MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
9-5-1905, Dybwads gd. 8
Kjære Honoria!
Jeg maa skrive lidt ikveld, skjønt det
er sent, - og to slemme forelæsningsdage følger
efter. - Jeg synes sandelig, dere er haardt
hjemsøgt af skjæbnen, - det gaar jo slag i slag
med nye og sørgelige oplevelser!
Jeg gik og vented saa paa brev, - og jeg udtalte
det vist ogsaa, - at jeg synes aldrig, vi kan være
trygge for at der ikke er hændt et eller andet
hos eder, naar vi ikke netop har faaet brev;
og da Vilhelms kom, var jeg rent spændt paa
at læse, hvad der stod. - Gid det nu var vel
over for denne gang! og gid I alle en stund
kunde faa holde ferie fra sygdom og sorger!
det kan blive formeget af det ogsaa, selv om
man er noksaa elastisk.
Sig Vilhelm mange tak for brevet; saa
sørgeligt det end var, saa kunde jeg ikke andet
end more mig over hans beskrivelse af de
afklippede tanketraade, som tufser sig i hans
hjerne. Det er netop samme pinlige følelse
jeg gaar med fortiden ligeoverfor mine forskjellige
stridende gjøremaal; og naar klokken er over 10
Digtene ville inspirere Dig til at
componere smukke Sange, da er
Hensigten med Gaven opnaaet.
Det var en Indtrædelse, Du gjorde
i Christiania! Havde Du ventet at
blive saaledes modtaget? om jeg
ikke have saa smaa Forventninger
som Faer, saa være de dog ikke
saa store, at de ikke mer bleve
overtrufne. Ja, gratulere Dig tusinde
Gange, kjære Edvard; det var en
ubeskrivelig stor Glæde. Det var dei-
ligt, at I telegraferede; jeg har
aldrig set Faer og Moer saa Glade;
Fatter løb som en Ungdom med
Telegrammet først i Kjøkkenet
til Moer, derfra op til John og
Derfra paa Bogsalen og endelig
pønser paa at gjøre med mig, saa skikkelig han har 
været med mig en stund – han gud altsaa. - Eller 
som vi fattige mennesker har formuleret vor glæde: 
Det er næsten for godt til at være sandt. -
Jeg har hverken set Vatikanet eller katakomberne
eller noget andet af det, som jeg formodentlig skulde 
se paa. Først har jeg seet paa værelse, og siden jeg 
fandt dette ønskeværelset, har jeg ikke seet andet 
end terrassen min igrunden. Solen skinner paa 
den hele dagen og maanen hele natten. 
Jeg drak med Dem julekvelden kl. 9 – i the!
Jeg var oppe hos Frk. Kamstrup – det var sandt at 
si skrækkelig kjedelig. Saa jeg drak omigjen 
første juledagsnatten. Da sad vi tre norske damer 
alene nede i foreningen ved et eneste halvtændt 
gasblus og drak til 3 om morgenen – den ene 
spillet og den anden danset, og jeg laa paa en sofa
og røgte; det var en stille og stemningsfuld rangel 
og den eneste gang, jeg har havt no hygge i Skandi-
navisk forening. Danskerne er i haabløs majoritet
dernede — jeg greier nu ikke dansker jeg da.
Hvad jeg lever for - det spekulerer jeg virkelig stadig 
paa. Jeg synes ikke fruentimmer har nogen berettigelse,
85
en eklere forestilling - en smakløsere religiøs
propaganda. Så dårlig trodde jeg ikke han
vilde gjort det. Kritikkerne i går er da 
også gudskelov nokså samstemmige. Om de 
kunde få blåst det kvælende støvet vekk! 
Ufattelig at de omvendte selv kunde godtta
det og applaudere det decnstrabudt. Det
var så innpå ekskeksjansens som noe kan
bli det. Og det sjæleliv må være uhyggelig 
avstompet, som søker religion i den form.
Johan og Erik er på Holmgild - jeg har 
Sigrids Undsets yngste Hans her og Thommes.
Hans er en patologisk gutt -  jeg tror det er
rande galt, at han er satt i internatet på 
Hartmanns skole, hvor han, overnervøs som 
han er, illtrives.
Vi hadde kronprinsens og Erik og Chr. her
iforgårs - en svalet tidlig kveld til 2 natt.
30.1.1928.
Kjære Fru Vislie,
tusen tak for Deres hilsen til jul. Jeg haaber,
Deres mand nu er helt kjæk igjen efter sin operation, og at det staar
godt til med Dem selv og alle Deres. Godt nytaar med lykke og helse 
ønsker jeg Dem.
Det skulde være hyggelig at se Dem igjen, og
jeg takker for Deres indbydelse til at komme bort til Dem en
aften, men det blir vanskeligere og vanskeligere for mig at faa nogen
tid tilovers fra mit arbeide (og fra mit arbeide med andre folks
affærer: tiderne er vonde, og hver gang en tar sig av et menneske, gaar 
det mig som i Mark Twains historie om den taknemlige hund: næste 
dag kommer der to istedetfor) Saa holde foredrag nogen steder 
kommer jeg vist aldrig mere til.
Ja De kan tro der var glæde i menigheten
da vi fik Msgr. Kjelstrup tilbake. Saa juletræfesten iaar blev den
festligste vi nogensinde har hat – der var nemlig ingen av os som 
hadde hat noget haab om at han skulde komme tilbake til 
Hamar før tidligst til fasteindgang.
Med hjertelig hilsen til Deres mand og Dem selv
Deres hengivne
Sigrid Undset.
Maleren
Thorolf Holmboe
Olaf Kyrresgd 11
Kristiania
8/8
Herregud, at De ikke var her og
saa J. klaa engelskmanden
i gaar! De kan tro, han gjorde
det fint - var sist i første
omgang paagrund av uheld med
et seil - og kom ind 5 minutter
før nogen av sin klasse over linjen.
Tror ikke det er hændt før at i
utlandet konstruert baat har
gjort det saa godt i engelsk farvand -
ikke smaabaat. Smaa tjukke
skipperer kommer og trokkel J. i næven
og er blanke av glæde. Hilsen! N.R.A.
Lillehammer 17. oktober 1922
Kjære Nini
Ja jeg har tænkt paa dere hver dag siden jeg hørte
det. Jeg orket ikke skrive men opsatte fra dag til dag og gik og tænkte paa 
naar jeg stelte i haven - da tænkte jeg altid paa dig, din er likesom mit
forbillede og du min store autoritet med alt som gror i jora. Jeg visste forresten
hellerikke, hvor meget som var sandt- vaadeskud, skrev Signe, og jeg tænkte
at det kunde godt være sandt, de guttene gik jo altid og tuklet med skytevaaben.
Hvor mangt og meget det er her i huset og i mit liv- som uvilkaarlig
faar mig til at snu bort paa dig og dit med tankerne mine har
jeg ikke visst før i disse sidste dagene,  og det gjorde vondt i hjertet 
tænke paa dig og Anker.
Jeg blev gla da jeg saa av brevet dit at dere er paa
med skogen omkring dere og at Anker nogenlunde orker dette.
Her er alting som det pleier. Jeg arbeider og Mosse er vanskelig,
og Anders lever sit eget unge liv for fuld stim og Hans er søt. Ebba er
heroppe disse dagene paa farvel-visit. om en 8-10 dager reiser hun til
Askov og skal være der ett aar. Jeg er glad hun skal faa komme bort 
fra alle vanskelige forhold en lang god tid. luften i Danmark er mild og 
munter sammenlignet med her og Ebba er trykkende tung - men klok og god 
og moderlig. Vorherre gi hende en kjernesund og retsindig dansk landmand 
med en pen gaard og tilstrækkelig hartkorn. Hun passer bedst til tungt arbeide,
10/2 Strålende soldager lenge nå.
Lite sne.
Så generalprøven på Lager-
qvists dramatiske bok: Bøddelen.
Mer film enn skuespill - kraftig
og krasst angrep på tidens butalitet
og blod-tørst - med tidens egne
brutale midler. Ordkunst vekker 
ingen mer - O'keith og Lagerkvist
vet det.
Hadde iforgårs besøk av 
Karen Grude Koht. Et sterkt og
primitivt og klokt menneske, som
også har forlis å berette om.
Men som sorg og ulykke blir til vekst 
og ikke til forkrøpling. - 
Hun blir formentlig utenriks-
minsteren i nermeste fremtid -
senisteskross og ant. arbeiderregjering
innen 14 dager. Spennende!
Var efter langt fearse
atter i møte i folketeatrets
hver Gang fremhæver Aanrud sproglig,
hans Sprog er fuld av unødige Danismer
og han er yterst usikker i sin Sprogbruk.
Han tror det altid kommer an paa at
bruke Sproget uten Kunst, man skal være
simpel, det er bra nok, men det maa ikke
gaa over til daarlig Sprog som hos ham.
Hvad som redder Aanrud er hans ægte
Bondefølelse, Ægtheten i hans Følelse overfor
Æmnet, hans Sprog er det hele Veien bare
saa som saa med.
Jeg saa Just Bing hadde trykt
et slags Særvotum, han er en Mumle
Gaaseægg og en aldeles likegyldig Mand.
Nei lat os bare ikke bry os om
at faa dem enig netop i Brochuren
hvis de er uenige i Løvland - Falk -
Hægstad.
Men det kan godt være at det er
klokt at vente litt med de 32 Herrers
Uttalelse, det skjønner jeg mig ikke paa.
staken til Engel), (hun er nu rent rasende
paa Engel fordi hun "lurte" til sig "bestefars-
staken". Engel fik dengang ogsaa "lurt"
til sig en "halv" "bestefars-stake", som passede
akkurat til en halv-stake, som vi havde paa
forhaand, - vi havde nemlig en gammel
underdel med en moderne top, - nu fik hun
tak i en gammel top (eller "pipe" som de siger her)
efter sin bedstefar, og den passede rigtig godt
til vor underdel. -
Nei nu faar jeg vel slutte med alt dette sludder.
Her har været en voldsom kulde - efter vestlandske
forhold, - men det er nu lidt mildere. -
Hvis jeg skal gjøre noget med billedet, saa
hører jeg kanske fra dig med det første, -
lidt tid gaar jo til kasse og retouche. Skal
hilse fra Fond, - han var med og drak din skaal
paa receptflasken igaar.)
Hjærtelig hilsen til din frue og dig selv fra Engel
og mig
Nikolai Astrup
velkommen i vore trofaste Ven-
nearme! Husker I, da vi skiltes
paa Perronen i Rom? Jeg synes
det er saa længe siden. - Marie
har netop, før hun fik høre, at
Addressen til dig var forandret,
sendt et Brev til Rom, som
Nina altsaa formodentlig først
faar ved Hjemkomsten hertil.
Endelig er Silkekjolen i Orden. Jeg
havde saa ofte spurgt efter
den omsider fik jeg vide, at John
har faaet Pakken, som saaledes
beror der. Den kom meget
senere end dit Brev. Saa
levvel beggeto, nu afsted til
Jernbanen! Det klinger stolt for
os Bergensere. Og hjærtelig
velkommen til Eders hen-
givne, trofaste Venner
Marie og
Frants.
den blive læst af flere, blant andet af min
personlige ven, Rigsadvokat Getz, forfatteren
af vor vordende kriminallov.
Hvad de skriver om det nye - 7de! -
oplag af Krafft-Ebings bog, interesserede
mig overordentlig, og jeg forskrev øieblikkelig
et exemplar deraf. Det synes mig imidlertid
nu, at der bør blive alvorlig tale om at
oversætte den paa vort sprog, og jeg skulde
ikke være uvillig til selv at paatage mig
bryderiet dermed, naar blot en forlægger
kunde findes i Kjøbenhavn; thi her vilde
jeg af flere grunde ikke søge ham. Jeg
vilde forøvrigt forbeholde mig at kunne
udelade et og andet og tilsætte en og anden
anmærkning samt et forord. Jeg er
nemlig ganske enig med Dem i, at
forfatterens kasuistik - at dømme
efter første oplag - ikke overalt er heldig.
Hvad mener De om en saadan plan?
Her er, i ethvert fald hos os, en mængde
indflydelsesrige personer, der ikke falde
min forkjølelse. Jeg misted nemlig
fuldstændig min stemme, - uden
at være daarlig ellers; og da jeg jo
havde brug for den til mine fore-
læsninger, saa tog jeg mikroskop
og tegnesager hjem, og udførte 27
fine, smaa centrøs omtegninger,
medens min hals fik komme i
orden.
Der havde da ophobet sig
en hel del arbeide paa laboratoriet,
og forelæsningerne begyndte med en
gang, - saa jeg tager nu min
første pust i bakken. - Gjennem
frk. Lovise Møller fik jeg forespørgsel
fra 16 naturfag-lærerinder, om
jeg vilde lære dem noget; og da
jeg ikke vilde paatage mig at
holde et særskilt kursus for dem
nu - skal kanske gjøre det til
høsten, naar mit arbeide er færdigt -
begge dele. Tankerne slog altid ind paa
de sørgelige veier baade nat og dag.
Jeg kan ikke forestille mig andet heller
end at du skal komme. Ved at maale paa
kartet i gaar fandt jeg ud at veien Krania-
Leipzig-Krania er over 2000 Km, og i saa fald
skal din rundreisebillet til Leipzig og hjem
ha den længste varighed for saadanne bi-
letter, nemlig 60 dage. Skulde du ved
forespørgsel finde at det var rigtig, saa fore-
slaar jeg, at du tar kun billett Kr.-Leipzig-
Berlin-Hamburg-Kjøbenhavn-Kristiania,
eller hvilken anden Kombination du vil,
kun ikke for kompliceret, da jeg uundgaae-
lig kommer til at bli meget længe her,
saa der blir liden tid til at reise, hvis jeg over-
hovedet kan følge dig hjem da. Men det vil
jeg da i det længste haabe. Skulde det være
Om Deres frue husker mig, vilde
jeg så gjerne be henne at frem-
deles gjøre det!
uge siden; de havde imidlertid holdt
sig godt og befandtes at være af for-
trinlig kvalitet. Tør jeg bede Dem
ved lejlighed bringe herr Simonsen
min bedste hilsen?
Jeg bliver vel nødt til at ta-
ge en aktie i det nye theater og anmo-
der Dem derfor om godhetsfuldt at
tegne mig for en sådan såfremt ik-
ke listerne allerede skulde være ind-
dragne og beløbet fuldtegnet, hvilket
dog vel neppe er tilfældet.
Forhåbentlig er nu snart årsudbyt-
tet af aktierne i Bergens kreditbank,
sporvejselskabet og dampskibet «Dron-
ningen» forfaldet til udbetaling. Når
den tid kommer, håber jeg De er så
god at lade hæve de mig deraf tilfald-
ne beløb; og
om
anvendelsen af samme
skal jeg tillade mig senere at til-
skrive Dem.
Med megen tak for det for-
vævning paa flad bund,- Høist mærkelig er den fuldstændig
artsforskjel mellem alle hidtil omtalte tæpper og pude
betræk, og de
arbeider
af lignende art der finder paa
andre kanter af landet. Mønstre, arbedsmaader og
farvesammenstilling, alt er væsentlig forskjellig. Det
maa herved erindres, at de frembringelser, hvortil vi
støtter vore slutninger er væsentlig af yngre Data end
de ovenfor omhandlede arbeider. Da tæppevævningen uden
tvivl har været dyrket over hele landet er det vanskelig
at fatte alder kun i enkelte distrikter har efterladt sig
levninger fra ældre tider. Hvad den ellers findes gaar
skjelden længre tilbage end til forrige aarhundrede og
og henimod vor tid. Mest opmærksomhed vækker de om
kring i Hardanger endnu forekommende "dockaaklæ"
Mønstrene er altid sammensat af større og mindre ruder
stjerner og firkanter, ofte atter fyldt af nye kombinationer
og former i sterke kontrastfarver, eller saaledes fordelt
over fladen at indtrykket blir fuldstændig kaleidoskop-
isk. De mange eiendommeligheder synes av pege hen paa
en ældre tradition, en formodning, det ikke hidtil er
lykkedes at finde nogen bestemt bekræftelse paa. Væversken
fletter omhyggelig ind traad for traad nedenfra i den
 lodrette rending og slaar den derefter fast med et kort
kamlignede træ instrument. Denne teknik der er yderst
møisommelig og sen men vistnok den eneste hvori disse
mønstre kan væves udføres endnu af enkelte, men vil
sikkerlig hvis der ikke træffes foranstalninger til dens
bevarelse og saa snart være udød. - De i Hardanger alm.
saakaldte "krokaaklæ", der tilvirkes i den sedvanlige hori-
sontale væv, er kun mønster i tætte striber med enkle ret-
liniæde motiver og virkninger beror udelukkende paa et
heldig farvevalg, det samme gjelder et andet meget ud-
bredt i Thelemarke Vanndalen og Sætersdalen og andre
steder hvor bunden er bomuld og mønsteret løsliggende
uldtraade ordnede i striber. Disse tarvelige tæpper hid-
røres væsentlig fra nyere tid. Såvidt det hidtil samle
de meget ufuldstændige materiale tillod det har vi
forsøgt at give en skildring af vor nationale husflidd
intresanteste grene. Vi skulde ønske at have kunnet
næsten udelukkende og skjønt jeg altid haaber at de
være maa. Tro paa at godt og varmt Hjerte hos
Bj. saa er der noget som med grund kan bebreides
ham, selv af hans Beundere, fandt jeg.
A. forekom mig meget elskværdig, bomert føre-
kom det mig at lægge ham en saa udpregen. Forfængelighed
til Last. Han maa opfattes anderledes end andre.
Bj. nok ogsaa og derfor er min Dom om altid meget
skonsom. For H. C. A. skal her nok gjøre en Fest
i Stand i stor Scala, hvorledes, ved jeg ikke.
At jeg ikke skrev først, kan du ikke med formegen
Grund bebreide mig, (et Par Linjer sendte jeg dig forsegle
med min Bror). For Examen var jeg lidet skikket at skrive
og nu i disse Dage - skriver jeg jo. Den Mundleg i Examen
stoor ogsaa smaadt, men jeg har ikke kunnet læse før Censur
er faldt. Fru Musa, skal du smukt alene gaa paa
Jagt efter. iallefald
et noncontemnendus fanger hende paa Klapjagten -
Min egen Musa har ofte aflagt mig Visit i denne
Ventetid Du skulde blive ganske forfærdet ved at se Frugten
af Samenkomsterne, dog ikke ligefrem Forstand, tænker jeg.
Jeg er selv tilfreds. Skjønt jeg ofte forbauses over min Produkti-
vitet. "Examen er humbug", sa du engang - sandt var ordet det
siger jeg om jeg fik præcetens". Mit Magistervalg paalægger
mig (som Poet) selv at skrive en Russesang - en til H C A, havde
jeg ogsaa tænkt paa, da han indbydes; Pressetale skal jeg ogsaa
udarbeide, thi den har jeg vel ikke imporvisert, som jeg ellers altid
pleier. Paa det Uvisse at gjøre alt dette er lidt slemt, men det
maa gjøres. Hvad du siger om Naturen er Sandt, jeg tror Modsætningen
virker best, borte fra det Skjønne og Rige og dejlige holder man det tilsig
gjennem den herlige Fantasi; Men lidt Elskov for Homer og Harats har
Id. slet ikke Tro paa den almindelige Elskovsgjenstand - mere, jeg er selv til-
bøjelig til at indrøme dette, saa forfærdeligt det end kunde forekome vist Folk.
dernede. Badelæger findes der natur-
ligvis på stedet og en sådan må ab-
solut rådspørges forinden nogetsom-
helst foretages. Det vil du visst være
enig med mig i og gøre dit bedste
for at sådant  
sker.
Og så får vi jo håbe på
et godt og glædeligt resultat. Skriv
mig endelig udførligt til om alt,
hvad der på nogen måde vedkom-
mer sagen.-
Dine aviser får du dig naturligvis
tilsendt og kan således følge med i de
politiske begivenheder. Jeg duer alde-
les ikke til at skrive om sligt. Men jeg
synes ikke jeg kan tro at venstres split-
telse på det ene punkt vil kunne skade
din position. Forslaget om professora-
tet vil forhåbentlig lige fuldt blive
fremsat. Men ministerkrisen og alt
München, den 28. April 1891.
Ærede frøken,
Netop hjemkommen fra en rejse
havde jeg igår den fornøjelse at mod-
tage Deres fortælling «Alt for Fædre-
landet» samt den venlige skrivelse, der
ledsagede bogen.
Jeg frembærer herved min bedste
tak for den mig viste opmærksomhed
og har den ære at tegne mig
Deres særdeles forbundne
Henrik Ibsen.
uvesentlig og likegyldig - skjønt jeg jo godt vet, vi skal bli ved 
å arbeide, sandsynligvis også ved å leve. Og at krigen må jo 
få en ende engang – men hvordan –? og at godt arbeide varer 
lenger end en krig. Jeg trøster mig bl.a. litt med å lese om og av 
Linnæus. Har du sett Hagbergs nye biografi om ham – jeg har 
nettop skrevet om den for T.T.
Besste hilsener
din
Sigrid Undset.
Hrrn Sachse & Heinemann
Sehr geehrte Hrrn
– Ich besorge selbst das
Verkauf meiner Gravuren –
– Es werde allerdings schwierig 
ein ganze Collection hinschiecken 
aber wenn Sie mich 
eine bestimmte Verkaufs-
Garanti geben könnte
werde ich es wohl machen 
können – Oder konnnte Sie 
mir sagen whelche
Gravuren
der 
Liebhaber wünschen und
– Ich konnte im Falle ein 
bestimmte Verkaufsgaranti
in nachste Monat eine 
groszen Ausstellung arangieren
lassen – mit einiger Gemalden –
Mit vorzuglichen
Hochachtung
Edvard Munch
Kochsvei 21
Kopenhagen
absolut fyrsteklasses hotel! Fru
Mickelsen kann.
Alfhild og Harriet segjer at
stelle var mindre godt på
Golå, men prisen den same,
9 kr. dygnet + skatt.
For meg som er gjest er det
både godt og billegt.
Eg fekk no eit godt innblikk
i arbeide til husmorlage. Dei
må vera til stort gagn i bygdene
med di dei alle arbeide for
å föra bondelivet meir yvi i
naturalhushaldet att –
Dombås 13.3.33
Herleg sol millom
regnbyger – synd å reise heimifrå,
men imorgo må eg nedyvi.
Organist Melling og frue
kom igår; hev tala længe med
han idag. Det er eitt under
både hos Don Sturzo og ellers. At Italien måtte komme over de fryktelige kriser
som truer er en av de ting jeg hver dag ber om, jeg er så glad i Ithlia og italiener-
ne. Min sognekirke i Brooklyn var helt og holdent irsk - alle prestene irske og
de fleste av menigheten irske, - d.v.s. som min skrirtefar Father Bannon sa, han
hadde skjellt ut på enelskmennene og snakkef om we irish, og jeg spurte ham hvor
gammel han var da han kom til Amerika: „Nei, jeg er født her i Brooklyn, men min farfar
kom fra County Cork." Så jeg ønsket nok at jeg hadde bodd slik at jeg hadde hatt en
sognekirke hvor prestene var italienke eller italiensk-amerikanere, men man skal jo
holde sig til sin sognekirke. Og de irkse prestne var da bra nok også, når en bare
ikke kom til å snakke politikk eller noe som sognet bortimot politikk med dem.
Underiden (när jeg hadde vært doven og først gikk til en sen messe) gikk jeg til en
maroniterkirke, Vår Frue av Lebanon, hvor høymessen ole lest på arameisk. Jeg skjønte
ingenting naturligvis, men det var vakker sang. De vet maroniterne er unerte med Rom,
men har sin egen liturgi, - i hovedtrekkene naturligwis lik den romerkse, men men
de forskjellige ledd av messen kommer i en litt annen orden. Menigjebene var nesten
utelukkende syrer og armener, - de så mye jødiskere ut end jødene, men s vakkert
som de sang.
Nå har jeg jo vært syk en tid, så jeg har ikke vært til kirke i min menighet,
Hamar, på en god stund. Men det går da bra der, — flere av de unge mennene gifter
sig og konene deres blir katholikker, så vi fär katholske familier. Jeg har alt
båret to småparn til dåpen der siden jeg kom fra Amerika. Det var en nydelig ceremoni,
for de unge mennene - fedrene og vennen deres - ministrerte og gikk i processionen
til døpefonten. Den ene faren var forresten min gudsøn, så en mrker en blir gammel.
Med besste hilsen og takk,
Deres
Sigrid Undset.
Hr. Bjørnstjerne Bjørnson
Gausdal.
Lad mig få mit skriveri om
deres "Kongen" tilbage, - jeg beder
dem derom. Jeg vil intet gjøre
med det, kun have det igjen. Aa lad
mig dog få det! Jeg har bedet om
det en gang før. Nu har det
ligget hos dem snart et år tror jeg, -
nei mere end et år! Send det
under det forrige merke: A.M.
men send det til Frederikshald i-
stedetfor Kristiania, thi nu er jeg
i Fr. hald. - Jeg følger troligt med
dem i al deres strid og møie. Hvad
de skrev om deres "Magnhild" til den
svenske redaktør rørte og harmede
mig. At de dog, - ak at de dog skal
Torsdag
Kjære Nini,
tak for brevet dit. Ja, hadde du kommet, saa 
hadde du kommet like opi barselet. Jeg fik en søn igaar 
formiddags kl’ 10.3/4 – det gik «hurtig og let» som det tek-
niske uttryk vist er – jeg gik nogen timer og spekulerte paa om 
det blev eller ikke blev, sendte for sikkerhets skyld bud til 
jormoren – saa ble det plutselig voldsomt vondt og 3 kvarter efter 
var gutten født. Godt var det jeg slap saa let – jeg har aldrig 
følt mig saa ynkelig ræd og lite motstandsdygtig som da jeg laa 
der og kjendte igjen de rierne som en gudskelov glemmer fra gang 
til gang – 
Bare bare gutten – Hans Benedikt skal han hete – 
er sund og frisk tvers igjennem; han ser storartet ut 
men det gjorde Mosse og. Det er vel fordi jeg har gaat igjennem 
saa megen/mye angst med hende at jeg synes, jeg var ikke saa glad 
i de andre med det samme de var født, som jeg er i denne her. 
Han er stor, veier 4 kg, er gruelig fet til et spædbarn at 
være – der er noget utpræget geistlig over hans vesle opsyn 
med hængekjaker og kroknæse. Ellers er det rareste ved ham hans 
medfødte evne til at spise – det brukte ialfald mine to andre 
mange dager om at lære, men denne her grep saken an uten
gesom ikke ganske hendes
egen. Det er igrunden no-
get Sludder af mig at
forsøge at definere.
Man kan jo alligevel
ikke definere Musik (det
fineste, det inderste) med
Ord. Musik kan forklare
Ord, men ikke Ord Musik.
Og dog tør jeg trøstig
sige: Du maa ikke
tænke paa hende til
Dine Sange. Jeg hørte
hende kun synge "Tak
for dit Raad", - men
den "var inte bra".
Hun sang ogsaa nogle
fine Smaasange af
ung synlige. Hun havde forresten
et Par rigtige morsomme Viser
som hun sang med virkeligt
Humør.
Christian Sinding og Frue var der. De
havde set hende før og sa ogsaa,
at hun var betydelig blegnet.
Schjøtt var her Mandag.
Noksaa træt. En af hans
Smaahistorier: Smøret er dyrt nu,
sa en gjerrig Mand til sin
Gjæst ved Bordet. Ja, sa denne
"men saa smaker det godt ogsaa".
Hvorpaa han forsynte sig dygtig.
Jeg var hos Kohts iforgaar
og aftalte at Tuften skulde faa
bo der mens jeg er i Stockholm.
Det er trygt og godt, og der kommer
han til at ho midt imellem sine
to bedste Kammerater Jørgen Wentzel
og Fin Schjøtt. Fru Nissen ligger i
Ørebetændelse.