MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
30.3.95.
Kære Jonas Lie!
Overbringeren heraf er min gode,
trofaste ven, dr. Julius Elias fra Berlin.
Han kender grundigt vor literatur, for-
står vort sprog og ønsker at gøre dit be-
kendtskab. For mig er han en utrættelig
hjælper i mine tyske literære anliggender
og jeg skylder ham overordentlig meget.-
Hjertelige hilsener til dig og dine fra
din hengivne
Henrik Ibsen.
det Billige kan komme i Strid med det Rette, hvilket ved første
Øiekast synes noget uforklarligt, thi det Rette skal være det Gode;
og da kan jo Billighed ikke være noget
bedre. Men denne til-
syneladende Modsigelse løses,
naar man lægger Mærke
til at det kun er med det ved Loven bestemte Rette, ikke det
absolut Rette, Billigheden kommer i Strid. Billighed er saaledes
et Slags Retfærdighed, en Forbedring af det Lovmæssige,
der faaer sin Verd Betydning derved, at Loven
ifølge
sin Almindelighed bliver
mangelagtig i Anvendelsen
paa de enkelte Tilfælde. Men dette er ikke nogen Feil
for ved Loven eller Lovgivningen, thi den Loven maa
være almindelig og kan ikke tage i Betragtning alle
enkelte
Tilfælde, da disse ere uendelige i sin Forskjellighed.
Defor er Billigheden et høiere Begreb end det specielt posi-
tivt Rette, men ikke høiere end det naturligt Rette, som
Billigheden netop gjør gjældende mod det positivt Rette. Dette
er altsaa fremdeles Kjernen i den fremdeles raadende Be-
tragtning af Billighedens Forhold til Retfærdigheden, ihvorvel
Udviklingen, som en der staa paa et senere Standpunkt,
let føle, ikke er tilfredsstillende, og det
saameget
mere som den aristoteliske Methode allerede giver de for-
nødne Momenter til d en dybere Opfatning af Begrebet. Thi
i Overeensstemmelse med hele hans Opfatning maa han betragte det
naturligt Rette som en gresk, der udformer sig i V Mulig-
hedens Sphære,
X det positivt Rette
men ikke fuldstændigt, hvorfor
Tilfældigheden
altid i denne ved Siden heraf beholder sit Raaderum, og men
da Energiens Virksomhed er continuerligt
altsaa en X
og de men det positivt
Rette noget
Udformet, altsaa relativt til det bestemte Tids-
punkt noget Afsluttet, kommer det naturligt Rettes Stræben
eller Fordring paa fortsat Realisation til at vise sig
i Modsætning til det afsluttede, positivt Bestemte som Billig-
hed, en Opfatning der paa engang er bestemtere, men derfor,
som vi siden skulle see, naar vi kommer til at betragte Billig-
hedens sande Væsen, tilli der netop har sin Rod i
Usandheden af det aristoteliske, eudaimonistiske Stand-
punkt, tydeligt røber sin Svaghed, i det vi her foreløbig
mærke os, at den aristoteliske Opfatning af Billigheden
ikke forklarer, hvorledes det kan blive Spm om en Colli-
sion mellem Billighede og Retfærdighed i et concret Til-
fælde, hvor
ingen Lov, selv med
Hensyn til alle
concurrerende Tilfældigheder vilde
kunne
fyldestgjøre Billighedens Fordringer, fordi selv
det naturligt Rette og det Moralskes Sphære dog ikke paa alle Punk-
ter falde sammen, fordi
det ene er Objectivitetens, det andet
er Subjectivitetens Sphære.
Den reelle Betragtning af Billighedens Begreb og
Fordringer leder nu Aristoteles ind paa et andet for det
menneskelige Samliv frugtbart Begreb, som hvis Betyd-
ning han atter har været den første til at frem-
hæve,
nemlig Sympathien, Sociabilitet, Drift eller hvad han
kalder Venskabet (gresk) et Begreb, der er saa mægtigt,
at man senere Naturretsforskere slugs Grad derpaa have
bygget hele deres System. Reelt betragtet er nu Venskabet
og stram og sikker i
min - jeg vil ikke sige
tro - nej forvisning
om at Du var den Du
var, havde været og
skulde være. -
Fik Du ikke et telegram
fra mig efter Nobelpræ-
mien? Jeg sendte et.
- Og fru Thoresen som er
død siden sidst vi såes.
Husker Du den dag hos
Hegels? Sidste gang, jeg
var hos hende talte hun
sågodtsom udelukkende
om dig og "Laboremus".
25/9. 48.
Kjære Tore,
Bare et Par Ord.
1. Du fik altsaa Besked om at Haelsel er fundet,
men ikke om at du har faat Kontrakterne. Hvad
skulde Fru Stray med dem? Høstutstillingen?
2. Blev de med i
3. Du sendte mig et Brev til Janés, men det var
et Gjennemslag av|et Brev - gaar det an? Det
er jo en stor Forlægger.
4. Du maa se nøie efter paa de spanske Bøker
om de er oversat fra Tysk, som du sier. Jeg fik det
Indtryk at de var oversat fra norsk.
- - -
Kjære Tore, du maa ikke arbeide saa fort og bare
jaske mig ifra dig. Jeg er en Olding og sentænkt
Desværre har du vel meget at staa i, Motgangen er
over dig.
Motgangen er over os alle nu.
Det gik istykker med Ljus, og det vil gaa istykker
med Hugo Geber.
Jeg maa nu lovformelig overgi mit Bo
til Konkurs.
Det blir ikke værre for dere Børn for det,
jeg fik reddet Aksjerne dokkers, Gudskelov!
- - -
Ny Lefse av Brever, men det er visst
bare at kaste altsammen.
- - -
Et norsk Forlag vil først høre hvad Utlandet
mener om min nye Bok før det trykker den!!
Er ikke det vittig?
Papa
Bjerkebæk, 14. juli 1925.
Kjære Fru Backer,
tusen tak for Deres brev idag.
Jeg svarer i al hast for at spørre om ikke Deres
datter og den anden unge dame vil komme hitop 
og spise middag klokken 2, den dag de kommer
– det blir vel kjedelig for to unge piker, at
spise paa hotel hver dag i lang tid – saa kan 
de jo hvile her; her er saa deilig og sommerlig oppe
hos os nu, og om de ønsker det, øve sig i den nye 
storstuen, hvor der er baade gulvplads og flygel.
Hvis Deres datter vil det, kan hun og frk. Fossum 
bare sende et kort – jeg gaar ut fra at De 
stadig hører fra dem i telefon.
Mange tak for Deres indsbydelse til at
at Du saa at sige er landfast
med Voksenkollen, saat Du,
om det skulde behøves, kan ty
derop, især naar det nu bliver no-
get mildere i Veiret. I hvert
Fald er det godt, at du ikke skal
udsættes for det Slid og det Chan-
cer for Forkjølelse, som en Konsert
tournèe indebærer, - selv om det
er en Skuffelse for Dig ikke at
faa dirigere i London. Jeg har
den mest brændende Lyst til
at reise ned til Dig for at faa
sidde hos Dig, medens Du repa-
rerer paa Dig og reconvalescerer.
Men foreløbig er jeg ved den ind-
trædende Klagefrist bunden ved
mit Ligningsarbeide. Og dog ved
jeg, at om jeg kunde hjælpe
Dig til at blive hurtigere frisk,
saa sprængte jeg alle Baand.
Godt er det at vide, at hver Dag
som gaar, bringer vort Møde
nærmere. Vi skal have en deilig
4.
oplagt derinde. Og saa det uvur-
derlige Gode, at hvis Forkjølelse
eller Bronchit sætter ind, har
Du Kuren lige i Nærheden.
Og saa er Du jo saa nær
Europa! Det er jo ingen Sag
at svippe ned til Kjøbenhavn
for kortere eller længre Tid;
men Hjemmet, det faste Hjem,
burde være i Kristiania "eller i
Nærheden deraf". Man kunde
sige: fast Hjem i Kjøbenhavn
og saa Svipture til Kristiania.
Men - jeg frygter Kjøbenhavn for
Din Bronchit, - det vindige,
flade er ikke noget for Dig
i Længden. Jeg tror, Du vil
føle det godt , at kunne
ty op i Holmenkol- og Frog-
nersæterskouen, komme høit
i let, ren Luft. Det er jo
og Nice vinteren over – kor gjerne
Matty no vilde Vesla i norsk
skule. Med sine mange heimar
er dei meir heimlause enn
nokon eg elles veit um.
Tvo dagar sat me
atter i bil og såg tröndersk.
landskap. Men no inni landet.
Fyrste dagen til middag hjå fru
Eugenie Thams og sönane hennar
på Storbuan, dit dei no er flutt
for ålvor frå Monaco. S.b. er ein
stor skoggard ved eit fiskerikt
og vakkert vatn. Der er jaktliv.
For fyrste gang i mitt lange liv
åt eg der bekkasiner, laga på
fransk med framifrå fransk
kvitvin. Og små krikendar.
Dertil molte og fjellfrisk flöyte.
Ein kan da leve i norske
bygder! Dagen etter biltur til
mig Gak Du hen og gør ligeså
Men dertil svarer jeg: Du har
ingen Børn, men jeg derimod
har - foruden ikke mindre end
to Enkerx - fire uopdragne Børn
på Samvittigheden. Havde jeg
kunnet få dem opdraget så-
ledes, at jeg var vis på, de
egnede sig til at begynde
forfra på bar Bakke, så
kunde der jo være Tale om
det, men det tror vi ikke
jeg kan. Og derfor i afset fra,
at Loven forbyrder mig at
disponere over alt, hvad jeg
efterlader mig, vilde jeg ikke
finde det forsvarligt at la-
de det hele gå i Frem
Hotel Zippendorf ved Schwerin
21 - 6 - 1904.
Kjære Ven!
At Du, skjøndt Du befinder Dig saa ilde dog
har skrevet mig saa kærligt og udførligt til,
har rørt mig dybt. Tak for alle de venlige Tan-
ker, Du sender mig, vær vis paa, at ogsaa mine
er hos Dig, Du kjære trofaste Ven! men ihvor
meget jeg end længes efter Dig, giver jeg Dig dog Ret
i, at et personligt Samvær, saaledes som Sagerne
staar, ei vilde være til Gavn eller Glæde for nogen
af os. Naar jeg skal skrive noget om, hvorledes jeg
nu har det, saa er det kortelig Meningen, at jeg levet
af et Sovemiddel Paraldehydi) i Regelen 4 Timer
om Natten; det gjør ingen Skade, og skaffer en
drømmefri Søvn. Helga har begyndt at mindske paa
Kvantum, saa at jeg nu i Stedet for 8 Gram,
tager lidt mindre end 7 Gram, og det har havt
den Virkning, at jeg endog er steget til 5 og 5 1/2
Time. Du indser jo nok, at dette er en ganske
anden Tilstand end Din; derimod har jeg
en anden Tilstand, nemlig den at Fødder og Hæn-
der, især Fødderne, ere ganske ømme; og en anden
Virkning er den, at jeg har indt i venstre Siden;
det er formodentlig Hjertet, der feiler noget, - jeg
veed ei hvad - Dr. Koch siger, det er Nerverne.
Hvad nu angaaer Dit Tilbud om at tage til Lofthus,
kong Hunding. Til en seir over en saa
stridsvant høvding var dog vel allerede
15 aar en særdeles ung alder, og at sætte
den endnu yngre, vilde vistnok have
klinget usandsynligt ogsaa i det 10de
aarh.. Det ligger heller ikke nødvendigvis
i ordene, at dette drab var Helges første,
men kun hans første mere berømte.
For Deres bemærkninger om
rækr takker jeg meget. Inden jeg formaar
at danne mig en mening om ordet,
maa jeg imidlertid ogsaa faa lov til
at henvise til Noreen's opfatning,
§146 anm. Forstaar jeg ham ret, vil han
have baade rækr og rækja til at tilhøre
samme stamme som rök, røk
samt
som
réttr (for rektr?) og rækja (rekja). Falder
ikke dette nogenlunde sammen med
Kluges, af Dem anførte mening? Deres
formodning, at rækr skulde være
gammel
feil-
Hansteensgt. 2 IV
24/1 - 20.
Kjære Arne Garborg
Idag eller imorgen er det
Din Geburtsdag, derfor gra-
tulerer Dig af Hjertet
Din hengivne
Harriet Backer.
lægges at ofre sig – altså denne samme evindelige Leflen
med det noksom fortærskede Motiv, 
soraiske Forsagelse som alle vore Stykker indtil Mænelse
lider af, ligesom alle vore Forhold i vort Land
i Virkeligheden
lider og sygner hen under det! Og det Modbydelige
at lægge Lidenskaben og dens Opfyldelse hen i en Skoletøs.
og det en christianiansisk! Have vi så let for Ægteskaber
hos os at selv de Bedste, skal være pligtig at ofre
seg kun fordi de ikke have Kjødets Ungdom? Det vil sige
16 År? I alle hendes Skrifter står Manden der som
en Pascha der altid har Flere at kaste sit Tørklæde
til.
Min Menig om dette er bleven noget mere
udførlig end jeg havde havt i Sinde, men det har lagt
mig ligesom kvælende på Tunge, især ved da ikke en Røst
hjemme har hævet sig mod dette Stykke, men det er endog
rost i et Par Blade! Jeg har både her og i Rom dog
ikke hørt Nogen, der ikke har fundet Udgangen anstødelige
og sopliseret over den, selv vor kjere Paulsen.
Nu mangler det bare, hvad jeg er fuldkom-
fattet på, at
et på at Sladderen om mit Forhold til
Ulvin ved
Ulvin Station
23 Juli 89
Kjære Garborg!
Tak for Tilbudet om at
bo i Dit Hus. Tusind
Tak baade til Dig og
Konen Din. Men jeg
ikke
kan slet lave Mad,
og jeg vilde være svært
ensom, naar I var
borte. Her paa Ul-
vin bor jeg i Hus
sammen med Gerh:
Munthes, faar god
Mad og har fundet
et Par udmærkede
Motiver, saa jeg er i
Hvalstad 14.11.04
Hr. Edvard Grieg!
Tusind Tak for Deres
venlige Brev om "Edderkoppen",
jeg er saa forfærdelig glad over
at De baade har villet se
det to Gange og læse det!
Og hvor snilt det var af Dem
at skrive! Jeg har jo ikke
havt det morsomt i denne
Tid, og intet kunde jo trøste
mig mer end en saadan Udtalelse
fra Dem.
Det er jo ondt, naar man
i det bitreste Alvor søger
at faa sagt Ting, som brænder
i en, faa sagt det saa stærkt
og saa ærligt man kan, i det
nu idag maatte hele den elektriske Strøm efterforfares,
for Kapsagen som vi skjærer Veden med slet ut det
ene Sæt Sikringer efter det andet. Nu er det da i Orden.
Ja naturligvis maa vel Mama og jeg til Oslo
paa stor Julehandel, det samme spurte Arild om,
men det skal ikke dere tænke paa, dere skal bare
være optat av Lekserne og Lærdommen og gaa det godt
igjennem. Bry dere sytten om alt andet, det er tungt
nu, men det er en Overgang. Og nu er det bare 5 Uker
til Jul og bare en Maaned til dere faar Ferie.
Du kan tro Fru Petersen har faret omkring i Eide
og tigget og tutet for at faa Folk paa sin Side i Navnesaken,
men det vil ikke nytte det naraktige Spetakel, Fru
Stray har faat Alverdens Bevis
Ja nu er det Karsten som er Sveitser. Og hans
Far og Reidar grøfter voldsomt rundt Tjernet, saa
nu blir det svær Avling der ogsaa. Men dyrt blir det.
Saa, nu faar det være nok for i Kveld. Du maa
endelig huske paa at Mama er 50 Aar Torsdag den 19 Novbr.,
en stor Merkedag! Velsigne dig, Tore, og ha det godt!
Papa.
blot og bar Iagtagelse af de ydre conven
tionelle Forner. - Hvad Deres forestaa
ende Reise til Udlandet Angaar, da ville
baade min Kones og mine bedste Ønsker
ledsage Dem, idet vi ingenlunde tvivle
paa at De jo vil faae et rigt Udbytte
og stor Fornøielse deraf. Der kan na
turligviis ikke være Tale om, at De
personlig skulde tage Afsked med
os, den ved saadanne Leiligheder ifor
veien knappe Tid vilde det være Synd
at lægge Beslag paa udover det strengt
Nødvendige, Derfor sende vi Dem
herved blot et hjerteligt Levvel og
Ønske om, at Gud vil være med Dem!
Det er jo tvivlsomt, om vi nogensinde
mere skulde træffes, men det vil al
tid være mig særdeles kjært, hvis Til
fældet engang i Fremtiden atter skul
de føre os sammen. I ethvert Fald
vil jeg vel nok kunne vedligeholde
Bekjendtskabet med Dem igjennem
Deres fremtidige Værker, som jeg for
6te November 1903
Sol og blaa Himmel. Fik igaar
Fotografier af "Egils" grundkoselige
Kaptein P. Haueland og Frue. "Egil"
er nu atter paa vei fra Island og skal
endnu en Tur opover før Jul. En slitsom
Tur om Vinteren. Men hvor gjerne
jeg vilde med igjen engang til Vaaren!
Ialfald saalangt som til mine elskede
Færøer. Naar bare G. var lidt mere
reisendes af sig, saa vilde jeg faa ham
og Tuften med og være der næste
Sommerferie. Derover kunde Tuften
lære at styre en Baad, rette sin Ryg
og sætte Benene fast i Bakken. 


Idag er Jonas Lie 70 aar. G. har
skrevet et lidet vakkert stykke i
Julen bliver det vel neppe noget
langt Ophold i Leipzig, og der har
Du dog vel mange gamle Bekjendte
og Venner. Det er tidlig Vinter over-
alt, saa jeg frygter for at Reisen
bliver mindre behagelig end I har
forestillet Jer den. Jeg vil dog haabe
at den ei bliver ubehagelig og ønsker
af ganske Hjerte Lykke og Velsignelse
til den. - Hvordan har nu egentlig
Nina det? er hun raskere end hun
var i Sommer? eller maa hun endnu
holde paa med Mediciner?
Jeg er blevet saa ofte afbrudt. at jeg
veed hverken ud eller ind. Naar
jeg ikke kan være Natmand, da
er det slet bevendt med skriveriet.
Vi fik Betten hjem fra Haugesund
den 4de. Vi vare den Dag hos Müller
paa Levninger, men jeg blev hjemme
til Klokken var næsten 8, da jeg ikke
vilde hun skulde komme til ganske
tomt Huus. Hun havde ikke lyst
at klæde sig om for at gaa med mig,
og hun drog derfor indover til Skiven
med Maries Pige, som var kommet
herud i den Anledning. Hun havde
havt det meget godt hos Søster Maren.
der var meget bedrøvet da hun atter
forlod hende. Vi har idag havet Brev
fra Maren, som lever med det Gamle.
I Søndags havde vi Münsters Heibergs
Smits, Bull og Tante Riis samt Neergaard
til Middag. Selskabet skulde egentlig
Fru Honoria Bjerknes
Søderfjäll, Trästa
Häfverø
Sverige
Jeg lever godt her, lidt stille kanske, men det passer, her er
saan masse skandinaver, saa, man deler sig i grupper, hvilke 
holder sammen for sig. Vi har vært i Ostia det er den længste
fart, det var uhyre morsomt, der var Ossbahr ikke med, men ellers
er vi ofte sammen, Tor Hedberg reiser nu desverre til
Grekenland først siden hjem, han har vært jil, Ossbahr
tar en tur til Neapel men kommer her tilbage. Hos ham
var vi ofte i begyndelsen, nu træffes vi oftere til maaltider ude.
Imorgen skal vi til en liden fest for Bjørnson hos Ossbahr,
om aftenen holder Thornes, Clements, og jeg en fest, afskedsfest
for Hedberg og Ossbahr, Kitty Kamstrup vil være med, men hun
er blot medlem ikke indbyder.
Vi har nu sommervarme, frugttrær blomstrer eller er næsten færdi-
ge, her er deiligt, jeg gruer for at reise, jeg vil længes meget,
men jeg har tænkt over, om jeg skulde bli en tid for at male,
jeg tror det har liden mening, for tiden er for kort, før varmen
blir for uudholdelig til arbeide, man maa da altid bytte
sted, eller reise hjem. Thornes blir her, tror jeg, de tænker
paa Paris til næste vinter, da kommer Eriksen derhen.
Holbø er her, han maler sin kone hele tiden, men de
er saa lykkelige, de holder sig aldeles for sig selv, naar vi
træffer dem bare smiler eller ler de. Auberts er i fuldt arbeide
sammen, han reiser alene til Grekenland, i juni tror de, at de 
kommer hjem. Fru Motzfeldt ser jeg undertiden, men hun er paa
farten mellem rige amerikanere, jeg vilde have hende i selskab,
men i sidste øieblik sa hun fra, hun skulde til en amerika-
ner, først havde jeg opsat for hendes skyld, Gyda Gram kom her. 
Nei nu er jeg træt det er aften. Hjertelig hilsen til Magda og dig selv, 
gid dere var her ivinter. Lev vel alle din hengivne Kitty.
ning- da Tiden for en Post
pakke al naa op til Bergen
var nøje beregnet. For Adressens
Vedkommende klager jeg til Postvæ-
senet, for det har sin Interesse
at faa opklaret hvor Skylden
ligger for den fast utrolige
Forsinkelse. Hvad den
"lille Erindring" angaar, da er
jeg for saa vidt beroliget, efter
som jeg hører fra Frk. Rable,
at Lampen er i god Behold
hos Dig, om end Du ikke vil
vedkjende Dig Gaven - foreløbig -
At den ikke bar tydeligt Tegn
fra os, tror jeg, skyldens det norske
Troldvæsen - om Forladelse - 
der i den store Travl-
hed i Festugen har afrevel Alfreds
og mit visitkent, som iøvrigt
der Dem så uendelig meget for
Deres 30-årige trofaste arbejde.
Det er dette synspunkt, som jeg
mener at en betydelig kunstner,
af hensyn til sig selv og til sin
stand, pligter at fastholde. At
jeg med denne opfatning ikke godt
kan bekvemme mig til at sætte
en prolog sammen for den om-
handlede anledning, vil De
visst selv måtte indrømme.
Men kan jeg end ikke tjene
Dem i dette punkt, så håber jeg
dog at De lige fuldt vil modta-
ge den tak, jeg herved sender Dem,
en tak for alt, hvad De har været
og fremdeles er for vor sceniske kunst,
og særligt en tak for den fremragen-
de andel, dDe har taget i gengivel-
sen af så mange af mine egne dra-
matiske arbejder.
I det håb og med det hjertelige
ønske at der endnu må ligge en
lang og lys kunstnerbane foran
Dem tegner jeg mig med gam-
melt venskab
Deres hengivne
Henrik Ibsen.
Den af Dig foreslåede tittel på slåtterne forekommer
mig at være den eneste rigtige. Forlagsbeviset
sender jeg altså direkte til Peters. - Jeg udbad
mig fuldt stemmemateriel til Dit "Brudefølget osv.
for at spille det igjennem med orkesteret.
På den måde er jeg sikker på at alt er i orden, når
jeg sender korrekturen tilbage. --- Her vrimler
af concerter om dagene. Fru Ekman, der alle-
rede forlængst er udsolgt, koncerterer iaften.
Et orkester fra Baden averterer konserter senere
i ugen. På søndag har jeg atter Symfonikon-
sert. Selmer skal da komme til ære med
sit Carneval de Flandern (flamand, kanske det heder).
Når det er over skal jeg være glad. Jeg ser våren
imøde med de gladeste forhåbninger, og har
en følelse af grundmuret velstand. En ual-
mindelig fin silkevest har jeg idag bestlt. Den
skal jeg imponere Harmoniens gamle Publikum
med, når vi kommer til Bergen. Jeg skrev
forleden til Trøkkeren at der i Bergen aldrig havde
været godt hus på mine koncerter, heller ikke
havde byens borgere og borgerinder ødslet hværken
med begeistring, laurbærkrandse eller kaffe-
servicer, men alt dette kan gjøres godt igjen
til sommeren o.s.v. Tilslut kjære Maestro, endnu
engang min oprigtigste og hjærteligste tak. Jeg
sender akkuradt 1000 hjærtelige hilsner til Dig
og Nina - til delings, og ønsker Dig held og lykke
til de forestående koncerter. Din heng.
Johan Halvorsen
Viddelængsel.
O, kunde jeg trykke dig til mit Bryst
Og klappe din strålende kind,
Du Høst-Vidden min, Du Høst-Vidden min,
Min fagre elskte, da ved jeg forvist
Den gamle lyksalige Livsens Lyst
Drog ind i mit trætte Sind!
Jeg sidder her lænket i Sorg og Kval
Under Skjæbnes hemskeste Sky,
- Ei Sted hvor for Jammer min Fod kan fly-
Og Vandene bruser fra Mulmets Dal,
Hvor længes jeg op mod din skinnende
Du fandt vel mit Hjerte Ly!
Din rødmende Sunheds livsluende Blad
Du vilde nok dele med mig
Og til min tungsomme Barm findi Vei
Høifjeldenes Aande til Helsebod
Og løfte mig og mit døende Mod
Paa Ørneving høit over Hei!
Vend!
Bufeten befinder sig endnu i min Varetægt; jeg lægger
dem billige med Fortegnelse over de Ting, som blir sendt
fra os, i den lille Skuffen i en af Vaskeservanterne.- saa
no tror jeg, jeg er færdig med Forsetningssnak og saa
skulde vel høre Lidt om min stockholmsfærd, den
var deilig fra først til sidst, bare altfor kort; jeg var
i Stockholm i ni Dage og det er lidet i en saadan By,
selv om man ikke har andet at bestille end at se sig om,
stort andet havde jo ikke jeg, men Lidt af Møderme maatte
jeg dog tage med, det var jo derfor jeg var kommet,
men Du tager meget feil af mig, kjære Niske, hvis
Du har, jeg er et saa fuldblods Skolemenneske, at
jeg skulde foretrække at høre alle Slags Skolespørgsmaal
discuteret barfat de og høre alt hvad Stockholm har at
byde; det var vist godt om jeg var det, men desverre,
det er langtfra Tilfældet! Jeg hørte derfor blot nogle
faa Foredrag, som virkelig interesserede mig og be-
nyttede forresten tiden til at fare omkring, saa
jeg øynes, jeg har seet en hel Del, om end ikke
alt hvad jeg ønskede; jeg har været rundt paa alle
Slotte, i Upsala og paa Skoklasten og ved ikke hvad
jeg skal sætte høiest; Naturen er deilig overalt og
historiske Minder har hver Plet, saa man bliver
saa forunderlig betagen ved alt; mest indtryk
paa mig, tror jeg dog Gripholm har gjort, men
det har kanske sin Grund deri, at hele Turen dermed
derfor compagneret af Cla-
-ver, senere hvor Nonnechoret
kommer i Forbindelse med
Clarinetter Fagotter og Horn.
Jeg haaber saa at denne for-
skiellige Instrumentation, og
den deraf sandsynlige For-
skiel i Characteristiken
skal gjøre Collisionen mindre
paafaldende;- men Dedi-
cationen?-
De to Compositioner, hvor-
af De ønsker Afskrifter, ere
til Tjeneste til Deres avbenyt-
telse. Jeg har givet Nodeskri-
ver Hansen - for det er vel
han der skal besørge det?-
en Attest hvorefter han vil
kunne faae Valkyrie- Par-
tituret udlaant af Theatret.
Det andet lille Partitur eier
jeg selv, og der behøves alt-
saa intet Videre end at
Hansen henter det hos mig,
hvilket jeg har sagt ham.-
Jeg vil nu bringe de ven-
ligste Hilsener fra Vindings
svart på min gamle venns
storartede og gjennom tåpelige 
angrep på bl. a. norsk litteratur.
Ingen er freidigere til å angripe
enn slike folk, som er helt ukyn-
dige.
Vi har fått 1 1/2 døgns styrt-
regn og bringebær m. m. er får-
løbig siddet fra tirkedadens.
Var igår, jansakkuelden,
på Skaugum - bare si, Claresken
og Porgessen. Et altfor lite kom-
pani i et altfor stort hus på
en så glad aften. Båten lyste 
nede ved fjorden, og jeg lengtet efter 
dem, ungdom og trekkspil låt. -
Tror, Märtha også lengtet litt
efter sitt lands munter midtsom-
merkveld - en maestang i 
minaties pyntet bordet, bundet
og stælt til av nestimen. -