MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
135.
med frk. Mimi Rytterager, som jeg følte mig saa
imponeret af, at jeg frabad mig at følge med Maria til
deres hjem. Den unge frue og søsteren, fru dr. Thue, kom
af og til hos Maria; og jeg opnaaede derved at høre
deilig musik, da vi havde et leiet piano fra lageret ne-
denunder staaende til afbenyttelse oppe hos os. -
Familien Storm - jeg ved ikke rigtig, hvad stilling
de indtog - tiltalte mig ikke saa meget først; der var
noget eget forceret og affecteret over dem; de - især fru-
en, "tante Louise" - holdt vist frygtelig paa deres værdig-
hed og stræbte tilsyneladende kun efter at skjule sine
smaa og fattige kaar. Nu ved jeg næsten ingen sundere
og sandere karakter end Christine Siebkes! og hvor
hun forstaar at opdrage sine yndige børn - -
Hendes mors søster, frk. Christiansen, boede dengang
i gamle fru Siebkes gaard, no. 1 i Trondhjemsveien, og
havde pensionat og middagsgjæster, hvoriblandt Ma-
ria og jeg hørte en lang tid. "Tante Nicka," som
vi kaldte hende, var en af de sødeste ældre damer, jeg
nogensinde har truffet! og naar jeg, besøger jeg hen-
de fremdeles - i Pilestrædet, hvor hun nu bor med
sine pensionærer, mest gamle og svage damer, der ikke
1938
Ja, slik springer det nye året
inn i verden -.
hver eneste gang og jamrer forfærdelig. Naturligvis er det hardt for hende at skullde 
sitte stille paa et tog saa mange timer uten nogen at mase paa, men hun elsker 
at bytte operationsfælt-.
Hvordan har Anker det? Jeg ogsaa sat og blev indvendig rasende over 
Regines jormorvisdom og vaskekonegrusseligheter den dagen der ved lovver/Co? laaven - men skidt 
faen, hun har med mig fordypet sig i Mosses elendighet saa jeg krympet mig som
en makk med maur paa indvendig og nu er jeg vant til hende i den veien -. 
Men jeg liker hende saa litet efter dette sisste, for saa jeg er selv lei for det - 
for fanden, hun er blit snytt i livet og med al hendes Gudagtighet er hun ikke 
en som har taalt taalmodig at la sig lumpe. Har du nu set vennen 
Lobstein? Tænk dig han og gyvra i ovale guldrammer prendenterendes til hinanden 
saa gir nok dine tarmknuter efter!
Adjøs! Lev saa vel, og mange hilsener til the conqilering hero! 
Min søn Anders levet kun i hans triumfer en hel ukes tid. Nu har han læst 
en bok om hvalfangst - men den gjorde bare det indtryk paa ham, at han blev 
aldeles oprørt over, hvor grusomt det var: «Ja hvalfangstlaktier, mor, det vil du 
da vel aldrig eie?» spurte han mange ganger. «Og Svend Foyn da, som lissom skulde 
være gudelig!»
Du kan tro her er vakkert om dagen - men koldt om nætterne!
Hilsen,
din
Sigrid
med et overraskende godt Orkester.
Den gamle Tradition tro er det da
Agt at samle alt det bedste af Orkester
musikere og med en Del første Rangs Solister
indbyde til den vanlige Serie Concerter
Efterat du saa velvillig skaffede os
Dirigent staar der nu tilbage at faa
sikkret os Pathes Orkester for Vinteren
Det afhænger af at Eldorado - nu Bergens
Concerthal - kan sontinere. Derfor maatte
vi have Dirigent paa Haanden. Vi
har henvendt os ogsaa til Musikforeningen
som har en Del fortrinlige Kræfter, men
selv om disse svigter - hvad det lader til
efter det første mundtlige Svar - kan
der mønstres et over 50 Mands Orkester,
naar vi bare faar beholde Pathe
som stiller sig overordentlig velvillig og
gjør Alt forat vor Plan kan lykkes.
Kritikerne raser og svinger lystig Riset
over Kotteriet som vover at optræde
konkurerende mod Musikforeningen
Nu er Begeistringen for denne saa stor
at Blæren snart maa briste. Selv Orchester
foreningen synes at tage Parti for den -
jeg tror at Herr John paa dette Punkt
stund. Herren vil fylde
Deres hjertetæger med en uanet
og ud ifra dette Liv vil der
fremgaa endnu herligere og
skjønnere toner end nogen-
Med megen høiagtelse
23/1 05T. B. Barratt 
Sofies Plads 2
Kr.ania
Kjære ven Grieg
Tak for dit brev. Ser du Svendsen
er symphoniker ikke opera mand. Han vil
nødig være ved operaen. Se bare han smäleri ved
det klg theater, til bare hvordan den nu er, bare
fordi ham ikke har gidet slaa i bordet.
Saa ofte har han sagt det til mig. Gid jeg ikke
var ved et theater! Desuden vi har ingen gage
at byde Svendsen! Vi disponerer over 4000 kr
til den post. Husk vi sidder uden støtte
fra noget hald! Ja hid skulde Svendsen
som musikforeningens dirigent, det skulde
de koste de som vil musik. Du skulde
læst hvad Morgembladet har havet at
skrive om mig i anledning de par ord om
operaen! Du burde for sagens skyld skrive
nogle ord om det spørgsmaal! Eller tillader
du, at jeg - i sin tid - benyttes nogle af dine
vendinger for din regning, naar her skal
staa strid?! Det jeg skrev var bare et nøgternt -
med vilje haldt nøgternt - opgjør om alle disse
ting. Jeg vilde have med tal og tørre beviser
tale til folks forstand.
ingen Plet, den er ganske ren? Jeg kan heller
ikke se, at der nogensinde har været en Plet
paa den. Tog De fejl, Lulli?
Hvor De er herligt dristig forresten, som
sender et Brev til mig i Byens Post. Hvis nu
bare De vilde bede mig om noget til Gengæld!
Herregud, hvor jeg vilde gøre det med Tak!
Jeg er ikke istand til at slippe Fore-
stillingen om, at hvis De pludselig blev styg
paa en eller anden Maade, om De for Eksempel
blev koparret, saa vilde jeg blive voldsomt lykke-
lig. Saa vilde jeg komme igen til Kristianssund
og bede Dem saa inderlig om at blive min, og
kanske De kunde gøre det da. Jeg ved ikke, men
jeg haaber det. Og hvis De vilde blive min da,
saa skulde jeg gøre Vej i Verden! Jeg har ingen
Tvivl om det; jeg skulde nok faa Fanen til at
knittre. Og jeg vilde tage Dem paa Armen og bære
Dem saa højt, og De behøved blot at se paa mig
med Deres dejlige Øjne, forat gøre mig stærk. Ja,
men selv om De var blind endog, saa var det
dog Dem alligevel, og jeg vilde føle det lige godt.
De kan neppe forstaa hvor
meget jeg har lidt i disse sidste
maaneder. Det har været som
en ustandselig nattemare
for mig min sygdom og mine
vanskelig tider, og dersom det
kunde lykkedes mig at faa
betalt dette beløb saa kunde
jeg atter føle mig som fra mand
og aande lettere. Dersom det
ikke lykkes mig saa mener det
at jeg vil miste min post,
vanære, og en end værre
skjæbne som jeg ikke engang
tør tænke paa. Dersom De
kunde assistere mig saa tror
jeg De aldrig vilde angre paa
det, og for mig mener det mere end
jeg nogensinde i ord kunde
udtrykke. De vil aldrig kunde
forstaa hvad det mener for mig.
I alle tilfælde haaber jeg De vil
respektere min fortrolighed thi jeg
vilde hellre at det wæste skulde
hænde end at min stakkels moder
og brioder skulde faa vide hvorledes
jeg er situeret. Jeg skal kun bede
til Gud at De vil tro paa mig
lig staat for min Erindring, no-
get som et sammendrømt Musik-
og Maleristykke - af to Kunstnere,
jeg holdt meget af og har tænkt,
jeg engang nok ogsaa skulde faa
talt og levet mere med. Min
Hustru, som ikke er mindre glad
- og stolt af jer - end jeg, ber mig
hilse Eder begge to paa det varmeste.
Det var et af vore Ønsker, om Forhol-
dene kunde stille sig saa, at vi kunde
komme til at leve og Omgaaes
sammen med jer, - og, kom I
nog engang til Paris... Dine
Sange gaar da oppe hos os om
skal derfor faa lov at fortælle Dem
dette billledes historie, skjøndt De
er mig helt fremmed og derfor kanske
vil synes, at jeg bliver for intim og
paatrængende - men det er ikke for at
indlede noget bekjendtskab, jeg skriver
dette. De skal være tryg for noget "paahæng"
af mig senere.
Men det er saa skjelden et fremmed
menneske, saa abbenlyst giver en
sin anerkjendelse som De overfor
mis - at jeg tror, jeg tør tillade mid
at fortælle om dette billede - især da De
synes at have havt særlig interesse af dets
mystik. Det er jo ikke mit dygtigste
billede rent malerisk seet - men kunst
ligger ofte udenfor de rent maleriske begre-
ber; - det er mystikken - kunstkjenderen
føler det instinktsmæssig, naar han staar
over for det uden at kunne angive de
maleriske midler - eller hvori mystikken ligger
Der forlyder intet om, når disse epokegjørende sam-
taler for norsk kunsts succes i Frankrike fandt sted,
heller ikke om det var tanken at ophænge 30 billeder
av Balke i Louvre eller andensteds i den kongelige
domæne. Derimot heter det: "Da imidlertid Intet i
denne Verden er bestandigt, således skulde også dette
lyse Fremtidshåb af mig utilregnelige Grunde formør- 
kes i den Grad, at jeg efter et toårigt Ophold i Paris fandt
det tilraadeligst at forlade Staden. Sagen var nemlig
den at politiske Kjevlerier mellem Kongemagten der re-
præsenteredes af Guizot, og Oppositionens
hvis
talentfulde
Forkjæmper Thiers dengang var, mere og mere gjennem- 
fyldte landet i fuldstændig Retning av Revolution. Under 
sådanne Anstændigheder Forholde trives aldrig Kunsten og 
endnu mindre den fredelige Kunstelsker som Kongen i Grun-
den var, og jeg indsaae derfor at han måtte ombytte sin
Lidenskab for det skjønne og kunstneriske med en aktivere
Deltagen i de politiske Kampe som i Nationalforsam-
lingen og Pressen daglig udkjæmpedes. Historien viser 
at Kongen og hans Ministeriums ubetænksomme og altfor
vidt drevne Modstand mod de Reformer som Oppositionen
sogte at drive igjennem, et Par Måneders tid efter min Afreise
Efter at Fru W ved sin Bortgang anbefalede mig paa en 
lidt tør Maade at søge "Religionens Trøst", mod mit Mismod 
De ved jo, paa mig virker Deres Nærværelse alt
oplivende; selv om jeg vi ikke bringer den bedste Stemning
dertil ere vore Samtaler aldrig spildte – men Deres sidste
Ord var for vægtigt, til at gives og modtages saa flygtigt.
Jeg fik ikke sagt Dem, at efter mine Tanker kan
det ene Menneske ikke give det andet dette Raad
denne Anvisning, fordi det ikke kan blive andet end en  
Anvisning. Det er dog vort saareste Punkt, noget
som Enhver til Overflod s og dog ikke nok, siger sig selv
at han mangler, at vi alle mangle. Thi 
seet fra Guds Høide, er den Forrang det ene
Menneske tillægger sig fremfor andre, saa ringe
saa usigelig ringe! omtrent at ligne med
Fattiglemmernes Veddekamp med visse smaa 
vingeløse Insekter – 2–3 høist 10 Tommer, det  
ene Insekt fremfor det andet! Jeg tror ikke paa
nogen Klarhed her paa Jorden. Jeg tror kun
For de få gange «Et dukkehjem» har
været opført af Dem ønsker jeg ikke
at modtage noget honorar.
Jeg ved ikke om dette brev end-
nu træffer Dem i Malmö, men jeg
håber at det dog i hvert fald kommer
Dem i hænde.
Med de venskabeligste hilsener
tegner jeg mig
Deres hengivne og forbundne
Henrik Ibsen.
Men det kan også sies sånn, at
sæden, som gror og Homstin i
Italia og Tyskland, den er gjennom
mange årtier sådd av samtlige
stormakters elendige politikk.
Jonfrid er reist hjem til
Frankrike, for å tjene verneplikt 
i to hele år. Som han grudde og
sørget over spilt tid. Og som
han elsker Norge.
Pelle har fått inn et pent 
billed fra Somay, ,Frandal, på
høstutstillingen. Det er tredje gang -
måtte det gå frem og frem for henne!
Jeg har pånytt ligget med
opbluss av forkjølelse og feber - 
og tålmodigheten minker. Felt
ikke å kunne arbeide. 3 måneder
siden nå!
Johan er med Heibergese
på harejakt i Skåben
kommen til samme resultat for mit eget ved-
kommende og selvfølgelig af samme grunde,
som De anfører. At loven ikke var grund-
lovstridig, har for mig altid staaet klart; men
i høi grad "nærgaaende" er den naturligvis, og
den tilhører overhovedet det slags love, som blot
kan tænkes at komme istand under stridstilstan-
de. At kongen derfor overlod storthinget den
udelte ansvarlighed for dens emanation, kunde
jeg altsaa nok finde mig i; men hvad jeg
anser ligesaa umuligt som Dem, er Stangs
anvisning paa at bruge domstolene som op-
mænd i dette politiske spørgsmaal. Det maa
undgaaes og kan
nu
kun undgaaes gjennem
lovens sanktion. Desværre er kongen bleven
i høi grad paavirket af Stang i modsat retning.
Efter statsraadet igaar udtalte jeg ligefrem Deres
og min mening i sagen for itide at forberede
ham. Men han studsede overordentlig, og søgte
ved en længere diskussion at paavise det ska-
delige i en sanktion. Imidlertid er jeg vis
paa, at han giver efter, især hvis sanktionen
kunde bruges som et forhandlingsmiddel
ligeoverfor de mere moderate dele af venstre.
I jernbanesagen ser jeg fremdeles ingen
betydelig vanskelighed. Men ogsaa den burde
strengere og lettere læsning; det gaar
tungt med første slags; kræfterne er
ikke store. Af sidste sort har jeg
forøieblikket fat i Jonas Lie's Familien
paa Gilje, som morer mig meget.
Til en afvikling holdt jeg paa for-
leden dag at tapetsere et værelse, og
skal i næste uge tage fat paa taget,
- naturligvis med behørig hjælp af
drenge og piger.
Ja nu har jeg rablet ned dette
indholdsløse brev. - desværre et por-
trait af mig selv; - men du faar
tage mig som jeg er, - om du vil
tage mig. Lev vel.
Din ven
Budtz
gjøre baade ham og mig skam. Det hele optrin, der ad veie, som jeg
ikke kjender, er bleven adskillig bekjendt herinde, var derimod allerede
en uge efter saa fuldkommen forsvundet af min egen erindring,
at jeg, da jeg paa overfarten fra Malmö til Stralsund traf sammen
med kronprindsen og af denne mindedes om, at jeg for otte dage
siden havde været oppe hos kongen, meget vel husker, at jeg forgjæves
brød mit hoved med, hvad jeg egentlig havde havt hos kongen at
gjøre. - Det er kun lidet behageligt paa denne maade selv at
maatte levere bidrag til sin karakteristik under den sidst forløbne
aarrække; men de meddelte træk indeholder dog tillige forklaringen
paa, hvad der baade for mig selv og andre har været ubegribeligt i
de historier, der udspredtes. Paa den anden side maa jeg faa lov
til, Herr Professor, at gjenkalde i Deres erindring, at Kristiania poli-
timester saavel for Getz som jo ogsaa for Dem erklærede, at "han ikke
kunde vide, hvad der vilde resultere af en undersøgelse", samt at politi-
kammeret paa min udtrykkelige begjæring om en saadan, afgav det
officielle svar, at "det ikke fandt anledning til at træffe nogen forføining
i henseende til den omskrevne sag". Sammenholdes denne mangel
paa haandgribelige fakta med min hele tilstand overhovedet, turde jeg
vel have ret til den formodning, at den af mig begjærede under-
søgelse i værste fald vilde have mundet ud i oplysninger, der tillod
en ganske anden opfatning end den skraasikkert fordømmende.
Af lægeerklæringen fremgaar, at den kurbehandling, jeg nu
gjennemgaar, lover fuld helbredelse; selvfølgelig vil den medfødte
epileptiske disposition vedblive at bestaa, men dens yttringer kunne ved
hensigtsmæssig medicin og diæt bringes tilbage til det uskadelige
niveau, hvorpaa de befandt sig, inden deres tiltagende styrke berøvede
25/XII Blaa himmel og bar-
frost - ÷ 5°. 75
mennesker her til 
middag 4. - Mange sort-
klædte iaar. - Juletræ og
barnejubel.
26/XII ÷ 10° om morgenen,
men ingen sne.
Alex, Don, Johan og jeg
paa harejagt paa Bratøen -
Alex skadskjød haren. 
Kai prøved isen og plumped
i ved Sorgenfri. - Riecks
her til middag. 27 ?
28/XII Skøiteis, som Kai
og Sigrid gik paa. -
40 aars bryllupsdag paa
Lundestad, som mama,
papa, Astr. og siden Don
og jeg ibnkom. Don
været saa frisk som aldrig
før ved lignende leiligheder.
Hun synes naturligvis
at gutten er yndig, og er
storartet fornøiet over, at
hun har mere end melk
nok til ham!!
Det var ikke forglemelse
af mig, at Du aldrig fik
greie paa hvor meget fru
Ellen skulde have, men
det var hende der aldrig
kunde fatte bestemelse.
Idag om 14 dage reiser
Antonie og jeg paa landet.
Vi har leiet pa en gaard
i nærheden af Hougsund
Station, hvor vi faar det,
- Uendelig stille arbeidsdag.
Løland skal til Byen i aften.
Maaneskinstur til Holmenkollen.
Ak, vogt dig, min uskyldige varamann,
Maaneskin er en farlig deilig affære!
Hvor jeg savner min velsignede,
lange Gut disse dagene! Han er det
store lys.  Aldrig har han endnu
voldt mig en Times Sorg. Lad mig banke i Bordet.
- Det er så mange slags
stilhet. Stilhet her i huset er 
ikke altid det samme som ro
Tvertimot. Ofte forstyrrer den og
gir angst og uro, så jeg lite
kan samle mig om mitt eget.
men nu vet jeg, at G. arbeider,
og da er alt godt -
Om 8 dage kommer gutten,
strækkelig adresse for et brev. Ved alle saadanne tyske mø-
der paatager nemlig en afdeling af komitéen sig at anvise
deltagerne gode logiser, og det
er
kun at følge en opfordring
og ingen paatrængenhed at benytte sig heraf. Inden Deres
afreise vil De formodentlig have modtaget komitéens svar
og anvisning. I modsat fald bør De ikke tage ind i et
lidet hotel, men foreløbig i et af de store, da man i hine
maa betale lige dyrt for slettere betjening, og i disse meget
vel høiere oppe kan faa gode og billige værelser. Spise middag
eller overhovedet hvilketsomhelst maaltid i hotel bør, hvis
man vil leve økonomisk, undgaaes, da man i kaféer kan
faa frokost og eftermiddagskaffe og i gasthöfer middag og
aftensmad til langt billigere pris, uden at legemet derved
lider nogen skade. Jeg har spurgt de af mine tyske bekjendte,
som have været i Frankfurt, om De ikke kunde opgive et
bestemt hotel; men de svare, at hoteller her gaa som penge-
sedler fra haand til haand, og at man derfor slet ikke kan
være vis paa, at et hotel er godt iaar, fordi om det var me-
get godt ifjor. Forhaabentlig vil dog hele hotelspørgsmaalet
for dem falde bort.
Med hensyn til retsferierne og domstolernes sessioner
frygter jeg for, at De nok kommer i en uheldig stund,
5. december 1934.
Kjære Tore Ørjasæter,
Takk for brevet dit.
Jeg er svært lei for at høre, øinene dine er 
daarlige – men nu blir jeg altsaa nødt til at bry dig i 
den anledning. Jeg hadde jo haabet at du kanske kom
ind til Forfatterforeningens vintermøte, men du kan vel 
ikke det da. Og da vil jeg be dig, kjære vær saa snil 
at sende ind stemmesedlene til valg paa formand og nye
styremedlemmer i god tid – hvis du da er enig med os som
mener at det sittende styret har begaatt en saan række 
dumheter, saa vi nu maa se til at faa et styre som kan
faa foreningen op av den grøften som den ligger kjørt ned i.
Vi har sjauet og slavet værre end værst for at finde
et høvelig og villig formandsemme; Peter Egge gik omsider
med paa at stille sig, simpelthen fordi det var umulig
at nogen anden som det gik an at tænke paa kunde.
(Collett Vogt undskyldte sig med sin sukkersyke, Elster er svært litet
Martii 22de
En smuk Vaar Dag har i Dag frydet mit Hjerte,
bare jeg snart var fri fra Sykdoms Smerte vilde
jeg intet mangle. – nogenlunde tilfreds. –
Martii 23de
Smukt Vejr, men stille, Sygelig er jeg end
-nu, Mor Ouren glædet os med et kort
Besøg i Aftenstunden. – Humeur taalelig.
Martii 24de
Raae og Taagefuld har Luften været i Dag,
og ikke god for min Sygdom. – Humeur Godt.
Martii 25de
bedre er jeg i Dag, og er glad derved. Ingen
Fremmed, men et fornøjet Sind. –
Martii 26de
Skjøndt Vejr er det i Dag, som glæder mig,
thi jeg tænker i Aften at Rejse til det gode
Bjerke, hvor jeg venter mig utalige Glæder. –
Humeuret udmærket godt. –
Martii 27de
Jeg er nu Mat og Sygelig kommen fra Bjerke
saa Glad som jeg er ved at komme der, saa har
jeg dog nu bestemt mig til, ikke at Rejse ud føren
jeg er fuldkommen Frisk. – Traurig er jeg end hver
gang jeg skilles fra B. og S. disse Led bliver dog
desværre snart adskildte, og intet blier tilbage
end Haab og Erindring, for mig. –
Martii 28de
I Dag er jeg reent Daarlig, og kan intet bestille,
Gud give mig snart min Hilsen igjen. –
Martii 29de
Munter er jeg i Dag, thi jeg er nu vel igjen,
Haabet om Sundhed, og det smukke Vejr fryder
mit Hjerte uendelig. –
Billedhuggeren Vigeland
Kristiania
såre misligt i de sidste par måneder, regnfuldt
og stormende med enketlte hede og kvalme dage
iblandt. Jeg regner det således ikke for noget
offer at blive i byen ved mit arbejde. Dette går
jævnt fremad og vil forhåbentlig blive færdigt
i betimelig tid.
Med mange hilsener til Dem og til He
herr Hegels tegner jeg mig
Deres venskabeligst forbundne
Henrik Ibsen.
Paa grund af trykningens
mig ubegribelige langsomhed
behøver jeg først nu den af
mig udbedte oplysning om
de nummere i "Aftenposten"
for 1895, hvori De behandlede
Norges "latente" statstilværelse
under foreningen med Dan-
mark. Skulde De ville god-
hedsfuldt opgive mig dem
nu?
Deres meget forbundne
Ebbe Hertzberg
7 Fossveien.
Afskaffede 1587 Flerkoneri; men
menneskelig som han var i alt
gjorde han Undtagelse  for Ufrugt-
barhed. Han trodde ikke paa
Muhameds mirakler og forbød Studiet
af Arabisk.
Der er sagt om ham, at
han var  for religiøs  til at
bekjende en Religion og en for
positiv Aand til at kunne føie
sig efter en positiv Religion.
Det samme har jeg
ofte tænkt om G., som
ogsaa
søger
igjennem alt ligesom Akbar og
plages af tusind Tvil ligesom han.
G. har som Akbar den
Lidelse at ville tro; men ikke
kunne; men ustandselig maa
trænge videre.
færdig med tredje og sisste del av Kristin skal jeg oversætte et bind
i dette saga-biblioteket – og kanske denne boken min vil bidrage noget 
til at flere, som ellers vilde holdt sig unna sagaerne i den tro at de var 
om enslags omslagstegninger til "Nidar chocolade – mrk. Bispen – Kongen – Jarlen" 
vil faa lyst til at læse dem og se, hvor forunderlig uforandret det norske
folk nedigjennem tiderne har bevaret stammepreget paa godt og vondt – og 
hvor litet den saakaldte utvikling har gjort om paa menneskene utover det 
rent ydtre.
Det var morsomt at faa hilse paa Dem i Trondhjem. Jeg haaber 
De har det bare godt? Kommer De nogen gang paa disse kanter, 
saa maa De endelig se opom til mig, ikke bare i aanden, og ikke bare
paa trappen!
Med hjertelig hilsen,
Deres
Sigrid Undset Svarstad.
ske. Der vil bli hjulpet fra
hele Norges Land. Men det
maa ogsaa til, hvis det
skal monne noget. Jeg reiser
om en Stund til Byen for
at se, om der skulde være
kommen Efterretninger; de sidste
var et Telegram fra Søholt
Kl. 12 3/4 igaar.
Fra Röntgen havde jeg Brev
for en Tid siden. Han fortæl-
ler, at der omkring 21 Mai skal
være en Beethovensfest i Am-
sterdam, hvor alle Symfoni-
erne skal opføres, og spør-
ger, om jeg ikke kan komme
derned. Das wäre was! Tænke
sig, at faa høre den 9de,
Tilgiv mig kjere Alf at jeg ikke kan
give Dig dennegang noget bestemt Opgivende
angaende Pengeforsendelsen, jeg må først
inddrage nøie Besked derom. Dit Opgiven
de af Vexlingen hjemme tror jeg natur
ligvis blindt på uden at jeg gad læse
Beregningen. Det første jeg trænger
og har nøie Besked derom skal jeg
skrive. Nu er jeg sa dødelig træt.
(jeg var jo bare 24 aar dengang), - saa gjorde jeg dog i
protest, - da jeg syntes, man kunde kjøbt bedre
ting af mig.
Næste gang jeg udstillede var i Bergen, - da havde
man nettop frataget mig et stipendium -
uten nogen grund fra min side, - medens jeg var
i udandet: Der sad i stipendiekomiten en
gammel "geil" borgermester, - og da denne havde
faaet særlig lyst paa en ung malers elskerinde,
favoriserede han denne maler ved at lade ham
faa mit stipendium. - Borgermasteren fik da "laane"
pigen. Og jeg fik ikke en gang underretning
om fratagelsen; - og for at retfærdiggjøre sin
usedvanlige handlemaate, blev der lavet en
skammelig og helt igjennom løgnagtig historie
om mit private liv, - og dette blev forebragt
i departementet. Som følge af dette skammelige
rygte, som blev sat i omløb, blev jeg frataget den
støtte, jeg var lovet af en rik slegtning, - man
støtter jo ikke berygtede personer. Det eneste man
havde at fare med var, at jeg dengang nylig