MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Næsset, 4/1 97, Morgen Kjære Edvard!
Glædelig Nytaar og Tak for det gamle! Nytaarsaften fik jeg saavidt sendt Dig en Hilsen
før jeg drog til Voss. Jeg reiste afsted med ½ 3 Toget Eftermiddagstoget og følte det som den
eneste Redning at komme afsted og væk fra Strev og Tanker. Marie er den, som skal have
Takken for, at jeg kom løs, thi hun drev af alle Kræfter paa, at jeg skulde reise. Kl. 7
omt. kom jeg til Voss og gik strax paa min Fod med Randsel paa Ryggen videre til
Tvinde (12 Kilometer). Det regnede tildels, men var dog noksaa G... i Veiret.
Paa den første Strækning var Markerne bar, med enkelte Fonner hist og her. Og gjennem
Furumoerne og langs sorte Vand med hvide Isstykker var der en forunderlig
i den vage Belysning. Saa gik jeg da solo med Solo (han var med) til Tvinde,
Pettersen med den største
Elskværdighed. Hele Underetagen var festlig oplyst og koselig varm. Der var kun
èn Pensionær, en ung stille Dame. Saa var det da Nytaarsaften med de
Stemninger, den bringer, og saa gik Tankerne viden om til alle Kjære med
Tak for gammelt og Ønsker for nyt. - Ved Aftensbordet sad Tjenerne med
og jeg blev overrasket ved pludselig at befinde mig vis-a-vis med tre
fine, vakkre Vossejenter. - Næste Dag var det noksaa brad Veir. Jeg glemte
at fortælle Dig, at der de to sidste Kilometer nærmest Tvinde var
et frykteligt Holkeføre. Det var farligt at gaa paa Kanten af
Veien, og jeg maatte holde mig efter Midten og Hestelorten. Om
Formiddagen havde jeg mig en Tur til Gaarden Leidal, hvor jeg af en Gam-
ling blev trakteret med herligt Vosseøl. Men om Aftenen blev der
Fest paa Tvinde! Pettersens inviterte sine bedste Naboer og lod Bud-
stikken gaa til Gamle og Unge fra Afdalen, Gjøstein, Hustveit,
Leidal og Hefte. Ogsaa Brita=Lars=Sjur (Sjur Helgeland) kom 
fra Mørkdalen (tilkaldt pr. Telefon). Der blev et Lag af første
Sort. Livligt og stemningsfuldt, uden ethvert Spor af Fyld eller
Raaskap. Alt fint og vakkert. Og en saadan Samling af fine
Skjønheder har jeg aldrig i mine Levedage seet. Den ene vakkrere
end den anden og alle i sine fineste Dragter med Farver og
Søljer og skinnende hvidt. Og Ungdommens Glæde og Ynde
over Alt. Sjur spilte saa klart og vakkert, at jeg aldrig
har hørt ham saaledes før og han holdt sig saa godt. Og
saa gik Springdandser og Halling og Vosserull over Tilje, -
lige til Kl. 3 om Natten, og da gik Gjæsterne ligesaa fin
og ædru som da de kom. Jeg kommer aldrig at glemme det 
Lag og alle de Øinene! Du kan nok forstaa, at
Labraaten 20/4 99
Hr. Magnus Hydle!
At jeg fik alt Tøiet herud
var nok min egen Skyld. Da
jeg hørte, at alt var sendt
til den 17de, blev jeg ræd,
og bad Steinsvik pr. Telefon
sende mig alt, saa jeg fik
ta ud det laante og gjemme
Resten. I en Avisexpedition
er det jo rent umuligt.
For Fremtiden faar jo
Kassereren, (som vi vel
kanske snarest maa
gi lidt Løn for Aaret) ta
Garderoben. Endnu er meget
ude, men naar alt kommer
nogle at samtale med måtte jeg have, og saa - blev det
med dyrene og blomsterne. En umaadelig stor og
styg skrubtudse fandt jeg ude paa tunet under en
sten; den kom frem, hvergang jeg havde siddet der
en liden stund, og var slet ikke bange; - det saa
endogsaa ud, som om den fandt et slags velbehag
i at lade sig berøre - først meget forsigtig og svagt
med en pund- paa hovedet, dernæst med hænderne;
jeg fandt den paa ingen maade modbydelig, som
næsten alle ellers gjør, men tænkte mig den som
"Dyndkongens datter": tudse om dagen, men vidun-
derlig skjøn om natten - - Det lille dyr gabede,
hvergang jeg slap en myre eller flue ned til den, -
men saa fik jeg skrupler ved at made den med
andre liv, og forsøgte da at tilfredsstille den med
brødsmuler; men dette tiltalte den ikke, - sad bare
stille og pustede og pustede og stirrede paa mig med
sine store, klare øine. - - Far sendte mig et
godt akvarelskrin, der blev mig til stor
glæde; - denne lille gren af en blad-
lyng er mit første kunstværk og ind-
vielsen af farverne - et stort ønske opfyldt!
med Dig
Du maa fortælle fru Grieg,
at Antonie er kommen sig
godt i sommer, og at hun
nu har det meget travlt
med sin søsters bryllup, der
skal holdes næste søndag
med den russiske søofficer.
A's anden russisk gifte søster
bor nu hos os, og hendes
mand studerer havdyr v/.
den biologiske station i Drøbak.
Mange hilsner til
Eder begge fra,
Din hengivne
Sigurd Hals
vidtløftig katekismus synes jeg ikke er saa underlig - det er underligere
at en verdensanskuelse har kunnet sammenfattes i en saapas kortfattet og
knusktørr bok som den katholske katekismus.
Husk paa - Kirken er ikke et apparat, men et levende legeme.
Alles liv angaar alle og hver har sin egen sjæl og dens problemer, likesom
cellerne i et legeme bygger op en helhet, og hver har sit eget liv og sit
stofskifte, alle fungerer sammen og er differentiert i grupper. Hvert
menneske maa ha sit eget personlige Gudsforhold og likevel ikke glemme,
det er en levende celle i et levende væv sammen med - kanske en litenn
negerpike som døende ber for hele Kirken og alle sjæle som i den er for¬
enet i Kristus med hende - og en amerikansk gangster hvis synd alle hans
medkristne paa en hemmelighetsfuld maate maa og kan sone for. Hvis De
forsoker at tænke Dem ind i dette mystiske samliv mellem alle levende
og dede - helgnerne i himmelen, fromme og ugudelige paa jorden, sjæler i
skjærsildens pine, og endda føler Dem draget til den katholske Kirke,
saa tror jeg De kommer til at opdage, om sensationstrang eller selvsug¬
gestion er med i spillet.
Og saa vil jeg haabe, jeg har kunnet hjelpe Dem en smule
med dette brev - men som sagt, de enkelte spørsmaal De føler trang til
at gjøre, vil en prest bedst kunne gi Dem svar paa, og De forpligter
Dem ikke til noget ved at spørre. Menoverfor Gud kanske ved ikke at
spørre - det kommer an paa hvor meget Han alt har latt Dem forstaa.
Med bedste hilsen
Deres
Sigrid Undset.
uden et Ord til mig. Heller ikke skulde
det været nævnt, når jeg ikke undertiden smertelig
blev mindet om at mine Sønners Opfatning
af disse Ting ikke stemmer med den jeg anser
for nobel og ret. Der vil håber jeg
komme en Tid, da I måske opfatter mig
og disse Anliggender anderledes end nu.
Om min Sending til Vinter Hjelm,
hvorom jeg indstændigt har bedet Dig give
mig Underretning – ikke et Ord. Når Du
kunde sætte Dig ind i hvor surt Arbeidet
nu falder mig mod før, at det jeg før
brugte en Dag til, tager mig nu næsten
en Uge, vilde Du forstå den pinende Uro
det volder mig, hverken at høre noget gjen-
nem Dig, ei heller se det averteret i "Dagbladet"
som jeg har Anledning til at læse. Det først-
sendte Manuscript, indeholdende Kritiken over
"Marie Grubbe" ser jeg er kommet frem, men en
langt betydeligere senere Sending, gjennem
Posten, har jeg forgjeves ventet et Tegn
meget af mig nu som før.
Jeg ønsker Dem alt, alt godt, og
jeg sender Dem min inderlige Hilsen, som jeg har sendt Dem mangen
inderlig Hilsen fra Verden derude. Vær lykkelig!
Deres hengivne
Knut Hamsun.
Vil Ex Libris trykke Boken i Tyskland?
Men det er jo ikke egentlig et Forlag. Gjerløff oplyste
jo at det bare et Slags Klubb. Altsaa det hele en
Spekulasjon i Tysklands Læsere
Jeg bad Dem ha et Øie paa hver Finger. Hvilken
Bankforbindelse har han? Tror De ikke Tiden bør
begrænses? Eller trykte Eksemplarer begrænses? Det er
en Urimelighet at det lille tysktalende Sveitz skal
dominere hele Tysklands Læseverden uten Indskrenang
Jeg maa si jeg har ikke stor Tillit til Ex Libris. Men det
har mere at si hvis De har Tillit. Sveitzerfrancen er
stærk Valutta, hvis De faar den trygt hit. hjem
Jeg beder Dem være forsiktig.
Naar det er et tysk Forlag som gaar sammen med Ex Libris, saa bortfalder
mange av mine Spørsmaal her ovenfor!
jeg følte mig 7 Aar yngre, nu er jeg
pludselig bleven 14 Aar ældre. Ballet
paa Festningen var vellykket; jeg havde
det ellers hedt i de Dage, da jeg foruden at
være Deltagertillige con amore tillige skul-
de være pligtmæssig Iagtager og Referent
Mengelssen er nemlig bortreist i denne Tid,
og jeg har lovet at sørge for Organet
i denne Tid imens. Her er nu saa flaut
i Byen, Storthinget og Studenterne er væk
og Luften er fyldt af Kjedsomhed, der er
meget skadelig for Sundheden. Helbreden
lider, Humeuret lider og Hjertet er fyldt
af en Længsel, der skriger: væk! væk!
Et Høifjeldsliv paa Sæteren eller et Bade
liv ved Nordsøens Kyst vilde nu være
den rette Medicin og bringe tilbage det
Liv, der forgjæves er at søge i den store
Ligkjælder som kaldes Departementets
Kontorer, hvor man hvert Øieblik snub
ler over et levende Cadaver og daglig mister
sin Livskraft. Flyv ud til Livet Du k saa
kan og Himlen velsigne Din Færd.
Hils Din Kone, og Din Broder, Forældre og Søstre
hils ogsaa hjemme hos mig, naar Du ser dem.
Din hengivne Fætter Frederik Konow
gjære af
ditte bukøle
- Jau so fann dei paa aa forære vær i Solei
da
væk. Solen
kom dar og eit anker
her
fram i bygda og folk tykte dat var
so ætande godt at der laut faa vete korleis dei hadde
fare aat med da. Ja lensman smagte da an og han skrytte
af da han so dei hine; og so kom dar ein fraa byn, og daa
han fekk smake da vilde han  sittop vete korleis
dei hadde laga dat. Jau han fek nuk vete dapaa slutten
han gav seg ikkje fyr og da han kom te byn lærde han alle
bryggemeistrarne den nye konstren aa brygge øl. Men eg ska
seie dokke at bukkurne kom i pris  i dei dage. Slagtaran-
ne i byn dei kunde for si sjæl inkje begripe kor da hadde
seg at bukkekjøte steig so i pris. Men so var dar ein brygge-
meistare
so
fann  ut at dat inkje var nødvendigt
aa have ein heile bukke ner i Gjilen han tok bare ut bukke-
skjind og so  ei kanne bukkeperle og hadde i øla og daa
vart  da like godt bukøl og folk var
like galne ette da  øle, som var laga paa den nye maa-
ten. Men opfindelsen, var no kommen paa Jølst fyst likevel
Jans med auge.
En underlig hændelse.
Der kan mangt underlig hænde og hvad som hændte
her nylig det ved nok folk intet om - saa hadde jeg ikke
seed det med mine egne øine skulde ingen fortalt mig
det. Det var nu han Jans som eiede du største gaarden
i bygden, han var en en øiet, rynket og styg gammel ungkar
men han var flittig i at fri til jenterne og alle bygdens vakreste
piger havde seet sig nødt til at give ham kurven; for han frid-
de ikke til andre end de vakreste den gamle rikingen. "Han
kunde no faat sig eit kvindfolkebraat han og naar han inkje
hadde vore so vansam paa da" meinte lægdekjærringen paa
Bergen 11/10 91.
Foranlediget af Deres Brev til Jo-
hanne skal jeg herved underette Dem
om, at jeg nu ikke forlanger mere end
20.000 Kr. for Helland; men dersom jeg
snart faar en solid og reel Kjøber,
lader jeg mig, som god Bergenser prutte.
Gaarden koster Kr. 20.000 men gaar
for?. - Vedkommende Liebholbere
kan altsaa gjøre mig et Bud, og der-
som dette ikke fjerner sig for meget
fra, hvad Gaarden "Koster", saa kanske
vi kunne blive enige. Vil Kjøberen
ikke have "Kyrehagen" med, kan jo ogsaa
denne fragaa i Salget.
Herom ikke Salg eller Leie kom-
mer istand snart, bliver Gaarden averteret
i engelse Blade udover Høsten og
Vinteren. Redaktør Diesen har over-
taget det fornødne og Vedkommende kan
henvende sig enten til han eller til
mig pr Aalesund, hvor jeg kommer
at bo fra 20de dsc. og hele Vinteren.
Venlig Hilsen fra os alle til Dem
og Gemal
Deres forb.
E. Lund
Til
Fru Brochmann
modtaget Aviserne og (paatog)
sig at besørge Sagen ordnet -
Det glæder os alle paa Fa
briken at see, at du og din
kjære lille Hustru vinder An-
erkjændelse. Forøvrigt maa
Du ikke tro, at vi lade være
at følge med Tiden - da
Zignale enten Intet siger
eller er i sleet Lune, har jeg
begyndt at holde Wochenblatt
hvor vi da faa høre no
get om vore Landsmænd.
og jeg har saaledes førend jeg
modtog de os sendte Aviser
Skib med Admiralen og over
600 Mand var fælt. Mon det
ikke var Dødsstødet?
Fru Oda Nielsen fra
Kjøbenhavn gjorde
nok
Lykke iforgaar
 paa Fahlstrøms
Theater som Fernanda i Fru
Gads daarlige Stykke "Gadens Børn".
Det var da især Sødarbergs Visen,
som slog an naturligvis. Jeg var der
ikke.
x Vigeland skal nu
modellere forhværende Statsmimister
Sten. V. er en urkraft og et herlig menneske-
x
16. .4.04
Sne og Regn. Brev fra Karen
Mortenson. Forhaabentlig bestemmer
det norske Samlag sig til udgive
Eddaoversættelsen. Det er afgjort, at
"Syn og Segn" fra Nytaar kun skal komme
to Ganpe Aarlig, og Bøger skal udgivers
fald med den ene; sangerfest og
sanger vrøvl blir nok hovedsagen.
Du store gud, med en musikfest
vilde jo en hel del folk, om de
overhovedet kom med, iallefald
blive trykket aldeles i baggrunden
og det vilde jo være jammershode.
Jeg er allerede så lei alt vrøvlet
til denne sangefest, at jeg helst
var udenfor det hele, og levede
jeg ikke under et så svært øko-
nomisk tryk, at jeg mangen gang
er fortvilelsen nær, så tog jeg
min afsted fra håndværkerfor-
eningen straks, for så var jeg kvit
det. Her skal leges Bekrenes
om igjen, og jeg synes selv ialle-
fald at jeg er for god til staffa-
ge til den rummel. Det var stu-
denterne med "Lorentz" i spidsen
som fik forpurret sangerfesten til
iår; de skal nemlig have 50 års
jubilæum, og derfor måtte det hele
– 2 –
hjerte mot hjerte; tilhøire 
tilvenstre
grublende anelsesfuldt over lysende kol-
ber, begge billeder indeholdende et moment visende mot fremtiden.
Av billederne kan kun «Historien» sies at være fær-
dig, dog er jeg ved at se billedet under festsalens særegne lysforhold
blit opmerksom paa forskjellige ting, som jeg vil ændre. En middelvei
mellem mit første utkast of dette billede mener jeg vil vil være det rette
Av de øvrige billeder er «Solen» og «Forskerne» helt
ufærdige, de mindre kun løse utkast.
Jeg mener, at frisen maa males i selve salen for at
faa linjer og farver til at danne et hele.
Med hensyn til «Solen» er anlægget her for tungt, den
maa være større og kraftigere, straalerne lettere i farven, likesom
ogsaa fjeldet maa ændres noget. «Forskerne» kan ved mer graa og vio-
lette farver bringes til at gaa mere over i salen. Likeledes tiltræn-
 ges studier til de enkelte personer; saaledes har jeg til moren endnu
ikke villet bruke model da jeg ikke har fundet en slik, som jeg vil
hun skal være, høi og sterk, streng, klok og moderlig.
Historien er malt helt i olie, men om det maatte øn-
skes, er jeg villig til at male i fresco.
De tidligere utkast var malt i kridtfarveteknik.
Kristiania 1 august 1911
leve af 1 Kr. om dagen, det gaar anx, naar hun deler
værelse og seng med en anden Kan hun bo for
5- 6 Kr. pr. md. hun lever paa smørbrød og kaffe
spiser Kanske en eller to gange i ugen middag
paa en af disse ydere elendige «dameKaféer»
hvor man spiser for 25-30 øre. Mange skikkelige
damer lever for 35-40 Kr. pr. md. Der er jo en
kjændsgjerning, at mange af disse daarligt
lønnede Kvinder skaffer sig penge paa anden
maade for exempel til Klæder, de fleste af dem
gaar klæde som damer. En fremmed dame som
Kommer til byen for at lære og siden søge, bør først
skaffe sig en anerkjendt lærer og siden den søge at faa
ham til skriftlig eller helst mundtlig, at anbefale
sig der hvor hun søger fort, det vilde jeg gjøre
Nu tror jeg har sagt alt hvad jeg ved om disse ting
og jeg tror det skal vere nogenlunde rigtig som
forholdene er her nu for tiden. Kan du tjene
dem noget vil det glædes mig meget -
Jeg haaber de har det rigtig
godt hvor de er, men alligevel
skulde det være gjildt at vide
dem hjemme igjen -
Kom til Karnevalet!
Venlige hilsener
fra deres
Ærbødige
Hulda Bergersen
de uafhængigste, en embedsmand kan
beklæde, og dette er en fordel som ikke
kan skattes højt nok. Kristiania vil
Du vistnok i flere henseender kom-
me til at savne; men kommunika-
tionsmidlerne forbedres jo stadigt,
og var det Dig muligt at indrette Dig
så at Du hver sommer kunde fore-
tage en udflugt til udlandet, da
vilde Du sikkerlig derfra hjembrin-
ge et fond af indtryk og erindrin-
ger, som mere end alt andet vilde
sætte Dig istad til at bære den en-
somhed, som jo hos os er uadskillelig
forbunden med opholdet på lan-
det. At der i denne betragtning ind-
blander sig en liden smule egoisme
fra vor side, vil Du ikke fortænke
os i; intet kunde være os kærere end
fra og til at se Dig hos os, og den
Magt, ikkesandt? Det er virkelig lykkedes
ham at holde det hemmeligt, til
det var et fait accompli; dog - da
Jøder veed alt, saa havde Rosenfeldt
imidlertid faaet Færten af at det
var igjære og det blev Anton
frygteligt fornærmet over og har
Herrn Dr. Julius Elias,
Matthäikirchstrasse 4. II.
Berlin.
Paris 1ste Juni 1882
Cité Retiro 9.
krologer. - Jeg tror begravelsen
vil grave meget gammelt venskab
frem! Han begraves fra Domkir-
kens sakristi. Det fik jeg da - 
trods indvendinger - udvirket. 
Din ven
Jens. 
8 dec. 1903.
Nei, det vilde være en offentlig uan-
stendighet å gi denne mann dikter-
gasje.
Arnulf Øverland har fornektet og
forhånet statens offentlige religion.
Han kan være Gudsfornekter så me-
get han vil i dette frie land og for-
kynne sin egen mening på vers eller
prosa alt det han lyster.
Det sommer sig dog ikke å gi stats-
belønning til den som håner og for-
nekter statens religion.
Arnulf Øverland har omtalt den
kristne tro på en måte som har for-
arget den kristne befolkning i dette
land.
En virkelig frisinnet mann respekte-
rer andres tanker og andres tro. Når
Øverland vekker forargelse ved blas-
femisk forfatterskap tyder det på at
han er fanatisk Gudsfornekter, som
mangler menneskelig forståelse, fri-
sinn og aktelse for det som for andre
er hellig.
Man kan som frisinnet kulturmen-
neske ikke trenge sig inn på anderle-
des tenkende med sin tro, sin vantro
eller sin overtro og vente statens ut-
merkelse for det.
Det skal være frihet til å tenke, tro
og tale her i landet, men staten bør
ikke utdele belønninger til den som
krenker andres tro.
Folk er med rette forbauset over at
religiøse mennesker som Fredrik Ramm
og Sigrid Undset krever at staten skal
sette Gudsfornekteren Øverland på høi-
alteret og dyrke ham som lyrikkens
guddom.
—s.
om "Hvidebaandshjemmets" aftenunder-
holdning og bedtt hende "overtale"
mig til at asistere med "mine
Elever". Men desværre har jeg ingen
"Elever" i den Forstand, at jeg disponerer
over nogen saadan uden videre. 
Jeg synes ogsaa det er lidt urimeligt
at vi fattige altid skal hjælpe
de rige til at faa Penge sammen.
Den forholdsvis
lille Sum - ikke
fuldt Kr. 1000, 00 -
maatte det jo være
en Fryd for de
rige Damer som
elsker dette sit arbeide, at skaffe
af sin Overflod. For der er Overflod
i Huse som Thorsø Herregud o.l.
det vilde være affektation at nægte
det. Et Par store Selskaber mindre
 dette Aar; og Summen var
indsparet. Mine Dansere er Folk
Kjære Anker!
Tak for Brevene med 
de udmærkede Nyheder –
Jeg synes det gaar svært 
godt. Jeg har nu 
Historien på Veggen 
i mit Friluftsatelier –
og jeg har Skitser af 
forskjellige Smaagutter 
der skal forat finde en
Dresden den 2 April 1898
Høistærede Herr Grieg!
For 14 Dage siden tillod jeg mig
i al Aerbødighed at skrive til Dem til Bergen
med Bøn om at faa Lov til at indsende nogle
af mine Compositioner til Dem til Prøvelse,
om de er værdige at kunne blive opført
ved Musikfesten i Sommer. Herr Großerer
Jacob Kröeplin skriver mig nu at De
for Tiden opholder Dem i Leipzig, imidler-
tid haaber jeg, at mit Brev er bleven Dem
eftersendt, omend jeg til Dato intet Svar
fra Dem har erholdt derpaa.
Idag tillader jeg mig nu at oversende
Dem Ouverture, Ballet Musik (norske National-
danse) og Mellemaktmusiken til min
Opera: Die Seemannsbraut som i Aaret
1894 gjentagende Gange blev opført ved
de Hertugl Hoftheater i Gotha & Coburg
og der gjorde stor Lykke. Hofkapellmester
Joseph Sucher i Berlin havde paa Hertugens
Befaling i Forveien prøvet mit Værk og en
Copi af ham høist fordelagtige Dom om
maa være færdigt til 15de, mener
Nemdi
8  11.03
Var igaar i Byen og dansede med
en Del Medlemmer af Bondeungdoms-
laget -12 Par - som har faat istand
et kort Lørdagsparti forat lære National-
danse. Gutterne betaler  Spillemanden
a. a. og Mikkel Mandt er Lærer. Jeg
er stolt over at være buden med
som den "12te Gjenta". Vi holdt paa
med Telemarksspringaren hele kvælden.
I Panserne prøvede vi en ny Maade
at danse Ringbrotet paa efter
Davidsons Bog. Dertil vil jeg nu
lære dem det prægtige færøiske
Fuglekvad. Islændingen Helgi
Waltyrson er med. Han gaar
paa Centralskolen og reiser til
Vaaren tilbage til Island for at
bak et så ubetydelig ydre; skjønt det
samme var tilfellet med den store
avdøde skibsreder Wilhelmsen. Det 
blir no så usundt i hud og farve
hos disse karene, som må spise sig 
gjennom så utallige middager i
mubeds medfør. Erik hadde nettop
vært med på to, og var synlig medtatt,
har heldigvis ikke treningen ennå, og
får den forhåpentlig ikke i den
nye posten i Fr. stad. Hvor godt
J. og jeg har det med våre ikke-
innbringende gjøremål!
16/5 Fikk dette vemodige billed
 av min gamle venn igår. Å,
alderdommens tragedie! Men enda
kan hans sinn gnistre muntert -
han skriver pussig til "den sataniske 
Nini" i anl. artikkelen i A. B. C,
Han, som har kjent mig siden 1913,
og nå ser mig avsløret!
Et langt brev til Johan fra
Hr Komponist E. Grieg!
Som mældt i mit Telegram har
jeg øieblikkelig rettet de to Udtryk,
som De har ønsket forandrede. Hvad
det først Angaar, da var det lige-
til en Dumhed af mig at bruge
det; da jeg
det, glemte jeg
i Øieblikket, at De var en af
Ansøgningens Undertegnere, og saaledes
kom det ind. Lykkeligvis var vort
Dokument endnu ikke trykt, saa
jeg kunde faa strøget "berønte"
og sat istedet "flere af". I Til-
fælde af, at Ansøgningen skulde
alt have været trykt, vilde
vi strax have foranstallet
mutters alene med
mine børn, saa
jeg er ikke mere
budbringer til
Albert Langen i
München. Nu
håber jeg, at den
spaadom om at
danse paa roser
skal gå i opfyl-
Jeg er aldeles maset i Hodet. Og saa dertil
alt Juristeriet. Jeg maatte jo opgi hvad du har
faat av mig til dit Bygg, noget som ikke skulde
vedkomme Skiftet, naar jeg har git dere alle likt
av Aksjerne (uten Victoria) og dem har du og Arild
faat likt i Kontanter og Policer. Og Smaajenterne
har faat sine 25 Aksjer og dertil sine Livspolicer.
Jeg han ikke mere. Jeg vil bare prøve et fordele
Resten litt samvittighetsfuldere under Skiftet, saa
ogsaa Victoria faar litt, for hun er ældst av alle dere
mine Børn, men hun er utenfor baade Aksjer og
Livspolicer. Jeg har saa meget vrangt at gaa
igjennem. Og Fru S. spør og graver. Hun vil ikke
godta min Forsikring at du vil overgi Gaarden til
Arild, for det er ikke nok for "Loven". Du vil nok
faa et Brev fra hende om at det er du som er ældst
og er Gardgut. Og slik er det hele Veien, jeg skal
pines i min 90 Aars Hjerne. Og vi har ikke Penger, jeg
har ingen. Jeg fik kjøpt to 25 Øres Frimerker av Brit
til mit Brev til dig igaar. Arild har heller ikke Frimerker,
men Arild er Gudskelov ved godt Mot.
Saa, nu faar dette ha en Ende.
Papa
Du er en mangfoldig Skrue, slaar du dig paa Levnetskildring ogsaa?
eller sørgelige slethed. Naar jeg kom hjem trist og
sørgmodig, jeg havde mange vanskeligheder i mit kald,
kom hun altid imod
mig
og vilde kysse rynkerne bort af min
pande. Det kunde hænde, at hendes munterhed trættede
mig med det samme, jeg vilde fortælle hende mine plager,
men da holdt hun for ørene og sang sine klare triller.
Det endte altid med, at jeg i forelskelse tog hende i
mine arme og lod mig opmuntre af hendes barnlige
kjærlighed.
Kanske var det bedst for os begge at hun døde,
mens vi endnu vare saa lykkelige."
"Er det længe siden hun døde"
"Det er 6 aar."
"De var da meget ungt gift."
"Ja min kone var forældreløs og jeg havde lidt penge,
saa jeg giftede mig som personel kapellan. Vi levede
meget ensomt midt inde i landet, sognepræsten var
enkemand og gammel."
Jenny havde stirret ind i ovnen, da hun nu løfte-
de hovedet og atter mødte hans øine, syntes hun 
at de vare ganske alene paa et øde sted. Ilden
var næsten gaaet ud og syntes lod værelset synes
uendeligt i dette mørke.
Hun reiste sig hurtig op som ganske forskrækket,