MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
havt sit vandte gode stel og piger
ne har sikkert stelt vel med ham.
Pigerne selv synes han ser bleg og
daarlig ud; men har ikke kundet
forklare sig grunden, saa De tror
ogsaa han har længtet. Han er
saa bedaarende deilig, rent til at
æde op, saa jeg glæder mig til
at dele sommeren med ham, så
han skal komme sig og slippe at
længes. Det er ækkelt at være i
byen, her er straalende solskin
og dræbende varmt. Haaber rig
tig at Dere har det samme deilige
varme veir for Eders danske gjæster.
Noget deiligere sted end Troldhougen
kan vel da neppe tænkes. Tante
Aases fotografier er fremdeles ikke
kommen fra Nerlien, skammeligt,
de var betalt ogsaa. Kan ikke Tonny
være saa inderlig sød og telefonere og høre
hvor der er bleven af dem, de var
11.2.98.
Takker forbindtligst for meddelelsen.
Kontingenten bedes godhedsfuldt betalt
så snart der bliver midler dertil, altså i
begyndelsen af næste kvartal. Kan ikke
bladet vente så længe bedes regningsbudet
henvist til mig, som da skal afgøre sagen.
Venskabeligst
Henrik Ibsen.
Saa tullede hun sig godt ind, tog regnkaaben over,
lukkede modig gadedøren op og begav sig ivei. 
Det gik godt en stund, hun slog parapluien op og tænkte,
det var da vel, hun var kommet afsted, veiret var jo
ikke meget bravt. Hun fordybede sig saa i sine tan-
ker, mismodige betragtninger, men som mødtes af en
lys tanke paa et menneske, som holdt paa at trænge
sig ind i hendes hjertes tungsind for der at bringe liv
og lys.
Men neppe var hun kommet ind i denne tankeverden
før vinden, ligesom misundende hende denne lille nydelse
forstyrrede al hendes ro. Først vrængte den parapluien
saa svingede den regnkaaben ret op i luften. Det var
som om en usynlig haand overfra holdende i regnkaaben
styrede hendes uregelmæssige bevægelser, medens hun
kjæmpede med vinden om parapluien.
Endelig fik hun denne saavidt sammenslaaet, at
hun den kunde bæres som en værkbrudden invalid.
Regnkaaben kom atter ned paa jorden, og nu gjaldt
det uden alle illusioner at stræve sig opad bakken.
Værre og værre blev det jo høiere hun kom op,
det sidste stykke oppe paa høiden ret imod vinden
var et helt arbeide. Men nu var hendes enlige
vakt, og det blev hende en nydelse at kjæmpe sig frem-
faaet flekktyfus - malariaen slog sig nemlig paa mine
asthmatiske lunger, saa jeg fik frygtelige "sting" - min
kone fik feber efter barselsengen, og vi hadde begge hver
vor doktor to gange daglig i længere tid ; - det var nogen
usedvanlige flinke doktorer, - men de brukte rene hestekurer.
Jeg blev stukket paa hundrede steder paa bryst og ryg med
en gloende jernsyl (af samme art som man i Norge bruker
til at svie brandornamenter i træ med (et benzin aparat), som
stadig glødet sylen); - det lugtede stegt menneskekjød lang
vei, - og saa blev jeg indsprøitet i blodaarerne med arsenik,
og blev der daglig taget blodprøver, - men alt dette var
intet mod det krumme rør, som bliv stukket næsten helt
ned i lungen og sprøitede en sykende olje ind, - saa jeg
næsten blev kvalt. Efter 14 dages forløb var jeg i god
bedring, saa kuren hjalp nok  - men da hændte der
noget, som gjorde, at jeg afbrøt kuren ; - doktoren brukte at
disinficere sit krumme ror i benzinflammen, og en dag
havde han glemt, at lade det ligge til afkjøling en
stund - og kjørte det glohedt ned i luftrøret, saa jeg blev
saa forbrændt i halsen, at jeg ikke kunde spise paa flere
dage. Dette var like efter fængselshistorien; - og lei af dise
eventyr rømte jeg fra Alger og doktoren og tog kone og barn
med paa en 50 milstur ind i ørkenen til en oase, hvor der
bare var arabere, - der havde vi det herligt under de høie
glindsende palmer, - hvor jorden var sort af skygge spættet
med hvidblaat og hvidrødt fra blomstrende mandeltrær og
andre blomsterbuske. Det er et uforglemmeligt syn at staa oppe
Kjøbenhavn, d.4/8 1875
Herr Komponist Edv. Grieg
Som Svar paa Deres andre
Forespørgsel angaaende
Herr Hornum anno Stilling
til denne Fallit antager
jeg ikke han vil faae
noget Tab af Betydenhed,
i det Wagner jo kun
har leiet Forlaget
som derfor maa udle-
veres Eieren, som
saa kan sælge det
om han lyster, min
Hensigt var kun hvis
Hr Hansen for Expl. bliver
Høistbydende, da at
unddrage ham det om
talte Heftes - 4 Sangen
Du nævner ikke mit forrige
Brev. Det kan ogsaa være det samme,
det er ikke mig du skal drøfte det
med. Men tænk selv paa mit Forslag.
Lag en Tegning hist og her som kan
bryte al den grønne Ensformigheten.
Jeg sier ikke den er kjedelig, og jeg sier
ikke at Versene er daarlige til sit Bruk,
det vet jeg ikke, men der er intet som faar
et Barn og en Læser til at rykke til!
Gutten i Baaten tar efter Pusten,
slik virker det pludselige Syn paa ham,
han mister den ene Aaren som flyter i
Vandet. Elgen svømmer ikke som en And,
den basker med Forbenene. Jeg saa du
hadde en Elg paa din Keramik, sæt den hit!
Forlaget hadde Ret i at Boken blir for dyr og
kanske for lite merkelig for den lille Barnelæser.
Tro paa mig, Tore, jeg har den min gode
Forstand. Jeg har ikke raadet dig galt før heller -
og enda mere godt kunde jeg ha hjulpet dig, hvis
du ikke stadig har undgaat mit Raad.
17. sept. 1921.
paa sig huspost. Hun er flink som sagt, kan husværen, endda hun har været kontordame 
bodd i pensionat og fyrstelige «messer»  ved svimlende industrielle foretagender
etc. – og vi vantrives gjensidig. Det er godt nok med unge piker i familier stilling 
–men naar de skiller sam rent i lit fra familien ellers! Hun vet hvem alle bankchefer
og direktører i dette land er skilt fra og gift med jeg vet ikke engang hvad de damerne 
jeg kjender her paa Lillehammer er født, hun har sike selskapskjoler og jeg har bare den du
go mig forlede jul og den er noksaa medtat nu – og forleden aften spurte hun mig om jeg vel
kjendte H.C. Andersens paa Horten. Grebet av en anelse som syntes mig selv vild spurte
jeg aaffer en Andersen! Jo, han boktrykkeren, som utgav Norsk Familieblad 
og hadde skrevet disse eventyrine! Men kjære, ikke fortel det til noen –.
Imorgen eftermiddag skal hun har fri, og da skal jeg ta mig fri fra romanen min 
og Mary Andersen og jeg skal drikke kaffe i massvis og strikke og Mary skal 
læse høit i Evald Tang Kristensen, som Dancke har skaffet mig sytten bind av – 
Mary har fundet og lagt merke ved en masse spøkelseshistorie, herregaardssagaer og reiseoptegnelser
fra hendes egen bygd og det er hende en svir at for læse dem op paa den avsindige
jyske dialekten. Vi tør ikke hengi os til slikt naar den nye er hjemme – jeg har
følelsen av at hun betragter mit bibliotek som en skrækindjagende og forvirrende
blanding av pedanteri og grovt usedelig raaskap.
Mange hilsener til Anker og dig selv
dig
Sigrid.
"Mysterier".
Helten i "Mysterier" er en Charlatan,
et patologisk Fænomen, holdt paa Grændsen af Geni
og Galskab, forfulgt gennem 516 Sider, aldrig tabt
af Syne. Hver Time af hans Dag er beskreven. Hr
Hamsun har i Tale og Skrift angrebet Karakter-
psykologien, hvorved han forstaar den Psykologi, der
kun beskæftiger sig med de groveste, de mest frem
trædende Karaktertræk hos Mennesket. Han fremstill
derfor Nagel som et splittet og delt Menneske, fuld
af Inkonsekvense, fuld af Modsigelser, den ene Stun
glad, opfyldt af nervøs Lykke over Solen, Mennesken
Havet, den anden Stund mørk, fuld af Lidelse, af
psykisk Pine. "Mysterier" er en Bog om Nuancern
i det menneskelige Sindsliv, en psykologisk Optrevling
af et Menneskes Tanker og Følelser gennem to Maa
neder. Der er tyve Personer i Bogen, men de
nitten er til kun forat kaste Belysning over Cha
1903.
19/12 Stelte jeg hele dagen
indendørs anl. Julen.
Don ligeledes om efterm.
20/12 Herlig rimfrost paa
trærne, men ogsaa herlig
sjøtaage. Jeg modtog søndags-
visit af Johan og hans svoger
Jacobsen, som har reist
saa vide det sidste aar, men
desuagtet er lige Jacobsensk
som før. Don gik motiontur, - 
til middag var vi paa Fridheim,
hvor vi havde med Jakob
Gløersens interiør af arbeidende
snedker, som Don honorerede
Kr. med. Kr. blev saa glad
som han alene kan bli det
over denslags, og Don glædede
sig over hans glæde.
jage tusser og gnomer
i krogene.
Ingeborg er vel snart frisk,
vi rejser begge til Munchen
for at sætte op Johanne,
som skal gaa der den 14.
Hjertelig hilsen til Dig
og hustru fra min hustru
og fra Din gamle ven
Bjørn Bjørnson
med stort Orchester (orgel
kan jeg derimod ikke præstere);
skal gjøre Alt for at Udførelsen
i alle Maader kan blive god.
Med Ønsket om at Du
fremtidig maa sende mere
og i Haabet om at Du og
Din hustru har det godt
forbliver jeg
Din hengivne
Otto Malling
Berlin 13/6.87
Kjære hr. Grieg
Min hjærteligste lykønskning ian-
ledning den 15de. Jeg havde helst
telegraferet, men da jeg var
bange for, at det måske ikke
kom frem på selve dagen, trode
jeg, et brev kanske var lige
velset.
Om Herzogenberg har jeg desværre
nokså sørgelige nyheder. I beg.
af april reiste han til Ita-
lien men vendte syg hjem. Det
var nok en Kombineret histo-
rie, væsentlig 
Ordet viste sig mere hårdnak-
ket end man fra begyndelsen
trode, han måtte gå tilsengs
og lå ubevægelig herved en
strand erholdt jeg mig tilstillet fra handlende i Kristiania den ene regning
efter den anden, om hvis existents og berettigelse jeg ikke havde den fjerneste
anelse, men i henseende til hvilke der ved nærmere undersøgelse ikke kunde
herske tvivl om, at jeg jo selv i sin tid (vinteren 1884-5) havde været den
rekvirerende. Mod al af mig tidligere iagttagen skik og orden, havde jeg - fuld-
kommen unødig - taget husholdningssager og lign. paa kredit og ligesaa
hurtig glemt hele sagen. Endog direkte laan viser det sig, at jeg i den sam-
me periode har optaget hos mig nærstaaende personer, hvis
hurtige
tilbagebetaling
havde været mig forholdsvis let, hvis jeg overhovedet selv bagefter havde erin-
dret factum. Som den mest oplysende prøve paa, hvad jeg under saadanne
tilstande var istand til, kan tjene følgende historie, hvis sandhed prof. Björn-
ström ved personlig henvendelse til kongen har bragt paa det rene. Jeg gik
nemlig en dag paa eftersommeren 1885 - sommeren nævnte aar tilbragte
jeg  ved Stockholm - op paa slottet og begjærede audients. Under
denne berettede jeg kongen, at jeg kom som udsending fra en hemmelig
kommitté af danske venstremænd, der nu fandt tilstanden i Danmark
moden for en revolution i skandinavisk retning, men som inden de tog
det endelige skridt til at fordrive den danske kongefamilie, vilde sikre sig
kong Oskars beredvillighed til, naar tiden var inde, af deres haand at mod-
tage den danske krone! Jeg, forhenværende medlem af et norsk høiremi-
nisterium, skulde have modtaget en saa delikat mission af danske venstre-
mænd, af hvilke jeg forøvrigt neppe kjender en eneste! Kongen selv, der ikke
havde nogen nøgle til forstaaelsen af min optræden, svarede, at han stod
i et saadant forhold til kong Kristian og hans hus, at han hverken kunde
have noget med slige forslag at gjøre eller engang overhovedet taale, at de frem-
førtes for ham. Han bad mig derfor med varme, at erindre min stilling
som hans forhenværende statsraad og ikke indlade mig paa ting, som kunde
Hansteensgd. 2 IV
21/12 1912.
Kjære Erik Lie.
Dine Romaner er en Veder-
kvægelse at læse for min
Generations Mennesker, enda
det er moderne Tanker og mo-
derne Mennesker Du brin-
ger os. Jeg vilde læse Boken
før jeg skrev og takkede. Din
og Huldas kom samtidigt,
og jeg læste hendes først, der-
for kommer jeg saa sent 
med min Tak for Glæden
Du har beredt mig.
Og saa faar Du ha en glad
svangre luftslotte, føler sig personlig
engageret i striden om den psycholo-
giskepolitiske berettigelse af dem.
Hvad der blandt andet har optaget
mig den sidste uge er et rent per-
sonligt spørgsmaal: skal jeg modtage
et – forøvrigt hidtil ikke fremsat! – tilbud
om at blive expeditionschef (d.e. hos
Eder «departementschef») i landbrugs-
ministeriet eller skal jeg – hvad jeg
ligeledes underhaanden har faaet angin
udsigt til – gaa ind igjen som pro-
fessor ved universitetet i mit gamle
fag? Helst vil jeg naturligvis det
sidste – men saavel i den ene som
i den anden retning gjør der sig visse
rivaliserende indflydelser gjældende,
og jeg vilde paa den anden side af per-
sonlige grunde nødig risikere at falde
mellem begge stole, hvad der ikke er
Kjøbenhavn
Klasensgade 11 Ø
9 - 4 - 93
Kjære Bjørnson! Jeg ligger på so-
fa med en opsvulmet fod, som jeg ved
egen skyld har fåt skamferet ude på
Lottenborg. Derfor kan jeg kun skrive
med blyant hvad jeg bér Dig undskylde.
For dit brev skal Du ha hjærtelige tak!
Desværre kan jeg ikke svare på det
som jeg vilde og kunde. For det første
fordi jeg ligger altså, og for det andet fordi
det vilde bli altfor vidtløftigt. Nej, fik
jeg snakke med Dig, så skulde Du høre!
Jeg kan næsten ikke tro at Du har
læst mine bedste og vigtigste ting de 3
bind af "Hellemyrsfolket", siden Du siger
at mine bøger mangler det bedste, det
som det andet (det jeg får med altså) "lever
af". Og har Du læst dem, må Du læse
dem om igjen, for at komme til en
noget modereret opfatning. Ellers er
det rigtigt, og godt hvad Du siger, og jeg
forstår dèn anke.
Hvad "Agnete" angår så "glipper" ikke
stykket på den store scene mellem
A. og juristen, ikke under opførelsen
Rom, den 13. marts 1884.
Herr bogholder Larsen!
I al hast tillader jeg mig
at anmode Dem om at der for
min regning må blive sendt et
indbundet exemplar af «Et duk-
kehjem» til Berlin under ved-
føjede adresse.
Bogen er hos herr Bernstein
bleven bestilt for prinsessen af
Wales og skal snarest muligt sen-
des til London, hvor stykket i
denne tid i engelsk bearbejdelse
spilles på Princess-teatret.
Med de bedste hilsener til
herr justitsråd Hegel og hans
familje tegner jeg mig
Deres særdeles forbundne
Henrik Ibsen.
28-12-08
Kjøbenhavn
Kjære Jappe! Tak for Dit 
Brev – Jeg havde sådan Lyst 
til at snakke længer med 
Dig – hvilket jeg ikke netop 
nu har Ro til – så sender 
jeg dig bare et par Ord –nu
– Ja forbi er nu for mig 
den Smerte og Glædesblandede 
Alkoholens Tid – noget eget
en underlig Verden er lukket 
for mig – Jeg skjønner ikke 
hvordan du holder det 
ud – så længe –
Jeg må vænne mig til 
Værelset – det har jo osså
Riddervold som min personlige fiende,
må jeg naturligvis af æreshensyn lade det
være.-
Du vilde bevise mig en overordent-
lig stor tjeneste, hvis Du kunde skaffe mig
NB! et exemplar af Fru Inger til Østeråd» og
vilde sende mig samme under korsbånd
i posten. Men lad dette af visse grunde hol-
des hemmeligt!
Den 20de Juli begynder skoleferierne
og da afrejser vi herfra for at tilbringe en
6 ugers tid i Gastein eller ved et andet ba-
dested i Tyrol; mine literære arbejder vil
ikke lide noget derved; jeg tager alle mine
apparater med, og touren er jo kun en
fornøjelsestur. Til næste år tænker jeg gan-
ske visst at komme hjem.- En hjertelig
hilsen til Dig og dine!
Venskabeligst
Henrik Ibsen.
Percy skriver om sin Lyksa-
lighed over Guitaren.
"Jeg har gjort sadanne glim-
rende ting paa guitaren;
ret virtuos, forstaar Du.
Naar man hører mig
klimpre paa instrumentet
saa faar man indtrykket
af en "herabgekommenen"
meget stor guitarist, som
har kunnet alting, men
af hvilket fare rytmen
og en vis flothed er
endnu tilbage"
Er han ikke vidunderlig?
Han skriver nu guitar-
stemmer til al sin Musik
Han skriver at han mener
at komme til Svinkløv
i midten af August. Han
skal begynde Tournéen i
ingen vanskeligheder. Men så er det
jo musiken; den må vel komponeres;
dog er vel dette punkt
ikke
nogen uover-
kommelig vanskelighed. Og hvis
du da ønsker at få styket opført her,
så skal jeg med største glæde være dig
til tjeneste i alt hvad jeg kan. Lad
mig bare vide det.-
Suzannah kommer nok nu snart
til at gøre alvor af sin længe påtænk-
te nye baderejse til Monsummano.
Sigurd følger med hende. Hvad tid,
er endnu ikke bestemt; men de stand-
ser i alt fald et par dage i København
og da vil den naturligvis opsøge dig.
Mange hilsener!
Din hengivne Henrik Ibsen.
kalde "den gamle Frants". Derfor er
jeg glad i dem, og derfor er du ogsaa
glad i dem. Tak skal du ha, for-
di du agerer Jordemoder ved
at bringe dem "udi Trykken"! Jeg
sender dem ganske snart. Honorar har
jeg ikke ventet, men "det bedste er godt
nok", du kan vide, jeg vilde blive
glad derved. - Paa Troldhaugen er
alt vel. Deiligt Veir for Maling.
Nævdal er en paalidelig Mand.
Lev vel! vær kjærlig hilset
fra Marie beggeto! og fra
Din
Frants
58 Harley St. Carvenditch Square
2 Mai 88.
Kjære høitærede Mester.
Med hjertelig Tak
for Deres venlige Linier,
glæder jeg mig til Udsigten
at see og tale med Dem.
Jeg vil uendelig gjerne
være tilstede i St Jamess
Hall paa Torsdag, for
at fryde mig og lære.
Paa Fredag reiser jeg
til Leeds for at synge
ved en Concert, som
153
fandt ut, at han må slutte med
rypejakten, orker ikke å følge hundene.
Skjøt en del harer de siste dagene.
Det er veldig vakkert deroppe - så
vid en himmel og et landskap
i altid skiftende former. Men vi 
kommer dit neppe mer - det er
så nervøst og utrygt innendørs; og 
veien dit er lang. - 
Herhjemme er det mildt og sol.
Bare jeg var mer brukelig i have og 
ved skrivebord - -
Japans angrep på Kina ryster
verden - en rystelse til! I Spania
går borgerkrigen sin langsomme gang -
utenfor den beslutter og ombeslutter
stormagtene sig, i villrede synes det.
I Norge stiger aksjer og priser, og alt
tyder på nye "gode" krigstider.
Arbeiderne pa verftet streiker -
redningsskøiten ligger forlatt og akkurat 
såvidt ikke ferdig. Arbeiderne forlanger
høiere lønn; Johan mener, verftet
ikke han bære det. Og han er
Hr. Redaktør.
Nationen navngir tre hæderlige Mænd
"m. fl." som Bladet fritar for at være
betalte Naziagenter i Norge. Da jeg skal
være den eneste av de "Tiltalte" som endog
forlanges sat under Opsikt, har vel Bladet
fundet mig saapas tvilsom at det maa regne
mig til de "m. fl."
Men jeg er ikke m. fl., Hr. Redaktør, jeg
er Knut Hamsun. Alle kan merke sig det.
Tyskland har aldrig bydd mig Betaling
for min Politik. Men jeg har et Navn i den
tyske Læseverden. Jeg blev engang bydd en
Goethepris paa 10 Tusen Mark. Jeg avslog
den "fordi jeg ikke vilde høste Fordel av at
være Tysklands ringe Ven i Norge." De gjentok
Gang paa Gang Tilbudet fra Frankfurt, og jeg fik
en Petisjon fra München om at motta Prisen,
- jeg avslog. Dokumenterne er her paa Nørholm.
De tre navngivne hæderlige Mænd vil
undskylde at jeg regner mig som den fjerde
iblandt dem.
Deres ærbødige
Knut Hamsun.
Nørholm, 24/9. 39.
Kristiania 22 Dec. 08
Kjære Dea!
Glædelig jul igjen! Nu er det 
du, som skal feire jul ved din egen arne 
og vel tænde juletræ for din egen unge 
- og husmorstyr har du vel havt 
og, saa du kjender det er jul! 
Ja, bless you - gid du maa faa 
en hyggelig jul. 
Jeg glæder mig saa til at besøge 
dig til vaaren - og til at drage frank 
og fri - "glad og let, men arm paa 
gods" som visen lyder - ud i verden
Bellevue den 25nde August
1876.
Kjæreste Vardo!
Hvorfor sætter jeg mig idag
egentlig hen forat skrive til Dig?
fordi jeg har noget at berette, der
kunde interessere Dig? nei langtfra;
men Du er saa meget i mine
Tanker, at jeg fik Lyst til at slaa
en liden Passiar af med Dig, kjære
Broder. Jeg kan slet ikke finde
mig i, at jeg nu ikke mere blot be-
høver at gaa til Byen forat faa se
og tale med Dig, vi har i den senere
Tid været forvænt med at have Dig
her bestandig, derfor maa jeg nu
tage min Tilflugt til Pen og Papir,
hvilket falder mig en hel Del mere
tungvindt end Dig, ved Du nok.
At Du var en Mester i at bringe
Dine Tanker og Stemninger paa
af nærliggende grunde ikke bede
min forlægger sende Dem den. Læs
den med velvilligt sind. I mangt
og meget kan De ikke være enig
med mig, det ved jeg nok; men
De vil ialfald af bogen se hvorledes
jeg opfatter visse forholde der ligger
Dem på hjerte.
Deres ærbødigst hengivne
Henrik Ibsen.
så ægte som vel mulig. Gangar,
springar og brudemarscher
med ægte musikalsk rosemaling
på. Jeg skal nu skrive ud
en ny kritisk "durchgesehene"
udgave og sende Deg så snart
som mulig så Du kan have
lidt morro i julen. De tager
seg ikke daarlig ud for piano
selv i den skikkelse de ere
nu. Kanske Du ved leilighed
medeler mig hvad Du synes
om dem.
Hils alle!
Din heng.
Johan Halvorsen
hadde meldt sig til undervisning. Men Vor Herre greier det
vel uten at alt gaar som vi helst vilde. Gud give bare
at han maa komme hjem igjen til vaaren, styrket til 
at fortsætte. Nu sier han at han vil bo i et fransk 
prestepensionat ned ved St. Luigi de Franchesi; der er
centralopvarmning og sol, og han vil bo mellem geistlige,
ikke i et pensionat blandt norske turister.
Men med mit kjendskap til Rom er jeg ikke henrykt
over strøket akkurat – nede paa flaten, midt i hjertet
av det gamle, deilige, men yderst usanitære Roma. Men
jeg kan nok forstaa at Pater Kjelstrup gjerne vil 
akkurat dit –. Han elsker jo netop dette ægte romerske 
Roma –. Naar jeg tænker paa Rom saa undres jeg og, om
jeg skulde faa lov til at reise ned og bli optat i Kirken 
der -!  Naar jeg altsaa sandsynligvis ikke kan bli optat 
av Pastor Kjelstrup i St. Torfinns kapel hos søstrene 
der, som jeg er blit svært glad i. Hollænderne har sine
Næsset 19de Nov. 12
Kjære Nina! Tak for Dit Brev igaar
Det var godt at høre fra Dig, vide Dig
foreløbig færdig med Din Turnè i god
Havn hos Röntgens. Der kommer Du da
til at feire den 24de og bedre kan Du
vel ikke faa det den Dag, end mellem Dine
og Edvards gamle Venner. Gid du i
dette nye Aar maa faa beholde det der
har Værd for Dig, Din gode Helbred,
Dit Fond af Kræfter, der endnu tillader
Dig at dyrke Dine Interesser. Mange gode 
Venner har Du ogsaa, der er glad ved at 
kunne Glæde Dig. Alt Dette er godt for os 
at tænke paa, mens Du vandrer vide om
Kjære Werenskiold. Jeg stræver
og strider og fryser mig rent 
ihjel i Kirken. Her er saa
baardt et Klima og mange
Gange har jeg ondt af mig selv
Saa skal der jo altid arbeides i
Feberspænding, for at der kan kom-
me noget godt ud af et Billed. Ial-
fald er det saa med mig. Jeg maa
spændes til det ydderste, saa først
gaar det. Ettermiddagsbilledet kunde
kanske blive færdigt, hvis jeg ellers
kan holde ud længer med aaben Dør.
Men jeg har ikke Lyst til bare
at faa det studiemæssigt sam
men. Det er saa deiligt et Mo-
tiv, at jeg har Lyst til at gjøre no-
get mer ud af det. Ingen har saa
ondt for Perspektiv som jeg, og saa har
jeg alligevel en Lidenskab for, at det 
skal blive absolut rigtigt. Jeg indbilder
mig, at Belysningen, som kommer gjen-
nem et synligt Vindu, maa ram-
me Vægge og Gulv paa en bestemt
Flæk, ikke ved Siden af den rette Flæk
og Stemning ligger for mig i Belys-
ninsopgaven. Ja, hils Sofie og lev
vel. Din hengivne Harriet Backer
1.
Indledning
§ 1.
Fru Caroline Sontum,
St. Olafs gade,
hjørnet af Pilestrædet
hersteds.
217.
mil til Borre kirkegaard for at lægge en krans paa
graven; men - "tidlig paa morra'n maatte det
være, for at Pettersen kunde faa kaffien sin, før
han skulde gaa i kjerka!" Da glemte hun alt
det leie, da, naarhun fortalte om vesle Tina,
selv om hun netop havde sagt, at hun var "saa
ussel, at heile kroppen staar i ei eineste skjælv!"
En dag stod det for alvor daarlig til derude.
"Ho Alesja" tog imod mig i butikken og sag-
de, at nu var det vist snart ude med Pettersen.
En hæs stemme forsøgte at raabe inde fra værk-
stedet - et smalt lidet værelse lige ved butikken,
"Nei, De maa inte gaa -" , hvorfor jeg uden vi-
dere gik ind, og der laa stakkels Pettersen paa
en voksdugssofa med masser af overbredsel og
saa meget ynkelig ud.
"Naa er 'e slut med mig - lungebetændels -
siger doktoren, - fryser, saa soffan hoppær - "
Men slut blev det dog ikke dengang heller; lun-
gebetændelse var det nok, men i meget mild grad;
og det varede ikke saa længe, inden manden
var paa benene igjen. Udover vaaren gjorde dok-