MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
251.
jeg aldrig havt; altsaa kan der ikke være tale om
skuffelse. Forurettelse? nei - ikke i nogen bestemt
retning. Jalousi - , nei; for jeg synes, saavidt
min erfaring strækker, at vi kvinder i vort indre
har uendelig meget mere, om det end for mæn-
dene kanske ser ud som smaatterier, at glæde
os ved! Slutningen paa visen blir kanske al-
ligevel "abnormiteten"; for jeg finder ingen
grunde, men bare en underlig medfødt modby-
delighedsfølelse, der kanske, naar alt kommer
til alt, er hos mig en uelskværdighed, jeg a
ikke magter at modarbeide. Jeg er rent ud l
for mig selv ved at være i værelse alene sammen
med mine brødre"! hvorfor? det krymper sig
sammen i mig - - med far gaar det noget bed-
re; men det er vist, fordi vi føler, at han ikke
kan undvære kvinderne i hjemmet; dog er det
ogsaa en tanke, der ikke tør tænkes helt ud - -
Jeg elsker alt det fine, bløde yndige, kvindelige!
og dog - finder jeg de allerstørste feil og mang-
ler netop hos mit eget kjøn!!
hvor finder jeg dog løsningen - - - - - ?
Bergen 24 Febr. 1890
Kjære Edvard!
Idag griber jeg atter til det ra-
dikale Middel at lægge Dispa-
cherne helt tilside for at faa
Mig en rolig Stund med dig. Jeg
skulde ikke tro, at Bergen var
istand til at præstere saame-
gen Uro, at jeg fra Dag til Dag
ikke skulde finde denne Stund.
Men Sagen er vel den, at jeg
vil have den bedste Stund til
Dig, - ikke bare en Tid til at
skrive nogle Ord - men virke-
lig en Stund, hvor jeg kan faa
tale længe og godt med dig, -
og en saadan findes ikke hver 
Dag. Jeg har jo ikke endnu tak- 
ket dig for den elektriske 
Plade, som du med saa
32
Det har allernaadigst behaget
H. M. Kongen,
der i længere tid har havt sin opmerksomhed
henvendt paa S.D.Fs storartede indflydelse paa
de tusen hjem, - af dags dato, 8de December 1897.
at udnævne: til kommandør af "Sværdordenens"
første klasse
Frk. Marie Høeg for den vakre, paaskjøn-
nelsesværdige tanke at samle Hortens damer til
belærende foredrag. -
Ligesaa:
Frk. Julie Randers for ihærdig og fortjenst-
fuld modarbeidelse af det mandlige kjøns-
overgreb i stat og kommune. -
Til kommandør af "H. M. Dronningens
hvide Lilieorden"
Frk. Rise Klinck for ægte kvindelig og
menneskekjærlig vandel i det stille. -
Til kommandør af "Det røde kors"
Frk. Anne Aschehoug for bekjæmpelse
af dødsbasillen og udbredelse af bakteriefri
livseliksir. Samme dødsbasille har i den
"Kjære Ven! Da vi Mennesker ikke er
"alvidende, saa er det dig rimeligvis ikke
"nok, at jeg ofte nok med Tak og Venskab
"tænker paa dig. Papir, Pen og Blæk maa
"nu engang til; - og her har du mig da
"med en hilsen fra "
I min mappe fandt jeg brev fra dig,
marts 1884, og begyndende med
ovenanførte Ord. Og da det nu netop er
et aar siden, fandt jeg fornøielse i at
remittere dig disse ord, som udtrykker hvad
jeg selv mener, og for længe siden skulde
have vist at jeg mente; - nu ja jeg sender
dig en hilsen fra det evige, Roma;
men fra ligesaa evige norske fuldækte fjelde.
Ja, jeg kunde ligesaa gjerne ladet være at
skrive idag; for vi sees forhaabentlig om
nogle dage, - det var bare ovennemte
ord af dig, som indgav mig den tanke.
Da jeg hørte om din konsert paa thorsdag
Vi ugifte kvinder har ogsaa lov og ret til at
have et hjem at ty hen til -
thi alle er vi "af sneglearten,
at huset bærer vi med paa farten".
Og har vi ænd ikke derhjemme børnene at opdrage
for det gode og det skjønne, saa har vi "barne
egen sjæl". Men komme til os gjør de fremmede
børn, baade smaa og store, for at glæde sig med
os i det kjære lille hjem - er det saa kun i en
eneste stue med et eneste vindu! Rummet
har intet at sige.
Et menneskes indre værd er og bliver altid
hovedsagen; og et almindeligt dannet men-
neske - i et stort eller lidet hjem ved, hvad det
skylder sine medmennesker og sig selv, baade
som menneske og vært;
- lad saa gjæsterne bedømme os, som de
har hjerte til! -
Man siger, at kvinders karakter skal -
ne bedømmes ligesom efter haandskriften og
deres soveværelses utseende; 
Men kanske er
25/6 Smeltende varme.
En liden brand
paa Bratøen, som
folkene herfra slukked.
Jeg plukked om form.
linnea i Sorgenfriskoven,
Don red. Til middag kl. 7
Mr. Blakistone, "Times"
korespondent, som nu
er i Norge for at skrive
til Times om situationen.
er Johans Johan,
Friis, Gunhild, Gotfred,
Mr. Lewell og Herman
Schultz. - Det er morsomt
at formærke engelsmandens
tydelige sympati for 
norsk sag; han kom-
mer nu fra Stockholm,
Stik eller en mislykket
Indevit og jeg selv faar
Knups fra høire og venstre
for dumt Udspil, saa
hænder det ofte naar
Fred er kommet over
behov for og bedst adgang til at skaffe sig
norsk mynt, medens de nordligere og østligere
egne fremdeles vedblev næsten udelukkende
at bruge den gamle vadmelsbetaling, 
og ved større værdibeløb det veiede sølv. Naar
nu Snorre omtaler de penninger, hvoraf
der gaar 10 paa en alen vadmel, saa hen-
holder han sig altsaa til den i hans egen
ungdom og hjemstavn brugelige kurs, og
hans anvendelse af denne paa Olaf den
helliges tid er en aldeles paatagelig ana-
kronisme. Paa Olafs tid kjendte man
kun det veiede sølvøre, der var = 6 alen
vadmel, og
myntede
penninger havde man, paa
Island idetmindste, ikke i almindelig
omsætning. Din formodning, at hele
historien om skattebegjæringen er en
opdigtelse, bestyrkes altsaa i væsentlig
grad ved det anvendte værdiudtryk; men
hvorvidt ikke dette blot er en moderniseret
gjengivelse af et ældre, for Olafs tid mere
passende, som meddelelsen oprindelig
fraraaded at hun, Dotten,
onkel P. og fru Roshauw,
skal flytte til Fridheim.
Kai og jeg gik hjem om
brandstedet i Sorgenfri-
skogen. - Thrine og
Fred Gjertsen kom.
Om efterm. holdt papa
en liden andagt paa
Fridheim ved kisten.
21/8 Blev Kr.s lig kl. 8
kjørt til kapellet.
Vi fulgte ham vognen -
en aaben varevogn klædt
med bar og dækket af
roser. Johan, Gottfr.,
Jørgen Ording, Kai, Don,
kapt. Lyche, Seip, Krosby
og Bødtker bar kisten.
- 6 -
fra denne Side kunne opstaae, angaar qvæstiones fac-
ti, saasom det er klart nok, at den, der ei har sin For-
stands Raadighed, ei kan være Vidne, medens det, som
er tvivlsomt, er, om en saadan Bevidstløshed kan an-
tages at finde Sted eller ikke, og til Afgjørelsen af
saadanne Spørgsmaal kan Lovbud ikke nytte, eller
dog kun lidet. Imidlertid kan der spørges, om
ikke Vidnet, naar det i Besiddelse af sin fulde
Fatning og Bevidsthed fremstiller sig for Retten
og bestemt erklærer, at det, trods en beviislig
Beruselse eller Sindsuregelmæssighed f. Ex. un-
der en Sygdom, veed og erindrer, hvad der fore-
gik med Hensyn til det omspurgte Factum, bør staae til
Troende. Vel kan det siges, at, naar der paa Vidnets
Troværdighed forresten Intet er at sige, saa har man
den samme moralske Garantie for Sandheden af den
Erklæring, det afgiver om sin egen Sjelstilstand under
Iagttagelsen, som man ellers har for Rigtigheden af
Referatet om det omhandlede Factum selv, da der in-
gen rimelig Grund er til at antage, at en Person skulde
have større Tilbøielighed til at vidne Løgn under den
første, end under den anden Form, ligesom at overhov-
edet Individet selv bedst er istand til at udsige, om
dets Bevidsthed i et vist Moment har været levende
eller formørket. Med alt dette, kan man dog ikke
tillægge en Persons Udsagn om sin egen Sindstilstand
under den foregivne Opfattelse af et Factum, naar det
er oplyst, at man efter ydre Kjendsmærker har an-
ledning til at betvivle en klar Bevidstheds Tilstede-
værelsen under Sandsningen, den samme Paaledelig-
Øverst fra venstre: Verftformann Holth, ingeniør Johan Anker, 
skibsreder Dagfin Paust og grosserer Petter Andreas Larsen. 
Nederst: Den nye redningsskøite på vannet i Vollebukten.
Idet jeg maa underrette Dem om,
at hverken professor Dr. Broch eller
undertegnede ville kunne deltage i
det statsøkonomiske møde i Malmö,
tillader jeg mig at spørge, hvorvidt Herr
Stadshauptmanden agter at reise derved,
hvorom jeg har at underrette vedk. sven-
ske bestyrelse.
Med særdeles agtelse
ærbødigst
Ebbe Hertzberg.
Kr. d. 7de juli.
egentlige Kunstnerbad, og vi
tjente bedst af alle Boderne
1650 Kroner netto tilstut.
Du hører, jeg er endnu
inde i Trafikken. Det
varede jo i 14 Dage, og
var egentlig en fæl Tid.
Jeg havde nu noksaa stærk
Influenza og var utjenst-
dygtig 4 Dage. Karne-
vallerne gik vi ikke paa,
da vi var for overtrætte,
og vi havde faat nok paa
lang Tid af kostumerede
Mennesker. Den første
Bazaruge var Garborg
i Byen, og det var en stor
Fornøielse. Vi kom der-
for aldrig Seng før ved
Nedre Slotsgade 3
29-2-18.
Kjære frk. Harriet Backer.
Hermed tillader jeg mig at sende
Dem noen aviser med Deres bilde i.
De aner ikke hvor vidunderligt Deres
bilde ser ud der nede i Kunstnerfor-
bundet. Jeg er enig med Henrik Lund
at de er den største malerinde som
har levet. - Mange hilsen til Cezannes
søster.
Deres
Henrik Sørensen.
og det republikens nederlag.
Men dette er dog
det store: Vi er blit
et frit folk, og alle
vore organer fungerer -
og det er skeet paa mindre
end et halvt aar. 
Og ikke folk og ting,
men Michelsen har
men dybeste beundring.
Han har taget landet i
sin haand og formet
det som voks.
Intet som en hel
menneskevilje. -
15/11 Kom jeg hjem til
Frhald, hvor de har
knust ruder til ære
for Castberg, og hvor
den Ankerske familie
alene, saa vil Du i et og alt kunne hjælpe Dig
med omtrent 120 Spd og oppholde Dig her mindst
2 Maaneder. Sig Theaterbestyrelsen at den skal
give dig en Extrabenefice i dette Øjemed; sig den,
at det er Theatret som høster Fordelen deraf og
at det er uforsvarligt om den ikke hjælper
Dig afsted. Skulde Theaterbestyrelsen mod For-
modning være blind og forstokket, saa gaa
till Ths: Heftye og andre bravebre Mænd og for-
lang Rejsepenge, gjør dem ansvarlige for alle
de uudviklede Muligheder, som ligger i Dig og
som en Rejse vilde kunne bringe till Modning.
Sig dem, at en Skuespiller maa ud og se den
store bølgende Verden; Kristiania er ikke nok.
Jeg har den faste Tro at naar Du for Alvor
vil, saa er Sagen grej at ordne, og jegg me-
ner at Du handler som en Skabhals mod
Dig selv, og
om
Du ikke ser at komme afsted. Det
er ikke Theaterforestillinger alene, som Du skal
se udenlands; ja, om Du ikke saa en eneste,
saa vilde Du dog komme friskerere og klarere
og modnere tillbage; det er umuligt at man
hjemme helt og holdent kan blive till alt
det, hvortill man bærer Betingelserne i sig.
Hertill kommer, mellem os sagt, at jeg mener Du en-
gang, foruden Skuespillerstillingen, maa komme
till at beklæde en anden Stilling ved Theatret og
en Rejse vilde ogsaa i saa Henseende være Dig till
stort Gavn. Gid jeg var Dig nærmere og kunde
Jeg har lært meget af Deres bog og
den har skaffet
Søndag 18 Decb. 1887.
Kjære Edvard!Siden Du sidst hørte fra mig,
har det været underlige Tider her. Jeg havde og-
saa forlængst skrevet til Dig, dersom jeg
havde havt saa lang Pust nogen Dag,
men denne Uge har faret afsted som
en urolig Drøm. Tony var idag herop-
pe; hun sagde, at hun havde skrevet
til Nina, at Solberg hvar Død, saa
det ved Du, og Du vil nok forstaa,
hvor tungt dette kom paa os Alle-
sammen, som kjendte ham og holdt
af ham. Da jeg kom til Byen Man-
dag Morgen, mødte jeg paa Jernba-
nestationen Johan Normann, som
fortalte mig, at de havde fundet
Waldemar Død paa hans Kontor Søn-
dag Middag. Man havde sidst talt
med ham Lørdag Middag. Han hav-
de efterladt nogle Ord til mig, hvori
han siger, at Gjæld og Kontioner, som
han ikke har kunnet komme
over, er den egentlige Aarsag til, at
han ikke kunde mere. Hans sidste
Aar har været en uafladelig
Kamp Dag og Nat for at skjule
hans Vaand for hans Hustru. Men
jeg forstaar, hvordan han er kom-
men til et saa sørgelig Resultat.
Han har i mange Aar været plaget
af Søvnløshed i nogen Grad, men
siden hans Kones Død i Høst har
denne øget i høi grad og i de
og hjulbent og energisk, ute i sneen
og heiste flagget; op med flagget
på en søndag! Rart å se igjen
Marit Blehr, den glade studen-
terpiken fra for lenge siden med 
uredig rødt hår og likegla i klærne
som made-up berdensdame i
klær og hatt fra Paris og strålende 
krøll-frisyre. Men de samme
friskblå øinene og den samme
friske snakken, hun har i arv
efter moren. Hun og mannen
bor nå i Berlin, hvor han visst
driver forrætning med fløte-ersætg;
før var han fyrstikkmann.
Johan Hjort har nettop fått
ut en bok i Amerika:"Human
Value of biology" og var som
vanlig dypt bekymret: får jeg
læsere? Jeg har iallfall lest
den - mye godt i den, men citatene - 
fra andre kanskje best. Han er 
en compilator og har en uhyre
Jeg har mine ord i behold, og
han har bevist at han
ingen gentleman er. - Em-
my Destinn sendte han engang
Gerichtsrollziehen i Husetx fordi
hun skyldte ham et hundrede
Mark. Liebling, kompagnonen,
friet til hende, - et langt
herligt frierbrev, - - næsten
alle kunstnere der har havt
med Sachs at bestille har
havt ubehageligheder og
- Hvad mig angaar er jeg ikke
ræd og jeg har ikke forpligtet
mig til at lade mig afspise
med 150,00 - tvertom, jeg skulde
efter alle de fornærmelser jeg
har havt og ærgrelser at gjen-
nemgaa have mer end 300,00 -
- de havde uden tab kunnet
gi mig 500, - konserten er
allerede nu fuldstændig udsolgt
og til hvilke priser? - Kollosalt!
ham nogen vejledning. Eller også
herr Nils Gude, der nylig har været
her i München og malet mit por-
træt i næsten hél figur. Allerbedst
vilde det dog være om herr Neumann
kunde få sé professor Frithjof
Smiths store billede. Jeg antager
nemlig at dette for tiden befinder
sig i Berlin da det skal på ud-
stillingen.
En stor glæde var det os at er-
fare den lykkelige begivenhed, der
forestår i Deres familje.
Meget gerne vilde jeg være til-
stede ved opførelsen af «Die Kron-
prätendenten» i Schauspielhaus.
Men dette er desværre en umulig-
hed. Også skulde det glædet mig
meget om jeg kunde været tilstede
ved den «Frühlingsfest», som nu
Ibsens ungdomstykke Catalina var 
litt av en bedrift - tross i de tilfeldige
og ubehjelpelige skuespillere var det 
ånd og skjønnhet over fremførelsen.
Mussolinis tordentale er 
over oss, krigen med Etiopia like 
innpå; redslen for at den skal
resultere i en europeisk krig 
gjør alle lands presse hysterisk.
Men jeg tror ikke på en slik katastrofe
Korsom er ser det ut, som får Folkefor-
bundet sitt ulivssår.
Dronning Astrid av Belgiens
død fyller de norske borgerbladene - 
våre egne store folks bortgang får ikke
slik spalteplass. Men det er en
grusom ting, at mannen kjørte henne
ihjel - og de elsket hverandre, og han
er en sky, timid og sikkert ikke over-
begavet kar, så det blir ille for ham.
Kronprinsen bad mig komme op til
Märtha i eftermiddag, men nå hører 
jeg, at hun sener sygdvan med tomme
konkurrance. Dette er såndt
Jeg ved altid bleven svaret
ved lignende Anledningar.
Med Tak for al venlighed
i det gamle år og med mine
bedste ønsker for Dem og
Deres elskværdige frue i det
nye - forbliver jeg
Deres ærbødige og forbundne
Chr. Michelsen
Kjære Hr. Grieg
Der kommer endel Venner til
os imorgen (Fredag 19de) Aften
kl. 7 1/2, det skulde glæde min
Kone og mig meget om de
vilde være blandt listens
Tal.
Homansbyen, 18 Oktbr. 66
deres
A. Munch.
kvelden. Vi kan daarlig
tænke paa og tale om andet
end det, der nu afgjøres
i Karlstad. Her er 
ikke mobilisering, men
der er udgaaet ordre til
fæstningens besætning, at
den skal holde sig beredt.
Paa svensk side staar
70000 mand mobiliserte,
og fik igaar udleveret skarp-
ladte patroner.
Vi haaber paa Englands
indflydelse paa svensk
politik. Men vi har
anfald af frygt for det
værste. Kommer det -
saa faar vi tage det roligt - 
det er jo for vort land
vi lever og dør, om saa skal ske.
11.11.1927.
Kjære Fredrik,
tak for dit brev. Vedlagt sender jeg dig kr 200.00 til 
Yngvar Hauge – siden du alt er i brevveksling med manden, og jeg har saa
mange korrespondenter som jeg raar med allerede. Ikke for jeg tviler paa
at du har det du og.
Nu holder jeg paa og forsøker at læse det nye som kommer. 
Alt i alt har det en forunderlig smak av kolonialbutik, naar en længe
har levet paa middelalderens landbruksprodukter. Dvs jeg mener, det kan 
være fiks rafinneret og smake godt ved første biten, men naar en faar tygget 
paa det er vitaminerne utav det og en synes en kjender det er drøiet 
paa med surrogater. Sigurd Christiansen er den eneste undtagelse
hittil (Duun har jeg ikke læst endda) og Falkberget glæder jeg mig altid 
til, men det er tragisk at der altid skal være dette misforhold
mellem det som bor i manden og de uttryk han finder for det.
Til uken skal jeg ind til Oslo – jeg glæder mig litt, men
ikke meget, og forhaabentlig blir det ikke længe, jeg maa være der. 
Hjertelig hilsen
din
Sigrid Undset.
Drøbak, 10 - 7 - 1904
Hr. Professor Wille!
Jeg sender Dem vedlagt, 
efter aftale, student Lunds manu-
skript, i haab om, at De er saa
snild at besørge det videre.
Med hilsener fra stationens
indbyggere
ærbødigst
Kristine Bonnevie
har fået et meget godt
engagement ved conservatoriet.
Glæder mig meget til at
træffe sammen med Sig.Buzoni
som også er der. Sidder
på Ernst hotel og fryder
mig over en overdone norsk
bif og en halv øl. Der blev
vist mig svært megen sympathi
i Aberdeen ved min afreise.
Fik mange nydelige presenter
og en store supper i Palace hotel.
Idet jeg ønsker Dem og Deres
frue samt Sinding og Delius en
behagelig tur takker jeg Dem kjærligst
for Deres godhed også at inbyde
mig at deltage. Hjærtelige hilsner
fra Deres hengivne og ærbødige
Johan Halvorsen