MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Herr teaterchef Schrøder,
ridder af Nordstjernen etc.
Kristiania.
Norwegen.
(Norvegia.)
277.
Sjælenes sympati! I dette
øieblik kommer vagtmesteren med
dit brev! Jeg staar med hat og
jakke paa og sender dette uden 
at læse først, hvad du skriver -
ser bare, at du har havt gastrisk feber 
igjen, havt travelt og at din søster 
Maggi har havt bryllup - og er glad, 
at du har skrevet et bra langt paaske-
brev til mig, endda jeg tror, du er ikke
saa glad, som jeg gjerne vilde, du skulde
være.
Leipzig 22 juli 1899
Kjære Honoria!
Du vil vel gjerne ha efterretninger fremdeles,
skjønt jeg herefter aldrig mere har noget rart at be-
rette. Som svar paa dine klager i sidste brev om at
jeg ikke nævner dine breve skal jeg kun sige at du
kan være sikker paa at jeg havde klaget om jeg ikke
havde faaet dem. Jeg læser hvert eneste brev mange
gange, men naar jeg selv skriver sidder jeg i reglen ud
et eller andet sted (nu i dag i Konnewitz, Wageners
Waldcafé) og har ikke dine breve med, saa jeg husker
ikke om der er noget at svare paa.
Efter det sidste brev (af 17) gaar jeg ud fra at det
er afgjort at du kommer. Nærmere om reisen har
vi jo god tid til at overveie. Hvad jeg for min part
stadig arbeider med og paa det nærmeste har færdigt
er programmet for de første par dage her i Leipzig.
Jeg lever i fremtiden og tænker paa hvor godt det skal
bli en liden stund at faa leve bare med dig og
hôtel Roth, hvor han fremdeles opholder
sig. Allrede straks efter ankomsten fore-
kom det mig som om hans tænke- og frem-
stillingsevne var svækket. Han havde
vanskelighed ved at finde de ord, han
søgte og især voldte det ham møje at
huske navnene på forskellige personer,
selv på sådanne, som stod ham nær.
Dag for dag har nu denne hans til-
stand forværret sig. Dr: Brahm så
ham og talte med ham for nogle da-
ge siden og vil kunne berette derom.
Jeg kan kun tilføje at efter Brahms
afrejse er det fremdeles gået nedad
med Hoffory. Igår forsøgte jeg ind-
trængende at overtale ham til uophol-
delig at vende tilbaget til Berlin. Det
var imidlertid desværre forgæves. Han
fremkom med et tåbeligt påskud om
en kærlighedshistorie, som holdt ham
tilbage her og som han nødvendigvis
dersom ingen Forlovede og giftet
sig. Derfor nok enngang: Held
og Lykke for Alle.
John og N. N. Gerhordt
Edvard og Nina.
Treegange tree Hurah, hurrah, hurrah!
Derer vil venligst behage
i all Ærbødighes at frembringe
min Lykønskning til N. N. og N. -
At jeg skriver til Eder ifra
Sandfjord grunder sig paa min
Tilbringelse af mine Ferrier hos
min Ven Thomas Broch (som
er Postmester her) som ogsaa
sender Eder en speciel Hilsen
og gratulation. - Det gaar nu
underlig til i denne Verden;
banker igaar nogen paa Døren, og
paa mit "Komind! - hvem anden
end Eders Søster Maren Grieg
at hun kan male ude paa et
noksaa stort Billede. Bare hun
nu ikke overanstrenger sig.
Vaaren er deilig nu, vi har alt
Hvidveis, Nøglebaand og fint
Løv paa Birkene; men det er
Koldt alligevel om Aftnerne,
og hendes Billede er sen Efter-
middagsstemning. Du maa
hilse Runeberg mange Gange
fra mig, og jeg ber Eder begge ikke
bare forbinde Erindringen om
mig med Tabet af denne Bog.
Jeg husker paa Eders gladeste 
Festansigter, naar jeg tænker
paa Eder og paa al den Glæ-
de vi har haft sammen.
Gjennem Sønnerne hører vi
stadigt om Jonas Lies. Gud ske
Lov, at han nu er frisk igjen.
Tør jeg bede Dig hilse dem hjer-
teligt fra mig? Agathe og Hor-
nemann maa Du ogsaa være
saa snil at hilse.
Din hengivne Harriet Backer
oplag rundelig vil være udsolgt, inden
storthinget har faaet noget nyt fast-
slaaet paa dette omraade. Saasnart
statsraad Wexelsen tilfriskner, skal
jeg forøvrigt konferere med ham om
komitéens supplering efter Storm's
afgang samt om dens eventuelle gjen-
optagelse af sine arbeider.
Disse oplysninger bedes De forøv-
rigt i sin helhed at behandle konfi-
dentielt.
Deres ærbødige
Ebbe Hertzberg
Kristiania d. 2den april 1903.
Fuglsang 25de Juli
Kjæreste Nina!
Ja nu er jeg her, og er glad ved
at være sluppet bort fra den hede
beklemmende By. Her er godt igang
med gjæster, Mien med 4 Drenger
kom igaar, Julius ligeledes, Johannes
og Godfred ogsaa alle maatte de
afluntes til forskjellige Tider, saa
Dagen var travl kan du tro.
Idag kommer Main Neuqaard fra
hvor han atter i nogle
Dage har været til "Helliggjørelse",
og en Dame norsk af Herkomst,
som hedder Hagar Pass, Bodil
kjender hende fra Paris hun var
i sin Tid Elev hos Fru Artôt
Denne sidste dag kun paa et
besøg, men det ene med det
andet giver Bodil fuldt opaf Pligter.
sin theaterhistorie: Hvad er «Hermann von
Unna» for noget? Navnet er mig nok be-
kendt; men videre ved jeg ikke; jeg trode
det var et tysk ridderskuespil; men Gran-
daur påstår at det er svensk og over-
sat på tysk af Abbè Vogler. Giv mig i
al korthed de oplysninger, som kan
opdrives; jeg har nemlig lovet ham at
tilskrive Dig herom.
Dine tilbageblevne i Gartenstrasse
har vi i flytningsugen ikke set noget
til, men håber at de befinder sig vel,
og ser dem rimeligvis iaften. Fru Collet
er kommen tilbage fra Rom. Wergeland
har udstillet et godt billede, sortklædt da-
me i en kirkestol. Kronberg rejser til
Italien. Forøvrigt alt omtrent ved det
gamle.
Ja, kære ven, lev hermed så vel;
om ikke før, så håber jeg vi træffes i
Upsala!
Din hengivne
Henrik Ibsen.
for så vidt som Deres moder jo har vidst, at jeg,
på opfordring, vilde have indvilget; og det er der-
for kun for fremtidige muligheders skyld at
jeg har troet at burde indvie Dem i sagens
rette sammenhæng. At dette må blive en luk-
ket bog for en hv enhver somhelst tredjemand
forstår sig af sig selv! Kom blot den ringeste antyd-
ning deraf for Deres moders øre, vilde det umulig-
gøre enhver fri og ugeneret omgang mellem
hende og mig;- altså taushed!-
Mit nye arbejde skrider raskt fremad.
Af «Kongs-emnerne» er Tredje oplag under
pressen i København. «Brand» er udkommet
i tysk oversættelse i Cassel. «De unges forbund»
lokaliseres for Wiener-theatret. En oversættelse
af «Kongs-emnerne» har jeg i manuskript mod-
taget til gennemsyn. At jeg har været indviklet
i en tysk polemik ved De måske. Forresten alt
ved det gamle. Vinter har vi næsten ikke havt
iår.
Hjertelige hilsener fra os alle, og gentagende
tak for al Deres utrættelige hjælp og bistand!
Deres stedse hengivne
Henrik Ibsen.
paa den ene Side privat Offervillighed i betydelig
Udstrækning, ligesom det kunstnerisk ogsaa
skulde synes urigtigt, ligeoverfor alt det Arbeide
der baade af dig og andre er nedlagt i Harmonien
Bergen har nu ikke saamange Traditioner, at
den bør kaste bort de faa der endnu existerer
Den nye Forening betragter jeg selvsagt som
Byorchestret. Orchesterf. skal nominere én af
Bestyrelsen og vil da, saasnart den har sikkret
Byorchestertanken, gaa op i den nye Forening
med sit Fond og Garantifond. Administrativt kan
jeg som praktisk Mand ikke forstaa andet, end at
den nye Forening har alle Fordele. Nu maa de
populære Concerter f kunne faa det bedst mulige
Udstyr; nogen Mulighed for Konkurance mellem
disse og de høiere Concerter er absolut udeluk-
ket. Hele Musiklivet dirigeres og administreres af
en enkelt Bestyrelse. Jeg mener at dermed er
Harmonien gaaet op i en høiere Enhed og det
kan forsvares at lade ogsaa Navnet forsvinde
Jeg vilde saa gjerne staa upartisk og finder det
at være min Pligt at lægge Sagen frem for dig
pro et Contra. Musikskolen og det komunale Bidrag 
er vægtige Momenter til Bedste for Musikf. og vi staar 
os alle paa at tage mest mulig Hensyn. Jeg begyndte
løsøret" (fylgia aurum, Gul. kap. 270 og 285; Landsl. V 7 jfr. VI 2). - Den svenske
bördsret var i henseende til beviset helt anderledes stillet end den norske
odelsret, idet hævdstiden for den regelmæssig indskrænkede sig til et enkelt
arvefald, og et saadant kunde man selvfølgelig ogsaa i stad paatage sig
at have rede paa.
Før det altsaa i sin almindelighed ansees sikkert, at odelsretten
ikke hørte hjemme i de norske byer, bør det dog maaske ikke bestemt benægtes,
at forholdet undtagelsesvis kan have været et andet ved en eller anden
fast eiendom, der uagtet beliggende indenfor en byes grændser efter hele
sin karakter, udstrækning og anvendelse var at betragte som en almindelig land-
eiendom. Imidlertid er jeg ikke stødt paa noget tilfælde af denne art, og heller
ikke kan jeg
hertil
henføre det af L. J. Vogt i Særtrykket efter Historisk Tidsskrift
om "Trælast-Udførselen fra Norge i ældre Tider"
s. 43 i noten citerede sted af Dipl. Norv. IX s. 418, hvor en vis Eilif Andersson
klager "paa raadmendene om sinn odelstufft som kaldedig Bratten liggende
ved Bryggen udi Bergenn". Vistnok kan "odelstufft" ikke her som i et haandskrift
af Eidsivathingslovens kristenret (Norges g. love I s. 379 note 15) antages at være
en simpel skrivefeil for "oðalstupt" d. e. den oprindelige, gamle hustomt. Men
paa den anden side sees ordet "oðal" undertiden brugt i en mindre streng, ikke
teknisk forstand, blot for (emphatisk) at udtrykke god, sikker eiendomsret over-
hovedet, hvilken betydning endog maa formodes at være den oprindelige i
norsk (som i svensk og dansk). Naar saaledes i statsretten Norges rige siges at
være kongeættens odel (f. ex. Hirdskraaens kap. 14 jfr. Járnsíða kap. 10), saa er dette en
stærk afvigelse fra det tekniske odelsbegreb. Men navnlig er det at mærke, at der
i kirkeretten ikke sjelden er tale om en odelshævd til fordel for kirken paa 30 aar.
det var Ooachim Grieg og ikke John G.
Jeg tror vi kan anse Sagen omtrent som afgjort
og da bør du først vide derom, som var
Primus motor og i første Række baade la'e
din Interresse - og din Rygg til!
Striden havde nu tilspidset sig sligt at den er
meningsløs og skulde den været holdt gaaende
længere, vilde den have været rent ødelæggende
for vort Musikliv, Misikf. skal paa sin Martin
Knutzens Concert igaar havt lidet Hus; for Ks Skyld
paa ham - ligesom paa
bare forbedre sine pekuniære Affairer og
derfor holder det store Musikpublikum sig borte.
Du kan tro vi alle glæder os ved at se dig i
fuld Jubel midt inde i Tigerstaden! Ja "saa gaar
det - bare 2 Aar og saa ser man med engang
var Anstaltmageri med
alt - det Støv der dengang hvirvledes op
Jeg er vis paa at du ogsaa selv er glad i disse
Dage - du hvis Hjerte trods Alt dog hænger saa
inderlig fast ved dit Land og dit Folk.
Her er koldt og ingen Antydning til Vaar; saa
gjerne vi alle ønsker at se dig snart i Bergen - det er nok
bedst at vente. Med venlig Hilsen til din Frue og
Din hengivne
Børre R Giertsen
han dog for en sag han selv havde
gjennemtænkt, en søn, der turde dø 
paa, at det han troede var vel - ham
vilde jeg være stolt af. For himlens
skyld, Dea, tænk ikke to, men ti gange
før du skriver, og husk, at det er
værre at bestyrke menneskenes børn
i deres gamle, hævdede og autoriserede
vildfarelser end at præke nye for dem -
de nye, de skal først kæmpe og
vise om de er levedyktige - og saa er
der desuden aldrig mange, der tror paa
de nye lærdomme.
Ja, kjære Dea, nu har jeg faret af-
sted med dit digt saa du vel er
ganske ærgerlig paa mig; men naar du
nu vil skrive, saa tænker jeg mig dog, 
at det ikke blot skal være legeverk,
men at du vil gjøre ærligt arbeide -
derfor siger jeg dig ogsaa min ærlige
Kristiania, den 30. Oktober 1892.
Kære herr August Larsen!
Når De modtager disse linjer er
forhåbentlig manuskriptet til mit
nye stykke velbeholden kommet i
Deres hænder. Jeg havde håbet at kun-
ne levere det noget tidligere; men det
viste sig at være umuligt. Korrek-
turark bedes godhedsfuldt tilsendt
Mr: Heinemann eller Ed: Gosse i
London, Mr le Comte M. Prozor, Mini-
stère des Affaires EtrangèresPeters-
burg og min søn, der skal besørge
den tyske udgave, under adresse:
Lillehammer, Norge. Tryknings-
arbejdet kan for mit vedkommede
sættes i værk nårsomhelst, og beder
jeg at fremgangsmåden i enhver
henseende må blive som forhen. Jeg
tænker her nærmest på hemmelig-
Afkræftelse, saa det lader næsten til at det
ingen Ænde skal tage med mine Gjenvor-
digheder i den Retning. Ja - Guds Villie
ske! den er den bedste i hvad Retning
den end tager. Skulde vi saa ikke sees
mere i denne Verden, min kjære Edvard,
saa ville vi haabe paa Mødet i en
bedre, og takke for den Tid vi har faaet
leve sammen. Vi har været bunden i
kjærlighed, og jeg tænker vi velsigne
hverandre for Samlivet, og alene det
er en stor og uskatterlig Gave af den
gode himmelske Fader. Jeg beder til
Ham ret inderlig at jeg maa findes
beredt at vandre herfra naar Han vil
kalde mig; beed ogsaa Du for mig,
min inderlig kjære Søn, og min kjære
Nina vil sikkert gjerne gjøre det Sam-
me. Giv hende et Kys, det lille Lam
fra den gamle skrøbelige Onkel, men
glem det ei, hører Du vel?
Hagerups ere saa snille, at de næsten
bestandig sende os Eders Breve til
Gjennemlæsning, ellers vilde vi in-
gen Besked vide om Jer. Dog - det er
sandt, denne Gang har jeg jo at takke
Jer begge To for sidste kjærkomne
Breve; da jeg umuelig kunde paatage
mig at svare Jer Begge, har jeg faaet
Bettebarnet at skrive til Niske, og der-
med er ogsaa hun meget bedre Tjent.
Vi længes efter at høre hvodan det
gik med Opførelsen af: "Foran Sydens Klo-
" som og med Din Kardialgi; jeg vil
at det som I kalde saa, kun var
af en allfor god Levemaade
Du ogsaa det?
23
ikke religiøst innstilte malere
heri enkværk. Hun ruget på
en stor artikkel om saken - men
sa: for den kommer jeg i tilfelle til 
å lide hele mitt liv. - Jeg sa,
at min lange kamperfaring er, at 
en aldri angrer på, at en sier
fra, når en syns, det skjer urett,
selv om en må svi for det. -
Johan overrasket mig med å
spørre, om jeg vil være med til
Svalbard i slutten av Juli -
for å se Sveagruben. Selvfølgelig!
5/7 Jeg går med klump i halsen og
magen - det er Hitlers masse-
myrding av kampfeller og kolleger.
Oprørt og maktesløs hører vi om det -
den hesligste frukt av krigsmentali-
teten og militarismens ånd! Krigs-
mord som Schleichuess, massenød, 
skyting uten lov og dosse som de andre:
Det er, som skal alle menneskenes
Reiselidelser. Mit Haab, min Drøm om straks
at kunne nyde</del> den Nydelse at kunne hvile ud
i et hyggeligt Værelse, blev dog skuffet, ellers
havde det ikke været komplet. I næsten tre
Timer – jeg betalte dog derfor – kjørte jeg fra
Hotel til Hotel, alle overfyldte paa Grund af
Karnevalet – indtil Jonas Lie, fik mig anvist et
lidet daarligt Hotel i Nærheden af ham. Her
gjorde jeg idetmindste grundig Kjendskab med det
romerske Smuds, om ikke andet, og da jeg efter
6 Dage (a 5 fr!) saalænge maatte jeg holde ud, tog
d<gap /></del> endelig slap derfra, radskede jeg ligetil Støvlehan¬
leren, saa jeg kan sige bogstavelig at have rystet
Støvet af mine Fødder – For Øieblikket, kun
for at vinde Tid, til at søge et privat Logi,
befinder jeg mig i et</del> en meget elegant
Pension, hvor der er kjedeligt, ubekvemt og
dyrt. Jeg ser og aner en Herlighed om¬
kring mig, men som jeg endnu er for
træt til at nyde Noget af. Det er
især en sjelelig Nedstemmelse der har knuget
mig siden jeg kom hid, endelig er Maalet
Kjære Honoria og Vilhelm!
Jeg maa tiltrods for al
travlhed gratulere med dagens
begivenhed!! Og jeg haaber
rigtig, at dere ogsaa er lidt
stolte af at være nordmænd
i disse dage, for det er vi nemlig
her. Aldrig har der vel været
mindre snak og braak foran saa
store begivenheder, som nu her.
Bare nu ogsaa svenskerne vil
indse, at vi kan være meget
bedre venner uden union end
med, - saa er dette en storartet
glædelig begivenhed.
København
3/7 02
Kære Grieg,
Tak og atter Tak for
al Jeres rørende Ven-
lighed imod mig!
Men dette sidste Til-
bud var det mig umu-
ligt at tage imod. Paa
Maristuen tilbragte
Agnete og jeg for fire
1/6 Straalende deiligt
veir -
2/6 Kjørte jeg om morgenen
med Don til Sund -
han gik straks med
Martin Ørnlund og skjød
ved et rævehi ved Hauglund
2 noksaa store ræveunger.
Jeg plukked konvaller og
var med i fløtingen,
som gik rykende i
renden forbi Sund.
Folkene talte mest
om krig - de er noksaa
skræmte og vil den nødig.
Jeg kjørte ned om kvelden -
Don laa ude ved hiet 
i blæst og regn om
natten for at faa
rævehunnen, men
hos Kitty sammen Ivars,
Harriet Backer og Janna Holm.
Idag skal vi til Prof. Seippel
til middag. Egentlig skulde jeg
arbeidet.
18.  11.03
Sol og deiligt klart koldt vinterveir.
Sneen ligger. Hyggelig Middag igaar hos
Seippel sammen med Ivars, Oline Mortenson
og Steinsviks. Professoren er nu bra efter
sin lange sygdom.
19.11.03
Ophaldsveir. Travl Dag. Masse Breve
at skrive.
20.  11.02
Var igaar med Karen i Fahlstrøm x
Theater og saa "Svend Dyrings Hus" for
anden Gang. Der var faa Folk og Skuespillern
var lidt slappe. Men Fru Bleh var af og til
prægtig i sin menneskelig Sorg. Regisse
lader mig urørt; men Ragnhilds Sorg
Agnes  Mowinckel Blehr.
Og det hænder gud bedre altfor ofte, at
jeg ikke det har. Men saa har mon
ikke
den
tarvelige Følelsen af at være
tullet i vatt! 
Idag har det endelig været Sol!
Garborg arbeider saa Blækket spruter.
Lad mig banke i Bordet. Jeg sa idag,
at jeg var saare nysgjerrig. "Det er jeg
ogsaa", sa han. Men jeg tror nok snart
jeg faar se en Del af Manuskriptet.
Har for første Gang læst en Bog af
Haukland "Udve". Den maa da
være god. Men brutal - forfærdelig.
Og alligevel var den en Fryd ovnpaa
Collet Vogts "Mennesker" og Kincks "Naar
Kjærlighed dør". Jeg er saa lei af de
 valne
Kjærlighedshistorier og smaa Stemninger
og Pikanterier - man sukker efter et
sundt menneske, selv om det er
en Slusk og en Fandenivoldsk Finmarks-
gut.
Gossensass, Tyrol, den 23. Sept: 78.
Herr boghandler Nils Lund.
Kristiania.
Jeg tillader mig herved at
underrette Dem om at jeg med
familje midlertidig har forladt
München for at tage vinterop-
hold i Rom. Rimeligvis stand-
ser vi nogen tid i Florents eller
et andet sted undervejs og jeg be-
der Dem derfor være af den god-
hed ikke at tilstille mig no-
gen pengeremisse forinden jeg
nærmere har opgivet Dem min
blivende adresse, hvilket antage-
lig først vil ske efter ankomsten
til Rom.
Hernede i Sydtyrol har vi
Lillehammer lørdag 1922.
Kjære Nini,
skriv, sier du - ja jeg hadde endda tænkt jeg skulde tele-
graferet og gratuleret med coupe de France, men det blev ved tanken, saa det
 er jo strængt tat intet at fortælle; jeg orket ikke gaa i byen den dagen -.
Tak for brevet dit -. Nei, jeg orket simpelthen ikke at 
reise ind til det store aandernes orgie. Jeg kan vel nok uten at demonstrere 
for megen indbildskhet uttale at jeg ventet, skulde jeg reist ind, saa hadde jeg nu 
blit anbragt som litt av en forgrundsfigur - som det mest notable mælke kvæg 
nært Seip og Nansen -. Og jeg var ved Gud ikke oplagt til at feste; jeg er 
saan litt utslitt av arbeide og av Mosse: hun har været saa daarlig og saa 
urolig de sisste maaneder, saa jeg er rent fortvilet. Nu maa jeg vente med at 
reise ind med hende, til jeg er færdig med boken, jeg kan ikke avbryte 
midt i. Det er altsaa ogsaa en grund til at jeg ikke kom, at jeg længter 
efter snarest mulig faa en avgjørelse med Mosse. Nu har jeg faat skjænd 
for jeg ikke reiste av mama og dig og Daucke som meddelte at dere fik 
kænguruhalesuppe. Var det godt? Det faar jeg vel nu aldrig smake. 
Men jeg skulde gjerne vært ute hos dig den dagen sammen med 
Heiberg og Collett Vogt. Det er fært vemodig at tænke paa, at de to luter
mot bakken med lav paa grenerne, for at tale poeticc (jeg har 
helligholdt Holbergmindet med at læse høit hans komedier for min søn og 
mine piker om kveldene - de er alle tre enfoldige nok til at le og klappe 
i hænderne av ham. (d.v.s. Guro klapper selvfølgelig ikke i hænderne), men de 
morer seg mere umiddelbart end jeg gjør nu. Men jeg husker at jeg ogsaa moret
Bergen, 10 Decbr. 1896!
Kjære Edvard!
Inderlig Tak for Brevet!
Nu skal det Mirakel ske, at jeg be-
svarer det "paa flygende Flekken".
Det var saart, at Dine Konserter
skulde gaa i Vasken, og jeg haaber
bare paa, at du nu er i Orden
igjen, saa Du faar dem istand
den 16 og 19de! Bare du nu ikke
er gaaet for tidlig ud i Luften,
thi ved Influenza er jo netop
den Ting det farlige, at begyn-
de for tidligt paa fri Luft.
Jeg er vis paa, at om Du var
her, vilde du være frisk. Thi
her er fremdeles Oktober, og
hele Naturen og Temperaturen be-
nægter paa det bestemteste det Fak-
tum, at vi er i December. Igaar
var det en Solnedgang, som fyldte
Næsseskov med rødt Guld og alle
Om aftenen hos Ordings.
2/II Don i Tistedalen med
sag. forn's direktion for
at se det nye vandindtag
til sliberiet. - Om
aftenen var vi paa Dyrendal
hvor familien var samlet
til afsked for Herman, som 
imorgen reiser til Canada.
Forfærdelig pinlig, da onkel
Kjeld forsøgte at tale til
ham, men ikke kunde.
3/II Don i form. i møde
i kanalen og siden i 
Ankers træsliberi, begge i 
anl. aktietegning i det
projekterte kanalanlæg.
slurvede endel, trods nogenlunde jævn øving. Jeg
tror, jeg skal skrive til Ingo og spørge ham, hvad
han selv tænker og mener og tror om fremtiden,
for skal studierne resultere i gjensidden og slettest
mulige kundskaber, saa synes jeg, der gaar for man-
ge penge til. Skal mama næste aar selv stætte hus
igjen, skjønner jeg ikke, hvorledes hun vil greie det.
Jeg har nu hendes pengesager til varetægt og har i
dette halve aar udbetalt over 2000 kr for Ingo,
Agnes. Ole og Haakon. Skal det fortsætte, vil hendes
bankbog, som nu er paa 7 700, snart være tom.
Jeg kan ikke bede Just gjøre noget, for vi bruger akurat
det, vi har, da skibsparterne nu i Krigens tid er
at regne lig 0, saa vort budget er 6000 med en
husleie og skat paa 2000. Jeg siger ikke dette, for
at bede dig heller hjælpe, kjære onkel Edvard; det er
bare forholdene, slig som de er, og som man maa
indrette sig efter; og jeg vil altid gjerne, du skal vide
grei og klar besked, for jeg ved i min inderste sjæl,
hvor godt og varmt og trofast, du mener det, og hvor
gjerne du vil det bedste for os allesammen. Gid dere
maa have det godt. Her bliver ikke tid til mere
idag. Kjærlig hilsen til tante Nina og dig selv
fra Just og din heng. Mimi
Hvis det gaar, kan jeg ikke
takke Dem nok! I hvert
Fald har De vist mig en
stor Vennetjeneste, ved at
huske mig, og ville
mig frem igjen, for jeg
synes jeg var rent 
Men De maa ogsaa
at der har været omtrent
5 Aars Stillestand i mit
Spil; det vil sige Tilbagegang,
det er umuligt Andet.
Hils Nina kjærligt fra
mig; gid hun var frisk,
det er forfærdelig at slæbe
sig syg gjennem Livet.
Gid nu dette førde til nyt
Liv igjen for mig, jeg vil
og skal haabe paa det.
Saa har jeg meget at takke
4/6. 29.
Kjære Tore,
Dette Brev er kommet og jeg sender
det videre. - Det Maaseparret som hele
Tiden har hat Reir her ved Bryggen blir
saa plaget av Kraakerne. Saa en Dag skjøt
jeg paa en Kraake, men det var for langt Hold,
Kraaken berget sig, men Følgen var at ogsaa
Maaseparret skræmtes væk. Toskede Fugler! Men
efter nogen Dager kom de igjen, det samme gjorde
Kraakerne - og nu vil jeg ikke gripe ind mere.
- Henrik Lund har netop været her og malet mig
(for 10ende Gang), Fru Lund var her ogsaa, de reiste
igaar. Dette Billedet skulde visst til England. -
Jeg har faat en praktfuld Pen med tilhørende
Stativ (til at staa paa Bordet), Gaven er fra en
Tysker som bor i Amerika. - Wilse har igjen
været her og fotograferet paa Kryss og Tvers, han
skal komme igjen naar du og Arild er hjemme
i Ferien, saa vi alle er samlet. Han var endog
opi Myrene og fotograferte, vi kjørte dit i hans Bil.
- Jernstakittet langs hele Gaasedammen er nu sat
op, Gustav og Karl maler alle Husene. - Jeg skriver
ogsaa til Arild, nu skulde du og han læse hverandres
Brever, for jeg har ikke skrevet ens til dere. - Hilsen fra
alle herhjemme,
Papa.
Bergen 22. Decbr. 1903.
Kjære Edvard!
Tak for Brevet igaar! Jeg
blev glad ved at faa vide, at
Du er oppe igjen! Gid Du saa-
sandt igjen var "oppe"! Nu
skal Du se, at ogsaa Søvnen kommer
snart igjen, naar nu Nærvene
kommer lidt til Ro efter Bronchit-
striden. Ja det er en tung Aars-
tid at være syg paa; det er som
om vi selv uden Sygdom er under-
lig nedstemt i hele vor Tilværelse,
en nedskrevet Streng. - Jeg blev
inderlig bedrøvet ved at se, hvorle-
des Du har opfattet mit Brev.
Du skriver nemlig: "Det gjør