MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Men forøvrigt er jeg spendt paa
at erholde Deres meddelelser om
hans Neapelophold i 42 eller 43. Han
var jo den sommeren med Lehmann
og Lessøe, og saa er
det
vel i den sidstes
breve hjem, at Deres sporsands har
lugtet ham? Ak ja, hvad siger
ikke Welhaven:
«For den ægte farvesands,
som kan tyde blomstersproget,
vil en mangefarvet Krands
stundom synes mindre broget.»
Og der
er
noget i de par ungdomsdigte
af Thue som uvilkaarlig minder om
tilsvarende stemningsudtryk hos
Platen.
Apropos – det vers, jeg forrige gang
citerede af Wergeland, blev i farten
falsk gjengivet, og da De fandt det
vakkert, finder jeg at burde meddele
Dem det i korrekt form:
«Nu, da jeg blot har to Pægle Blod,
nu er jeg vakker, og nu er jeg god;
nu, da jeg blegner
Buster man gjør, og Portrætter man tegner».
Iaften Protestmøde i Anledning Historien
med den Gut i Stavanger, som ikke
fik skrive Landsmaalstil
Var oppe hos Nissens igaar.
Fru N. foreslog
nu
at ta mit Stykke
og indlevere det til Centraltheatret.
Faar se.
Idag fik jeg Brev fra Rigsdagsmand
Pattursson paa Kyrkjubø, Færøerne.
Han er nu paa Rigsdagen i Kjøbenhavn.
Han beder mig si ham "en norsk
arkitekt, fuldt ud paalidelig og dygtig
og ikke for dyr", som kunde tænkes
at forhandle med i Anledning
paatænkt Restauration af den 800
Aar gamle deilige "Bispestove" paa
Kyrkjubø, og muligens gjøre Udkast
til en Lagthingsbygning i oldnorsk
Stil i Thorshavn. Lagthinget har overdraget
P. at skaffe Plan og Overslag til en
saadan. Men dette er forlige Sager.
Jeg vil først snakke med Billed-
- Sjov? - Svendsen er nu kommet paa
Mælkekur og allerede i god Bedring, han
seer meget bedre ud og er ogsaa livligere
baade i Bevægelse og Tale. Men dette
anonyme Brev, hvor er det? - han
har til Danaidernes Kor siden Nytaar
faaet ca. 3000 Kroner fyldt i det
Naa derom kan vi jo tales ved naar
Du kommer i Septbr. -
Værsgo! her er Bidraget fra Thor Lange
til Ave Marie Stemningen- god Fornøielse,
og Tak paa Forhaand, ifald Du vil gjøre
os den Ære at udgive dette og kunne de
opus paa vort ringe Forlag.
Tofft og Grandjeuer som begge
sidder her og sludrer, beder mig
sende Dig mange Hilsner.
Din Hustru har det vel godt? - og
Du selv skal see at Gymnastikken her
skal nok slaa Bronkitten ihjel.
Paa godt Gjensyn og mange
Hilsener til Deg og Hustru.
Din hengivne Alfred. h II.
har Du jo nu hos Dig Dit, Kjæreste
i Verden, vort kjære lille Niskebarn,
saa Du har ikke Lov længere at læn-
ges efter Brev fra Dit gamle Hjem,
hvorvel jeg haaber det altid vil være
Dig kjærkomment naar det indløbes.
See det var nu en megen lang Ind-
ledning. Det faldt nu saa, og Du faaer
godhedsfuld at undskylde at den blev
saa vidtløftig. Altsaa nu, Tak - me-
gen Tak for Dit sidste kjære og med
megen Længsel ventede Brev. Jeg be-
høver vel ikke at sige Dig hvilken
Glæde det beredede os; den Dag var en
sand Festdag, og vi sende nu saavel
Dig som Nina vore hjertelige Lyk-
ønskninger i Anledning af den me-
gen Anerkjendelse I have modtaget.
Jeg kan meget godt forstaa Din Fryd
paa Concertaftenen, og ønskede kun
jeg havde været nærværende for at
kunne dele den. Ja det vilde unægte-
lighavd været min største Glæde, Kjø-
benhavn, hvor der dog vist havde væ-
ret Matineer, og vare meget spændte
paa Efterretningen om Udfaldet paa
Concerten. Dette var jo over al For-
ventning, og Du har vist al muelig
Grund til at være til freds, endskjøndt
den ei bragte noget Udbytte i pecuni-
Henseende. Den særdeles Roes Du
i alle Blade saavelsom den hædren-
de
som pianist her at forsvare og
deres klaverkonsert kjender
hver musiker her som sin
egen Beethoven, jeg vilde gaa
ivei med deres konsert med
samme varme som med mine
egne tre. - Men sikkerhed for
at ikke 3-4 maaneders ihærdigt
arbeide skulde gaa tabt vil
ha, og derfor gik jeg til Jules
Sachs. - En topmaalt jøde
mellem os sagt, en afskylig fisk! -
Han var svært veltalende og jeg
lod ham snakke løs og holdt
min mund lige til slut og jeg
forstod grant at fyren løi!
Han paastod uden videre at han,
enskjønt han havde modtaget
flere breve fra Dem, ogsaa i den
allersidste tid, intetsomhelst havde
hørt om mig, ikke en antydning
engang!? Han sagde endvidere, at
han helst vilde have en solist
Stockholm 12. mars 1921.
Karlsvikgatan 9 v.
Kjære Nini,
Tak for brevet dit imorges.  Jeg gik netop og tænkte 
paa at jeg skulde skrive til dig idag – Svarstad fortalte at du var 
svært daarlig, og jeg tenkte saa meget paa dig, også fordi du nu 
har mistet din far, jeg vet jo at han var svært meget for dig.  
Underligt maa det være naar slik et av fundamenterne fra ens barndoms 
og ungdomsliv blir rykket bort, og forfærdelig saart for dere alle søstrene 
at ha mistet ham.  For mig er der noget uhyggelig ved alle forandringer 
vet du – det er formodentlig derfor at Vorherre har plaseret mig nu i 2 aar 
i forhold hvor jeg hverken ser fast grund foran eller bak –.  Bare at 
være her hos Ragnhild og se hende halvveis indforlivet i et fremmed 
miljø, høre hende tale svensk overalt, undtagen netop til mig, 
synes jeg er underlig og litt fryselig –.
Gud vet om du faar dette brevet før du reiser til Kampe-
sæter, ellers blir det vel eftersendt.  Hadde jeg nu været hjemme saa kunde 
jeg kommet ned paa stationen og hilst paa dig i forbifarten ialfald.  
Men jeg ringer op Lillehaugen, naar jeg over paaske kommer indom Christi-
ania etpar dager – hvis jeg orker at være saa længe fra ungerne mine; 
jeg længes rædsomt efter Hansemand, naar jeg steller Ulla Marianne 
som er paa samme alderen.
Jeg bestemte saan en to tre at reise hitind.  Ragnhild 
er alene med ungen sin, mens manden er paa ferie i 3 uker og hun
om hans Smule Distraktion paa
hin hans Fødselsdag paa Stokke, da
Kitty Kielland og Harriet Backer skulde
komme paa Besøg og jeg efter mange
Dages ihærdigt arbeide endelig havde
faat banket ind i hans Hoved, at
det var hans Fødselsdag  og at han
Kl. 12 skulde ned og møde sine
Gjæster. Han kom da ogsaa ned og trium-
ferende over sin brilliante Hukom-
melse og Pligtopfyldenhed stiler han lige
paa dem, trykker deres Hænder og siger
"Goddag Goddag, Gratulerer! De sa
naturligvis mange Tak.
Men lægge en Kvittering i
en Væske! Nei tak, saa distrait er
han ikke!
- Det gaar fremad med Boka,
og han snakker nu stadig om
den Bibelfortolkning han vil ta
Kjære Dr Grieg
Fra Ebba og mig sendes
Dem herved de venligste
Hilsner og Lykønkning
til Deres Fødselsdag.
Jeg følger med spændt
Opmærksomhed Begiven-
hederne i Norge og haaber
at de maa udvikle sig
i Fred og til gamle Norges 
Lykke. Til Fru Nina
ogsaa at hun har faatt væk en masse nerveknuter og slikt, saa jeg skulde ha 
faat varig godt av denne kuren ogsaa. Jeg gaar lange turer hver kveld – om 
dagene er det næsten for varmt til at gaa nogen steder. Her er fremdeles roser 
over alle murer og vægger og gjerder, jordbær og moreller i massevis, og kornet 
begynder at gulne – rugen altsaa, alting staar saa yppig, men bønderne faar 
ingenting for kornet, saa stemningen er noksaa spændt hernede mellem 
landmandspartiet og socialdemokraterne.
Fugl er her ikke noget av nu længet undtagen tusen millioner spurver
og like mange svarttroster som skriker og skvattrer dag og nat. De sang 
saa yndig ivaares, men nu bare kjekjer og støier de som anden trost.
Og saa er her frygtelig med mygg fra alle dammene med stillestaaende vand.
De faar være saa snil at hilse fru Frøisland. Undres om hun
gjør alvor av sit forsæt og blir hjemme, selvom Helge reiser?
Og saa faar De leve saa vel og hilse alle i huset. Jeg længter
noksaa meget hjem nu. Mange hilsener
Deres hengivne
Sigrid Undset.
Det var leit med kammelliaen – men det nytter jo ikke at sørge – og 
sandt at si saa er der jo saa mange blomster hjemme saa det er snaut 
om plassen allikevel -.
For nogle Dage indtraf nu en svært rosende
Anbefaling, i officiell Form forsynet med Høiskolens
Segl og Professor Joachims Underskrift. Denne
tilligemed Deres Anbefaling, indsendte jeg da
strax til Kirkedepartementet i Christiania, til
hvilket jeg samtidig med Ansøgning sendte
Hofcapellmecher Suchers og Professor Grützmachers
Anbefaling af mine Compositioner. Hvis
ikke det er nok og hjælper, saa ved jeg ingen
Raad mer. -
Det jeg til Slutning ønsker Dem en
behagelig Sommer, siger jeg Dem endnu engang
min hjerteligst Tak og tegner
Med sand Høiagtelse
og taknemlig Ærbødighed
Sigw. Aspestrand
vi at sende dig det.
Her er deiligt for=
tiden. Jeg arbeider, og
glæder mig over, at
jeg kan det. Vi
taler ofte om Dig
og Edvard og gamle
dage; men vi taler
ogsaa om vort sidste
Gewanthausconcerterne har nu, som Du
vel kan tænke taget deres Begyndelse,
jeg har hørt en ung Dame
Fräulein Magnus, fra Stokholm paa
Piano, Du kan troe hun spiller udmærket
ligeledes har Violinspillerinden Friede,
optraadt for første Gang i 2den Abon-
nementsconcert. Sidste giver netop i Aften
med hendes Søster en Afskedsconcert i
Gewanthaus hvor hun spiller Beethoven
Violinconcert.
Du maae endelig skrive mig om Du
kommer til at reise til Kjøbenhavn,
hvis ikke da beret mig endelig hvad for
storartede Concerter, Soireer etc: Du denne
Vinter foranstalter hjemme i Bergen,
Du kan altids ved Leilighed lægge et
Par Linier med til mig naar Du skri-
ver til Din Broder. Ja til Paaske
maae jeg ogsaa pakke sammen og forføre
mig hjem, jeg har mange Gange Angst
at jeg kommer til at sovne ind der,
da der ikke gives Anledning til at
høre al den deilige tydske Musik.
Jeg har været hos Littson, men det
lader nok ikke til at han tænker
han hele tiden holdt øie med mig. Dette var mig
først fuldkommen uforklarligt, da jeg aldrig havde
seet ham før, og han overhovedet ikke hørte til
den alder og genre, som jeg indlader mig med.
Men saa erindrede jeg, at min lille sømand jo
havde siddet paa bænken ved siden af nogen, og jeg
tænkte mig da, at det var denne person, som havde
seet mig tale med sømanden, gjættet hensigten, og
at han nu ligeledes havde taget sporvognen fat for
at deltage
i
og høste udbytte af legen. Da dette naturlig-
vis var mig en streg i regningen, og jeg desuden
maatte formode, at ledsagelsen heller ikke var efter
den i virkeligheden noksaa troskyldige søguts sind,
benyttede jeg mig ved sidste holdested før vi naaede
Triangelen, af den heldige omstændighed, at jeg sad
lige ved kudskens dør, til at banke paa ruden til
ham og faa ham til at aabne denne dør for mig.
Vips var jeg da ude den vei. Da der samtidig gik
et par passagerer ud den bagre vei, haabede jeg, at
fyren paa platformen der bag kunde hindres et
øieblik fra at passe paa mig, og det viste sig da og-
saa at være tilfældet. Saa hurtig jeg kunde, løb
jeg hen til nærmeste gadehjørne til høire, men stand-
sede her er sekund for at se, om bøllen kjørte videre
med vognen. Pludselig standser imidlertid denne
paany, og af hopper min hr. urian. Han var altsaa
turde det ogsaa være paa sin plads at ind-
befatte en kort, sammentrengt biografi
af hr.Finck, som forfatter af den oprindelige
engelske udgave, og en fuldstændig fortegnelse
over hans andre værke.
Dette er det altsaa, som er aarsagen til
at jeg skriver til Dem. Jeg vilde nemlig
svært gjerne faa høre nogle ord fra Dem
og faa vide Deres ønsker og meninger om
denne sag. Jeg skriver samtidig til Hr.
MacDowell og ellers andre, hvem denne
sag vedrører. Jeg vil nemlig intet gjøre
uden rette vedkommende fulde bifald og
samtykke. Hr. Finck's brev var mig en stor
opmuntring, men De er alligevel den mand,
hvem denne sag angaar mere end nogen andre,
og derfor er det mig af allerstørste vig-
tighed at faa Deres oprigtige mening
uforbeholdent af vide. Jeg bøier mig
for Deres ønsker i alle maader. Hoved-
sagen for mig er, at bogen udkommer 
paa norsk i en værdig dragt, og det er 
mig mindre om at gjøre, hvem skal besørge 
dette gjort. Dog burde det maaske
Leipzig
Stockholm 24 oktober 1899
Kjære Honoria!
Du maa unde mig daglige bulle-
tiner paa brevkort. Det var en stor skuf-
felse for mig intet at høre i dag. Jeg
kunde jo regne ud at det ikke vilde bragt
nogen efterretninger end telegrammet,
men jeg vilde saa gjerne havt det alligevel.
Jeg længes bare hjem, for at kunne faa
Karl paa armen og gjøre hvad jeg kan,
enten det nu hjelper eller ikke. Jeg skynder
mig alt det jeg kan, i gaar havde jeg 96 sider
korrektur paa bordet. Naar maskinene
arbeider som nu saa vilde jeg jo nødig af-
bryde, alt vilde ta den firdobbelte tid
med Karls fødder, og om du bøier ordentlig
paa dem hver dag. Ligedan maa du skrive lidt om
merkelige begivenheder i Norge,
og Sverige
dødsfald, falliter
o.s.v., nu ser jeg ingen skandinaviske aviser
længer, i Berlin læste jeg dem daglig.
24/7 Jeg har strøget det sidste da jeg i gaar
har opdaget at Café Merkur er rigelig forsynet
med skandinaviske aviser.
Forøvrig maa du ikke vente for megen skriv-
ning af mig nu, jeg skriver alt det jeg kan
paa bogen. Nu heldigvis regnveir og lidt
kjøligere.
Du ved altsaa at min adresse er
Mozartstrasse II, IV.
Hilsen til alle
Din Vilhelm.
Xania 5/2 1901
Kjære Hr Edv Grieg
Jeg kan ikke
bli fortrolig med
at Bjørnson ikke
paa nogen Vis
skal være repre-
sentæret ved Bulls
Monumentets Af-
sløring. Oprindelig havde
han jo lovet
A. Gyllings pensionat
Kolby Kaas, Samsø 19/7 09
Kjære herr Collett Vogt!
Her er alt, jeg kan meddele Dem om Samsø - : 
Den er vist to mile lang og en mil bred, 
ligger nordvest for Sjælland – man kommer hid med 
tog fra Kjøbenhavn til Kallundborg og saa videre 
2 timer med Aarhusdamperen.
Her er en trefire pensionater eller badehoteller.
Frk Gyllings ligger lige ved anløbsstedet og stranden 
Prisen er 3 kr døgnet eller 85 om maanedem. Spisetiderne 
er forfærdelige – men De kunde kanske faa det ordnet 
saa De bodde paa kroen og spiste middag her.
Pensionærerne er mest yngre ægtepar og kommune-
lærerinder - som vist overalt i verden paa pensionater
viis til at blive temmelig
stadigt.
I Forventning om at høre
Deres endelige Bestemmelse og
den Sum i danske Penge som
skal remitteres forbliver jeg
Deres meget forbundne
Colin Archer
15.
størstedelen av hofetaten og stadens noblesse lig andre 
trækfugle var draget til syden efter den lange og strenge 
russiske vinter". - Han regner altid med souverænerne og 
de høieste kredse som publikum - den senere arbeider fører 
og socialist. - Av alt han så, tiltrak frem Peter den stores 
rytterstatue på kjæmpeblokken sig av finsk granit sig
mest hans beundring. Og at især det at det var en bondes
kløgt og opfindsomhet som hadde klart det som alle verdens 
ingeniører og arkitekter ikke hadde kunnet klare at bringe
blokken hel ut av fjeldet og få den fragtet med 500 hester.
Opholdet i Petersburg varte i 3 uker. 
Arbeide for kunstnerstipendier - Ny utenlandsreise.
Hjemkommen til Norge igjen tok B. fat på en at arbeide
for en stor re opgave i vort kunstliv, som ikke skal være
ham glemt. Dengang, i firtiårene, holdtes der storting bare
hvert tredje år. Og i 1842 kom han i livlig berøring med 
en hel del ledende stortingsmænd derigjennem at hans ung- 
doms bekjendt gårdbruker Fouchald, som var stortingsmand
fra Toten, bodde hos ham. B. skryter av at han omtrent
daglig omgikkes dem næsten alle sammen. Og idé-rik og
foretagsom som han var med utpræget sans for det øko-
nomiske gav han sig med liv og sjæl i lag med at agi- 
tere for at der skulde bli bevilget reisestipendier av
det gamle - Korn leverte et For-
slag ved denne Sag angaaende; Svaret
fra Cancelliet var: Forbliver ved
Sportul-Reglementet. -
Om Eftermiddagen prænumererte
jeg paa en Plads med Expressen -
25 rde 2 s. -
Besaae de 2 Vaisenhuuser i Byen;
det eene er et af de nyttigste og tillige
et af de mærkeligste i de Danske
Stater; mærkelig er det at see en
saadan Stiftelse grundes og vedligeholdes
af en privat Mand i levende live -
den rige og stolte Menneske Ven gaaer mens
han lever siælden længere end til Testamen-
tet, han overlader ikke sin Skat for han ikke
længere selv kan bruge den, Den Taknemme-
lighed, for hvis Velfærd han har grundet, beregnede
han ligesaalidt som sine Arvingers
Bebreydelser. - Hans Almisse er Ugegenge
og Testament - han saar men høster ikke,
og den der ikke saar for at høste, saar slet. -
arter sig saa, at vi ikke naar
ind til den inderlige For-
dybelse. Det gjælder Skatte-
love og Musik, vore dybeste
Følelser, ja hele vort indre
Liv. - Jeg kan vanskelig tæn-
ke mig, at et Menneske kan
faa saa meget givet, som jeg
har faaet i disse fire Uger
herinde. Jeg kan nærmest
kalde det en Fornyelse, en
Opvaagnen, og kunde fristes
til at stryge Søvnen af Øinene
og sige: "For en deilig Dag!"
Nu bærer det i overmorgen hjem-
over til det stille Næsset, som
vist ligger i fugtig Vaardis,
Birkeskoven ganske violet-
rød, efterhvert som det nærmer
sig mod Løvspret. Men jeg
har faaet saameget Niste i Skræp-
pen min, at jeg har nok at
Kittelsen, men det er ikke det, jeg synes
bare, at der skal være forskjel paa nær
og nærmest, og at der af og til er vel
megen sentimentalitet i den vennehjælp.
Undskyld, om Du synes, jeg er brutal.
Mig er det en stor glæde at sende de
25, om de kan være til hjælp, men jeg
har ikke kone og to børn. Jeg har solgt
et billede og skriver samtidig til Aal
i kunstforeningen, at han skal holde af
25 kroner til dig eller sende Dig dem.
Skulde der være noget forkjert med dette,
saa lad mig det vide, og Du skal da
faa pengene andetstedsfra sendt Dig. - 
Mon ikke Hegel skulde ville tage Kittel-
sen
alene
naar denne, ligeover for sandsynligheden
af slet ikke at faa det, lovede at anspæn-
de alle sine evner, han maatte engang
lade være ikke at gide. Jeg kan i fanta-
sien glæde mig over hans "Titta Graa", hun
er vist herlig. Om kunstnermødet havde
jeg allerede faaet store vredesudbrud fra
Garborg, derfor var det rart at høre Dig
det arbeide og de Kræfter, Du vil komme til at medlæg-
ge der; det skal inderlig glæde mig om Du kan opelske
Sansen for Musik i vor Kjære Fødeby; jeg under Ber-
gænserne saa godt at faa Dig, dersom de vil forstaa
og paaskjønne Dig, men jeg under Dig en større
Virkekreds end den, som kan Lydes Dig deroppe.-
Tusind Tak for Laanet af Møblene! de har gjort os
god Tjeneste netop den Tid, vi behøvede dem; nu
faar jeg jo fra Flyttetid blot et værelse, saa det passer
saa godt, at jeg de kan anskaffe netop hvad jeg
behøver; forhaabentlig har de ingen skade taget hos
os; det eneste, som jeg ved af vor blevet Lidt stygt,
er de to smaa Borde, som I formodentlig har lavt
i soveværelset, hvorfor jeg netop den Dag, modtog
Dit Brev, Vardo, havde sendt dem bort for at faa
dem overmalet; nu bliver vel desværre Malingen saa
fersk, at de neppe vil have godt af Dampskibsturen,
med dermed er intet at gjøre; det faar staa Din Prøve.
Jeg var nede hos Hals igaar og talte med ham; vi
var enig om, at for alle Eders Ting forresten vilde
Søreisen vore en udmærket kur, de trænges til en
grundig Luftelse, hvilken Hals nok ogsaa skaffer dem
i Gaardsrum førend han sender dem afsted;
han var elskværdig som altid, sagde, at hans Kone
89.
Frihed, fordi Menneskets oprinde-
lige Kraft til at beherske Natur-
driften og Verdsligheden derved
bliver gjenerhvervet. Med denne
og med Jonas Lie, han faar høre
ondt og stridt fra venner og bekjendte,
men han er urokkelig vis paa, hvor
han staar. Jeg synes nu, at Jægers
bog er storartet, den er strid, drøi
kost, ofte sogar modbydelig, men
den har dog i sig, omkring sig
eller bagom sig det virkelig liv.
Damer burde læse den, mandfolk
ved jeg ikke noget om, men kvinder
kan lære af den og langtfra
bare negativt, der er skjønheder i
den, og der er frihed i den. Alle
som holder paa Jæger maa jo gjøre
det med
3/VII Vidunderligt sommer-
veir. Men i aviserne
altid stærkere meldinger
om krigslyst i broderlandet.
Paa Sund er Riecks og Seip -
Hanna og jeg plukker roser
og har det stille og godt -
om aftenen var jeg hos
Ordings sammen med fruerne
Friis, Laading og Johan -
vi endte hos Borghild og
Gottfr. som sad med jordbær
og champagne til os paa
verandaen. Johan blev
hos mig en stund efter
endt selskab - han har
nu et tilbud fra Jensen
i Asker om at faa
kjøbt hans baadbyggeri
for 30.000, men finder
10. 12.03
Sneslabb og Holke. Mørkt og trist.
Brev igaar om at Anne Svarthugu
er død. Stakkars Anne! Saa har du
faat kvile endelig. Du var en tapper
Soldat det er vist: Det er ikke mange
som greier det du har gjort ude paa
din ensomme fattige Ø med en
ældgammel doven Mand og 15 Barn
som du har holdt Liv i med dit
Slid. Din Rigdom i Verden var dit
gode Humör. Uden det var du nok
ikke blit 45 aar heller. Det blir
underligt at komme til Savalen nu
naar Hytten din er tom. Du var jo ogsaa
mig en trofast Hjælper i alt lige fra
den förste Dag jeg var paa Kolbotnen. Og
tak og ære for det. Fred under jeg dig nu
saa inderlig, Farvel!
Jeg har Lyst til at ta min
Guddatter, Inga til mig og lære hende
op. Anne bad mig engang om det. Og
engang behøver at nævne det.
Ved et imødekommende Svar vilde De,
det kan jeg forsikre Dem, faa Krav paa
min oprigtigste Taknemmelighed !
Med mange Hilsener fra min Hustru og mig
til Dem og Deres Frue er jeg
Deres Ærbødige og hengivne
Henrik Hennings.
Kjøbenhavn K.d. 17/9 1898
Kjære Grieg!
følger et Aftryk
af Titlen og Omlaget til
"Hangtussa" som
er ferdig trygt Oplag.
Selvfølgelig har Du Ret
i at en Dyklus helst bør
være i et Hefts - og vi ere
naturligvis ogsaa strag be-
redts til at trykke denne
om, naar Du ønsker det.-
Efter adskillige Visitter er
det endelig lykkedes mig
fra svundne Dage. Skomager, bliv ved
Din Læst! Ja, saalænge der er Støv-
ler at sy. Men skulde det vise sig,
at alle Folk begyndte at sy sine
Støvler selv, saaat der alligevel skul-
de maatte standses med Haandværket, saa
- aa nei, for gammel, for gammel! Det
synes næsten, som om Skruen er løs
idag ogsaa. Men det maa komme
af af dette Høst-Vinterveir med
de mørke Dage, som gjør, at man
kommer at længes saa ud i Verden
for dog at leve lidt, mens man
lever, og ikke bare existere og intet
andet. Og nu sidder jeg oftest her paa
Kontoret - godt og varmt og hyggeligt, for
staar sig - fra Morgen til Aften, og
kommer saa hjem Kl. 7 - 8 aften, og
da lever jeg igrunden ikke andet, end de
faa Timer efter Aftensbordet, da jeg
nyder Diskens "Martin Chuzzlewit" paa
Engelsk. Men paa denne Maade gaar
Livet, og før man ved Ord af det,
er man en gammel Mand, og saa -.
Men - det er inkje værdt aa syrja -
det er bare saa underligt med den
Ting, at man ikke kan slaa sig rig-
tig til Ro med bare det at exi-
stere, man vil saa gjerne leve
lidt. Og det er jo ikke Rigdom
46.
af 8 August 1842. At denne Forordning betragtedes
som gjeldende, kan rigtignok forsvares ved at henreg-
ne den til Politilovgivningen, men hvorvidt dette
er rigtigt, kan vel være tvivlsomt, naar man læg-
ger Mærke til, at den sætter Tyvsstraf for dem, som
kjøbe med saadanne Personer, cfr Lovbogens 5-3-45. -
Præmisserne til Frdn 11 Septbr. 1739 forudsætte, at
Fr. 21 Marti 1685, hvis Bud den derhos gjentager, ikke
var ophævet ved Lovbogen. Denne Forordning, som
dog egentlig kun var givet for Danmark, men som
vel paa Grund af den almindelige Sætning den ud-
taler, maatte kunne anvendes i Norge, befalede, at
Ingen under Straf at lide paa sin Ære eller sættes
paa Bremerholm maatte forekaste Folk, som dreve
visse foragtede Haandteringer, dette deres Arbeide
og kunde derfor synes ophævet ved Lovbogens 6e Bogs
21e Cap.. -
Res. 14 Juni 1687 staaer maaskee ogsaa ved Magt.
De fleste af dets Bestemmelser ere optagne i Lov-
bogen; men selv de øvrige maatte kunne paaberaa-
bes som gjeldende Ret, hvilket bestyrkes ved Lov-
giverens egne Antydninger, der senere, navnlig
Kjære frk Harriet Backer
Hjertelig takk for den god-
het og de mange tjenester
De har vist mig. Jeg er
selv nesten flau over det.
Dennegang sender jeg blom-
sterne. En anden gang
August 1888
Kjære Garborg!
Jeg takker for oplysningerne 
men jeg kan ikke reise 
didop hvor je gjerne jeg vilde. 
Jeg er i den grad blottet 
for mynt at jeg ikke 
har nogen anelse om 
hvordan jeg skal kunne 
komme ned til min far 
der bor på Tjømø. Jeg 
håber foreløbig blot på at 
jeg træffer en kammerat