MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
"svogre" ogsaa. - - jeg kunde ikke troet mine
egne brødre eller min far bedre end ham- og
saa viste han sig at være mere end troløs, -
rent en skurk - en satan, - ja jeg kunde endog
faaet ham straffet, - men det "orker" man jo
ikke overfor en, som engang har været ens ven)
Men alt sligt forklarer ikke denne "bundgrodde"
følelse, som man,
har
endog før man kommer i be-
rørig med dansker, - den kan være svak, men
den er der. - Men med disse næsten medfødte
følelser mod en nation, kan man dog, og kan-
ske nettop derfor blive dobbelt glad i "den
ene undtagelse", som til exempel Viggo Madsen
er bleven for mig.
Jeg brukte ordene "mistro" og "uvilje"; - men overfor
mine egne følelser, er de iethvertfald for sterke.
Jeg kan kun udtrykke mine følelser med de ord:
at der er "noget":
et
"contra", som ligesom er nedlagt
i "instinktet" - i underbevidstheden.
Efter alt det ubehagelige, jeg nu har sagt Dem,
vil De forstaa
at en nordmand nødig gaar til Danmark for
at "faa ret": for at søke hjælp mod den urett,
han har lidt af sine egne; - han maa da helst
bosætte sig i Dammark og blive "helt dansk";
thi ellers vil han altid saart føle sine landsmænds
deres Eensidighed og derved ophæve
deres forstyrrende Indflydelse
paa dens Samklang af alle Men-
neskelivets Grundevner, hvortil
den fornuftige Tilværelses Plan
sigter. I det vi derfor samle vore
Fornuftserkjendelser om Friheden
Kjære Vigeland
Forrige gang De var her-ute,
da vi hadde fremme fotografiet av labyrinten,
slog det mig at det var galt, vi hadde det
liggende slik løst, og dagen efter De var reist
tok jeg og klistret det ind i en bok, jeg altid
har liggende ned-laast (Jeg har i den en del
av artiklene ang. fontænen og andet, helt fra
begyndelsen). Er det saa, De vil ha det tilbake, kan
jeg naturligvis faa det ut - men jeg vilde saa gjerne
beholde det der. Johan kommer ind til Dem
paa onsdag - si fra til ham om jeg kan beholde
det eller ikke.
Med hilsen Deres Nini Roll Anker.
23. III. 15.
München den 14de Juli 1875.
Kære Brandes!
Herved sender jeg Dem
et rimbrev, men, som De af indled-
ningen vil se, ikke rettet til
Dem. Sørg endelig for omhyggelig
korrektur, helst gennem boghol-
der Larsen; og forund digtet en
god plads i tidsskriftet.- Dette
i al skynding for idag. Lad
mig snart høre fra Dem.
Deres hengivne
Henrik Ibsen.
før Jul synger nu paa sit sidste
Vers. Om to Kvelder er vi
færdig. Iaften kommer Tonny
og Anna Steomeyer op i al Stil-
hed paa Næsset. Mandag skal
Segelcke og Pio gifte sig, - ogsaa
i al stilhed, men om Aftenen
kommer de - fremdeles i al
Stilhed - op paa Næsset sammen
med hendes Mor og Søstre, Solbak-
kens og Halvors og Lie, - voila tout!
De vilde jo gjerne være sammen
med sine nærmeste Omgangsvenner
og hendes Mor er fattig Enke, ved
Du. Maatte det gaa dem godt.
Han faar en bra Kone, men Stak-
kar, han er ikke stærk, er syg
ret som det er. - Det er ikke
Spøg at gaa ind i Ægteskabet
paa de Præmisser, men de
har jo været forlovet saa
længe, at man ikke kan sige
noget om at de vil ihop,
og han har jo ernæret hende
igrunden i lang Tid alligevel
Naar jeg ikke svarte dig anderledes dengang
saa hadde det sin Grund. I det hele tat har
jeg en Grund for alt jeg gjør eller sier, vær tryg
for det. Du eller Mama vilde ikke kommet
nogen Vei med Griegs Frigivelse uten mig.
Dette vil forbause dig. Lat det bare forbause
dig indtil videre. -
Jeg beder dig altsaa om Sandheten.
Du skal ikke ta paa dig Skyld hvor du ingen
har (saaledes som jeg har gjort. Gang paa Gang
for dere allesammen). Jeg kan taale det hvis
du har handlet eller sagt noget imot mig.
Men
jeg
vil ikke at du i Tilfælde skal rette paa
det hos Grieg eller i det hele tat skal henvende
dig til ham. Har du litt Skyld, saa er det
godt det ogsaa. Litt løst Prat med et Smil
om din Papa gjør mig ingen Ting. Men lægger
Grieg Brett saa er han bare en skitt Fyr,
som jeg ikke rører.
Papa
1
Da jeg saa Andreas Auberts navn under
en anmeldelse af Christian Kroghs store bille-
de tænkte jeg, at nu skulde endelig vi uden-
bysboende faa et indtryk kunstnerisk af det.
Man blir saa urimelig kjed af dette evige
tendents og partisnak, og Aubert pleier jo altid
at give kunstkritiker og han har ogsaa hjerte
og følelse for kunst.
Men dette her, det er en blanding af moral-
præken og kunstkritik. Er det for, er det imod
Krogh. Kan man være alting og straalesnestig
billige og atpaa alvorlig.
imidlertid blev jeg skuffet
ThnnMaa man ikke, hvis man vil bedømme al-
vorligt et kunstværk sætte sig i directe rap-
port med det, anskue det og bedømme det som
et afsluttet hele, som lys, skygge, virkning
følelse, farve, kraft og alt dette som hører
ind i og forlanges ved en kunstnerisk
malerisk
opgaves
løsning.
Et kunstneren
værket
maa dog, hvis det er lykkedes
vidne ved sig selv, om hvad kunsteren vil sige os.
p.t. Fredriksværn 16/8 90
Kjære Grieg
Jeg fik dit brev i dette
øieblik og beklager, at jeg ikke
fik det for fjorten dage siden.
Jeg var da reist trods doktor
og alt; jeg er nemlig invalid,
idet jeg på seileturen ødelag-
de min venstre arm, der
efter 5 ukers forløb er nokså
ubrugelig. Men jeg havde
reist, det kan du forlade deg
på. Nu er det forsent, da
jeg må være i Kristiania
2)
og monumentaleste jeg har 
gjort – Ja Maleres Arbeider 
ere forgjængeligere end 
Digteres og Musikeres –
Hvis nu Assurancen 
udbetales er jeg jo reddet 
pecuniært, da jeg jo ved 
Schou lar mig få den 
mod nye Billeder – Vil 
De så snart De får 
noget bestemt at vide 
give mig Besked –
Jeg sender Dem herved 
Schous Erklæring –
Jeg får lånt af Folke
Jeg sidder her inde i byen og har ikke
Deres brev hos mig, saa jeg ved ikke rigtig,
om jeg vil svare, ialfald bare lidt.
Vi ere jo saa enige i alt med fællesskole
og hvorledes udviklingen for begge kjøn maa
være lige, at barnets tanker maa beskjæftiges
saa de holdes borte fra usundt fantasiliv,
saavidt som det er muligt, helt ud tror
jeg aldrig, det er muligt, da det ligger saa
aldeles i naturen. Men i det øieblik det
er tale om "omsat erotik" saa stanser min
begribelse. Erotik kan ikke omsættes, jo
den maa da forandres til menneskekjærlighed
hos den ældre, men den ældre er i spørgsmaal
om erotik ingen hovedperson. Hos den unge,
at erotik skulde kunne omsættes, det maa
da være forvandles ind i noget andet, huf
nei da. Og den ugifte kvinde skulde have
den vigtigste rolle nu, hun skulde ligesom
virkeliggjøre den hele kvindelige menneskud-
vikling og gjøre den respekteret. Men kjære
Dem fru Ullman, hun kan som ugift ikke
have den hele udvikling, jeg er mig saa alde-
les bevidst, at jeg mangler aandeligt en del
Kunde du takke Myhre ogsaa vilde jeg være glad. Jeg er
jo bare opspilet og ødelagt av at vente paa Høiesteret. Frk Myhre
vet jeg ikke anden Adresse til end Telegrafen
Jeg er lei for at jeg plager dig.
Svendsen m. fl. Og sidst
Tejlman. Dette for et længere
Musikstykke. For Sange
(Kvartet) Joh D. Behrens -
jeg kjender han jo, som Du ved, og
skrev om Parisertoget, men
da jeg skrev, at Svenskerne
sang best, - så ved jeg ikke,
om han har overvundet dette.
For Solosange tenkte jeg på Fru
H. Schirmer, som jeg kjender el. Bakke-
vold, for Oplæsning. Johannes
Brun. Issaksen, el. Reimers el.
Fru Gundersen. Jeg skal slutte- 
lig opsætte mit tænkte Program.
Juleaften i Paris.
(udrag af min dagbog)
Saa er det altsaa juleaften ikveld - og ikveld skal de have
julstree der oppe i Norge - jeg synes jeg kjender lugten af furunaaler
og kulørte vokslys - saa nu er jeg igjen oppe i Norge - jeg har lovet
en kamerat en beskrivelse af en udstilling og sidder her og arbeider
for at holde tanken samlet - men den vil afsted opover til Norge - nei
hvad var det nu jeg skulde skrive om - jo det var den moderetningen
inden kunsten denne fyren, denne fuskeren - jeg forsøger at hidse
mig selv op - nei det er saa underlig der er noget saa mildt rart
i luften at jeg har saa inderlig god følelse af at det er juleaften
enda det ikke er det spor af det samme
her
som i Norge, - nei det
var denne fyren jeg skulde rakke lidt ned paa - nei det er umuligt
idag man blir ligesom saa venlig stemt mod alle man blir saa
forsonlig - det faar være til imorgen med resten af brevet - det 
lider disuden langt paa eftermiddagen - saa jeg snart ikke kan se
at skrive heller - jeg lægger brevet tilside. - Mørket begynder saa
smaat at sile ind gjennem gardinerne - det gaar hurtiger og
hurtiger
saa dætter det ligesom rykvis ind i over værelset og fylder hver
krog. Jeg maa hen til vinduet og faa det op - en varm mild
vindgufs blafrer ind i mod
mig
fra byen - det er juleveir i Paris,
ikke med snefald og blaalig vinterskumring, - nei men med varm
tåget himel og fint duschregn over de mørke hustage. Nu tændes
lysene - de store cafeer straaler af fest og electrisk lys, og folk strømmer
derind i sorte masser; thi Pariserne feirer
jo
sin jul i cafeerne - men
jeg vil ikke gaa paa café iaften. - Der er sligt underligt røre
nede i dybet nede paa gaden - jeg maa bøie mig langt ud over
den tykke blyrende forat se ned i gaden - denne deilige varme
vind som gufser fra byen og gaden - jeg kan nyde denne vrimmelen
dernede og denne stilheden heroppe mellem hustagene hvor jeg
sidder aldeles alene og stryger asken af cigaritten paa blyrenden.
Det har vist nylig regnet tihi himmelen et ligesom vaad endnu, og
saa ser det ud som om alle lysene i denne store byen skulle lyse
op himmelen lidt - saa hele himmelen ser ud som en vældig
mat lampkuppel, - det blafrer i den ligsom af et lys, som
holder paa at slukne. - Man kan se paa vrimmelen nede i gaden
De Greef bad mig
frembære hans hjerteligste
Hisener, da han sidst
skrev. -
Skjøndt gammel Jomfru længst
af Aar
Med Tak til Maskedans jeg gaar
Jeg pas-de-quatre ei formaar
Men Vals og Polka hvor og naar.
Thi kommer jeg med stor Plaisir
Til festlig Hal og glæde Svir.
Harriet
17/3 1902
Hansteens gade 2 IV
3/12 1907.
Kjære Arkitekt. Schirmer.
Jeg er svært ulykkelig over
at have beholdt Eidsvolds
monumentets Frimærker.
Idagmorges fandt jeg dem
paa mit Skriverbord. De
maa være faldt ud af
Dokumentet, useet af mig,
thi jeg ledte og fandt ingen
da jeg sendte Brevet videre
til Arkitekt Bull. Det
er svært leit.
Venskabeligst
Deres
Harriet Backer.
individuelle krumspring i det sydlige utland og alle luner og ypper sig i 
den vesle rullepølsa som ser ut som hun var foret op til at ta præmie 
paa en baby-utstilling.
Du kan tro her er vakkert om eftermiddagen nå – og at merke fra 
dag til dag, at det blir tidligere lyst og at det skumrer senere – 
og sisst en lang, lang time med blaagrøn himmel over aasen paa den 
anden siden mjøsen!
Mange hilsener til Anker og til dig selv, Cora Mia – og tak 
for det gamle aaret. Godt nytaar for dere begge.
Din
Sigrid.
22.2.1929.
Kjære herr Møller,
Titlen paa boken blir
Etapper.
Jeg skal skrive et kort forord, men 
det kan vel være til jeg kommer tilbake til 
Østlandet? Her blir ikke ro til at skrive –
bl.a. har jeg hat influensa, men nu er det bedre.
Med bedste hilsen
Deres
Sigrid Undset.
Eilert Sundts gate 50
10/1-1911
Kjære Fru Anker,	
Dette er alt jeg kan oplyse om fru – eller frøken – 
Grete Tichauer:
Hun skrev til mig i november ifjor og bad om retten 
til at oversætte mine bøker, - refererte til Falkberget, som 
jeg ikke har forhørt mig hos forresten. Men jeg gav hende da 
autorisationen uten videre, hvis jeg kunde acceptere hendes betingelser. 
Hun har foreslaat halvdelen av honoraret, og at hun maatte 
faa retten for ikke altfor kort tid. Paa dette brev har jeg 
endda ikke svaret, fordi jeg ikke har hat tid til at
ordne med at sende hende bøkerne.
Jeg synes, hun høres forholdsvis grei og fornuftig 
ut, men jeg kjender ikke spor til hende og vet altsaa ikke 
enten jeg har gjort dumt eller ikke i at indlate mig 
med hende. 
Med venlig hilsen 
Deres
Sigrid Undset.
Musikforeningens Bestyrelse
ifjor - iaar gaar Conradi
Vi er nu midt i Somme-
ren og jeg befinder mig midt
i Byen - Mame og jeg havde
tænkt at bo paa Landet i 2
Maaneder sammen med Olsen
og Maja; men vi bliver der kun
i 11 Dage. Der kom Underretning
at Mamas Søster og hendes Datter
kom herop fra Kjøbenhavn for
at besøge os, og saa reiste vi
atter til Byen, tog Maje og
hendes Datter med os og lod
Olsen blive alene paa Landet.
(Ringeriget) saa kan han
faa Tid til at arbeide, og
det gjør han ogsaa - han
er meget flittig, arbeider
hver Dag mange Timer, og
fisker saa om Aftenen
Solvorn d.6t August 1874
Kjære Grieg!
Da jeg flere Gange søgte Dem me-
dens jeg var i Bergen uden at være
saa heldig at treffe Dem, maa De
undskylde at jeg paa denne Maade
henvender mig til Dem, for at bede
om en stor Tjeneste. Jeg agter nemlig
at afholde en Concert i Bergen omkring
den 26d August og vilde til den saa
gjerne benytte Bjørnsons Opsang,
med Deres Composition til. Vil
De nu være saa indelig snil at sende
den ned til mine 
Mægler Huuse saa ville jeg være Dem
meget forbunden, for at hun
kan sende mig den snarest mu-
lig. Fru Scheldrup, som ogsaa
opholder sig her har lovet at
instrudere den med mig
paa saa helt forskjellig maader og det er maaske ikke
saa godt at sige hvilken form som kan fremstille
musiken mest ægte; men jeg har efter min meing
optegnet slaatterne i den form som kommer os har-
dangerviolinister nermest og det er jo det hovedsaglige.
I tilfælde jeg maatte være heldig med dette mit arbeide,
er det ikke helt udelukket, at jeg maaske senere kom-
mer til at søge et lidet stipendium til en reise for
at samle og optegne gamle slaatter. Om De hr. Grieg
skulde finde mig anbefalelsesverdig til et saadant sti-
pendium var jeg Dem hjærtelig taknemmelig for en ud-
talelse herom.
Jeg maa desverre bede om at faa korrekturen tilbage,
da det nemlig er den sidste korrektur, før den endelige
trykning foretages. Jeg skal senere faa lov til at sende
hr. Grieg et kompletteret hefte af slaatterne.
Haabende at Deres Autoritet vil vise mig denne
velvilje at gjennemse mine optegnelser og besvare de
spørgsmaal, som jeg har været saa fri at fremsætte
tegner jeg
I dyb ærbødighed
Arne Bjørndal
adr. Sigurdgd. 32. Bergen.
(Returporto vedlagt)
telefoneret om at faa mig til
Land, hvor de har ventet længe.
umuligt nu paa Nedturen.
. 10.1.04
Lange anstrengende Prøver.
Telefon fra Aurdal om at stoppe
der paa Nedturen. Umuligt. Der
er et nystiftet Ungdomslag paa
60 Medlemmer. Det skal være
en modvægt mod det gamle Lag
som et blit udelukkende Dansarlag.
Nu vil disse bare ha Leg, Sang, Foredrag
og Folkevisedans.
10.1.04



(Prøver, Prøver. Træt —
 11.1.04
Igaaraftes Dansemoro hos Lensmand i 
Ødegaards Døtre. Springdans og Visedans
man selv paa samme Tid er Godtfolk
ude af Syne. Jeg er viss paa at Weimarerne
vare i sin Tid Goethes sletteste Publikum.
Det skulde være herligt om vi kunde
mødes hernede. Men jeg har en Anelse
om at det ikke skeer. «Fiskerjenten» gaar
jeg og venter paa som en Tørstende,- ja, net-
opp saadan; forresten driver jeg for mig
selv og er meget uselskabelig i den store
skandinavisk-romerske Kreds. Senere skal
jeg maaske sende Dig noget om min Rejse
till «norsk Folkeblad»; nogle Træk fra
Italien skal Du ialfald faa. Takk for
hvad Du har skrevet om mig; Hegel
har lovet mig at sende Nummerne; lige-
ledes Takk paa Forhaand for Biogra-
fien!
I den omskrevne Sag, «Beordningen», maa
jeg efter min bedste Overbevisning være
komplet uening med Dig. Vi hører hjem-
me i et Monarki og ikke i en Republik; jeg
for mit Vedkommende ynder ikke Repu-
blikken. «Ligheden med Bravo» er der alle-
rede; thi vi, saavel som han, modtager
Gage af Staten. Af den bevilgende Stats-
magt modtager vi Penge; Kongemagten
giver os et Ærestegn, fordi den respekterer
2
du synes at de Pengerne heller skulde været brukt til
personlige Flotheter. Jeg tror jeg ser litt længer end du
endda: om 40 Aar er Planterne Skog, det vil hædre
Hamsun-Familjens Navn og hindre det fra Glemsel.
Du husker det staar noget i Hávamaal om godt Eftermæle.
Den andre Skitten som kan sies om os det er bare til
Indskrift paa Gravplaterne. - Arild likte ikke at ta
til Frankrike igjen nu, nei nu vilde han drive i Oslo
og ikke læse det forbandede Spor Fransk, men smake
paa Stenografi og Handelsregning og Maskinskriving osv.
og saa vilde han gaa og høre Forelæsninger i Statsøkonomi,
skriver han! Det er til at rive sig i Haaret av al den
Løshet i Karakteren, han kan visst ikke oversætte ret
den simpleste Notis paa Fransk, men han skal kaste
sig over en Masse andre Fag og ikke bli til noget i nogen
av dem. - Nu kommer Affæren med Bilen og Manden
som han kjørte paa sammen med den Gapen Kristian.
Jeg har alt faat fra Manden
og
fra Trygdekassen i Øistad
osv. Det er fine Greier! Reparationen paa vaar egen
Bil kom paa 103 Kr., Arilds Mulkt vil bli meget høi,
hadde Politimesteren sagt. Hele Veien ikke et Lysglimt,
det skal ikke forundre nogen av dere om jeg en Dag blir
borte fra det hele. Jeg er saa slitt, og mit Liv er uten
Glæde. Endda alt jeg har strævet i mine Dager! - Prøv
nu du, Tore, som den ældste at stagge Galskapen.
Papa
Jeg faar vel selv skrive nogen Ord til Langen om litt flere Penger til dig.
at f: Ex: Danmark opbringer Allieredes Skibe som handle paa
Engelland, paa den Grund, at disse handle uden offentlig Autho-
ritet, siden en saadan Handel er forbuden i deres egen Stats
Love. I det nyeste Magerreglement har Danmark ikke allene
antaget den Grundsætning: fiendtlig Skib, fiendtlig Gods, men
endog denne: ufrit Skib, ufrit Gods. Herved kan endog det
aller retfærdigste Gods blive priisdømt uden at man kan fore-
bygge det, naar nemlig Een indlader tilladte Varer paa et
neutralt Skib, og paa samme en Anden indlader Krigs Kontra-
bande; thi da Skibet herved bliver ufrit, condemneres den
hele Lodning. –
§ 312.
Nødretten udøver Staterne imod hinanden, ey saa meget fordi
en saadan Udøvelse er nødvendig for deres politiske Existence,
men fordi den bavinerer dem. Den synes kun at burde ud-
øves i de Tilfælde hvor man kan give fuldkommen Erstatning,
thi da kan den anden Nation ikke Klage over nogen egentlig
Læsion. –
§ 314.
Retorsion kan egentlig ikke kaldes ulovlig; thi en Stat kan
ikke klage over, at den behandles paa samme Maade som den
har behandlet Andre: kun maa Retorsionen ikke saaledes udøves,
at enkelte Individer derved lide Skade f: Ex: at dræbe en Ge-
sandt, fordi dette Lands Gesandt var bleven dræbt af den anden
Nation. Den bør heller ikke finde Sted, naar den borgerlige
Lovgivning har frembragt en saadan Ulighed, saa at saavel den
Fremmede som selve Undersaatterne behandles paa samme Maade.
Saaledes vilde det være uretfærdigt, at en Regent, fordi en anden
Dresden den 21de April 1870.-
Kjære Watt!
Hjertelig Tak for det til-
sendte egyptiske Værk med dertil hørende
smigrende Dedikation! Det har været
mig en stor Fornøjelsen ved Læsningen
at opfriske mange fælles Rejseminder,
og jeg haaber at Bogen vil finde en
talrig Læsekreds hjemme.- Ligele-
des takker jeg forbindtligst for en igaar
modtagen Pakke indeholdende Grundt-
vigs m. Fls Digte. Naar jeg kommer
til Kjøbenhavn ved jeg endnu ik-
ke. Fra Erik Bøgh har jeg havt et
meget elskværdigt Brev. Hils ham og
alle andre gode Venner!
I flyvende Fart
venskabeligst
Henrik Ibsen.
me lidt til Ro imellem.
Men har jeg Ro, saa har
Du rigtignok det modsatte.
Godt, at Du er frisk, saa at
Du holder det ud Altsam-
men, thi jeg synes det maa
være en svær Anstrængelse for
Dig, - Først London og saa nu
Paris. Men hvilken glæde det
maa være at finde saadan
Forstaalse allesteds, thi det
kan Du være vis paa, at
iblandt de store Skarer, som
jubler til dig, er der ogsaa en-
kelte, som virkelig er kom-
ne i intens Forhold til Din
Musik, til det dybere i den,
og Du er vel ogsaa kommen
i personlig Berørelse med
mange saadanne, - det er
vel den største Glæde for
Dig. Og Nina! hvor jeg glæder
mig ved, at hun ogsaa faar
opleve den Glæde at finde
til høsten.
11/8 Sydde vi væsentlig
nationalfarvede sløifer,
samt en hvid fane
med JA paa, som
skal heises midt i
gaarden den 13de, da
folkeafstemningen fore-
gaar. - Karl Nissen
spilled balsam over ut
sønderrevet sind om
kvelden.
Tog om form. mod Thrine med
mand og 3 døtre.
12/8 Don var i bryllup
hos onkel Morten Anker -
Amy med cand. Petersen -
gutterne var hos Riecks -
Tove kom og var paa
Fridheim. Jeg var hjemme
og ordned til 72 menneskers
middag imorgen.
Naboben skal intet brautende ha i sit
Væsen. Han er ikke snæver og smaalig i nogen
Ting, han er ødsel i sin Natur, sine Følelser, sine
Penge, han maa derfor ha en viss Rundhed og Bredde.
Men han maa ingenlunde være nogen amerikansk
Karrikatur. Hans Dragt, hans store Hat og Haar,
er Utslag av likeglad Flothet hos ham, han har
ikke interesseret sig for at gjøre sig til et Salon-
menneske. Han er god og ridderlig.
Den unge Dame Frøken Norman virker
paa ham ved sin Uskyld. Og hun paa sin Side
har aldrig været ute en slik Kvæld før. Som Naboben
taler til hende har aldrig nogen talt til hende før
- og pludselig er hun hans der hun sitter, hans.
I et givet Øjeblik rammes hun, hun ser paa ham og
hendes Hjærte flyr til ham.
Blumenschøn, hendes Forlovede, er Usympati
fra Ende til anden. Men han er et Jærn som Erotiker,
et Mandfolk, derfor holder Fru Gihle paa ham, og
han staar fast og sikker paa sine halte Ben. Han
er uhyre selvtilfreds og trives godt i Troen paa sin
egen Utmærkethet. Skjønt han er skinsyk paa Fru Gihle
Nu vilde jeg ret ønske for Dem at De måtte
kunne finde den fornødne fritid til at kunne
fortsætte Deres literære virksomhed. For mig
står det, som om skolearbejdet må træde hin-
drende eller forstyrrende imellem. Men på den
anden side kan jo en fast, praktisk beskæftigel-
se være en styrkende ting. Jeg har til sine tider
følt det som et savn ikke at have en sådan.
Jeg er over al måde bebyrdet med brev-
skrivning og må derfor indskrænke mig til,
i det jeg for Dem og Deres frembærer vore bedste
hilsener, dat tegne mig
Deres venskabeligst forbundne
Henrik Ibsen.
stiania. Skulde uforudseede hindrin-
ger endnu forhale opførelsen i nogen
tid, og der for stykket, som sædvanligt,
stipuleres et minimums-honorar,
så vilde jeg være direktionen særdeles
takskyldig, hvis den tillod at dette
udbetaltes forskudsvis. Jeg behøver
nemlig nødvendigvis penge deroppe
i denne tid og har i påvente af
«Peer Gynt» ikke draget omsorg for
at have sådanne disponible. Bed
direktionen undskylde denne min
anmodning og sig at den beviser mig
en stor tjeneste derved.
Jeg kan meddele Dig at jeg i denne
vinter arbejder på et nyt 5-akters skue-
spil af vort hjemlige nutidsliv, og blir
antageligen færdig dermed i April.
Det vil blive sendt som trykt manu-
skript til vore nordiske theatre og
først derefter komme i boghandelen.
Jeg håber at man vil blive tilfreds
Chr'ania, 2 Septbr. 1890.
Kjære Grieg
Tak for begge dine breve af
11teog 17de August. Jeg er først
kommen hjem nu, derfor den
sene besvarelse.
Tivoli-Koncerten er nu ordnet.
Koncerten finder Sted Lørdag d. 18de Octbr.
Prøver (Ikke ustede billetter til Generalprøven)
Dit Honorar Kr. 500.-
Fru Nissen villig
Fru Gundersen
Lammers
Musikforeningens Orkester.
Jeg har ogsaa den hele tid tænkt
til Middag. Stille og hyggeligt. Ikke
andre Gjæster end Kitty Kielland og Maleren
Wigdell og jeg. Werenskiold var ikke
bra. Han lider af Ansigtssmerter.
En vemmelig plage. Men han sad
nede hele Efterm. Han er endnu
ikke helt færdig med Illustrationerne
til "Familien paa Gilje", skjønt
andet Hefte allerede er udkommet.
Han var paa Lillehammer nogle Dage
før jul for at hvile og var begeistret
over Naturen deroppe og de store
gjilde Bondegaarde. Jeg nævnte Hamar
som Exp. paa hvor
stygg
en By kan være
naar man kommer ind der, fordi man
nu bygger saa hæsligt og planløst.
Hamars Teliggenhed er jo enestaaende
deilig og fra  Mjøsen ser Byen
med den gamle Strandgade og Have-
rækken foran ud som et lidet