MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
rende storthingsmand for Sarpsborg - efter at have deltaget
meget passiv i undervisningen; jeg maatte endnu
intet læse eller lære og fik kun "forstandsspørgsmaal" til
de andre confirmanders store mishag; - det var jo in-
gen sag for mig, "der slap at puge" - -
Saa var altsaa den milepæl naaet, og man gik
over til at skulle være "voksen dame"; - ak, hvor ube-
gribelig lidet, man forstaar i den alder - og hvilken
skole man skal gaa igjennem, før begrebet "voksen"
for alvor gaar op for en! aa, hvor ofte der blander sig
bitterhed med i - - - - !
Brudstykker - (Fortsættelse.)
Efter denne periode løber alt en lang tid i et for
mig; der er ingen bestemte begivenheder at fæste 
ved hverken paa den ene eller anden maade. Meget
svagelig var jeg i de paafølgende aar og taalte intet
allermindst sindspaavirkning. Ikke længe efter min
hjemkomst fra Danmark fik jeg en ansigtslammelse
der tog lang tid, før den blev hævet. - Vinteren ef- 
ter confirmationen var noksaa livlig; der traf til en
del baller baade private og i sømlfr. samfund; og jeg
Endvidere skrev Brynjulf Larsen - skulde
jeg faa et
større
honorar senere. -
Saa fik jeg da se heftet hos en af mine
venner, - det sletteste utstyr! og den mind-
ste formindskelse som tænkes kunde - rene viset-
kort - en 8de part af orginalstørrelsen omtrent! -
og maleriet var rent ødelagt ved at reproduceres i
"sort-hvidt" uten gulfilter endog.
Jeg skrev indigneret derom til Brynjulf Larsen
og forlangte illerstrationerne tilbake, - og han svarede
med mange undskyldninger: - at det alt skulde
blive rettet paa naar novellerne efter at være
benyttet i disse hefter blev samlede i en større
pragtudgave, - noget som Kinck og forlaget agtede
at gjøre senere, - og jeg maate derfor lade forlaget
beholde illustrationerne og maleriet til den tid.
Saa kom de to andre hefter, som jeg ogsaa illu-
strerede for en ussel betaling - med løfte om
bedre honorar senere. Men saa traf jeg Kinck,
som bengtede nogen aftale om en samlet udgave
af hans noveller fra samme forlag (Fabritiuss Sømer);
og da jeg fortalte Kinck om maleriet, elendige re-
skulde og burde være kaldede til at værne
om grundlaget for vort samfund. Denne
mangel på villighed til personlig at stille
sig i breschen er vort lands ulykke; man
viger fod for fod, man opgiver terrænet
stykkevis; derfor er det at vi nu står således,
som vi nu står, og jeg synes der skulde en
overmenneskelig forsagelse til, for at lade
sig et så righoldigt stof til epigrammer og
komedier slippe sig af hænderne.-
Først og fremst arbejder jeg imidler-
tid på «kKejser Julian», der antagelig vil væ-
re færdig ved juletider. Med de ovenfor
nævnte planer har det visst ingen hast; jeg
antager ikke at forholdene så snart vil for-
bedre sig, og gjorde de det, så var det jo det
ønskeligste. Jeg tænker ofte på hvad man
kan vente af vor nye konge. En fast og frygt-
løs mand i hans stilling kunde udrette
meget; men om han har disse egenskaber
tør måske være tvivlsomt nok; så meget
er imidlertid visst, at skal han kunne
udrette noget godt, så blir det ikke ved hjælp
af de nuværende kongelige rådgivere. Folk,
der lader Jaabæk og Bjørnson gå på fri
fod, kvalificerer sig til selv at puttes i hul-
let.-
Marie tænker vi ofte på. Jeg ansér
det fremdeles for ikke vel overvejet at hun
Kjære Henrik Søren-
sen
Jeg slap straks i Posten
til Simon Thorbjørnsen
Deres vedlagte Brev,
og jeg er grændseløst tak
nemlig for hvad Dere
ordner for mig.
Saa faar jeg se og tale
med Dem, naar  De kom
mer herop straks efter
22de Sept. Med hjer
telig Hilsen og Tak for
altsammen (Kunst
og Kultur)
Deres Harriet Backer
Fanter Einbildung -
det er jo de skjønneste
Omgivelser vort Villa
har.
Men ialfald har
dette givet Anledning
til en lille korre-
spondance imellem os,
som jeg er henrykt
over x. Jeg har 
god Tid her lever jeg
sove og spise
og man spiser ud
mærket her. Wies
Madame Gaepfert har netop
mistet sin eneste Søster,
der var nonne i Valladolid.
Mádme G vilde sende une
lettre de faire part.
Den unge Gaepfert har
begge sine Been paralyserede
siden August Maaned; men
er i god Bedring nu
D.S.
115.
klar sangstemme skulde aldrig ligge nede!" eller: "Jeg
forstod straks, at De har et skarpt øie og anlæg for tegning,
siden De øieblikkelig og uden tvivl kunde paapege co-
pien, der dog er saa god, fra origmnaltegningen af staburet."
Næsten endda farligere var det, naar der efter høitlæs-
ning diskuteredes et eller andet, og saa der kunde kom-
me lignende bemerkninger: "Nei, lad os nu høre, hvad
frk. Broch mener; hun har baade sund forstand og en
original opfatning mange gange - trods sin unge alder,"
eller: "læs videre, De, frk. Broch; De læser saa godt og
forstaar saa udmerket at fremhæve pointet! hvem
har De læst med?" Jeg tror langtfra, det var damer-
nes mening at øge min forfængelighedsfølelse eller
- gjøre mig kruset i hovedet! der falder jo i det dagli-
ge liv saa let denslags smaaytringer, der i virkelig-
heden har saare liden betydning; - men for den unge,
ubefæstede pige - fuld af naivitet og tiltro til alle - fik
de det; og jeg blev - kruset i hovedet. Særlig husker
jeg engang, da fruerne Kragh og Daae samt frknr. Wulfs-
berg, Leuthen, Rensch, Seeberg, Broch og jeg var sammen
og læste en biografi af Henrik Steffens og hans samtid.
Som en meget lærd mand og stor original blev da ogsaa
no treng meg meir enn nokon
gong. Ei ung  gjente kor bra og
snild ho er kan ikkje greie med
4 born og hus åleine – og kva tid
Aagot kjem att er enno heilt
på det uvisse. Stakkars Tuften!
Han sett alt inn på å vera far,
men hev sitt arbeid og er lite
praktisk i denne verdens ting.
Hev fyrst havt meg og sidan
Aagot til hjelp med alt,
endå til å skaffe seg sjölv
klær. I det er han lik far sin.
til han måtte og kaupe alt på
eige ansvar –
Men kvar time han er heime
ofrar han på dei små. Hev dei
med i hagearbeid so lenge det
er lyst, og dei myrke kveldane
no, spelar han schak eller anna
spel med dei, syng, les og segjer
moro-sogor –
Bladi er atter fulle av valståk.
for sig selv, som igrunden ikke
kan sammenlignes med nogen
anden Del af Landet. Vi maa engang
tage os en Tur derop sammen.
Iaar var der forfærdelige Snemas-
ser deroppe, og at gaa hele Dage
i Sne, rønner jo lidt paa. Men
unægtelig fik Jotunheimen noget
Eiendommeligt ved sig ved denne
Uendelihed af Sne, og det gjorde
et mægtigt Indtryk at se disse
kolossale skarpe sorte Tinder
reise sig i Snehavet. Da jeg roede
over Gjende-Vandet skjulte Skod-
den de omgivende Tinder og laa
tildels nede paa Vandet, der
laa stille og blankt, at det gik
i Et med de snedækte Strande,
de sorte Fjeldvægge og Skodden over
os. Der var noget saa dødskoldt
over det hele Billed, det var som
om jeg var kommen ind i selve
Bergen 23/4 96
Skrevet oppned øverst på siden:
Marie hilser kjærligst!
Kjære Edvard!
Jeg ved i dette Øieblik ikke, om
Du er i Leipzig eller Kjøbenhavn,
men i Haab om, at den slemme For-
kjølelsen er vel overstaaet, sender jeg
det dog til Kj. for at det kan blive
eftersendt, om Du ikke skulde være
der. Det var trist, at denne Afslut-
ning skulde komme; Du trængte saa
vel baade Helbred og Kræfter nu, medens
den stakkels Nina er saa medtaget. Det
var saa saart saa saart at læse hendes
Brev, som Du afsluttede, og baade Marie
jeg længtes saa inderlig efter at kunne
være hos Eder og søge at lette lidt.
Og jeg tænker I begge længes ogsaa efter
at komme hjem til Eders Egne. Syg
hjemme er galt, men syg ude maa
være værre. Du skal se, Edvard, at
Alt efterhaanden kan bli godt, naar
I nu kommer hjem. Paa Troldhaugen
er alt i fuld Gang. Paa Taarnet repare-
res af alle Kræfter og imorgentidlig
kommer Rørlæggeren for at lægge Vand-
ledningen ind, - nemlig Anfind Kroken, der
lagde Ledning ind hos Konrad Mohr og
selvfølgelig stygt og "uopdragent" af mig at le
slik hunmelhøit af en gammel ærværdig
maler, - og det værste var at nogen af de
omstaaende lo med - (latter kan jo være smit-
som), og jeg tror at Werenskiold blev fornær-
met. - Jeg forsøkte at forklare det rolig for
ham, - men naar jeg huskede paa alle for-
maningerne i hans breve om "at blive
et
bedre
menneske" o.s.v., saa kunde jeg paanyt ikke
holde mig alvorlig, naar jeg tænkte paa Tjøttø,
som altsaa var gaaet helt glipp af disse
formaninger, som var saa velmente, og
som muligens havde gjort ogsaa ham til et
bedre menneske, - om han havde faaet dem.
Men jeg havde saaret Werenskiold, - han
vilde ikke høre paa mig, - det var jo ogsaa
midt i folkestimmelen paa min udstilling.
derfor var det vel og, at han svarede mig slig,
som han gjorde, - da jeg senere bad ham om en
kritik af mine ting. - Og dette gjorde mig
ondt fordi Werenskiold var den, jeg var mest
glad i af "de gamle, - selv Chr. Krohg,
som havde været min lærer, var jeg ikke saa
glad i - han "skjæmmede" mig ut med sin
alt for store ros over mit arbeide, - thi det
forhånd frydet mig umådelig
ved at læse om orkestrets
sammensætning. 10 horn, 6 harper
5 fløiter, basklar., bastromp., o.s.v.,
men jeg blev dog en kjende
skuffet, da de 6 harper bl.a. kun
gjorde effekt for en o.s.v.
Jeg havde senere den fornøielse
at være isammen med Capelm
Mottel og han var meget misfor-
nøiet med det sankede orkester.
Fru Guldbrandsen var flink, men
- når undtaget da høie toner g a,h. - hun
blev liden ved siden af Suehr
som spillede Siegelinde og Valtraut,
Fru Schuman Heinck. Når Fru G.
kom i det lavere register og skulde
være angereght, så hørte man ikke
en stavelse, man så og hørte at
hun var ængstelig. Den bedste af
alle de mandelige var svensken
Eernblad, - Fafner - han sang som
en Rise skal synge. Perron-Wolan
var også god. Orkesteret var for-
trinlig under Motte og det nød jeg
så at når forestillingen var slut så
var jeg også færdig. Mørket i salen
og det usynlige orkester gjør at
kan Du forstaa en rædsom Overhaling.
Her hjemme mødte os en hyggeligt
Aftensbord som trøstede efter de
overstaaende Anstrengelser.
Jeg har fortalt Amanda om
Opholdet hos Eder, og da Episoden
"Keiseren" blev nævnt hvor Nina
var særlig begunstiget, kunde jeg
se paa Amanda at Nina steg
om muligt endnu høiere i
hendes Agtelse end tidligere.
Iaftens var vi i Tivoli, der
var en Sangerinde som sang.
Ediht de Lys, en stor flot Stemme
men uden Charme, og ikke altid
helt ren, mer en umaadelig
Flothed, og med stor Sangkunst, foredrog
hun en Arie af "Aida".
og Fridheim til middag -
om efterm. Thrine og Hulda.
Det kniber lidt før jeg
kommer paa plads og faar
de rette briller paa igjen.
15/5 Kom Alex Nansen
og Kristofer Berg om
efterm. for at reise
med Don paa tenispil.
Jeg reiste til Kristiania
til mama og papa. Mærked
saa stærkt, hvor meget,
meget gammel papa er
blit paa dette aar.
16-17- og til 18de var jeg
i Kristiania. Har
aldrig oplevet en deiligere
17de! 20,000 barn, alle 
med flag, under sol og
grønne trær om form -
kjender nok hjemmefra i det sidste aarene dette silkekaapete 
utstillingspublikum, som gaar omkring og stirrer og ser ut som 
det knaket i hjerneskallens sømmer av bare anstrengelse for at forstaa.
Derefter drog vi avsted for at se post-impressionismen paa 
scenen. At det ikke rigtig vilde gaa med Shakespere og post-impre-
ssionisme, det hadde jeg nu hat en anelse om. Et og andet 
blev der jo at glæde sig over – de komiske roller blev godt spillet og 
der var ynde over dem og over Florizel og Perdita – det var saanne 
vakre unge mennesker som spillet dem, og det er jo næsten det 
væsentligste. Men alt det vældige og tragiske i stykket –. 
Dekorationerne var holdt i enslags kysk secessionistiske stil, 
dragterne likesaa, optog o.l. var stiliseret 
til karrekatur
og spillet likesaa – 
for at sltaa over, der hvor stilisering var umulig, til enslags 
patologisk realisme. Noget som mere skrek imot hele stykkets 
karakter og sprog, kan jeg ikke tænke mig. For mig er der ialfald 
en rent sanselig og synlig likhet mellem Shakespers diktion 
og renæssancens andre uttrygsmaater – saan at jeg mange ganger 
ved en replik, der er raa av vild, menneskelig følelse og saa <løper> 
ut i rent ornamentale billeder og lignelser og ordspil, maa tænke 
paa disse dekorative figurer, der er en realistisk studie av nakent 
menneske til navlen og saa opløser sig i akhanbusblader. Jeg synes 
nok det er meget godt at spille Shakespere paa en tom scene, 
bare med et forhæng til bakgrund – men naar forhænget er 
av <no> lys liberty silke med et vaarlandskap i jugendstil, saa
17/2. 37.
Kjære Tore,
Jeg er opriktig glad for at vi visst
er noksaa enige om det moderne Klin i
Malerkunsten. Det kan godt være at Kai Fjell
har Talent, jeg har aldrig set noget av ham,
men en "Avskildring" i et av Bladene var
uforstaaelig for mig. Galleriet kjøpte det.
- - -
Jo nu har jeg faat Abrechnung Nr 1
- og ogsaa Nr 4. Jeg skal nu tilsammen ha
mange Penger igjen i Tyskland, og jeg faar
Advis fra Clearingen i Norges Bank at Langen
har betalt dem ind, men der stopper det.
- - -
Indlagte Frimerker fandt jeg efter Arild
i en Bok. Nu kan du kjøpe bare et 4 Pf.
og ha til en Brevporto.
- - -
Her er kolossalt med Sne. De minerer
nu paa Veien her ved Broen, men det blir
flere Aars Arbeide. Alt vel hos os. - Ja, Tore, jeg
tror paa dig - tror at du tar Kunsten alvorlig.
Papa
tragisk, sa den milde Sigrid
Undset som i artiklen i Samtiden
virkelig satte fingern hardere på 
sine deler enn noen. - Det vilde
vært mer tragisk, om hele den
Dahlske tilhengerskare skulde blitt 
ved å trimle rundt som nøster
i skoddelsnissen!
Sigrid så ellers elendig ut
på sin formannsplass i forfatte- 
foreningen; jeg er angst for, at hun 
en dag bryter sammen.
Vårt billede viser fru Køber og hennes forsvarer, o.r.sakfører Segelcke.
bragt i rigtighed. Mit fotografi
skal det være mig en fornøjelse at
sende Dem, så snart jeg kommer i
besiddelse af et sådant, hvilket for-
håbentlig snart vil ske. Min sviger-
inde indfrier herved sit løfte, og
beder hilse. Fra Mr: Mouthon har
jeg ligeledes en hilsen at overbringe.
Af nyheder herfra ved jeg
intet at fortælle. Jo, det er sandt, jeg
så for nylig i bladene at hans «greise
Majestät» har havt et besøg af sin
kollega, gamle kong Johan, der tog
hans etablissement i øjesyn. Hvor-
vidt bemeldte «Majestæt» efter dette besøg
er bleven endnu hovmods-galere, end
han, efter herr Sørensens beskrivelse
allerede var, skal jeg ikke kunne
sige.
Ja, lev nu for denne gang
hjertelig vel! Min kone hilser og tak-
ker specielt. Jeg håber snart at
høre fra Dem.
venskabeligst
Henrik Ibsen.
der findes Tid forresten. Jeg kan snart
ikke faa syd Kantebaand paa en Kjole,
langt mindre mer. Jeg er forfærdelig
træt af aldrig at faa samle mig om
mit eget Liv og mit eget arbeide. Men
que faire! Jeg har git en vis Mand
Lillefingeren. Og herinde gaar den
evige mølle.
x
x G. var hos Seippels til middag
igaar. Han er kjæk og arbeider.
Og om Kvælderne spiller han og plystrer
Folkvriser for mig - utrættelig.
Gud give nu denne lyse
Periode vilde vare lidt længe - altid
tør jeg ikke haabe.
- Var oppe hos Brinckmann
igaar med min Artikel om Færøerne,
som skal komme samtidig i "Kringsjaa"
og "Scandia". Vi talte bl. a. om Ivar,
som Kvælden for oppe hos Steinsvik
havde læst op noget af sin Eddaoversættelse
"Men er dat inkje han jo kjæme dar ner i veien, - eg ska nuk
snakke med honom. Jau dar vart forhøiring og eg lurde mig væke.
Saa gjæk og heile dagjen og leitte longs med grova i kvart hol
og kvar krok fort te eg kom  aat slorevatnet, men æplet var
inkje aa sjaa nokonstad. - 
Sia kom dar kvart aar eit einaste storts gjildt æple paa den
vassjuke apallen større æple har eg aldreg set men dat var
litin hjælp i dat, for dat kom jamnt burt traket før dat
skulde takast.
N. A.
Um korlei eg vart heitande "NaseLars".
Ja eg heite Lars med dei kalla meg "Nase-Lars" endaa eg mest
ingjaa nase har. Jau da jæk soleis te ser De. Eg hadde nett
faat me mat. So De veit lika eg aa ta meg ein røik atpaa
maten. Eg grov fram pipa mi, og daa eg saag at ho var
fuldpakke af bedste sort pipetobak so kveikte og i hinne.
Men bes so dat var eg hadde røikt ein stond fauk heile
ladninga or pipa. Eg attendes i golvet, og slog meg so støgt
i skolten at eg fek uvet. Men daa og kom no te meg
sjøl atte erfor eg at halve nase var vække Før havde eg
no hat ei hjælpeleg nase, men no var dat inkje mere so eg
fekk fat paa hinne naar eg skulde snyte meg. Soleis var dat
dat gjæk te at eg vart kalla "NaseLars". Men hjælpe
meg om dei skulde komme godt ifraa da um eg fekk vete
kar so hadde lagt krut i pipa mi.
"Nase-Lars"
Buk øl
Ja dokke veit da godtfolk at i byn har du to slags øl
noke so du kalle beierskøl og noke du kalle bokøl.
Men dokke veit vel gjenne ikkje at dat egentlig var Jølstrin-
garne so lærde  dei aa lage bukøl. Aa jau byfolke har nuk mom
at søge atelier, gid jeg havde alt iorden,
det er en stor plage, saalænge, man er
i uvished. Her har jeg truffet flere af din
slægt, præsten Skavlann og frue har vel alle-
rede hilset fra mig, Holst og frue ser jeg vel
oftere, da de gaae i Louvre, hvor jeg co-
pierer, vi spiser da oftere dejeuner sam-
men. Hidindtil har jeg ligt din mand
betydelig bedre end nogen anden af slægten.
Præsten er jo meget vakker meget penere
end din mand, som du vel ikke finder,
de ere forresten meget lige ved nærmere efter-
syn, hvad jeg ikke syntes i begyndelsen,
men jeg bestemmer mig afgjort for profes-
soren. Kanske har jeg taget feil af præsten,
men mon han ikke har den lidet præstelige
egenskab at være vel glad i mad og livets
bekvemmeligheder, jeg saa ham meget lidet
og havde havt stor lyst til at se ham mere
for at lære ham at kjende, da han inte-
resserede mig meget. Af fruen kunde jeg
intetsomhelst indtryk faa, andet end at
hun saa snil ud, men ellers kan hun gjem-
me store skjulte skatte. Fru Holst er van-
skelig at lære at kjende, fordi jeg aldrig ved,
om jeg har seet alt, eller om der er meget
mer, om hun generer sig, eller om hun er aa-
ben.
har jo hellerikke større tid, og mit utstyr syr jeg ganske 
alene, hvert eneste stykke. Jeg hadde hat saan lyst til at 
faa mig en slik gammel "brudekiste" som din søster Maggi 
viste frem første gang jeg var hos dig i dit gamle hjem i Malmø -, 
men jeg kunde ingen finde, saa har jeg kjøpt mig en liten 
gammel birketræs kommode i empirestil. Baade min kjæreste og 
jeg har kjøpt endel gamle vakre møbler, naar vi har kunnet 
overkomme dem hos antikvitetshandlerne, og jeg har faat samlet 
endel deilige gamle glasser og porcellæn, men alt det maa jo 
sættes bort paa et pakhus indtil videre. Vi reiser til 
utlandet, gifter os der og blir ute kanske etpar aar, og da kan 
man jo intet vite om, hvadslags hjem man faar og saan. For 
den saks skyld har jeg vel et litet barn med mig, naar jeg 
kommer hjem. Jeg længes ofte svært efter at faa et barn med 
min kjære, velsignede gut, og naar vi først kan gifte os, 
vil jeg vist ikke vente længer -. Kan du ikke godt forstaa 
det -. 
Anders og jeg er like lykkelige og holder like meget 
av hinanden. Dertil er vi i disse to aar bare blit mere afhængige 
af hinanden, saa nu kan vi det ikke undvære hverandre. 
Han var i Stockholm i høst og skulde været der i 3 maaneder, 
men kom tilbage efter 5 ukers forløp og tilstod, det var væsentlig 
fordi han længtes efter mig. "Der er ingen andre, jeg kan snakke 
fornuftig med heller," sier han, "du maa ikke tro, det er bare for 
jeg ikke kan undvære at kysse dig og saan, men du er den eneste 
gode kammerat, jeg har havt." - I april skal han forresten 
reise til Stockholm igjen og ha utstilling der, og jeg har 
svært god lyst til at reise ditop, men jeg vet ikke, om jeg tør.
hjemme nu, men jeg vil dog haabe hun
indfinder sig itide for at jeg kan faae hendes
Brev. De to andre Søstre ere ogsaa borte nu,
og jeg veed Betten har arbeidet noget der
skulde sendes tillige, men desværre strække
ikke deres Hukommelse langt. Cecilia
Krohn var her ude igaar, og medbragte en
Daabskappe til Jeg lille Pige, hvilken hun
ønskede Bene skulde bringe; det blev hende
da sagt at vi troede den vilde komme for
silde til det Brug, men hun meente dog
at der altid vil være Brug for den, og B.
har den saaledes i Forvaring. Det er for
Øieblikket bestemt at denne afreiser herfra
den 18de, hun vil gjerne høre Cantaten
den 17de, og er saa Tonny fremdeles hos
Jer, saa tager vist Tante Constance imod
hende, hun bliver da til den 31te eller 1ste Juni.
Hun er rigtig meget ussel, den Stakkel og
seer jammerlig ud, men hun har Modet.
Gud give at vi maatte faae hende friskere
hjem igjen; det bliver let Savn at und-
være hende. - Jeg skal hilse Dig fra gamle
Roberts, han ønsket Dig Glæde af Dit Barn.
Han har som sædvanligs sendt os en gruelig
feed Faaresteg, har Du Lyst at være Deelta-
ger? jeg troer ikke Du sværmer for Fedt?
Imorgen spise vi Ryper, der nu ere i 30 Sk.
Parret, maaskee har Du mere Lyst paa de nu,
hvad behager? hjertelig velkommen skal Du
være paa alle vore fortræffelige Rette.
Du gaaer vel ofte i Operaen nu, ikke saa?
Hvad gjøre saa alle Jere Skuespillere og
Skuespillerinder? - Nu kom Maren, og
finder formodentlig Slævedugen. Hvor jeg læn-
ges efter at see den lille Datter. Du maa nu
endelig være saa god at give baade hende og
Moderen at Kys fra Farfar. - Og der paa
Gud befalet. Lever Alle vel, og vær hjerte-
ligen hilset fra Slægt og Venner her.
Gud være med Dig, min kjære Edvard! og
lade Dig altid blive i Besiddelse af den sønlige
Kjærlighed. Skriv saa snart til Din hengivne Paddy
Alexn Grieg.
driver udgivelsen af mine bøger, at vi al-
tid lader et nyt oplag af et ældre skrift
følge umiddelbart ovenpå offentliggørelsen
af et forhen utrykt; thi netop da er op-
mærksomheden i forøget grad henvendt
på mine arbejder, hvorved afsætningen
går så meget hurtigere og rigeligere
fra hånden. Endelig frygter jeg for
at «Hærmændene», ved længere at holdes
ude af boghandelen, skal som herreløst
gods hjemfalde til hvilkensomhelst spe-
kulant; thi en sådan bestemmelse findes
jo i vor barbariske lovgivning betræffende
den literære ejendomsret.
Jeg kan ikke antage at sagernes
juridiske stilling for mig vil undergå
nogen forandring til det værre derved
at jeg, følgende min modparts exempel,
udgiver bogen forinden retten har af-
givet sin kendelse. Jeg beder Dem med-
dele advokat Stang dette brev, håber at
De vil drøfte spørgsmålet med ham og
vil være Dem meget taknemmelig for
ret snart at erfare resultatet.
Tillad mig derhos det spørgsmål om
der ikke tiltrænges penge til processens
fremme? Jeg vilde nødig at De eller
advokat Stang skulde stå i forskud for
mig. Ethvert somhelst fornødent beløb
med ham at udgive en bok med reproductioner
af alle mine billeder i farvetryk og sort og hvidt, og
mellem disse vil han putte ind en hel del sagn
og lign. her fra bygden (folklore), som jeg samlede
lidt af i mine unge dage, - han vilde hjælpe
mig med udformnning af den litherære del: "ordne stoffet"
og skrive lidt selv hist og her o.s.v. Han har vist
alt talt lidt med Aschehaug om dette, - han er
en god ven af Mads Nygaard (eller hvad han
nu heder sønnen i firmaet). Men lad endelig
dette blive mellem os; thi jeg vil nødig have
noget med ham at bestille - da jeg alt er advaret
af Kinck; - et par dage før han døde ; men vedkom-
mende er en farlig mand at have til fiende, har
jeg hørt, - derfor beder jeg Dem om taushed.
Jeg er nemlig ræd for - hvad Kinck ogsaa i
sit brev til mig antydede, - at dette samarbeide
vil blive noget "lapskaus" - noget stil-løst
"roteri"; thi skal jeg engang udgive sagnene og
lidt af det, jeg husker om bygden fra min barn-
dom, saa maa det være noget for sig selv med
illustrationer, som bare er beregnet derpaa og bare
i sort og hvidt - mest træsnit, - (og kun foran og
bak i boken kanske kunde der anvendes et eller
to "orginal-farvetræsnit". Altsaa ingen farve-
reproductioner. Det sidste vilde da passe bedre til
Deres bok, om De altsaa vilde skrive om mig, -
- noget, som jeg ifølge Deres ønske, ikke skal nævne til en sjæl-
forsikre, at Kristianiadalen ogsaa er deilig
for tiden. Imidlertid ønsker jeg af ganske
hjerte Dem og alle Deres et godt udbytte
for sind og skind af ferien.
Deres hengivne
Ebbe Hertzberg.
Kristiania den 29de juni 1900.
Hr Vasteson! Jeg overlader
Herrene Jappe Nilssen, Thiis
og Ravensberg at hænge mine
Billeder op – da jeg selv
ikke kan være tilstede –
Det er osså mit Ønske
at ældre Billeder udstilles
hvilket jeg meddelte Dem
 under Underhandlingerne –
– Det er jo 5 År siden jeg
udstilte og en Mængde
nye Mennesker er komne
til Byen –
Ærb Edv Munch