MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
med Stiftamtmanden, Laugmand Duns og 
Præsten Parelius, en Mand der besidder mange
Kundskaber, er Virksom
Vi besaae Vertens smucke Samling af Maleri-
er og Kobberstycke iblant hvilke ingen tiltrak
sig mere min Opmærksomhed end 2 hvoraf det ene
var Tycho Brahes copieret efter Paulsens som
hænger i Videnskabernes Selskabs Sahl, af Hr
Lyng en ung Maler der virkelig giør Tronhiem
Ære hvor han er født. Nogle Prospecter som han
havde malet paa Hr Parelius'es Væg især Grev
Brul malet i Dresden ved
Broen
viser hvorvidt han
kunde have drevet det i sin Kunst, naar han hav-
de havt Leilighed til at see Kunstens originale
Mesterstycker, i Frankrig og Italien. Geniet for-
tiener Agtelse thi Agtelse er Geniets virksomste Op-
muntring men de agte Kunsten Videnskaben
agte vi dend Dyrked.
jeg skulde endnu mere have agtet dette Stæds
ædle Ind
vaanere
hvis Godhed jeg med den største
Taknemlighed skal erindre, om jeg havde fun-
det ham oftere i deres Cirkler, men jeg saae ham
kun engang og denne  ene Gang var hos Hr
Parelius. Stiftamtmanden besidder en smuck Sam-
ling af Korter, forneml. specielle Korter over Nor-
ge, nogle tegnede af ham selv. 2 af alle disse
Korter ønskede forneml. maatte udgives Hr Obri-
ste Schnittlers over Nordlandene og Finmarken.
Schnittler var en Mand med udbredte Kundskaber,
en utrættel. Flid, og af en Constitution der kunde
forlangte ansøkninger og anbefalinger utlagt saa
at vi alle kunde ha anledning til at ta affære.
Saken skal da behandles igjen paa næste møte.
Hvis du har interesse av at knytte ham
Devik
til
universitetet, og hvis du ikke allerede har
gjort nok for det, - saa kunde du vel sende
en skrivelse, kanske helst gjennem Devik selv.
Som tredie sak forelaa Eftestøls nivellerings-
forslag i en bestemtere form end sidst, da
du hadde med saken at gjøre. - Nu gjaldt
spørsmaalet ikke bare om hvorvidt "ikke-
studenter" skulde faa studere og ta "en prøve"
ved unversitetet; men nu var skrittet tat
helt ut med forslag om at seminarister med
f.eks. et aars tillægskursus i sprog og natur-
fag skulde kunne stille fuldstændig likt
med studenterne, ta embedseksamen og faa
samme adgang til embeder. - Det vil jo prak-
tisk talt si at sløife vor høiere skoleut-
dannelse og artium selv, hvem vil vel gaa
den tungere og kostbare vei, hvis de paa
en meget lettere maate kan opnaa akkurat
samme resultater. - Gran var imidlertid
snild og medgjørlig og hadde fremlagt forslag
til en skrivelse, hvori han gaar med paa
alt under den lite betryggende forutsætning
at fakultetet har adgang til at ha en represen-
tant i den komite som bestemmer pensum
for seminaristernes tillægskursus. Omtrent
alle fakultetsmedlemmer var imidlertid
avgjort imot saken, - og vi anmoded tilslut
Leipzig d. 20d Sept 1875.
Kjære Grieg!
Dennegang er Det altsaa mig som
sender Dig en Hilsen fra Leipzig.
Ja det er forunderligt i denne Verden,
hvorfor kunde vi nu ikke have
været sammen her? Det glæder
mig imidlertid at see, at Du i Høst
igjen kommer til Christiania vi
faa da atter Andledning til at se
hinanden. Jeg haaber Du har mod-
taget mit Brev i sommer da Du var
i Kjøbenhavn hvori jeg sendte Dig
min Tak for Din udmærkede Attest,
som indbragte mig 150 Spd.
Jeg tror, at mit Ophold her vil være
gavnlig for mig. Jeg har componeret
adskilligt, og det jeg laver vindes Bifald,
Stipendium og det er næsten et
Livsspørgsmaal for ham nu om
han faar det. Han har begravet sig
i Eddastudier, og Oversættelsen af Edda-
sangene er langt fremskreden; men
han trænger Universitetsbiblotheket
og har ikke Penge til at bo i Byen for.
Han gaar tilgrunde oppe paa Einabu.
Hans Liv er Studier og Bøger.
Schjøtt var prægtig og morsom,
rigtig i sit Es. 


Forøvrigt fraadsed vi i Ord og frydet
os over den Rigdom som efterhvert
kommer for Dagen. Ivar Kleiven fra
vaage er en Guldgrube. Han er uudtøm-
melig paa gode norske Ord og vendinger
og er Den ubetalelig medarbeider i
Ordboka, som nu har slugt Schjøtt
med Hud og Haar
München, den 14. Februar 1889.
Kære herr professor!
Deres venlige brev, som jeg
modtog igår, skynder jeg mig her-
ved at besvare.
Herr Anno ønsker altså på pla-
katen og ved opførelsen at ombytte
det i Tyskland ikke brugelige navn
Bolette med «Babette» eller et andet
pigenavn. Da mit stykke jo ikke fo-
regår i Tyskland, så kan formentlig
den af ham angivne grund til foran-
dringen neppe være hans eneste el-
ler vægtigste. Jeg formoder at han
har en anden ved siden af og imø-
dekommer derfor gerne hans ønske.
Babette kan derfor indsættes i ste-
det,- forudsat naturligvis at Arnholms
ytring, at navnet er uskønt, ikke vil
forekomme tyske tilhørere uforklar-
ligt. Herom kan jo jeg ingen sikker me-
ning have men stoler ganske på
Dem også i denne sag.
Chrsand S. 18/12 06
Hr. Edvard Grieg!
Maaske skulde jeg sagt
Frøken Mathea Mortenstuen,
Bjerkebæk,
Lillehammer,
Norge.
Herr kand. mag. Nils Kittelsen,
Søegaden 16. IV.
hersteds.
München, den 10. Oktober 1877.
Kære frøken Krebs!
Herved har jeg den fornøjelse
at sende Dem et exemplar af min
nye bog, som jeg beder Dem mod-
tage til erindring om samværet
hernede. De vil af denne bog se, hvor-
ledes jeg opfatter mangt og meget af
det, hvorom der i forrige vinter le-
veredes adskillige fægtninger med
fru Collett. Måske rammer bogen
også visse forholde i Danmark.
Min hustru og Sigurd, ligesom
også jeg selv, har til forskellige tider
i dette efterår med jernbanen passe-
ret Odense. Måske var De der da,
måske ikke. Hvor De for tiden er,
ved vi heller ikke; men jeg håber
Dresden den 10de Februar 1869.-
Herr P. F. Siebold!
Jeg beder Dem indstændigt tillgive
at jeg først idag besvarer Deres ærede og
venlige Skrivelse af 6te f: M: Et nyt literært
Arbejde, som for Øjeblikket opptager al min
Tid og alle mine Tanker, bærer Skylden for
denne lange Oppsættelse.
Jeg er Dem i høj Grad takknemmelig
fordi De har valgt «Brand» till Oversættelse i
det tydske Sprog. Foretagendet er ganske visst
meget vanskeligt; men i Deres skjønne Moders-
maal kan man jo gjøre Underværker.-
Tror De ikke det vilde være hensigts-
mæssigt at ledsage den tydske Udgave med et
Forord, indeholdende en kortfattet Meddelelse om
den Modtagelse Bogen har faaet i de tre skan-
dinaviske Lande? I Løbet af tre Aar er al-
 det femte store Opplag udkommet; forøvrigt
nok Cancelliraad Hegel med Glæde
viker og virker for de italienske tropper - 
Frankrike viker for sanksjonene og 
Mussolinis trusler. Herhjemme holder
Ronald Fangen opbyggelse om apostelen
Peter i Calmyngadens misjonshus - 
2/111 Johan ligger våken - grunner
det årlige brev fra Kredittbanken om
verftets gjeld. Men det glir vel dette
året også!
Dagens litteære semaajon er 
en fnysende artikkel av den salige
Peter Egge om Barbra Rings "svindel"
som eneste anmelder i Nationen. 43
bober av alle slag på 28 dager. Egge
er i full trønder-mundur og ijenierer,
så det lyser.
27/11 Igår en lang artikkel i Dagbladet
av Helge Krog om samme uhelbredelige
emne: forlegger-redaktør-ammelder for-
holdet til alle bøkerne før jul.
Jeg så generalprøven på Fangens
Oxfordstykke torsdag; har aldri overvært
Kjære Eilif.
Du vil altsaa bede om
Undskyldning, fordi jeg
svigter og forklare Grun-
den dertil? Jeg har mær-
ket mig følgende Ansø-
gere i omtr den Række-
følge, som her betegnet
er. Dog ønsker jeg at lem-
pe min Rækkefølge efter
Majoritetudfaldet, forat
Indstillingen kan blive
enstemmig.
Holbø 1
hvis han ikke har
haft saa megen Sti-
pendieunderstøttelse,
at der ikke med
Rimelighed kan blive
Tale om ham.
Solberg 2.
Oda Krogh 3.
29.12.03
Sol og Rimrost. Stille arbeidsdag.
Brev fra Fru Seippel om Bondeungdoms-
lagets Marknad. Men jeg maa dennegang
holde mig stram og ikke la mig farge.
Jeg eier ikke Tid til at ta aktiv Del. Tror
ogsaa lidet paa en slig Marknad nu i disse
mørke Tider. Bjørnsons Agitation, det
nye Storthing, de daarlige Tider og meget
andet har nu styrtet os ned i en Bølgedal,
som vi bør komme op af før vi appelerer
til Kristiania Publikum. Det eneste Haab
kunde være det, at Bondeungdomslaget
trods alt er overmaade populært i
Byen. Det er da ogsaa en Samling af
sjelden kjæk og bra Ungdom. Og Sletten
er et Særsyn af en driftig og udholdende
Formand, saa jeg vil inderlig ønske, at min
Pessimisme maa bli gjort til Skamme.
Jeg er ogsaa altfor træt af alle
de forrige Tilstelninger jeg har slidt
med. Ingen ved hvad det vil sige, som ikke
par prøvet det, især naar man bor saa langt fra Byen.
jeg kun paa et Bud fra
Dem, og skal de være
parat
Med venligst Hilsen
fra min Hustru og
Deres
Kristiania, den 14. Juli 1895.
Kære Sigurd,
Igår modtog jeg din mammas brev og
skriver denne gang til dig. Hun siger at
hun føler sig meget mat og træt hver dag
hun har badet, så at hun ikke kan læse
og vanskelig nok skrive breve. Nu vilde
jeg gerne vide om denne afslappende virk-
ning er noget, som skal så være, noget, som
er forudsét og forudsagt af lægen og som ik-
ke foruroliger ham? I modsat fald synes
jeg at det må betragtes som et tegn på at ba-
dene ikke ubetinget passer for hende. Men
herom kan jo jeg på frastand ikke dømme;
jeg fremkaster kun mine betæneligheder og
håber at du snart giver mig nærmere op-
lysning om sagen. Selv bør hun visstnok
ikke skrive herom og foreløbig kanske ikke
5/10-1923.
Kjære Profssor Paasche,
tak for Deres brev.
Jeg mente nu bare, om De vilde se paa
oversættelsen av viserne; det var lissom litt tryggere end at slippe
dem fra sig, uten en sjæl har set dem. De vet, vilde De se nærmere 
paa dem og gjøre mig opmerksom paa det, om De skulde finde noget 
særlig forskrækkelig, saa vilde jeg være særlig taknemlig. Men iøvrig saa 
har jeg jo ikke tænkt andet end at det faar gaa ut, slik som
jeg har gjort det og saa faar jeg la mig hænge, hvis jeg har 
fortjent det. Jeg har da ialfald hat en spændende maaneds tid 
med dette arbeidet -.
Med hjertelig hilsen,
Deres
Sigrid Undset.
Jeg synes hårene sitter løsere på dem
nu enn da jeg begynnte å kvaksalve
på dem -
Høstet resten av Eplene idag.
G. rakk ikke potelene sine, men
Løland har tatt opp sin rest.
Ellers stille og rolig på gården.
Jeg er altid glad når klokka
mærmer sig ni om kvelden, for
da kommer Tuften  fra byen. Det
er strid skolevei, stakkar.
21.10.03
Plaskregn hele dagen.
Mine stakkars lammeskind begynner
å anta en uhyggelig grønviolett
farve. Og storvasken henger skiddengrå
og silvåt nede på jordet. Potetene
kommer vist ikke opp iår.
Læser Renan's Jesu liv og syr
hallingsøm -
Brev fra fru Fahlstrøm om
å sette opp en dans i "Svend Dyrings
hus"; skal inn imorgen og snakke med
henne. Hadde lyst til å sette opp. "Terning-
Kjære Grieg!
Sender samtidig resultatet af
Knut Dahles ophold i Xnia. Håber Du
finder noget for Dig. Jeg har forsøgt
at nedskrive alt så nøiagtig som mulig.
Repetitioner er der en guds velsignelse
af, men det er jo meget enkelt at
rette på. Med hensyn til tonearten, så
forekommer den mærkelighed at gis
næsten altid (i begyndelsen af Ddur-
slaatterne) anvendes; Først mod slut-
ningen (på de dybere strenge) kommer g. For
min del synes jeg gissen er frisk og mor-
som hvor g vilde forekomme flau. Så
var det trillerne og for & efterslag. Disse
triller er slaatternes pryd og sjæl, sam-
men med rythmen. De frembringes ofte
kun ved en viberation med hånden 
og virker da som en slags mimring.
Forøvrig har jeg Magtens 
kolde Glæde at Tydskland
er erobret for min Kunst – 
og det har ihvertfald 
fremmede Interesse 
– Jeg skal nu male 
Grev Kessler i Weimar og 
det mangler blot jeg får 
Bestilling af Hertugen –
Ja skal nogen herske vil 
jeg heller beherskes af en 
Hertug end af en Høker 
fra Homansbyen –
(Brølaben Nils C. Vogt
kalder Homansbyen for
merfruens gjæster - enkedronningens egen og bestemde an-  
ordning, hvorfor man ogsaa talde om nogen jalousi fra de
andre hoffolks side. Udenfor disse værelser førte jo en lang,
aaben korridor med rækværk for, og fra hvilken man hadde
det bedste overblik til det indre af slottet, festsalen etc.,
hvor alle de kongelige opholdt sig; og paa den anden
side af værelserne var en altan lidt mindre end den i
etagen nedenunder, hvorfra man ogsaa saa og hørte
alt muligt.
Jeg var ikke saa lidet høitidelig tilmode den
dag ved at iføre mig min bedste pynt! Alle skoler
i Lyngby var som fast vedtægt fri; og der var vistnok
adskillige af børnene, der ønskede sig i mit sted.
Paa grund af enkedronningens høie alder foregik
hele høitideligheden om formiddagen; og kl. 1 var alle
samlede. - Hoffrøken von Rosen talte nogle ord til 
Thora i forbigaaende i en af korridorene ; hendes hovmo-
dige og ubehagelige stemme gjorde et  lidet tiltalende ind-
tryk; - ikke saa den anden hofdame; frk. Paulsen, en
venlig og nydelig dame. -
Kun nogle ganske faa andre damer foruden
tanterne var hos kammerfruen; alle var saa venlige
Frøken Mathea Mortenstuen
Bjerkebæk
Lillehammer
Norge.
125.
Det første bøgeblad fra Danmark! (1896.)
Frk. Wang tog sig umaadelig venlig af mig og un-
derstøttede mig meget, naar jeg udtalte mit ønske og hen-
sigt snart at faa en bestemt beskjæftigelse. - Hun kom
meget hjemme og forstod at vinde alle; far var kanske
den eneste, der ikke havde fuld tillid til hende, - men
dog ikke af nogen bestemt grund. - Jeg har før nævnt,
at hun boede sammen med fru Olga Petersen og dennes
to børn, for hvem hun kanske var en bedre opdragerinde
end deres egen mor. Fru Petersen kunde ikke like mig
og lagde det ofte aabenbart for dagen - især efterhaanden,
da frk. Wang begyndte at sige du til mig og ofte foretrak
mit for hendes selskab. Det endte da ogsaa efter mange
kjedelige historier med, at frk. Wang afhændede sin bog-
handel til fru Petersen - det vil sige kommandør Rosenqvist
og andre cautionister - og selv overtog "Påhlmanns skri-
veinstitut" i Kristiania. Frygtelig tungt var det
for mig at skulle skilles ogsaa for hende! og jeg begyndte
Til
Edvard Grieg
Herr theaterchef Schrøder!
Tillad mig herved hjerteligst
at takke Dem for de venlige linjer,
hvormed De privat ledsagede
læst mine bøger, må Du tro. De
par mennesker, som er snille
mod mig, er slet ikke af dem
en skulde ventet det. Men dette,
og grundene til dette er
det
også u-
muligt at skrive om, fik jeg
snakke med Dig, var det snart
sagt, men
at
skrive er noget svi-
neri. Nej, jeg går her og bare
længes efter at vende hjem igjen
til min snille, dejlige mand og
mit kjære Kjbhvn, og var igår
uhyre stærkt fristet til at stryge
afsted med det samme skib,
jeg kom opover med. Men så holdt
jeg mig i skindet - jeg havde jo
absolut intet fåt udrettet af det
jeg vilde: samle stof til mine
fortsættelser, lokalt stof forstår
jeg lever kunmerlig på et Hotel, det vil
sige dyrt og uhyggeligt, da jeg jo ikke tør have
Råd til at leve stort – det vil sige – altid
spise til Middag og lægge mere end en Gang i
min Ovn, og jeg er så nær Rom, at jeg
på et Døgn kan være dernede, så foretrækker
jeg at gå dernede – de yderlige Grunde derfor
men
gav jeg i hint Brev, og Gjentagelserne er altfor
trættende. især i disse Dage, da jeg er meget travlt
optaget af et Par Artikler til Winther H-s
Blad og har i hele Går skrevet til langt på
Nat. Det er ufattelig hvorfor Du ikke
endnu den 19de havde modtaget Hint Brev!
Det blev besørget efter alle Regler, forsynet
med Merker til ? Penning lagt i Brevkassen
lige ved. Til Værten i Hotel V. Kjøbh. skal jeg
skrive nogle Ord om Dit Brev, Du kan
begribe hvor bittert jeg har savnet det!
Mine Morgenbladsartikler, har jeg måttet selv
skrabe mig til hernede, atter Bryderie for
den skammelige Mangel på de tarveligste Hensyn
indfri mit løfte om at levere bidrag.
Digte skriver jeg ikke og afhandlinger
ligger ikke for mig. Jeg har imid-
lertid i længere tid beskæftiget mig lidt
med at skrive på en bog, som skal hede
«Fra Skien til Rom», og som handler
om mine oplevelser, omtrent i samme
stil, som fortalen til anden udgave
af «Catilina». Hvis du nu tror at
et eller andet lidet afsnit af dette
arbejde kunde passe for tidsskrif-
tet, så skal jeg gerne i sin tid med-
dele noget deraf.
Min tid er fremdeles meget knap
så jeg idag må indskrænke mig til
disse linjer.
Med vore bedste hilsener til
Dig og til Sars tegner jeg mig
din hengivne
Henrik Ibsen
Alle blad ropar det ut.
Det er kva eg lenge hev ottast –
Men moro er det ikkje. Det er
eit slag som me seint vinn yvi.
Ingenting å segje, ingenting å gjera.
Me hev for lenge vore knehöner
yvifor danskane på Grönland. Koss
var L.d. avtala i 1924? Uf nei – ikkje
eit ord meir – men sint er eg
det stend eg ved.
Reiste igår til byen for å höyre
ein Indiar tala um indisk kultur.
Moro å sjå og höyre han tala, men
noko nytt var det ikkje.
Bokken Lasson introduserte
og var sin god tolk.
"Indiens venner"
hadde stelt til desse tri kveldane.
Dei tvo fyrste var det um indisk
kunst og den indiske kvinna, som
han kalla Indias sjel. Dei fikk eg
ikkje höyre. Lite folk; auditorium 15
kunde teke 10 gonger so mange.
kom jeg så levende til at huske på,
hvorledes De allerede da, uagtet De-
res unge alder, og skønt kun en gæst,
en besøgende, dog forstod at samle fa-
miljens medlemmer i dette vanske-
lige hus med de mange viljer og det
ringe samhold. Det har været et ud-
slag af Deres evne til at skabe hjem
omkring Dem.-
Til Bjørnson skriver jeg ikke for
det første. Han har visst fuldt op at
ta´ vare på, og bør ikke forstyrres i si-
ne mange gøremål. Jeg fik jo også
sagt ham et slags tak ved afskeden, skønt
langt fra som jeg gerne vilde. Hvad
dette samvær med ham har været
for mig, kan De jo nok tænke Dem.-
Susanna og Sigurd er endnu i Kri-
stiania. De har for min skyld glædet
sig så hjertelig til besøget i Schwaz.
Nu har de fåt en udførlig beskrivel-
se deraf. Ikke mindre glad er Sigurd
over at han har gjort bekendtskab
med Bjørn. Trods mulige forskellig-
heder har de visst i synsmåder mangt
og meget tilfælles; fælles omgangskreds
har de nok også deroppe.-
De må endelig ikke lægge nogen
vægt på at dette berev er lidt usam-
menhængende og springende fra det
mig til nogen, og det er
derfor mit haab, at De
ikke vredes over, at jeg
kommer til Dem;
Hr Grieg.
Hvis det derfor
var Dem muligt at laane
mig 25 kr. var jeg Dem
særdeles taknemlig, og forhåb-
entlig vil jeg kunde
remitere Dem beløbet,
medens De er i Byen.
Budet kan medtage
Svar eller maaske De er
saa venlig at give besked
til Portieren.
Deres
Ærbødigste
Maxime P. Busch
sindsro, søvn og arbeidskraft igjen. Jeg ved
ikke selv enten det var sikkerheden paa at mit
andragende ikke kunde afslaaes eller det var
selve hjerteudgydelsen som virkede saa merke-
lig helbredende, saaat jeg nu befinder mig
saa vel (bortseet fra mindre tilbagefald) at
jeg næsten gaar med daarlig samvittighed for
mine breve til H. og A. Hvad der især har
kvikket mig op var min séance med Kirch-
ner igaar. Det var afsnittet om "induktio-
nen" som da var fore, det du ved som har
kostet mere end alt det andre tilsammen.
K. fandt det absolut klart og gjennemsigtigt,
- du ved hvordan det gik da jeg modtog sam-
me theon fra far, at jeg fandt alt absolut uklart
og uforstaaeligt. Dette glædede mig meget og
har git mig meget større sikkerhed i min
tro paa bogens fremtid. Jeg gjør nu det jeg
kan for at bogens "anden tredjedel" skal bli helt
færdig fra min haand før midten af september,
saa at trykningen kan fortsætte saa langt
Dresden den 13 Mai 1898
Høistærede Herr Grieg!
Min hjerteligste Tak for Deres venlige
Brev med de indlagte Penge, som var mig en stor
Hjælp i Nødens Time. Gud velsigne Dem derfor.
At De ikke synes om min Cello-Suite
gjør mig jo ondt, men Smagen er jo saa forskjellig
indom Kunstens Omraade. Imidlertid har tyske
Mestere udtalt sig svært gunstig om samme, som
f. Ex Professor Fr. Grützmacher. hvis Dom jeg i sin
Tid tillod mig at sende Dem. Desforuden er det
jo ikke de bedste af mine Arbeider, da jeg
aldeles ikke spiller Piano, men da De paa
mangel af Tid udtrykkelig udbad Dem kun et
af mine Arbeider til Prøvelse, saa sendte jeg dette.
Jeg havde før skrevet og takket for Deres
d/ Brev, men jeg ventede paa en Meddelelse fra
Berlin, som nu er indgaaet. Som tidligere
Elev af Høiskolen i Berlin indsendte jeg til
sammes Direktorium mine 2 første Operaer,
to Strygequartetter & Cello-Suiten, bad prøve
samme og venlig at give mig en Anbefaling, da
jeg nu, som jeg skrev dem, søger Norskt Statsstipendium.
Julen 1895. (Frknr. H. og G.)
Med jueleklokkens kimen ind
af barnets glade fest
der kaldes frem i hvert et sind
en ei så liden rest
af glæden, som den dengang var,
da man om træet sang
i uskyld og hos mor og far
var glad som fugl i vang.
Som barn til jul man ønsked sig
al verdens herlighed!
i tidens løb man syntes rig
ved venners kjærlighed; -
men klokkeklangen lyder ens
fra barn til alder grå;
dens stemme er en gammel vens, -
 - får hjertet til at slå.
Til ind i de første
dage i Mai kan
vi trygt give det.
Her er udsolgte hus - en
fabelagtig tilstrømning.
Som helhed er forestillingen
en aabenbarelse!
Kom kjære ven - du
og Nina - kom med
gaat humeur, saa skal
vi feire Eder begge
Onsdag, 23/11.
Kjære Tore!
Jeg fik Brev fra dig idag om at hjelpe til med
at faa Dr. T. ind i Norge. Samtidig fik jeg fra en
Jøde i Dresden Bøn om det samme. Imorgen
faar jeg fra en anden - hele Veien fremover.
Indser du ikke Uholdbarheten? Jeg har før gaat
hen og bedt for Dr. T. Det var forgjæves. Det var i
Tyskland. Her i Norge har jeg ikke saapas Navn
at jeg berger mig selv fra Avispøbelen engang.
Hvad skulde jeg paaberope mig om Dr. T.? At han
har brukt dig til at tegne - og absolut bare heftet dig
bort i din Kunst. Og gir jeg efter for ham kan alle
andre si at jeg gjorde det jo for Dr. T. - Kan du ikke
selv gaa til Konstad og bede for T. mundtlig og skriftlig?
Faa med dig Billedhugger Rasmusen og Maleren Svar-
stad. - Jeg sitter her syk og skriver paa Knæet,
været tilsengs 5 Dager. - Du skriver Dato i dit
Brev og det er godt. Men ikke Adr. og Numer.
Jeg skal sitte her og huske Adr. og Nr. for dere alle
fire paa fire forskjellige Steder i Verden. Saa maa
jeg rote frem gamle Brever for at finde Adr. Hver
eneste Gang burde Adr. skrives.
Jeg vilde gjerne gjort som du sier - fordi det er
du som sier det og ikke Spor for andet. Men tænk nu
paa om du ikke selv kan hjelpe Dr. T. Mig har jo
Bolsjevikrakket lammet. Hilsen Papa
liker alle Franskmanden.
Men en gaade faar
han jo vedbli at være
indtil videre. Sigrid
saa lykkelig, at Astrid og
jeg ogsaa er bare lykkelige.
Henrik Reimers og Dedekam
var brudesvende hos
byfogden; bruden havde
mest krampelatter.
Hjemme ved middagen viet
papa dem som den præst
og profet han er - og 
saa vakkert, som han
alene kan det. Johan
skrev med roser, han
sendte: Maa du opleve
den største lykke - den
at vokse mod lyset
sammen med den, du elsker.
Ja.
Hotel Phøenix den 12te Nov.
Msgr. Kjelstrup traf jeg iforgaars hos Henrichsens.
Fru Henrichsen vilde at børnenes undervisnig skulde 
foregaa som sedvanlig og saa bragte jeg altsaa Hans. Hun er beundrings-
værdig.
Med bedste hilsen og tak,
Deres hengivne
Sigrid Undset
begriber Du naturligviis øieblikkelig
at det gjælder Forlovelse. Det er
nemlig en af Dine Elever fra i Som-
mer, Frøken Jebsen, der allerede er
borte for alle de andre unge Herrer
her, det hun har skjænket sit Hjerte
til en meget brav Karl, en gammel
Skolekammerat af Dig; Lieutenant
Flood, Søn af Smeden paa Muren
mener jeg. Ja han veed hvad han
gjør, som det lader, thi hun er virke-
lig en sød Pige, og har dertil Mynten,
Hvilken ikke er at foragte i disse over-
flødige Tider. Ja, en god Læser forstaar
Meningen. - See disse være nu mine
største Nyheder; forøvrigt har jeg
just ikke mange af disse at berette.
Gamle General Holck, omtr. 80 Aar, døde
i Mandags efter langvarigt og smerte-
fuldt Sygeleie; Ferdinand Prohls unge
Kone har Qvalmer, hvilket hans gamle
Moder ei kan begribe hvad det har
paa sig, hun har nemlig aldrig selv
vidst af slige Narrestreger. Ja nu
troer jeg virkelig at jeg er færdig ved
at tilføie at sildefisket - Vaarsilden -
ikke er rigtig begyndt endnu, men
man haabe det bedste. - Dog vent
lidt. Vi har siden 3die Januar været
i Besiddelse af en Stuepige, der er
saa fortræffelig at hun vinder Mors
fuldkomne Tilfredshed. Hvad synes
Du vel? Ja, lader os sige med Tante
Kühle: "gid det vare ved"! Stop! stop!
nok en Nyhed! jeg har skrevet til Tante
og inviteret dem til Landaas i Sommer!
Og hermed Basta for iaften. Lev sødelig!