MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
12/7 Kom Alex Nansen
med særeiedokumentet,
til middag var major
Schwartz her, efterm. og
aften ogsaa Thrine.
Har indtryk af at han
er en letvindt, lidt
overfladisk, men bra fyr.
Thrine er forretning, men
forretning mellem gentlefolk.
Alex fortæller, at
den tyske keiser, vores 
elskede Wilhelm, om
den norske revolution
og kongens "afsættelse"
skal ha sagt:
"Kan Dere tænke 
Dere mig afsat pr.
recommenderet brev?"
at de gaar Tiggergang og tilbyr mig og andre sine
Skilderier. Endog den Jacobsen eller hvad han hette,
han som bodde paa Rønnes og døde i Sommer, han
kom til mig gjennem Holst Halvorsen og falbydde
Billeder. Er en Maler virkelig Kunstner saa vil han
endog nødig bli av med sine Billeder - uten at
sælge mer end det rent nødvendige til Livets Ophold.
- Du skriver om at modellere. Det er visst ikke galt,
du har absolut Evner der ogsaa, og for Aktstudiernes
Skyld er det godt at sitte inde med Kjendskap til Anatomi.
Det var det Leonardo da Vinci drev med - blandt meget
andet - men han drev det til Videnskap simpelthen.
Saa langt er det unødig og tidsspildende at gaa. Og jeg
vet ikke om tysk Skulptur for Tiden er videre tes.
Ja nu har jeg skrevet et langt Brev (og det
med begge Hænder), du kunde ogsaa gjerne vænne dig
til at skrive utførligere hjem end du gjør, begge Smaa-
pikerne skriver fyldigere Brever end du og Arild. Væn
dig til at notere ned det du kommer paa, naar du da
skal skrive hjem saa læser du over Notiserne og gjør et
Brev av det og ikke bare et Par nedrablede Linjer. Du vet
vi venter med Spending alt som vedkommer dig, især vet
du Mama er opspilet. Ja lev nu vel, Tore, jeg slutter nu.
Papa
Hun ligger jo og flyder om etsteds i
Tyskland, siges der. Men hør, nu ber
jeg Dig Karoline om at gjemme eller
brænde dette brev, for jeg er vis på, Drude
kommer, og jeg vilde nødig hun skulde
læse det. Man sa isommer at de skulde
skilles, men da hun ikke selv snakte
om det vilde jeg ikke spørge. Nej, de
har aldrig passet sammen, men hvor
mange gør det? Hovedsagen er at
man elsker hianden eller at bare
den ene part elsker, det er nok -
så spørs det ikke efter passingen.
Stakkels Ingeborg, hvad siger Du
til hendes skjæbne? Hun har lidt
aldeles umenneskeligt de sidste
par år, og så skulde enden dog bli
at hun med spot og spe måtte
afsted - alt det hun har ladt sig
byde, for at undgå det. Stakkels
Ingeborg, hjærtet blør i mig
for hende – hun var så ned-
brudt så fortvilet -ja, jeg så hende
jo ikke tilsidst, men allerede før
jeg blev sat fast, og m de
efter Deres beretning
som har
sét hende tilsidst! Men gifte sig
med en af Brandesene - det
er jo næsten latterligt. Mangfoldige
hilsener fra Din Amalie Skram
en sum, der uden grin og kommentarer tilkom hans
bedre halvdel, og som hun havde sin fulde, frie dis-
positionsret over; denne lille sum skulde være hen-
des egen lovlige eiendom, hun selv af hjertens lyst
kunde skalte og valte med uden at gjøre en eneste
levende sjæl regnskab derfor! De fleste mænd vil
vistnok indvende herimod, at hustruen kan jo faa
alt, hvad hun behøver, - og at der intet er iveien fra
hans side om hun vil traktere sine venner med en
kage, - kjøbe sig en fjær til sin hat, eller hvadsomhelst, naar
hun bare ikke ødsler bort mere, end de har raad til.
Men mon det? siger jeg; mon det i realiteten er tilfel-
det at den trætte, forkavede, altid i aktivitet - det vil
sige saa længe, til hun ikke kan mere - værende husmo-
ders daglige nydelser paa nogen maade kan veies op med
eller staa i forhold til mandens - -
Javist er det saa, dette der altid fremføres, at han er
den, der maa tænke og arbeide for "at holde det hele sam-
men"; og det skal ogsaa være saa, at manden maa skaffe
alt tilveie! han har jo selv stiftet sin familie og er
altsaa simpelt hen pligtig til at sørge for dens ind-
komne; - men dog tror jeg, dette med "at holde det
tidens Skribenter. Jeg person-
lig renoncerede jo ikke på no-
get, men flottede mig utilla-
deligt på mine Efterladtes
Bekostning. Desuden savner
jo Tanken et logisk Moment
i det min Formue er grun-
det på Arv og øget ved
regulært Forretnings - Slid,
ikke ved Forfatter Virksomhed.
Altså: det, Du gør; er
udmærket, men Du må
ikke foragte mig, fordi jeg
ikke gør det Samme. Det
vilde nemlig (som forklaret)
ikke blive det samme.
Og fordi man ikke er Nobel
kan man godt være nobel.
Mange Hilsner til Jer
ved Vestervold, for dette tiligemed Kaffee og Frokost
skal de betale 7 Spd, altsaa 7 Rigsdaler hver.
Der blev gjort mig underhaanden Tilbud om at
slutte mig til disse Damer, hvortil jeg dog ingen
Lyst føler, jeg kjender dem slet ikke, eller hvordan
de vilde være at reise med thi de agte sig sydlig.
Hvis De kan modtage mit Tilbud kjere Caroline
saa var det altsaa at regne for Alf, fra den
Dag han kom, thi han kommer maaskee noget
senere, og det bliver jo ikke saalænge.
Skriv mig til derom men ufrankeret,
De skal dog ikke spilde Deres Penge paa
<...>
en unødig Korresspondence der maaskee ikke fører
til Noget. I Forretningssager maa vi ikke gjøre
nogen Omstændigheder mod hinanden. Og nu
et hjerteligt Levvel til vi sees. enten nu
dette bliver hos Dem eller ikke. Vil De
være uleiliget med indsluttede Brev?
Deres
Camilla Collett
Om jeg nu ikke kom før 8 Dage senere altsaa den 8de Juni
Jeg har saa skrækkelig meget at gjøre. Skal endnu leie
mit Logi ud som desværre endnu staar – – vil det
volde Dem nogen Uleilighed at regne det fra en
skrive og fatte Dig saaledes. Nansen er god,
Løvland ogsaa. Begge hævder bestemt en lov-
lig Aktion og saa at tage Følgen derefter. -
Siden Du sidst hørte fra mig har her været et
forfærdelig omkastende stormende Veir, bl.a. en af de
værste Søndenstorme, jeg har kjendt. Men idag er det
stille og tindrende klart, og det er mærkeligt, hvil-
ken Magt Solen allerede har faaet. Blaaveisen
staar med mange Knopper. Jeg har ikke kjendt Søn-
dag paa lange Tider og længes svært efter en
liden Tur. Naar jeg har faaet Arbeidet fra mig,
(naar?), tager jeg kanske en liden Tur til Bulken
og Gilbakken. Det er ialtfald saadan Lokkemad,
jeg holder op for mig selv til Modets og
Humørets Stadfæstelse, Styrkelse og Opret-
holdelse. - Paa Solbakken er det nu bra, men Børre
har været noksaa nedfor i hele Vinter, synes jeg. -
Elisabeth Andersen har havt Pleuritis; bare hun
nu ikke maa ha ondt af at spille iaften. - Om fjorten
Dage har vi Stæren, tænker jeg, og saa følger Slag i
Slag Vaarbud paa Vaarbud, og alt gjør sig fær-
dig til at tage imod Eder paa Troldhaugen. Og
saa skal vi mødes friske og glade og glemme
Vinteren med sine Lidelser og Skygger. Farvel da,
kjære Edvard! Kjærligste Hilsener til Dig og
Nina fra os begge! Tænk alvorlig paa Ems først
og saa en fri Sommer herhjemme! Tra-a-ho!
Din egen
Frants.
lægger, den Knægt. Send mig 1000 Kroner med
smaa Mellemrum, køb Obligationer for Resten.
Knut Hamsun.
var Udstraalinger. Ja Akbar
var
rar, 
stor og deilig; men hans Religion,
som egentlig var "en pantheistisk
filosofisk Theori", var mindre tiltalende
 i mangt. Han skulde
bare ikke stiftet Religion, saa
havde han som Fyrste og Menneske
med  Valgsprog "fuldkommen
Toleranse" været stor blandt de
største. I det 16de Aarh. at nedbryde
alle Skranker mellem de mangfoldige
Stammer og Troessamfund i Indien
og gi alle lige politisk og social Ret
var uhørt og det 19de og 20de Aarh.
værdigt. I Aarevis lod han sig
undervise af jesuiter
fra Portugal
i stærk Trang
til at lære Kristendommen og Europa
at kjende; men trods Munkenes
Adr. Rue de la santé 32
29/6 96 Paris
Kjære hr. Hammer!
Jeg må bede Dem 
gjøre mig den tjeneste 
at sende mig resten
af de 200 Kroner jeg 
skulde have for et 
billede – Jeg blev
enig med Deres 
frue om at De 
skulde få dameportrættet 
Fru Beckström istedet 
for mit selvportræt –
Jeg tror jeg har fået 
50 eller 60 Kroner
sluttede kl. 10½ næste
formiddag. ----
Angående Svendsens
udtalelse om orkestret,
så holder den ikke
stik da blæserne efter
min mening står be-
tydelig høiere en stryger
ne, men, Svendsen var
her i en uheldig tid,
da vore nye instrumen-
ter netop var taget i
brug). Hværken musiker
ne eller instrumenterne
havde kjendskab til
hinanden. Stemningen
var derfor tvilsom og musiker-
Du maa kjøre i Trillen naar den kommer.
Gamle Mor skulde ogsaa været kjørt ind,
hun vil paa Kirkegaarden
dansedes til 2.
12/2 Sad seierherrene tætte 
paa valpladsen blandt
efterglemte vifter, halv-
fulde glas og kjolefiller.
Baade Don og jeg gik -
skjønt paa hver vor tid -
udover veiene under
den vaarblaa himmel
over det glimrende skiføre.
13/2 Forrygende snestorm.
Jeg var om form. i
dancekomitémøde hos fru
Bothner - ca 2600 er
indkommet til Aalesund
foruden meget for mange
bukser og linneder.
Avisene er fulde af
krigstelegramer og frygt for
videre krigs udbredelse. -
mig til Marv og Been, og jeg
skulde Intet hellere ønske end at jeg
kunde tage mig en Tour ind. Men
jeg tror desværre det er ugjørligt baade
Tirsdag og Lørdag, da jeg belægge de
paafølgende Dage har Kirketjeneste
og ingen har til at forrette for mig.
Jernbanen burde nu have været
færdig, saa skulde jeg ikke have
forsømt Anledningen. Hvis jeg nu
imidlertid skulde komme, saa maa
Du endelig lage det saa at jeg faar
tale med Dig, vi kommer da til at
træffes paa Concerten, da jeg maa
reise tilbage strax efter dens Slutning.
Gi jeg maa nu sige Stop. Forhaabentlig
hører jeg snart fra Dig igjen, jeg vilde
saa gjerne faa Dig til at skrive til
Mathison Nansen for mig, men herom
en anden Gang.
Lev vel da og modtag med
Din Kone vore Begges hjertelige Hilsener
Din hengivne Ven
Chr. Cappelen
den glimrende Slutningsscene af
Götterdämmerung. A propos
Wagner. Hvor er det "Schein"
De skulde underskrive for at
kunne faa Flyvende Hollænder?
Har De maaske sendt det til
Furotner i Berlin?
Hjærteligste Hilsener til Fruen
og Dem selv
fra Deres hengivne
Wilhelm Hansen
Christina Nilsson's første professeur de
chant og i 3 år väret elev af Madame
Viardot-Garcia i Paris. Måske har
Hrr Grieg seet både min Mand's og mit
navn i aviserne, idet min mand er
maleren Hans Heyerdahl der vandt
ved verdensudstillingen i Paris 1878
guldmedaljen for sit der udstillede
billede Adam og Eva. -
Medens jeg var i Sverige sang jeg flere
gange offentlig - blandt andet at
nävne - optrådte jeg i Upsala på Pro-
fessor Josephsons Pintseconsert i
Oratoriet Paulus af Mendelsohn
- med Alt - solopartiet, hvor fru
Fredrikke Stenhammar - dengang ved
Stockholms opera udfyldte sopran
solopartiet. Foruden dette har
os ved Tanken om, at Du
vilde kommet hid saaat
vi havde kunnet faa høre
Noget ikke alene af Dig men
ogsaa ved Dig, dette maa
vi altsaa - som de danske sige
slaa en Strec over - men Tid
kommer vel engang senere.
Din Reise til Carlsbad
vil jeg haabe at Du ikke
udelukker har gjort af helbreds hensyn
at Du befinder Dig
vel, og at du vil være oplagt
til at levere os noget egte
Griegs til Glæde for Dine
Venner. - I Vinter har der
været givet 22 ellet 23 Konserter
i vort Locale-Musikforeninger
6 Do. Logen. - saa en Deel
Folkekonserter og Lammers
sine 3 Kirkekonserter, hvilke
indbragte han saa meget
i Dioramalokalet end hos Blomquist –
– Ja om jeg kunde finde mig 
ved Kysten et fredeli større Hus 
– hvor jeg kunde hvile mit hærjede 
Legeme – Min Nervøsitet er bedre 
– men der er indtraat en svær 
Svaghedstilstand – Jeg kan ikke 
gaa langt inden det svindler for 
mig – Du kan tænke Dig hvordan det
er når jeg endnu ikke har vovet 
at gå i Theater – eller ei heller engang
rede temmelig meget min forfængelighed, da - som f. eks.
engang en høi, mig aldeles ubekjendt herre kom
mig imøde med den bemerkning: "Naa, saa De er
den frk. Broch, som min kone har skrevet saa me-
get om!" dengang faldt det mig ikke ind, at fru prof.
Daae kanske kunde have omtalt mig til sin mand
som et høist forskruet eller overspændt barn. -
Alle disse smaa fremkastede rosende bemerkninger
og complimenterende hentydninger faldt i sumpig og
tildels ubearbeidet jord, - blev liggende og gjærede.
Hvad var vel Kajas directe paastande om, at det eller
det "kan du gjøre", -" har evner til", og lignende - imod
saadanne henvendelser som voksne erfarne damer
forstaar at puste ind i barnehjertet? saadant som det-
te f.eks. "Det er første gang, jeg har truffet en ung pige,
der ikke skriger høit for en humle" - eller: "naar
man har beskjæftiget sig en smule med frenologi,
kan man straks se, der bor noget i Deres hoved, - den
glatte pande, - hvordan ørerne sidder, deres form" - etc.
og: "det er forældres pligt af søge at komme efter
hvilke anlæg deres børn kunde være i besiddelse af,
og saa se at faa dem uddannede"; - "en ren og
Alle de "unge" motionerings-
tur med eskimoerne.
Papa læste nytaarsevangeliet
for den kvindelige husstand -
Kate og børn. Kl. 5
var der middag paa Knivsø -
jeg og Kai blev hjemme
hos mama og papa og 
kom først kl. 8; Johan
havde holdt en meget
god tale for Norge -
ønsket at det aar, vi
nu gaar ind, maatte blive
skrevet i vor historie med 
stork skrift. Ja, det ser
ud til det. Selv Makken 
taler nu om kongeskifte
og republik - og konge
og præsident-emnet
Og så morer det mig, at De en-
gang sagde, at der alligevel måtte
være Musik i mine Vers, hvad
De oprindelig ikke havde havt
Indtryk af. Der er nemlig den
Ting at åbenbare, at ligesom jeg
- når jeg skriver Komedie - altid
ser det for mig, mens jeg skriver,
således synger det i mig, når
jeg skriver Vers. Ikke en bestemt
Melodi selvfølgelig, men noget der
stiger og synker, noget som nu
kan være chælmsk, ren patetisk
og tidt sentimentalt. Oftest
dog sentimentalt på Bunden
dækket af Skæbneri. (Noget
jeg tidt får ud af Chopin f. Eks.)
Og i Regelen er denne ufødte
Melodi gennemkomponerer. D.v.s.
forresten - og har nu været hjemme
i en maaned. Det er vist snart
et fjerdingaar siden du hørte fra
mig og idag skriver og ene og alene for
at høre, hvordan du har det?
Hvor der er henne og om du holder
paa med noget - hvad bliver det
til med skisserne, der skulde komme
til jul - faar du noget ud?
Jeg har været doven som en hund
siden jeg kom hjem. Men paa Nord-
strand fik jeg gjort en heldel - efter
mine forhold altsaa. Det bedste af
det hele er forresten, at jeg kan gjennem-
læse mine nordstrandspapirer uden den
uhyggelige følelse af flauhed, der ellers
altid har ført til at jeg brænder mine
"manuskripter" - jeg begynder at haabe.
Jeg leste lidt af det for mutter og for-
talte hende planen. Hun var
naturligvis misfornøiet med at det var
8
gunst han har allevegne har nydt i sit liv hos de store og for- 
nemme i samfundet. Det er den fattig fødte bondeguts naive glæ-
de og taknemmelighet ved at bli påskjønnet og likt i det høie 
selskap.
Reise til Tyskland.
Under kongens ophold i Chr.ania fik B. ved Dues mellemkomst
audiens hos Carl Johan som kjøpte yderligere 3 billeder av ham
for 240 Spd. - Dermed blev han sat istand til at tiltræde den
Tour til Udlandet, som han længe hadde tragtet efter. Og 
da det Samtidig traf
det
sig så
heldig
at Legationssekretær Adam Løven-
skjold, statsministerens søn, skulde reise til Berlin og inviter-
te Balke til at slå følge i hans vogn "uten Udgift for mig." 
Men først måtte han følge med til Fossum ved Skien for at 
legationssekretæren kunde få hilse på sin far statsministeren.
De mødtes på veien, i det Løvenskjold skulde til Stockholm igjen
efter opholdet på sit gods og B. skildrer i bevægede ord, hvorledes
statsministren fulgtes et til næste skifte av alle sine
"Underliggere" og hvorledes han der blev vidne til at "hvid-
hårede Landsbønder trykkede hjertelig Ministerens Hånd
under strømme av Tårer, og Ministeren rakte Dem igjen 
Hånden til til det ømmeste Farvel." - (Det var andre tider!)
På Fossum levet han med legationssekretæren 12-13 Dage
i Fryd og Glæde og gjorde tegninger fra det herlige Gods.
Derefter la de turen til
over
Christiania over
sydover, men stanset på
Ellinggård i Små-
lenene for at hilse på baron Wedel-Jarlsberg. Da de 
vel hadde passeret Svinesund og var ankomne på svensk
Jordbund gjorde de holdt, og den unge Lovenskjold traf frem
menneskje melde seg inn i "Nasjonal
samling".
Eg hev trudd at Tidens Tegn
var Qvislings organ, men det
er reint gale. Rolf Thommesens
"frisindede venstre" er noko heilt
anna.  Den lange artiklen
hans i T.T. for nokre dagar sidan
greide eg ikkje lesa, men
"borgerleg samling" er då vel
framleis på det programme
til det pånytt uppattpussa partie.
Her vantar regn no; alle
vollar gule av turken –
Veslevangen 8.7.33
Kom hit 5te um kvelden.
Her kan bli kronår, for regn hev
dei havt nok av, saman med
tropisk varme. Berre ein gong
på 20 år hev termometene synt 29
I gaar dansed vi saa hos Ekmans,
og i dag nyder jeg den sjeldne situa-
tion at være aldeles i ro. Jeg skal
hilse saa meget fra alle der
og fra mange andre. Idag har
jeg holdt oprydning her i mit
værelse, hvor der fandtes en
del efterladenskaber efter dig, men
- - - vist ingen af større værdi.
Søndag.
Idag er her tæt og vedhol-
dende regnveir, og vi gaar her og
er lidt syge og meget madleie alle-
sammen. Mor er rekonvalescent,
- holder seg endnu inde, far har
vel kanske influenza, - han ligger
paa sofaen og sover; jeg er meget
forkjølet, - hoster og er slap og er
inde idag; og Karl har turet 3
nætter i stræk, - først vor fest, saa
Igaar Eften. overrasket Ivar mig. Han
kom iforgaar til Byen og skal redigere
"Den 17de
mai"
mens Steinsvik tar en Maaneds
Tur paa Vestlandet og lodder ud
"Maalhesten Rimfakse", som jeg
strax har tat for 10 Kr. Nummer
paa. Ivar steller sig selv oppe paa
nordre Gravlund*. Ivar, Gelogdens,
Dr. Kierulfs og jeg spiste Aften hos
Otto Valstads, hvor vi var buden
paa Spelemanden Olav Moe
fra Valdris.
som
atter nu Mandag fik 1ste Præmie
i Kapleiken paa Bygdø (Der var ellers
to som fik 1ste). Men Moe udeblev,
skjont han selv havde ønsket at komme
ud bl.a. for at tale med mig om
eventuel Optræden ved Aabningen
af Samlingerne paa Lillehammer
*Steinsviks hjem like ved gravlunden
Kristiania, Juli 1898.
Herr Wilhelm Hansen
København
Hermed sender jeg sangene i ret-
tet og omskrevet stand. Nu er
de som Grieg vil have dem.
Understreking ikke gjort av J.P.
Om De vil sende ham dem til
gennemsyn, overlader jeg til Dem
selv at bestemme. Jeg trot dog
det er overflødigt.
Med venligst hilsen og tak
for det hyggelige samvær for-
bliver jeg
Deres ærbødige
John Paulsen.
der ikke var min egen.  Hun er saa ørende liten og fin og sart, endda hun 
er frisk og sund, og saa stille saa stille – har en bitteliten fuglestemme 
og hænder og føtter saa smaa og fine at jeg synes ikke mine egne ungers var 
saa smaa da de var nyfødte næsten.  Hans er en <tverblu> og en <egen> røver 
sammenlignet med denne vesle dukken til Ragnhild.  Men jeg længter 
græsselig efter ham allikevel, naar jeg ser og hører Ulla.  Jeg kjører hende ut 
hver morgen, utover villaveiene i Raalambskogen i det skjønneste vaarveir. 
D.v.s. jeg har gjort det to ganger, men jeg har lovet Ragnhild 
at gjøre det hver dag.
Jeg blir her til 22. ds. og saa reiser jeg til Vadstena og M….
i paasken, før jeg tar hjem.  Igaar var R. og jeg til Birgitta-vesper 
i Storkyrkan og nu skal jeg ind til byen og se om jeg kan faa en 
pen utgave av Birgittas aabenbaringer –.
Ha det godt da/dog, kjære Nini –.  Gid jeg fik se dig, 
om det saa bare var paa Lillehammer station, naar du reiser nedover 
fra sætera di.  Men det er da deilig at det er vaar allikevel!
Mange hilsener
din
Sigrid.
i en orthodox jurists øren; men jeg skal
søge at være saa objektiv som muligt.
Hvad derimod angaar frøken Wergeland,
har jeg ganske vist læst hendes piece;
men da jeg allerede for flere uger
siden
har
paataget mig at anmelde den i Littera-
risches Centralblatt, og kvaliteten i sand-
hed ikke indbyder til dobbelte anstrængelser,
maa Du være saa snil at henvende Dig
til en anden, der formaar at ignorere
arbeidets væsentligste mangler. Forfatterinden
er jo personlig al ære værd; hun røber
større belæsthed og sprogskundskab end
de fleste damer baade ude og hjemme
kunne rose sig af; men videnskabsmand
er hun ikke og bliver det aldrig.
Din hengivne
og meget forbundne
Ebbe Hertzberg
St. Halvardsgade 10, den 16de juni.
er hjemme og gaar paa Skole med bare
Smaapikerne. - Vi er nu begyndt at
minere bak Laaven forat utvide Tomten
saa vi kan faa gjort Fjøset større. - Da
Mama og jeg kom hjem fra Oslo hadde vi
nær sat Livet til og Bilen blev stygt med-
faret, Olaf Petersen gjør den nu foreløpig
istand saa vi kan bruke den til vi kommer
til Oslo til Vaaren. - Jeg lægger ind en liten
ekstra Skilling til dig. Det var gildt at det
gaar dig saa godt paa Skolen. Bruker du de
Pillerne jeg skrev om? Det var Moro at se hvor
meget tykkere og sværere du var blit. Papa.
hvis det vart arbeidar-regjering.
Liksom sist det partie hadde
si slutte regjeringstid. Det er
rimeleg han hev rett. Folk som
hev noko er ikkje trygge for sitt
og trur ikkje det vert betre for
lande at alle vert like fatige –
Hv. 31.10.33
Nils Tveits musikverk, strykekvartet
med orkester fekk igår ur-
framföring i Filharmoniskes
konsert i Aula'n. Det vart ei
fin siger. Det er i tri delar. Den
fyrste fekk eg ikkje heilt klår
for meg; vilde so gjerne höyrt han
uppått med same. Men vakkert
var det. Dei tvo siste var lettare
for ein ukunning å samla heile; det
var forunderleg reint og einfeld; likevel
rikt og fullt av vedunderleg stemning.
Det var stormande fagning, og den 25
No 55
"Lys juninat i Jølster"
("Juninat og rødt fjeld")
Eier: Bokhandler W. Nygaard.
Dette billede er orginalen til det
træsnit, som fru Høst kalder:
"Stort fjeld", (det er nu i virkelig-
heden det mindste fjeld i bygden.)
Næsten samme motiv, - men i helt
anden natstemning (paa morgensiden
findes i Meyers samling: "Bleg juninat
i Jølster" (se No 6).
No 56.
"Høstvæde i Jølster
("Skodderegn og høstvæte")
Eier: En fu Hurum - Oslo
nærmere adr. vides ikke
(se bilag til "Foto IV)
No 57
"Vaarkveld ved Jølstervandet". Eier: En Gulbrandsen - Oslo
(et lidet billede - af mine ældste)
No 58
"Maaneskin"
("Maaneskin hang og kornstaur)"
Eier: Maleren Otte Valstad Oslo.
En aquarel fra mine guttedage
fra 15-16 aars alderen, - det ældste
af mine ting, som har været utstillet
No 59
"St Hansnat i Jølster"
(omtalt under bilag I)
maleren Hans Ødegaard
kjender sikkert fru Waa-
lers adr.
Eier: malerinden Fru Waaler. Det er mit første
(sikkert og mit bedste) St. Hansbaal, (hvad stemningen
angaar. Pigebarnet, som saa paa baalet havde
ligssom jeg selv ikke lov at være med paa slik
ugudelighed (vi var begge børn af "pietistiske" for-
ældre, Og om vi stjal os til at være med at se
paa saa, turde vi ikke andet end holde os paa afstand-
som har Betingelser til at komme more baade
sig selv og andre. Det er nogle mærkelige Børn
til at blive sent udviklet; nu først begynder
de at vise, at de duer til noget, før har
de holdt sig fuldstændig passiv, men iaar
har Lilla og fornemmelig Asta været svært
flinke med Vers og mange kvikke Indfald.
Igaaraftens dansede vi som almindelig det
nye Aar ind dermede; Maren gik tidlig der-
fra, saa vi fik den Lykke at se hende og Prud
danse Langedansen, hvilket tidligere altid bøte
til Nytaarsaftens Glæder; det var et Tab, thi
Synet var virkelig kostelig.- Dette var nu
mine Juleglæder; jeg vil ønske , at I ikke har
havt det værre! hvis alt er som det pleier, kan
jeg jo omtrent tænke mig, hvordan I har
tilbragt Dagene. Nu skulde jeg for min Del ikke
have noget imod, om Familiesammenkomstene
var tilende, thi naar men er ude til Middag
hvordan gaar det saa med al den
des i Ferien? det kan I nok tænke
som er Enke, de Onkel
til Onkel Eilers; det er meget snilt, at
Sundby, bondepartiet, ute i korri-
doren, og han sa, han var blitt 
"tiltalt", for nå manglet det
bare en stemme på å felle
Øverland. Han stilte Arnulf
i kategori med "gangstere og 
mordere" - "de handler også
ofte i den beste hensikt." Gå
heller hjem igjen da, Sundby
sa jeg "så er de ikke med på 
å bære skam innover bruget,
ennå en gang." "Selv for Deres
skyld kan jeg ikke gjøre det," sa han 
"enda jeg læser og gleder mig over 
alt, De skriver, både når det
er om Hambro ("Avsløringen")
og om statsråd Madsen."
af andre.
Jeg beder Dem bringe direktionens
øvrige medlemmer min tak for det bevilgede
honorar. 
Deres ærbødigst forbundne
Henrik Ibsen.