.a. skal hjelpe 
med tysken, og familien skal paa sanatorium isommer, saa
skjønt de nu hadde tænkt saa smaat paa at beholde hende,
var de noksaa fornøiet med at hun hadde faat en anden
post ogsaa.
I dag læste Pater Bechaux den hll. messe hos os 
– han kom op for en dag, for fru Henrichsens skyld. Saa var 
vi da samlet igjen, en liten menighet paa 7, og 6 til hl. kom-
munion (hr. Stang fra Mesnalien kom ogsaa). Basaren imøte-
ser jeg med en viss skræk og spænding – diplomatiets damer greier 
forhaabentlig det praktiske. Det skal bli morsomt at træffe 
Dem igjen derinde.
Udfaldet af stipendieuddelingen har ikke
overrasket mig. Jeg søgte oprindelig det Schæf-
ferske legat men anholdt senere om at ansøg-
ningen også måtte komme i betragtning
ved uddelingen af de til kunstneres og
videnskabsmænds rejser i udlandet bevil-
gede midler.- Du kan være rolig; jeg føler
ikke min honør i mindste måde afficeret;
det norske kirkedepartement formår over-
hovedet ikke at afficere min honnør.
Men jeg kan ikke være enig med Dig i at
man må søge grunden til forbigåelsen
i at jeg længe har opholdt mig i udlan-
det. En af mine heldigere medansøgere,
kandidat Stenersen, (en nær slægtning af
Sstatsråd Riddervold) har også længe
opholdt sig i udlandet, og har tidligere
mindst en gang havt stipendium. Til herr
Jonas Lie har man i løbet af noget over
et år bevilget 4 forskellige stipendier til
et samlet beløb af 1050 Sp. Alt dette er gan-
ske naturligt; hr: Lie hører til det parti,
som ikke må stødes for hovedet, og jeg
til det parti, som man ikke må gøre
noget for «for ikke at irritere stemningen».
Jeg kunde have den største lyst til at skrive
offentligt om denne vor regerings erbar-
melighed; men da jeg betragter statsråd
Fru Cally Monrad
Holmenkollen
Kristiania
Ullevålsveien 54
Aulestad 1891. 14de juli
Frankrigs, værdens friheds-
dag, vi flager med 7 flag.
Og dermed tænker jeg på
freds-oratoriet; for hver
frihedsfæst er et freds-
oratorium; uten freden
ingen frihed.
Og derved igjæn tæn-
ker jeg på, så slæt som
min begynnelse er!
Nu skal du få en helt
ny og i den direkte tale,
folkets rædsel ved
krigen, idet i det sam-
me de hører den truer.
Kjære Nørregaard!
Tak for Dit hyggelige
Brev – Ja jeg fik jo
Glæde af Udstillingen
om end Krig lå i Luften –
– Jeg tænker nu at
gjøre Alvor af at reise
– Men desværre blir
det vist ikke muligt
for mig at besøge Dig
så gjerne jeg vilde set
Nørholmen pr. Lillesand
(altsaa ikke Øiestad og ikke Ham-
merfest eller Honolulu) 8/10. 19.
Kjære Mørland,
Dersom du har hørt om at
jeg er syk saa kan du gjærne tro det,
jeg har endog sagt det offentlig og jeg
pleier ikke at lyve. Jeg er syk som 
en Hund og det er bare min Rest
av en Vilje som holder mig ute av
Sengen. Forresten ligger jeg mere end
jeg er oppe, har intet kunnet arbeide
i flere Maaneder.
Kan du bruke mit Navn saa
bruk det, men jeg kan ikke brukes til
nogen Verdens Ting, jeg er mere end
halvdød. Det er altsaa ikke mulig
at vælge mig.
Hvis det kan more Dig at høre, hvad det ellers
gik paa Musikforeningsconcerten, var det
1. Præludium af Saint Saens, 3). Gdur concert af
Rubinstein, 4) Udvalg af Spolert
Azur, 5) Beethovens Cmollsymphonie. Den
Bergtagne af Edv. Grieg var No 2.
Og nu slutter jeg med gjentagne Ønske
og Haab om et Par Ord fra Dig, og
beder Dig hilse Hustruen din hjærteligst fra
Helga
ne, de vantro naturligvis. Jeg er
ganske enig med Pastoren, jeg kan
ikke tænke mig nogen større Helve-
desplage end Bakterierne.
Dit Brev frydede mig i mange Ret-
ninger, ikke mindst, fordi det aabne-
de en Udsigt til at se Dig igjen herin-
de i Høst. Jeg har det Haab, at Du blir
Gjenganger. Her er undertiden saa
fortryllende, uagtet det ikke er
Solskin eller egentlig Sommervarme.
Luften er saa blød og der er en saa
mild Tone udbredt over Naturen,
her er deiligt, og saa den velsignede
Fred! Nu er her næsten ingen
Sommergjæster igjen. Vor Pension
tømte idag næsten hele sit Indhold.
Vi glæder os til at se Tonny Hagerup
igjen iaften, hun skal modtages festlig.
Frk v. d. Lippe, Fru Stejmeger, Crawford og
jeg havt idag høitidelig Ølprøve paa
Hotellets Altan, der blev drukket en Flaske
af Dit Øl, Crawford kaldte det saa
var mildt og behageligt i Sma
dunkelt og stærkt i Farven, og 
maltrigt, Utne havde erklæret 
at være udmærket. Igaar va
Bergen den 14de Mai 1867.
Min kjære Edvard!
Igaaraftes Kl:7 modtog jeg
Dit Telegram, og da jeg havde spiist
Aftens drog jeg strax hen paa Øvregaden
til Walman, der øieblikkelig gav mig
hoslagte Attest. Han var meget hyggelig,
spurgte efter Dig og bad at hilse.
Jeg har ikke Tid at skrive et Ord, da
Brevet skal indleveres strax. Moer
har det travelt med at sende Ting til
Landaas, hvorhen vi agte at flytte paa
Lørdag. Veiret er smukt, det vil sige
nydelig klar Himmel, men koldt.
Kjærligen Hilsener fra Alle
Din hengivne Faer
Alexr. Grieg
Lillehammer 30. januar 1937.
Kjære Gerda,
Jeg skulde ha takket dig for den kvelden i teatret, 
men jeg kan ikke si at jeg morret mig. At det i det hele er 
blitt en forestilling har vel du hele æren av som har skapt noe 
av intet eller en ubekvem materie. Men - det er en trossætning
at Vor Herre interesserer sig for alle sjæler. At dr. Brinchmann
forlanger at andre end Han skal interessere sig for de tre
halvgamle vaskekluterne synes jeg imidlertid er freidig. - Og naar 
jeg saa tænker paa at du har spart os for ca 40 sider prat;
dem skulde jeg hatt lyst til at se, dv.s det skulde jeg netop 
ikke. Men du skal ialfald ha takk for billetterne.
Mange hilsener
din
Sigrid
som var uheldigst, - fik flere gange
den del, som hun ikke helst vilde
have. Specielt avisbordet var
hende en skuffelse, da Alfred
fra første stund har sagt at det
var hans eneste virkelige ønske.
Hun har forresten taget det meget
pent og ikke beklaget sig; men
jeg havde næsten lyst til paa dine
vegne at lade hende faa det uden
lodtrækning. Jeg gjorde det dog ikke,
som du ser; men det kunde jo endnu
lade sig gjøre, hvis du selv saa synes.
Du maa imidlertid ikke føle nogen
forpligtelse dertil, da hun intet
har udtalt om det, og ikke
ingen
ved
noget om, hvad jeg skriver her.
Fars krus sender vi til hils; han
har sendt et par meget hyggelige
breve, hvori han erklærer sig
P. S. «Brand» er blevet oversatt paa Tydsk af en Literat
ved Navn P. F. Sieboldt, og skal nok udkomme till Ef-
teraaret. Jeg kjender ikke Oversættelsen og ved saaledes
ikke hvorvidt den er lykkedes; men det maa neppe have
været noget lett Arbejde - vedremo!
H. I.
För 2 Konserter i Hfors, en i Åbo samt en i
Viborg, tager jag mig friheten bjuda Eder 3000 finska
mark samt fria resor i Finland samt ångbåts-
resan Stockholm - Åbo.
I Åbo och Viborg finnas utmärkta orkestrar, likaså
i Helsingfors.
Äfven kan jag skaffa ett fast engagement för
Petersburg, i fall Ni så önskar.
I hopp om att Edert svar blir gynsamt samt bed-
jande om ursäkt för att jag tagit Eder tid i
anspråk, tecknar
Med utmärkt högaktning
Edvard Fazer
min herre havde aabenbart det største besvær med at
faa presset et "ja, - nei", eller "jeg ved ikke, jeg" - ud
af mig. Nu tildags vil jeg ikke engang tale om pige-
børnene; men ogsaa dengang beundrede jeg med hvil-
ken flothed og routine alle andre forstod at føre en
passiar om alt muligt med de unge herrer! Sagen
var den, at jeg altid syntes, der skulde siges noget
dentligt; og inden tanken kunde forme sig, va
cen naturligvis forspildt og jeg - taus, saa det som
høist naturlig, at "den nye kost" kun meget 
ede bedst. Endskjønt det gik ens ære temmelig 
sidde over-især i en française, foretrak jeg mang
dette, naar jeg kom til at tænke paa at skulle i 
til at maatte svare min kavaller; - og endda vi 
blev det, da flere af mine veninder fortalte mig 
jeg var "saa græsselig stiv" og bestandig saa ud
om jeg " var sint" naar en herre engagerede mig. 
gen var naturligvis ogsaa, at jeg mere og mere ble 
tilovers, hvad der baade var godt og ondt; thi i virkelig-
heden taalte jeg kun lidet at dause; - men evnen
til at kriticere alle mine ongivelser voksede i en
saa foruroligende høi grad at det blev til plage
Hamburg, 18/8 - 94.
Kjære Herr Grieg !
Jeg takker for Deres sidste Linier, som
jeg fik her i Hamburg.
Jeg har anmodet Angul Hammerick
give sig nu hermed om, Korind-
- bør overgives til. Jeg selv
er for uerfaren paa disse Omraader til
at kunde love nogen bestemt
At efter de overmaadet varme
Lovord, som Svendsen i nu Tid
talte om Frøken Fanny Gattjes Kor-
indstuderingsmetode, skulde jeg være
tilbøielig til at tro, at hun var den
rette Mand. Saa er der Joh. Bartholdy
blive til saa stort gavn for
landet, hvis den bevilgende
myndighed fik dem ordnede
i overensstemmelse med den
virkelige hensigt. Jeg vil
derfor - ikke uden en vis skuf-
felse - skildre Dem, hvorledes
denne hensigt her paa pladsen
forstaaes.
Som Herr Professoren ved,
lød den kongl. resolution i overens-
stemmelse med udenrigsministe-
riets indstiling paa, at de
norske stipendierede attachéer
skulde have samme pligter
som de hidtil fungerende attaché-
er, og desuden paatage sig at