MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
October 12d
Aftenen er mig nu meget Velkomen, jeg er ikke
synderlig Frisk, og tillige stærk Forkjølet, efter Bryllup
paa Bjerke, saaledes foraarsages upasselighed, efter var
Dansen, og Kulde bagefter. Det er dog ikke godt at
forekomme den eengang tabte Heldbred. Forskjellige Arbejde
har i Dag været minne Forretninger, nogle Fremmede ha
ogsaa været her, saa at det altid spildes Tid. Kulden e
i Dag meget Streng, som foraarsager at jeg er Kjelen, ved
at blive vant den med den, og dermed at bytte den milde
Sommer. Roligt Sind følger mig i Aften i Seng. En
kjer Erindring til minne Veninder er min sidste og
eneste Tanke. –
October 13de
Naar jeg iler hen til min Bog, er det ligesom jeg
iler fortil en fortroelig Veninde, for at aabne mit Hjerte
og da jeg nu er fraværende fra minne fortroelige, saa
finder jeg ogsaa en dobbelt fornøjelse, ved at hen
-drive Tankerne med at nedskrive dem heri. Denne
Dag er da ogsaa svunden hen, uden noget særdeeles
Fremmede har her ogsaa nu været. Mit Arbejde
forskjelligt, og ellers intet forefalden som jeg finder
værd at indføre. Længsel efter at høre fra Faaberg
følger mig idelig, gid dog Alle der, som nærmer mit
Hjerte, maatte være vel. Homøret er nu i en skjøn
Stemning, og skjenker derved mit svage Bryst en
lægende lettelse. Gud lede min troe Bertha! og Severine,
til sand Lykke, og glade Dage. –
October 14de
Endt er atter denne Dag, indbydende skjøndt har 
ogsaa Vejret været, som har foraarsaged den glade
Tilfredshed jeg i Dag af Hjertet føler. Nu er da den
første Dag, næsten paa fjorten Dage, som jeg har sidet
stille at Arbejde, som nok ikke længe varer. En fremmed
har her blodt været i Dag. Mit Homør, er ogsaa
nu særdeeles muntert, Gid det ikke var end Varsel
for nogen Ubehagelig Tidende: den som sjelden er
glad, frygter altid naar særdeeles Munterhed ind
-falder, at den skal Spaae noget som ikke er Kjert. –
Dog er jeg allige vel, meget lykkelig naar jeg er munter,
thi derved føler jeg hverken Svaghed, eller Kummer. –
stikker ham penge i haanden det
ved jeg, og kunstnerstanden her er saa
kraftløs og har saa liden stolthed
at de finder sig at blive behandlet
som hunde, saa for den skyld er nok
Sachs oplysninger om "Berlinerforholde"
desverre rigtige nok. - - Ja nok
for idag, jeg skjælver af raseri, og min
kones trøst og at hun siger jeg alligevel
skal spille iriterer mig, derfor slutter
jeg med dette for idag, jeg er Dem tak-
nemlig for hvad De har gjort for mig, -
og vil sove paa den endelige afgjørelse
nogle dage! Lov mig bare en ting, dersom
jeg ikke spiller, tag ikke denne fordømte
"Liebling", jeg tror da jeg exploderer! -
Med hjertelig hilsen til Dem og Deres
frue fra hele familien.
Deres ærbødigst hengivne
Halfdan Cleve.
I Hast!
§ 35
tionen, er vel en selvfølge? Men i hvilken
af disse skrivelser skal jeg udtale min
tak til Hs: Majestæt? Thi dette må dog vel
gøres. Jeg er ubekendt med danske vedtægter
i denne henseende. Råd mig derfor med et
par ord.
Gentagende tak! Denne æresbevisning er
en stor sag for mig; større, end jeg for
tiden kan sige!-
Jeg er fortiden i fuldt arbejde med
udgivelsen af min digtsamling, der kommer
om kort tidtil i et voldsomt stort oplag og
mod et mere end tilsvarende honorar.
Det skal være mig magtpåliggende at sør-
ge for at carissimo bliver en af bogens
første læsere.
Forhåbentlig er nu postgangen igen
så vidt genoprettet over Belterne at dette
brev i nogenlunde rimelig tid vil
kunne komme Dig ihænde.
Hjertelige hilsener!
Din hengivne
Henrik Ibsen.
P. S: De korrekte titler til udskrifter på de fornødne
skrivelser vilde jeg også gerne modtage en under-
retning om, hvis sådant ikke skulde volde Dig
særligt besvær.
H. I.
Glædelig Paaske, som vi sagde
sig gøre? Så kan jo
Sneglen og "den lyse Nat
eller Dævelen komme i det
andet Hefte. A propos To
a devil så er De vel nok
så elskværdig at få tilkende-
givet på en eller Andet måde,
at det er det Engelske, der
er mit, og ikke det eventuelt
Danske.
Så ner skal jeg ikke
plage Dem mere. Men deri-
mod takker jeg Dem igen for
Deres Musik, Deres Elskvær-
dighed mod mig, den lille
Digter med den store Urimelig-
hed, og Deres Sympati i
det Hele. Tak endvidere, fordi
De vil have mig til Trold-
haugen. Mere Elskværdighed!
. Jeg håber, De heller ikke vil {??]
det dennegang - og skal aplyde alt for at
De ikke skal fort.Tenk nu med V
på dette forslag.
Forhåbentlig går det godt med Eder
Begges Helbred! Af Hjertet ønsker
og håber jeg dette. Min kone og
jeg var bad i Sommer -; måske
kunde De have Interesse at lære min
af dette



Tilstanden har vi, i vart Hjem, en
Sønnen ligger nu
Måned, og der er ingen Udsigt
mener Lægerne
ud. Betty
og Sønnen er på
ind det dejligste Hospital for
Betal at ligge sådant Sted end på et
trist Sygehus. Nu
Grieg og med hjertelige Hilsener til Dem og
Deres hengivne
Henrik Hennings
le de uprivilegerede slå sig sam-
men og stifte et stærkt, resolut og på-
gående parti, hvis program skulde
være rettet udelukkende på prakti-
ske og produktive reformer, på en
meget rummelig udvidelse af stem-
meretten, regulering af kvindernes
stilling, folkeundervisningens frigø-
relse fra alskens middelalderlighe-
der o. s. v. De teoretisk-politiske
spørsmål kunde gerne hvile en
stund; de er ikke synderlig produkti-
ve. Kom et sådant parti i stand,
vilde det nuværende venstreparti
snart vise sig at være, hvad det i
virkeligheden er og ifølge sin sam-
mensætning må være,- et centrums-
parti.
Men nu er her ikke plads til fle-
re kandestøberier. Dit prægtige «gam-
le dokument» læser vi op igen og op i-
gen. Jeg aner gangen i det følgende
og er spændt på at få det hele fat.
Hils din hustru, Jonas Lies og alle
andre venner og landsmænd.
Din
Henrik Ibsen.
Kristianina 15/9 90
Kjære Grieg!
Det var for mig to
grunde til at afrunde
telegrammet igår, og jeg
håber, det kom så bitids
at det kan bidrage til at
forskåne dig for ærgelser
her. Jeg kom ifredags
nemlig ind på Tivoli til
Jacobsen for at tale med
ham om forbedring af
men der var dog paa uendelig meget at kunne fyld
med endnu!
Vi var temmelig tidlig oppe om morgenen for 
husets skrik og ønske at deltage i andagten, før hr. Myn-
ster gik til "Bødstrup", hvor han var godsforvalter.
Han læste gjerne en kort dagstekst for os, og Marie spil-
så. Hvis det kunde lade sig
arrangere vilde det vist ikke
være afveien at binde sig til
sligt noget for en tid. Vilde jeg
tage det nu, så vilde hun
skaffe mig anledning til at
reise nu en måned og så
skulde jeg være fri allerede i
april. Det var jo svært bra
men jeg søgte at gjøre hende for-
ståelig at det nu var det bedste
for min udvikling om jeg fik lov
til at ligge i ro ude en tid -
det tror jeg nemlig er det bedste.
Og så bliver det vel så. Desuden -
stysendiesagen blive først opgjort midt
i måneden - deraf afhænger jo også
meget.
Der er nylig udkommet noget nyt, som
jeg gjærne vilde få sende Dem og Deres
hustru tilligemed mine varmeste takke-
hilsener -Deres ærb. Catharinus Elling.
Modtage, for Dem, og
Frue, en respectfuld
Hilsen og forbliver
med
Høiagtelse
Deres ærbødige
Otta Brönnum
Hrr E. Grieg.
stod op og fæstede den med nogle punkter paa et stykke
papir, der tilfældigvis laa paa bordet, - gik tilsengs igjen
og sov fredelig videre. Det er nok ikke førstegang, no-
get lignende er hændt mig; med musik, mener jeg; men
det pleier mest at ytre sig under særlige anstrengte og
nervøse perioder, hvad der dennegang slet ikke var til-
fellet. -
brugt til frk. Randers
9/6-96.
Paasken 1896.
Gjensyn - hvad er et gjensyn? det er følelsen
af den mest grænseløse salighed i nuet, da man husker
alt og - glemmer alt, - da sjælen ubevidst er lige delt
mellem det jordiske og himmelske, - og drøm er gaaet
over til virkelighed, -
eller det er som et fald i mørket, hvor man
intet ser, men føler alt, - hvor drømmen blev kvalt
i nuet, men sidder igjen som et mareridt, og sjælen
blev sig saa fuldt bevidst hvor stor afstanden er
mellem himmel og jord!
Er der da intet mellem dette enten - eller?
Jo, det aller almindeligste. Det er denne baade
vågne og sovende tilstand, hvori man siger en
14.
Hjemme i Christiania tok han bodde han
B.
med sin
familie et par års tid i den gamle bolig i Fjerdingen 
på Grønland. Senere fik han forpagte en fru Kierulf
tilhørende Løkke på det nuværende Slotsplan lige op for 
Universitetet og denne forpagtning had havde
indehavde
jeg i et
tidsrund av 7 aar. Imidlertid vedblev jeg at uddanne 
mig i malerkunsten og at fuldføre flere og flere malerier"
samtidig med at han søkte at gjøre den forpagtede have
med de mange frugttrær så indbringende som mulig.
"I det ved haven yndigt beliggende Huus havde jeg jevn-
lig besøg av oberstlieutnant Broch, Welhaven og Wergeland."
St. Petersburg.
Men B. kunde nok ikke holde sig hjemme i ro alle 
disse 9 år, han var bosittende i Chr.ania.
I 1841 måtte han ut igjen, og dennegang gik reisen 
østover, gjennem Stockholm til St. Petersburg. Efter
grundstøt og læk og forskjellige kalamiteter kom han
vel frem. "Helsingfors var 
var
den smukkeste og mest regel-
mæssige by, hvad offentlige bygninger og anlæg angår,
jeg hidtil havde seet. - Reisens egentlige formål for- 
uten at se sig om i verden var egentlig at få avsat et par 
store billeder av Gaustad Fjeld og Nordkap - det bekjender 
han. Men det mislykkedes, forsåvidt som keiserfamilien
Kbhavn d. 30 Juni
03
Kjære Edvard Grieg
Mine Par Ord var ganske oprigtigt
enfoldig mente. Længe har jeg vidst,
at ingen Nordbo er Jorden over kjendt
og skattet som De. Der er enkelte an-
dre, hvis Navn er lige saa berømt,
men der er Ingen, for hvem De kun
er et Navn. Det er Forskjellen. Man
føler sig personligt i gjæld til Dem.
Hvor kan De et Øjeblik tro mig
saa smaalig, at jeg skulde savnet
staa paa en ærefuld Plads.
Saa ved jeg egentlig ikke efter
Greves meget nydelige Teg-
ning, hverken hvorledes
Beplantningen vil blive
eller hans Samarbeide
med Vik. Vær ikke utaal-
modig over, at jeg skriver
dette. Det er saa van-
skeligt at faa sagt stort
i Møderne, og jeg havde nok
Lyst til før næste Møde
i Komitéen, at vide din
Mening om disse Auberts
Idéer, som ikke udisku-
teret kan lægges hen, hvis
de muliggjør en skjøn
Løsning. Gid Du var be-
dre for Din Hodepine.
Ikke arbeid, men se heller
om Du kan nyde Livet -
Din hengivne Harriet
7.
skikkelser i norsk kunst, omfattet av h 
hele nasjonens taknemmelighet hengiven-
het.
Derfor lægger jeg i ærbødig taknemmelig-
het disse blomster fra Nasjonalgalleriet
på den store kunstners og det store men- 
neske Harriet
Backers 
båre.
Jens Thiis
Pleicher Glacis 20, Würzburg
28-12-00
Kjære Honoria.
Et lidet følgebrev synes jeg, jeg
maa sende med den japanesiske ser
viet, som jeg haaber du har faaet
fra mig.- Du faar bruge den til
hvad du vil men jeg havde tænkt
den benyttet som serviet paa et
bord - med for under og en snor,
eller kanske en pluselekant omkring
Jeg traf dem nede ved den gamle frimurerloge, jeg kunde tat i kongen,
saa nær var han mig, der var en jubel, men alle velopdragne. Der
var taage, hvilket gav et eventyragtigt skjær over det hele, skibene
med alle alle sine blus, fyrværkeri imellem; sne
sneen
paa alle tager og
trær bidrog til al den mystik, der var et rødeligt rødligt skjær,
saa pa lysene virket tildels grønne, alle huser med masser flag og
elektrisk blus over hele fladen af væggene eller blus følgende alle
linier og konturer, paa lange strækninger var der store fine høie blus
flammer
paa stænger, fakler. Auberts, Harriet og jeg var sammen, vi vilde
spise, vi maatte styrke os, men der var ingen mulighed, overalt
var dørene laaset, fordi der var overfuldt, vi gik hjem til mig,
hvor vi havde en morsom slut efter al den anstrængelse, jeg hav-
de gammelost, mysost og øl, ja brød ogsaa og smør forstaas.
Jeg tror, kong Haakon passer for os, det danske kongehus er mer demokratisk
af væsen, men havde de i Sverige troet paa vor opfordring om den
en
Berna-
dotte, og han var kommet snart, vilde det ha godt gaat bravt, det
hele vilde ha kommet lettere sogar, men efter al den galde og
haan fra Sverige var det aldeles umuligt, vi kan vel nu glemme
dem, peu à peu kanske, men den
blev
ellers en absolut hindring.
Idag har vi staat paa slotspladsen, der var et stort folketog med alle
sine faner, Kongeparret var paa altanen, der raabtes hurra og holdtes
taler, ja kongen talte til folket, han hørtes godt, der kom raab efter
den lille Kronprins, som kom, faderen holdt ham, men den lille viftet
viftede
hele tiden med sit lille flag, eller han viftede med haanden, naar han
blev træt af flaget, det saa grudigt ud. Nu er alt dette forbi, nu
kommer daglige dage, vi har dem nær, vil altid maatte huske paa
dem, for der blir nu lyst med alle de lygter deroppe ikke mørket.
mer.
18.11.1926.
Kjære Ingeborg,
tak for dit kort forleden som kom sammen med Asmund
Engers anmeldelse – den var jo svært morsom. Haaber du er bedre nu. Kanske 
det kunde træffe slik at jeg fik se dig, naar jeg sisst i maaneden reiser til 
byen for at kjøpe ind til jul.
Jeg er slave–træt; holder paa at drukne i alle verdens 
andre menneskers sorger og bekymringer. Men det er vel derfor Vor Herre har
sat mig op paa en flaate. Bare jeg ikke hadde hodepine altid av for lite søvn. 
Her er altsaa det lovede bidrag til Yggdrasil. Si saa om ikke 
jeg holder ord, naar jeg lover at medarbeide noen steder! Hvordan gaar det forresten
med det? Det er pent, det som hittil er kommet, men faar dere noen ung-
dommer til at slaa sig ned under yggdrasil?
Korrektur maa jeg altsaa faa lese selv.
Lev saa vel, i al hast (klokken er 2 nat)
din
Sigrid.
18
/9 1905
T. hjem.
Kjære Gustav
Nu går Grieg med på særtryk
på det forlangte kunsttrykpapir al-
ligevel! Undres, om du har
har tænkt noget på det med japan
papir?
Jeg
har ventet svar fra
dig om det. Der var også andre
ting. Men kanske du er
udkommanderet? Jeg har også
ventet at bli det, men endnu er det
ikke skedd.
Din
Jens
vend!
mig og mine - som
Alle bede saa meget
at hilse Dig og Din
lille ælkværdige Hustru
Din hengivne
Karl Hals
Kjære Gustav.
Jeg har arbeidet på min Domkirke-
artikel, derfor har jeg
ikke
skrevet til dig før. 
Nu er den sendt til "Verdens Gang". Jeg
har på forhånd fåt Thommessens ord 
for at den skulde optages straks.
Men nu er T. i Carlsbad, og jeg 
ved ikke, om Mjelde tør.
Den er nemlig nokså tydelig. Og meget 
udførlig. Illustreret af 4 tegninger.
Kielland har hjulpet mig med dem.
Artikelen må ha et helt nummer -
et halvt blad. Den må ikke deles,
Skal den få den magt som splintrer
Jeg tror, man vil være enig med mig, når jeg
siger: "hvad eders egen mening, såmeget I vil,
men når I engang indleder Eder på at citere
så får I citere både hvad der taler for og hvad
der taler mod". Så skal det være så farligt,
at det kom ind i et dansk venstreblad. Men
skal da ikke vi stakkels musikere være fri
alt dette politiske vrøvl: Men, de har vel
allerede nok og mere end det. Det er jo ikke
af synderlig betydning, men tendensen bliver
jo lige gemen for det.
På studentersangforreningens to konserter blev også
Deres "Røtnamskunt" sunget, som De vil have set.
De gjorde det godt, og den slog udmærket an.
Og De gjør prægtige affærer både i kunstne-
risk og pekuniær henseende? Ak ja, den,
som bare kunde være derude. Her er
næsten ikke til at være, når man har
en overbevisning og holder den frem. Ikke
blot får men idiotiske anonyme
Ja det er ikke verst med McCann. Han
har bare et Par av mine Bøker, men han som
har alle det er den Jøden (det er
mig
ikke mulig at komme
paa hans skitne Navn - jeg har jo ingen Brev eller Regnskaper)
Han har - kanske i 5-10 Aar - ikke betalt mig en Skilling.
Aa, gid det var mulig at faa klemt Regnskap og Opgjør ut av
ham!
Det er da noget af det største
og mægtigste, jeg har lært at
kjende. - Jeg øver paa Secunda
samvittighedsfuldt, langsomt,
høit og tydeligt, thi jeg vil
lære at spille den. Den synes
mig ikke saa teknisk svær, som
svær at læse, og jeg haaber, jeg
skal faa Bugt med den. Bare
at arbeide med den og blive
kjendt med den, er jo en stor
Glæde. Fru Hals Andersen har
selv forskrevet sig et Exemplar
og øver paa Pianoen.
Du har vel en deilig Jul
hos Neergaards paa Fuglesang!
Og jeg skal love, I gjør
Musik! Gid jeg var midt i-
blandt Eder! - Nu lyder
Maries, "Værsgod, Maden er
færdig", - hvor Middagen skal
smage, jeg er skrubsulten
efter Skøiteløbet.
for den gjenstående dels vedkommende, burde
man først og fremst sikre sig en fremragende
billedhuggers hjælp til arbeidet og sidestille
ham med arkitekten, men samtidig også sørge
for at disse interesser var
blev
repræsenteret i
Tilsynskomiteen. "Det kunsthistoriske med-
lem" (tænk om jeg også engang kunde bli
det!) burde i sagen ligestilles med de to andre,
og stiftsdirektionen foreslog 1000 kr. for hver.
Trondhjem burde forøvrigt gjerne repræsenteres med 2 komité-
medlemmer
svarende til byens
store offre for restaura-
tionsarbeidet.
Jeg fandt Wexelsens udkast i alt
væsentligt fortræffeligt og omtænktsomt, og
det var sandelig ikke spagt i sin tone.
Jeg bestyrked ham i hans plan og gav ham
nogle små vink om enkeltheder. Nogen
tid efter fortalte han mig, at stiftamtmanden
havde undertegnet, og at sagen var sendt til dept.
Søndag formiddag, 22.10.93.
Min egen kjæreste, dej-
ligste prinsesse! Hvor usige-
lig længe jeg synes det er siden
jeg sidst hørte fra dig. Det vil
da sige direkte og i vort eget
sprog. Men det kan jo ikke være
anderledes, således som du nu
lever midt oppe i triumfer og
festligheder. Jeg glæder mig så
inderlig god på dine vegne. Ba-
re ikke glem mig under alt det-
te. Så er alt godt.- Igåraftes
var jeg for første gang opom i
den nye bolig. Jeg havde oprin-
delig tænkt at opsætte besøget
til idag middag; men jeg kun-
de ikke holde det ud længer.
Du kan tro det er hyggeligt ind-
Hr. Billedhugger Vigeland
Sorgenfribakken 2
hv
for det er Sigurds Fødselsdag, sier
Mama. Cecilia var ogsaa bort-
buden i Kveld til et Slags Forening,
men er for længe siden kommet til-
bake og har telefoneret hit hjem
at hun angret paa at hun gik, for
hun har to Lekser og Stil til imorgen.
Jeg sitter borti Huset mit og
arbeider riktig godt om Dagen, men
i Kveld ved 5 Tiden da jeg skulde
skrue paa Lys saa hadde jeg ikke Lys.
Johannes Tjore er nu om Dagen i
Skogen og har fældt et svært Træ paa
Ledningen og knækket den. Saa maatte
jeg ta med mig mine Skrivesaker og
gaa hit hjem og tænde Lampen og 
arbeide videre, men jeg hadde ikke skrevet
ialfald i en vis Grad
(reent Physisk Tvang
Vinden)
arbeidsro for mit eget.
Men da blir det kanske
for sent?
X
Du Gustav! - Jeg står i under-
handlinger påny med Cassirer
i Berlin om en monografi
over dig og dine arbeider. -
Idag fik jeg brev fra fr. L. Wolf,
som i tilfælde skal være min over-
sætter. Hun siger, at forhandlingerne
rimeligvis går i lås - det gjælder en
monografi, og
samt
en kortere artikel
til "Kunst og Künstler" (som jeg ikke
er villig til at skrive uden at de tar
monografien) - men jeg må da
kunne trumfe med eneretten til 
at reproducere dine arbeider, indtil
monografien er udkommet. Engang gav du mig en sådan
eneret - vil du i tilfælde fornye den (på tysk)?
Din ven Jens.
jeg forvisset om at teatrets chef
ikke vil lægge Dem den ringeste
hindring i vejen, selv om han an-
gående dette spørsmål skulde væ-
re af en anden mening end jeg.
I København ligesom i de sven-
ske og i de norske provines er ret-
ten til opførelse af dette stykke
ikke erhvervet af noget teater.
Vanskeligheden ved at få de to
hovedroller tilfredsstillende be-
satte har altid afskrækket vedkom-
mende. I Bergen har man af den-
ne grund ikke spillet stykket i de
sidste 24-25 år. Det nuværende
bergenske teater har ikke opførel-
sesret til stykket.
Da De i Deres brev beder mig
bestemme honoraret, tillader
jeg mig at foreslå 400 kroner i
det hele, hvorved De altså erhver-
ver opførelsesret hvorsomhelst og
hvor længe De end måtte ønske
at benytte samme. I indvilgen-
de fald bedes beløbet indbetalt
til justitsråd Hegel, Gylden-
dalske boghandel i København.
Det glæder mig særdeles at er-
fare at De endnu holder «Gen-
lagttagelser om gammel kunst,
et og andet fra ungrenais- 
sancens skulptur eller fra 
antiken eller fra engelsk 
gothik, som er så lidet
kjendt.
Sig ikke nei her! Du 
har sikkert fuldt op af 
emner og for dig kan
kanske det at skrive være 
en slags hvile efter dagens
slid i ler og sten.
Kristiania, 23 Marts 1902.
Kjære Edvard!
Jeg blev saa inderlig bedrøvet ved
idag at se i Avisen, at Bronchiten
har indfundet sig igjen, og jeg kun-
de ikke dy mig for straks at se
at faa Nina i Tale i Telefonen.
Det gik da ogsaa, forsaavidt at jeg for-
stod hende, men hun ikke mig,
og jeg fik da høre, at Du idag var
lidt bedre. Gud give, jeg havde
Dig her i Kristiania, eller rettere
paa Voksen- eller Holmenkollen.
Det, at Din Bronchit virkelig for-
svinder i den høie, lette, rene
Luft her, peger jo saa afgjørende
i den Retning, at Hjemmet bør
vælges paa disse Kanter for Frem- 
tiden, og dette vil atter være
og er ikke tilbøielig til at
tro paa krig. Vi synes
avisernes, de svenskes, sprog 
er truende.
26/6 Inat før jeg lægger
mig maa jeg skrive
ned, hvad vi iaften
opleved. Vi var samlet,
slægtens unge, paa Knivsø
for Johan. Ved 11 tiden
kom der telefon til
Peter - Don kom ud
og kaldte Johan ind -
vi sad alle paa verandaen.
ved en underlig gul
tordenhimmel bag
løvtrærne og aaserne. -
Jeg fulgte om et øieblik -
de to stod ved telefonen,
Rom 12. December 09.
Via Fratina 138.
Kjære Nils Collett Vogt!
Hvor er De henne mon, og hvordan lever De, og
gud ved om dette brev naar Dem – ? Jeg fik saan 
lyst at sende Dem nogen ord, fordi jeg saa ofte 
tænker paa Dem og synes, De har igrunden været saa 
frygtelig snil mod mig. Og idag er jeg i godt humør,
for nu er jeg flyttet paa et solværelse. D.v.s. 
solen streiker idag, men jeg sidder da paa toppen af et
romersk hus med terrasse udenfor med orangetrær og
palmer og gamle jernsenger og vaskestel og vasketøi
rosenbusker og agaver hulter til bulter, og udsigt over
graa tag og terrasser og underlig umotiverte smaa 
udbygninger, og topfiguren paa Immacolatastøtten
overover det hele.
Og jeg har forsøgt at komme paa en fortrolig 
fod med min ven fiascoen og min veninde thekanden 
og gaat og spist paa prøve alle de rare sagerne, jeg 
har kjøbt nede i gaten. Det er næsten som at leke 
dukkestue igjen.
Jeg bodde forresten 14 dage hos frk Kamstrup
og Bloch, og der var bra, men dette er bedre. Frk
Kamstrup skal forresten slutte med pensionatet 
den 15. jan., og da flytter hun ind her i værelset ved 
siden af mit. Og det glæder jeg mig til, for jeg synes,
hun er saa sød.
Jeg var 14 dage i Florens ogsaa. Men der bodde
Bergen den 15de Juni 1867.
Kjære Edvard og Nina!
Saa nu ere I da virkelig gifte og skulle
efter hvad man siger, nu først begynde
ja, Gud velsigne Eder,
I Kjære, og give Eder Kraft til gjensidif
at styrke og forædle hinansen, hvad enten
Eders Fremtid skal blive lys eller mørk.
Thi det er jo dog den rette Mening af Egte-
skabet, at hvor den Ene er svag, skal den
Anden hjælpe og opmuntre og saaledes Begge 
blive mere og mere fuldomme til det
Gode, hvorved Lykken og Velsignelsen tiltager
fra Dag til Dag, istedetfor, som det oftes
er Tilfældet, aftage naar den første Tid er
over. O nu, saaledes skal det ikke blive med
Eder! I maa bede Gud, at Han Altid
vil være med Eder og give Eder Naade
til at bevare Kjærligheden uforandret,
Eders hele Liv igjennem. I have havt
Tillykke i Deres nye bolig!Chr. 28/4.85
Kjære hr. Grieg!
Tusind tak for Deres elskværdige brev.
Jeg kan ikke sige Dem, hvilken glæ-
de Deres breve volder mig, hvad
de er for mig!
Jeg håber, De har modtaget den
pakke, jeg sendte Dem for nogle dage
siden. Der er at par småting ellers
er alt i sin orden.
For et par dage siden havde jeg brev
fra W. Hansen, hvori han lover at
fremskynde trykningen af de "chin.", så
jeg håber om ikke lang tid at kunne
sende Deres hustru nogle exsemplarer.
Til hofmusikhandelen sendte jeg nylig
endel klaverstykker og sange; men jeg
De slipper ikke endda.
Hvem mener De
udi Kongens København
spesielt skulde varsles
om Afsløringen? O. B. har
ogsaa der i sin Tid været
adskilligt hyldet. Af gamle
Kjendinger lever omtrent
ingen.
J. L.