MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Kristiania 21/3 98
Holbergsgade 11
Kjære Grieg
Tak for Dit Brev
Partiet i "Tyrkerne" kan jeg vistnok
udføre nogle Gange, om det end
ikke hærer til mine "Glanspartier"
som Du er saa elskværdig at kalde
det. Partiet er nemlig opgjort for
en Basso propando, og det kan jeg
ikke gjøre mig til, saanumeget jeg
end stræver. Du maa endelig
være saa snil, at sørge for at
jeg faar nogle Romancer at synge
hvis ikke af Dig, saa af Sindnig. -
Om min Romancekoncert
tror jeg at kunne sige, at den, hvad
det kunstneriske angaar, var i en-
hver henseende vellykket. Jeg maa
Nu nærmer sig da den Tid, da
jeg skal faa slippe lidt ud. Da
jeg hører, at der skal være saameget
Sne paa Fjeldene og jeg ikke kan
komme herfra senere end 1ste
Juli, maa jeg kanske forandre
Rute. Saavel Normann, som jeg,
havde tænkt Jotunfjeldene, og
han kommer indom hertil.
Det har nok været en strid
Tur for Dig og Nina over Fjeldet,
men den lønner sig sandelig for
Galdernes Skyld. Ogsaa for
mig staar det, som det mest
storartede paa hele Turen, og jeg
vil tro, de har taget sig ud paa
denne Tid af Aaret!
Marie og jeg havde Søndag en Tur
til Midtodden i Maridalen, med
nogle af Børnene og Edvard Bull.
Du husker nok Midtodden fra
en saadan
yder ham den gjennem en fuldstændig Sammen-
ligning mellem alle dens Phænomener. Kun hvad den
stræber efter i det Hele, er godt og sandt og godt. Men
dette er ikke nødvendigt tvingende, fordi det virker i en
Mulighedens Sphære, og d saaledes kun er en Stræben.
Dyden er altsaa det Fornuftiges Realisation paa
inden Drifternes Sphære, det er Ethikkens Grundbegreb.
Dyden
tilhører altsaa
Subjecti-
vitetens Sphære, den skal være Resultatet af
Energiens, det Almindeliges
Magt
i det enkelte Individ, altsaa
dets
Entelechio, Men og det, som skal bestemme den
Enkelte til at efterstræbe den, er
Stræben efter
Lyksaligheden øsoprnes, som ikke paa anden
Maade lader sig opnaa. Men Realisationen af
det Fornuftige i Drifternes Sphære
tilhører ikke
alene den Enkeltes Forhold til sig selv, men ogsaa
hans Forhold til Andre, og bliver da Retfærdighed.
Retfærdighed er saaledes den fuldendte Dyd, men ikke
Dyden i og for sig, men Dyden i Forhold til Andre.
I dette Begreb er igjen Politikkens – Retslærens –
Grundbegreb. Saaledes er Aristoteles den første,
som skjelner mellem Ethik Moral og Retslære
ihvorvel som vi senere faa Anledning til at
see paa en mindre tilfredsstillende Maade.
Men Retfærdigheden, som stræbende efter dette Rette
kan ikke alene opfattes. Dennes, alm. Betydning, men ogsaa
i en mere indskrænket.
Det Modsatte af Retfærdigheden
er Uretfærd, det Modsatte af Ret er Uret, men ikke
enhver Uret, som begaaes, er en alm. Uret, ikke en
Uret mod Alle og i Alt, men en speciel Krænkelse, der
fremtræder som en Aabenbaring af en speciel Last, og
Iagttagelsen af det Rette i Enkeltheder
saa-
ledes ogsaa en Aabenbaring af en speciel Dyd.
Denne
Retfærdighed lader sig inddeler han nu efter dens Gjenstand
Object paa en Maade, som senere hen er bleven alm.
optaget, om end igjen forladt, i
den fordelende og
og X
udjævnende Redfærdighed (iustitia distributiva og com-
mutativa), et corrective), d ved den første forstaaer han
Grundsætningerne for Fordelingen af
alle Rettigheder og
Retsgoder, hvorved Retsubjecternes Egenskaber, Qvalitet
kommer i Betragtning. Ære, Eiendom og Værdigheder
ved den andre Grundsætningerne for Samfærdselen
og Retshaandsævelsen, paa dens hvor det Qvantitative lægges
til Maalestok, og person de i Retsforholdet Indvikledes
personlige Ovalitet ikke kommer i Betragtning, en
subtil og unyttig Distinction.
Ved Betragtningen af
det Retfærdiges Forhold til det Lovmæssiges, gjør nu forøvrigt
virket hyggelige, vårt hjerte ble varmt mot voldtægtsmanden som dog ikke begik 
noe værre end en naturlig udaad.  Han er dog en synder som – hvis en vil se situ-
ationen ut fra et kristelig synspunkt – kunde finde naade hos den Kristus, som ganske vist
efter traditionen døde på korset for alle, men som ogsaa paa 
korset viste en naturlig specialinteresse for to som stod ham endda nærmere 
end «alle» – sin mor og sin kjæreste ven, – som uten forskjel opvækket 
enkens søn og høvedmandens datter og sin private ven Lazaru, men det var 
bare før han opvækket den sidste at han – efter sigende – graat.
Efter gammel tradition er det ikke ved den guddommelige, men ved den men-
neskelige side av hans personlighet at den fromme munk gjenkjender Antikrist.  
Antikrists lære synes  like ophøiet, hans seder er like rene, hans undre like 
vidunderlige – men, han elsker ikke alene alle mennesker, han elsker alle like høit.  
Og han gjør de rikes vin til vand istedetfor at gjøre smaafolks vand til vin.  
Og til slut rører alle kvinders graat ham like meget som hans mors, 
– og da hænder det, efter legender, at korset ikke vil bære ham, fordi han 
aldrig har baaret korset, aldrig været sandt menneske og følt at jordlivets 
kaar og sjælens hjemve altid skaper et crux.  Jeg maatte hele tiden tenke 
på denne munkelegenden, mens jeg læste «Kirken», fordi Cornelia og hendes 
sønner paa mig virket som onde aander, ikke som mennesker – denne kvinden 
som uten et sorgfuldt smil av bedreviden kan høre unge mænd tale om 
at krigens, blodsutgydelsens tid er forbi.  «Det vet vel hver kvinde, at 
i det første aandedraget et menneske drager paa jorden, er blodteven sier 
Kristins svoger, presten, til hende. Det naturlige, hedenske livs glæder ufortært/talt
–jeg vilde ikke git avkald paa dem, tror jeg da – men man kan ikke fordre 
fred på jorden uten at præke askesen – deri ser jeg grunden til Kirkernes 
fiasko overfor krigslidenskapen.  Efter min mening var der en dyp symbolik
ingen anden! Om alle de andre
Lande kan som Kvinder lokke
og drage til Ære og Lyst, -
Norge er Dit og Du er hendes.
Saa det være Din inderste Tanke
og Din inderste Vilje, at du vil
samle Dig til fast, intens, stort
Arbeide for hende herhjemme,
saa at det bliver Hovedopgaven,
det hvorfor Dine Kræfter og Dit
Liv efterhaanden offres, - og lad
det andet, Udlandet og Din Virk-
somhed der blive det sekundære,
virke som en Hvile og som en
Afvexling. Den Plads skal Din
konserterende Virksomhed der have,
men ikke Hovedpladsen, Nu har
i de sidste Aar baade Størstede-
len af Tiden og af Kræfterne gaaet
derhen. Det maatte saa være,
det er vist og sandt. Du maat-
te ud og føre dine Værker frem.
Men nu er det gjort, og nu kan
du sige med det kjendte Ord:
"Nei no e'de Slut." 
Og saa kommer Vaaren,
199.
nen. I samme anledning samledes vi alle i Kristiania
en søndagmiddag og var første gang i Oafs hjem. - Gudrun
ansættelse paa fru Ragna Nielsens skole. - Nanna con-
firmeret. Efter mange aars inderlige ønske - men en u-
mulig opfyldelse deraf! fik hun sit første store bal her
i hjemmet; det var en stor begivenhed for os alle. -
Finn forlovet med Esther Clausen. - Saa hele vor eiendom
her paa Horten solgt og far fri for alle forretningsbekym-
ringer! det er den største tilskikkelse inden hjemmet
i hele vort liv. Mors bror, onkel Carl, døde sidste vin-
ter. - For mig selv var sommeren 96 saa vidunderlig
deilig, at den gjennem hele mit liv vil komme til
at staa i et aldeles uforglemmeligt lys. For første
gang kunde endelig Gudrun og jeg faa være sammen
en liden tid i Danmark,
bo paa Værnehjemmet igjen!
- sog saa da den maaned
paa Bornholm! at det virkelig skulde gaa i op-
fyldelse, at jeg skulde komme til Ellen Daugaards
hjem og lære hendes søde, stakkels moder at kjen-
de, - samt kronen paa værket: tæffe sammen
med frk. Rosenørn derovre, - det var jo, hvad min
vildeste fantasi nok havde kunnet brygge sam-
men, men aldrig turde haabe paa! - Ja, det
Begravelsen hos Eilifs an-
gaar, saa var det jo dumt
af mig at lægge Dem det
saa paa Hjerte. Kjært
havde det nu været og
aldrig paatrængende; men
De maa jo bedst vide,
om det passed for Dem.
Eilif har Influenza og We-
renskiold er klein. Gid
han vilde gjøre noget
ordentlig for sin Svag-
heds tilstand, som nu
har varet længe. Jeg 
hilsede fra Dem hos Mun-
thes, jeg Sigrun især var
8/5 Blev Kristian opere-
ret af doktor Vilhelm
Magnus, en ung læge 
fra Kria, som har
gjort hjernesygdommer
til specialstudium.
Der blev gjort en "tre-
panation", et firkan-
tet stykke af hjerne-
hode
skallen paa høire side,
ca 5 cm. i firkant,
blev taget bort - for
at lette smerterne i
hodet og borttage trykket.
Ording, Rogge, katolsk
og røde kors søster og jeg
var tilstede under
operationen, som varte 
1 ½ time. Kr. var
meget mat efter den
Min gamle Tante Looft hernede, døde i Onsdags. Sørgedragt paa nyt! Dog vil jeg gjøre det saa kort som 
mueligt.
Fru Sophie Stenstrup
Lillefoss
ved
Christiania
Den 7de August 1853
Kjere, gode, Sophie! I disse ængstelige Tider vil
det glæde Dig og Dine at høre at Børnene og jeg ere ved
god Helbred, ja vi have ikke engang sporet noget af det Ilde
befindende der mere eller mindre griber næsten enhver,
enten nu dette kan ligge i Luftens særegne Beskaffenhed denne
eller Frygten kan volde denne almindelige Upasselighed, ved jeg
ikke. Frygt har jeg ikke et Øieblik følt; for mit eget Ved-
kommende er jeg ikke meget bange for Døden, og jeg har ligesom den
Forvisning at Gud vil holde sin Haand over de Smaae, og føre
dem sunde og raske tilbage. Da Oscar (Broder) reiste, den 20de
flyttede jeg herud til Taarbæk, (norsk Miil fra Kjøbenhavn)
selve
her er Luften reen og sund. Nu boer jeg paa Klampenborg
i en af de smaae Cottager der ligge inde i Skoven, og som om
Sommeren leies ud til Folk, der behøve ikke netop at være Badegjæster
Jeg har kuns et lille Værelse paa Qvisten, men i Tider som
disse er det et Held at faae opdrevet et nok saa lidet Hul
at boe i ude paa Landet, især i denne Egn. Alt hvad der kan,
er flygtet fra Kjøbh. Dette maatte jeg enda ligge og lure paa
i 12 Dage som vi tilbragte i et Værelse nede i Landsbyen,
et Værelse hvis det forresten kan kaldes saa mer hvis Beskrivelse
jeg afholder mig fra, da Du dog alligevel vilde tro den
overdreven. Jeg kjender intet hjemme i vort Omraade, thi
paa Grønland og i Fjerdingen er jeg ikke tilstrækkelig orienteret,
disse
der kan tjene til Maalestok for dette Rum der i 12 Dage
har tjent mig og Børnene til Sovekammer Spisestue For-
raadskammer og Salon paa engang. Her oppe er det virkelig
bedre. Værelset er næsten 5 Al paa den ene og 7 paa
den anden og jeg lyver ikke ved at sige at det er høiere
end nogen Kahyt. Opvartningen er saa godt som ingen.
Den eneste Pige gjør Opvartning i flere af disse
Smaahuse saa hun er aldrig tilstæde. Men hun
er dog snild og venlig og vil gjerne hjælpe os naar hun
kan, Du kan tro kjere Sophie det er en Menage som
er lidt anderledes end den jeg er vant til, Min Morgen
begynder med at børste Sko og Klæder til Børnene, klæde dem
paa, saa hente Brød hos Bageren, koge Thevand ved en lille Spiritus
indretning, dække Bordet og rødde op – det er i Grunden en
ganske nyttig Exercie om den ikke altid er behagelig. Man
lærer hvor liden et Menneske kan gjøre sig naar han maae
ligesom Kjæmpeaanden i Eventyret om Fiskeren, der kunde krybe ind
det lille Skrin. Magen – vilde finde det meget, meget trangt.
Kjære Grieg, er det noget, som skal rettes,
så sig det! - Det synes mig, at i
mor'ens klage er der ikke et s langt
sammenhængende strøk av
fortvilelsens harm. Savner du sligt
så sig det, og sig, hvor du vil ha det!
Selvtillid! Her er du som en
såman med fulle næver over 
en færdigsmulret aker.
Hansteensgt. 2 IV 5/1- 24.
Kjære elskede Maggen min.
Jeg er saa lei over, at Du endnu
er forkjølet. Vær endelig forsigtig og
kom under Bulls gode gammeldag-
se Behandling. De unge Læger
gir Gifter, som vi ikke taaler.
Nedsyltning og Svedekur jager For-
kjølelsen ut af Kroppen, bedre end
nogen anden Modemedicin.
Men Du maa faa fuld Greie paa
om dette er Bronchit og aldeles ik-
ke komme ut for tidligt. Tak for
Brevet, som jeg netop har læst.
Tænk ikke med Bekymring paa
mig Kjære Mag, jeg er ganske frisk,
bare saa forfærdelig bedrøvet.
Heller ikke jeg tænker mig Mulig-
heten af at komme Mandag i Tre-
foldighedskirken, dertil er jeg for over-
træt og saa hjælpeløs i Trængsel, at
jeg bare er til Byrde. Nils og Anders
vilde gjerne ta sig af mig; men de
blir selv saa rystet af Sindsbevæ-
gelser, saa opløst af Graat, at jeg
vet, de har nok med at greie sig selv.
De ønsker ham ikke tilbake til
Livet igjen efter den deilige Død vor
Olaus fik. Hans Liv havde væ-
ret ensomt siden Agathes Død, han
Den vet jo gjennem Telefon fra Nils, at alle dine faar Plads i Kirken
Gjennom en speciel Indgangs, naar du sier at de er af Fami-
lien.
3 Pasagerer. Det blev indvilget mod en
yderst billig Kostgodtgjørelse, og det vilde
ogsaa blit en stor Besparelse for os
at reise. Da Amalie sent om Kvælden
fik Beskeden med Posten, tog hun paa
sig og reiste fluxens til Hotel Voltaire,
hvor hun kom efter Midnat. Jeg var
iseng allerede og hun sad paa Sengkanten
og snakhed og skjendte, for vi var nu
kommet til det, at vi kunne af
flere Grunde ikke vove Reisen. Vi maatte
være i Antwerpen allerede næste Aften
i Tilfælde, altsaa reise fra Paris næste
Morgen; men Garbor var ikke frisk. Og saa
var det Tuften, som var igjen i Norge,
og vi betænkte os paa at gjøre Afstanden
endnu større mellem ham og os, om
noget skulde hænde. Men Amalie var
rasende, og Kl. 1 drog hun og Garborg
paa Telegrafstationen og snedte følgende
Telegram: "Kan Fru Skram komme alene?"
Men paa dette indløb intet
Svar og det gjorde ikke
Hr. Edvard Grieg.
Jeg takker Dem fordi De vilde
vise mig den Ære at tage mit
Navn med paa Indbydelsen til en
Musikforening under Deres Ledelse.
En saadan Forening vil for
Leyers blive en Kilde til Nydelse
for Deres Satse til Hæder og Ære.
Hvad jeg i stilhed formaar til at
støtte denne Sag skal jeg gjøre;
men det gaar ikke an at tegne sig
blandt Indbyderne uden at træde
activt op og være virksom og ditto
kan jeg ikke paatage mig. Jeg, som
aldrig gaar paa Consert af Lamaadis,
knapt nogen Gang i selskab og sand-
synligvis ligesaalidt kommer til
at besøge "Musikforeningen" - jeg
guldmedalje; men herom indehol-
der kongens brev intet. Hvorledes
hænger det sammen hermed?
Sigurd er nu elev af det kgl:
Maximilians-gymnasium, hvori han
efter vel bestået prøvelse var så hel-
dig at blive optagen i næstøverste
klasse uagtet optagelsen i denne
allerede skulde være sket i Oktober
forrige år. Thomas har efter vor
afrejse været syg i Dresden; men
befinder sig nu bedre. Det er hans
agt at rejse til Fredriksværk.
Med de bedste hilsener fra os
alle og med håb om snart at høre
fra Dig, enten fra Kristiania eller
fra din embedsgård, tegner jeg
mig
din altid hengivne
Henrik Ibsen.
munter, interessant og livat i
samröda, utan all beiskleik.
Og mimi er han ein klok og
god hjelpar. Ho er sterkt uppteke
med antroposofi,  sett um
mykje av Rudolf Steiner o.s.b.,
men er ikkje av dei som preiker.
Det var gjildt å råke henne att –
F.B. tola m.a. um Rolf
Thesens Garborg-bok, som han
hadde sett litt av og lika godt.
Fyrste bandet kjem i haust hjå
Aschehoug. Eg spurde ogso um
"Edda". Det er eit under at
dei kan greie dette heilt
litterære tidskrifte, som berre
er i kommisjon hjå Aschehoug
Kaare Foss, som er sekretær hev
litt löøn, det veit eg, men eg kan
aldri tru at Bull hev noko.
Ein ventar altid det skal stogga
15-1-85.
Aabenraa 31.
Kjære Ven!
Den Pause var min Tro lang!!! Fjerboldten
er ellers hos Dig, men der kan indtræffe
slige Regionheder, at man føler sig drevet til
ikke pedantisk at overholde en vis Orden,
men gaar udenfor denne, bryder den, fordi
der er noget der vil ud, selv om det
skal være ad Sidebenene. Saaledes er det
nu; jeg maa atter bringe Dig min dybeste
Tak for den Bergtekne, som det endelig
er lykkedes mig at faa at høre i en
Udførelse, der var Værket værdig. Gade gjor-
de den nemlig igaar i Musikforeningen;
han sang den bevæget, med al den Kraft
og den alvor han kan lægge i med, og
Virkningen var gribende; Det forstaar sig
at jeg og Helga selvfølgelig overværede General-
prøven, saa nu har vi da faat det ordent-
lig tilegnet. Det har for længere Tid siden
forrige jegs skygge, - saa
gruer han til en øienoperation. -
20/8 Reiste vi til Hallingdal.
Blev paa Kleppestølen 18 dage -
kom hjem 13 Sept. Havde godt
veir, Don skjød meget (ca 450) -
jeg var forkjølet og havde det ikke
saa godt som jeg pleier. Kai og
Astrid var med os. Herhjemme 
alt pragtfuldt. Pragtfuldest, at
de har valgt en venstremand
til tinget, de arbeidere i Fr. hald.
Da kan verden ikke staa længe - . 
13/9 Modtagelse af Riecks, spise-
bord smykket som til bryllup.
Men gulvet i biblioteket 
pludselig ganske raaddent.
Hver Hånd hvert Fjæs hvert
Plag
De glitrer snart af Skjællets
Lag,
Der ganes saltes ned
I Hui på hvert et Sted.
Der er et Liv et Yr,
Af flittigt Folk det lystig
kryr.
Hei, Sildesjauets Dyst
Den er min største Lyst! -
Fr. Dösker-Smith
(Vend!)
P.S.Sender herved også en liden Prøve
på mine Viser. Denne "Sildevise
jeg kunde falde i er Bergens
ondartet forkjølelse, osm gjør
det vanskeligt for mig at arbeide
idag, men jeg vilde jeg gjerne
faa dette afsted, da brevet
til Konow er afsendt.
Jeg ber atter om
undskyldning for min fri-
modige henvendelse, haaber
De vil optræde som vildrenens
og Høifjeldsnaturens beskytter,
og tegner, idet jeg ber dem at
bringe Deres Frue en hilsen,
Deres ærbødige
Hugo Mowinckel.
Jeg synes i det heletaget 
man ser meget sjelden
noget som rigtig kan 
begeistre – som kan rive
ordentlig i en. Eilif 
Petersen har udstilt i
Kunstforeningen to ting   
et portræt samt et lidet
interieur. Portrættet er 
med respeckt at sige dårligt
Interieuret derimod rigtigt 
vakkert. –
Du kan ikke med at 
male hoder sier du. Sludder
Hvor brilliant var ikke 
«Jensen» i anlægget og
hvor vagte det ikke Krohgs
begeistring. Hvad der ligger
for Dig er store Kompositioner 
Tror Du ikke det også
selv i grunden. Men det
Leipzig 26 august 1899
Kjære Honoria!
Jeg faar naturligvis skrive til dig ofte
nu for at du kan faa bulletiner om
hvordan jeg klarer mig. Alt i alt gaar
det over forventning; Saa meget som
denne sag tar paa mig, saa arbeider
jeg alligevel med adskillig fremgang, og
bevarer søvnen om natten. Men at jeg
maa være forsigtigere er sikkert. Skulde
jeg under disse forhold prøve at forcere og
overanstrænge mig for alvor saa ved jeg ikke
hvordan det vilde gaa. Jeg begynder derfor fore-
løbig kun med én sætter, for ikke at
føle noget pres paa mig.
Jeg har nu kladder liggende færdig til
20/11 Arbeidede jeg om
form. i min pigeforenings
tjeneste. Don var om
efterm.
form.
i et møde
i fyrstikfabrikken, 
hvor de af 150 ansøgere
til kassererpost ansatte
frøken Gleditsch (den
nye rektors datter) med 
en løn af kr. 1200.
Don "satte" hende gjen-
mem. - Om efterm.
var han i møde i
Saugbrugsforn., hvor
store planer er oppe 
om at kjøbe eiend
sælge skogeiendomme
i Sverige for millioner
(6), og uddele
var let og impulsiv og passede naturligvis ikke op i en
fiskeforretning - eller hvad det nu var for noget der nord-
paa. - Prins Oscar kommanderede et af orlogsfartøierne
sammer aar, og eskadren kom til Trondhjem, hvor der selv-
følgelig var meget stor stads - det ene bal efter det an-
det - og Johanna med som admiralens niece, der fetere-
des i høi grad, dansede med prinsen, osv. Men dette
vakte umaadelig forargelse i den gode, gamle stad; -
at en almindeng liden tarvelig butiksjomfru skulde
gjøres saadant væsen af - det var ikke til at holde
ud, og rygter og bagtalelser i stor stil. Hun morede sig
glimrende iallefald, om end den sure svie kom bagefter;
og det endte med, at principalen pludselig blev nærgaaen-
de mod hende, saa familien fik hende herned igjen. -
Ganske kort efter fik hun ansættelse i en parfumehandel
i Kristiana. Jeg besøgte hende der engang, men fandt
hende da meget forandret - tungsindig i høieste grad.
Hun talte meget om, hvor tomt alting igrunden var, og
hvor træt og kjed hun var alt og sig selv med - - saa
vilde hun absolut forære mig - som sin "bedste og mest
trofaste veninde" - et eller andet og mente, at det godt kun-
de hænde; vi snart for alvor skulde skilles i denne ver-
Jeg haaber, at dette brev maa træffe
Dem og Deres hustru, og særlig, at De
selv maa optage vor henvendelse paa
bedste maade. Da det er mig, som egen-
tlig er ophavsmanden til denne sag,
som har interesseret mig i længre tid,
er jeg ogsaa blevet dens ordfører, og jeg
tør da ogsaa udbede mig Deres svar,
naar De har bestemt Dem.
Ærbødigst
Dr. Georg Fasting
seminarbestyrer.
Assessor Henckel som læser over den an-
vendelige Mathematik, Mechanik, Hydrostatik etc
og Hyttevæsenet og Lector Olavsen over den singte
Mathematik den danske Lovkyndighed og tillige lærer
dem at tegne; Jeg saae Elevernes Tegninger
som fornemmelig bestode i Architecteur og Ma-
chiner, for største Deelen
efter
Copie - ford-
rede af Conferentz Raad C
arsten
Ancher og Gereal
Krigs Commissari Ped. Ancher. De Tegninger
jeg saae giør ustridig Læreren stor Dre, at han
i den Laste Tiid har kundet bruge det saa vidt -
og Seminariets Nytte er vel størst fra deres
Side; de egentlige Semnarister er kun 4re,
i Tegne Timerne derimod tage henimod en 30
Deel, saavel af Byens Ungdom som Seminarister -
Seminarist
et
burde have flere hesa - fleere
Lærere - og Seminaristerne
have
Stipendia. I fald
det theologiske Studium blev forbudte ved Seminario
saa kunde en Deel af de faa Norske Studenter
bestemte Stipendia i Kiøbenhaun flyttes
herop, og de havde ikke nødig at reyse til
Kiøbenhaun - De burde tillige her lære noget
af Naturhistorien og de Videnskaber der ere
saa nødvendige for en Præst der vil gavne
sit Sogn. -
Billed synes jeg I kan 
Takst. Efter Kittys Priser tænker jeg 1000 Kr,
vilde være Salgsprisen. Billedet er stort;
men det er en Forstørrelse
da det skjøndt stort, er en Gjentagelse og
Forstørrelse af et mindre og meget
finere Billede. Lad dette være mit
om
foreløbige Svar, hvorfor jeg gjerne
om
vil høre Din Mening, saa skriver
jeg det gjerne til Bruk for Skifteretten
Venlih Hilsen
Din
20/4. 49.
Kjære Fru Stray,
Ja De vet jo naturligvis allerede
at Boka er sat. Men De vet vel ikke
at jeg slet mig igjennem hele Paasken
med at læse og rette. Igaar fik jeg sendt
hele Korrekturen tilbake til Gyldendal,
men jeg var saa sørgelig skjelvhændt at
jeg visstnok rettet overalt men visst
slet ikke traf overalt. Jeg bad om 2. Korrektur
og desuten bad om at et Ekpl. av Korrekturen
blev sendt til Bonnier til hans Oversættelse.
Dette især fordi jeg rettet radikalt en
Linje i Diktet og gjorde det i det hele tat
læselig. - Naar nu de 3 Ekple. kommer fra
Gierløff maa jeg faa dem sendt til Revision
før de atter kommer paa Vandring i Verden.
Jeg kan tænke mig at Gierløff vil komme
personlig med disse Ekspl.
Deres ærbødige KH
Aulestad 1903 25/9
Kjære vore vænner, vi smigret
os lit med å kunne sige dere
tak for sist her på Aulestad;
her er så aldeles vidunderligt.
Og nu har vi landauer og to
friske hæster, I kunde ha
kjørt hver evige dag lange,
helsefulle turer. Og halv-
annet hundre flasker cham-
pagne (gave!) har vi i kjæl-
deren! Og sligt humør som
f her puttrer frem fra hane
og høns og hund og katter
og skjor og kråke og korn
på staur og kjør i æng
og hæster på spræng og
jænter og gutter. xAv liv det
strutter! Bare jeg, jeg selv
Enköping. 15 Febr. 98.
Kjære Grieg,
Jeg er aldeles fortumlet
ved at tænke paa, hvad jeg
pludselig har lovet. Og
hvis De anede hvordan
Deres Telegram greb ind
i mit Liv, da jeg var i
en ganske særegen Nød
skulde det undre Dem.
Mangeaarig Sygelighed
har omtrent ødelagt mig
Søvnløshed og Mismod tvang
mig herhen, hvor jeg har været
hos Dr.Westerlund siden
midt i November; De kan
tro det har været en
d. 2 Febr. 95
Høistærede Ven
Det vilde glæde mig meget
hvis De og Deres kjære
Frue vilde spise hos mig
næste Onsdag d. 6te Febr.
Kl. 5 1/2. Her kommer ingen,
andre end Windings og
Frits.s. Jeg har ogsaa
skrevet til G. Matthison-
Hansen og Hustru om
at komme.
Deres hengivende
J.P.E.Hartmann
Sv. udb.