MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Jeg har havt vanskelig ved at begribe det
indtil vi fik Telegrammet med Under-
skriften og Bekræftelse paa at Vielsen
virkelig havde fundet Sted. Kjære Edvard
Du fylder idag 24 Aar (i hvilken Anled-
ning vi vilde heiset Flag, men det er
uheldigvis i Stykker) unægtelig en ung
Ægtemand! Gud give Dig mange gla-
de Geburtsdage med Helbred og an-
dre Livets Goder; Du kan med Hans
Hjælp endnu have et langt og virk-
somt Liv for Dig; Kjære spar Dine
Kræfter mens Du endnu er ung, at
Du ikke overarbeider Dig, men har
Noget tilovers til Aarene komme.
Ja, Gud velsigne Eder og Eders Pagt
kjære Sødskende! og hjælpe Eder til
af bedste Evne at bidrage til hveran-
des Lykke. Det ønsker i oprigtig
Kjærlighed Eders
Benedicte.
grund at vente til i october. Jeg tänker da
efter dette at begynde i Bergen og er jeg
fuldt og fast overbevist om, at Bergen
overstråler meget i musikalsk ret-
ning hovedstaden. -
Vilde De väre af den godhed at un-
derrette mig, om, hvorvidt jeg behøver
medbringe assistanse eller ei - skul-
de jeg väre Dem meget taknemlig.
Med venlig hilsen til Deres hustru
tegner jeg ärbødigst -
Christine Heyerdahl.
Ad: Hrr. Stadsingeniör H. Heyerdahl
Drammen.
Kjære, du har vel set i Dgbl. at jeg har æn-
dret i dragning mot til med dragning
mot og strøket det forangående komma.
Likeså må du i den andre rette in-
ifra havet til hvidt ifra havet.
Vi har det hyggeligt og hilser dere!
En høst så skjøn, at jeg aldrig har set
maken i Norge.
Din
B. B.
Bergliot er nu oppe en liden stun
hver dag.
- 8 -
faret, kan man saaledes efter den opnaaede 15 Aars
Alder med fuld Virkning bevidne, og Personens eget
Udsagn om, at han med fuld Bestemthed veed og erindrer,
hvad der foregik, maa være afgjørende, naar factum ikke
refereres til en Termin saa langt tilbage i Tiden,
at det efter de menneskelige Udviklingslove var
umuligt, at nogen bestemt og tydelig Forestilling
kunde dannes. Da 1-13-19 udtrykkelig erklærer Vid-
need af et Menneske under 15 Aar for en Nullitet, baa-
de med Hensyn til sine civile og criminelle Virk-
ninger, saa bør Eden aldeles ikke anvendes, hvori-
mod yngre Personers Forklaringer kunne modta-
ges ubeedigede og efter Omstændighederne tillægges en
større eller mindre Vægt, men ei et formeligt Vidnes-
byrds Beviiskraft. Naar i en Sag et Vidnesbyrd af
en yngre Person er af Vigtighed, saa maa den kunne
udsættes, indtil Vedkommende har fyldt sit 15 Aar, hvis
Tidsrummet ikke er for stort, ellers gaaer det ikke an
at udhale en Sag flere Aar for et saadant Vidnes-
byrds Skyld.
Derimod har Loven ikke krævet Legitimation for
Besiddelsen af visse religieuse Kundskaber eller be-
stemt religieus Udvikling for at kunne antages som
Vidne. Vistnok forudsættes det i Vidneedens Forkla-
ring, at Vedkommende maa henhøre til den christelige
Religion og være bevandret i denne Troesbekjendelses
elementaire Dogmer; men at de derimod skulle være i
Besiddelse af saadanne, især boglige Kundskaber, som nu
kræves til Konfirmationen, kan heraf ikke udledes. Lov-
bogen har vistnok forudsat, at de vigtigste, christelige Funda-
tvinges til at være jevnlig i Luften
enten det er Regn eller Kulde.
Inderlig Tak for Dit sidste Brev
fra Kristiania og for hver
kjærlig Tanke! Ogsaa Maries
og mine flyver til Eder, maat-
te vi snart mødes frisk og
glad. Og saa et godt Nyt-
aar! Det er jo det første Brev,
jeg skriver iaar, tror jeg. Vi
skal være flittig til at
skrive til hinanden, det kor-
ter paa Afstanden. Nu
er snart selve Ligningsarbei-
det (Ansættelsen) færdigt og
da oprinder jo roligere Tilstande.
Ja naar jeg skriver "godt Aar" maa
jeg ogsaa tænke paa vort
kjære Land, som nu atter er
i en Krise. Maatte alt
løse sig i Fred og Forstaaelse.
kan lignes med
det. Det er sandt
hvad Du skrev at
"Laboremus" er stor
kunst, det er vist;
men der er ting
deri som virker
så underlig irriteren-
de, ægger til mod-
sigelse. Men "På
Storhove", - "På
Dresden den 3die Marts 1875.
Kære herr Grieg!
Som svar på Deres ven-
lige brev kan jeg idag gøre Dem en
meddelelse, der, efter hvad De op-
lyser om Kristiania theaters or-
kester, neppe vil være Dem uvel-
kommen.
Jeg kan nemlig sige Dem
at "Peer Gynt" ikke påregnes til
opførelse i denne spilletermin.
De vil altså have hele foråret og
den største del af sommeren
til Deres rådighed. Jeg beder Dem
indstændigt, ikke at gøre indrøm-
melser ligeoverfor dårlige orkester-
tilstande. Instrumentér Deres
Colletts Bog Manuscripter istand til Trykken.
Lokket som jeg i Sandhed var ved Deres Brev
kan jeg nu hverken frem eller tilbage.
skrev hvilket jo viser at De ogsaa
har en lille Tanke tilovers for mig.
I Formiddag var Oscar (Broder) og
jeg hos Tegner, og saae Portraittet, der nu
skulde være færdigt. Jeg var der engang
tidligere og gav ham da nogle Vink om
C-s Carakteer og Udtrykket, som i Gørbizs
synes mig er vildledende for den ikke har kjendt,
det var ogsaa bleven meget bedre,
dog havde det endnu noget fremmet, et vist
selvbehageligt, velnæret Træk om Munden
Anviisning
der ikke lignede. Efter vor Opgave rette
-de han det meget heldigt, og inden vi
gik var Liigheden traadt meget mærkeligere 
frem. Vi synes endog det er bedre
end Maleriet og det er dog alt hvad
man kan forlange af en Kunstner der
aldrig har seet Originalen, At træffe
den rigtige Liighed beroer jo næsten paa
et Lykketræf. Hans Venner ville vist
finde det godt. om hans Sødskende ogsaa
ville det, er jo en vanskeligere Sag.
Den første Daguerrotyp er dog den Allerbedste
efter min Tanke. Det vil meget 
snart kunne blive opsendt. Der tages
100 Exemplarer deraf.
Og alle disse 100 Exemplarer ere
udentvivl bestemte til at sættes i Glas
og Ramme og hænges paa Væggen? Og
hvor man kommer i sine Venners Stue
vil der hænge et saadant Portrait der
siger: her er jeg, den Du søger men aldrig
Alléen 34II Bergen. 5te april 1905.
Kjære onkel Edvard -
Undskyld, at jeg ikke straks har kunnet besvare
det telegram; men jeg var netop i de dage min-
dre bra og havde endel at udrette. Ole reiste
omsider lørdag aften kl 10; men jeg udbetalte
ham ikke en øre af dine penge, da han efter min
mening absolut ikke burde have dem. Du vil
ganske vist være enig, naar du hører, hvorledes hans
økonomiske forhold var ordnet. - Da han midt
i februar tog den bestemmelse at ville reise til A-
merika, skrev mama til mig, at jeg af hendes pen-
ge skulde give Ole 1000 kr og lade ham udfærdige
et gjældsbevis, hvori han erklærte disse penge som
forskud paa arv, dersom han ikke tilbagebetalte
dem i mamas levetid. Jeg var ikke enig med
mama i den fremgangsmaade, for jeg vidste godt,
at de 1000 kr. vilde rangles bort, længe før Ole kom
lerede udkommet.
Med tak for det forløbne år og
med de bedste ønsker for det nye
tegner jeg mig
Deres venskabeligst forbundne
Henrik Ibsen.
skal hun alligevel underordnes for
hans evner, en middelmaadighed
skal frem og en storhed gaa under,
selv om det praktisk er dumt,
selv om de sulter derved. Kvinden
skal være underdanig. Værre end
værst vil det blive, hvis vi skulde
komme ind i denne mændenes ret-
haveri. Gid man i al taushed vilde
aabne os udveier til valg af stil-
linger, saa vi i al beskedenhed fik
prøve os frem, alt dette skrig er
saa usundt for de mange ubefæste-
de halvtudviklede, og saa for de
kloge forstandige kvinder. Jeg vil
hermed ogsaa antyde Magda og
sige, hvad jeg er komme til at
tro om hende. At hun mer er
et fint, elskværdigt menneske der
som character staar uhyre høit,
men aldeles ikke er kunstnerisk 
begavet. Hun har vist en stor
Gange. Kom frisk og glad
tilbage til Fjeld og Trold
Med Høiagtelse Deres hengivne
Konow
men jeg vet da nok til at vite at snakket om kvindernes underskuelse
er noe tøv og at netop runeindskrifter og gravfund, for ikke at snakke
om sagaer og myter engang, gir supplerende oplysninger om at lovenes bestemmelser 
ikke maa opfattes akkurat ut fra vore dages syn paa en stortingbeslut-
nings karakter av trylleformel og evangelium i ett. 
– Ja, siden jeg nu har utbredt mig saa vidtløftig til Dem, saa vil 
jeg allikevel ta mig den frihet at spørre Dem om ett. Jeg fæstet mig i sommer 
i Bergen ved en runeindskrift nede i loggian der, men jeg noterte den 
desværre ikke, for jeg tænkte ikke paa at jeg skulde faa bruk for den.
En bror har ristet eller latt riste runer efter sin "kjære søster." Det er 
vel med de ældre runer for jeg synes at huske, sproget var ældre end 
oldnorsk. Hvis De av denne svævende angivelse kan skjønne, hvilken ind-
skrift jeg mener og hvis De kan gjøre det uten det er for meget besvær
for Dem, saa vilde jeg være Dem svært taknemlig om de kunde opgi 
mig indskriftens ordlyd og naar omtrent den er fra. 
Med bedste hilsener og tak,
Deres
Sigrid Undset Svarstad.
jeg roder. Om jeg da har en Perle i Haanden - eller noget andet - det skal vise sig.
Jeg var inde i Kbhv (i 20 Grader Reaumur) og saa Joh. Clausen og Parelius
og hørte Per Gynt og Edv. Grieg. Det gav Blod paa Tanden - og hele vor dejlige
Naturrejse stod saa levende for mig. Ah, wenn wir nur Berge Nätten"!
Thi der maa strækt Lys men ogsaa dybe Slagskygger over al virkelig Folke-Digtning.
Jeg burde være bleven paa Maristuen.Mr. Tyrer (den poitiske Englænder fra
Tvindehaugen) har været her hos os i 8 Dage. Vi mindes Dig tilsammen.
Ernst Bojesen vrøvlede noget om Juli-Sne og en anden Komponist. Tøv! Det bliver
naturligvis ved den første Bestemmelse.Tusind Hilsener fra hele Reden her
Din HD.
føres under samme Tag,
og vi Althingstævne sætter
bænket i en sluttet Rad!
Husk, at Samhold kun gjør stærk!
Brorskab nu er det Værk,
som der i Tidens iltre Gang
sikker kan vort Hjem den Rang,
der vil lade Slægten møde
Farens Stund med roligt Bryst.
Husk, hvormange stolte faldt!
Endog Hellas tabte alt!
Trods dets Sønners Kjæmpegang,
trods sin Kunst i Form og Klang
maatte det tilsidst forbløde
i en ussel Brodertvist
Se Germanen! Tenk saa paa
hvor han roligt nu kan staa
blandt de mange Ærindsmænd.
Mærk det Broder! Derpaa vend
Tanken til forgangne Tider,
da han sygnet hen som vi.
Se og lær af Minders Flok!
Herr Edv. Grieg.
Her er, som De har Grund nok
til at antage, et stort Tal af musikalske
interesserede, der vilde blive meget glade,
om De, Hr Grieg vilde søge den ledige
Organistpost ved Domkirken. Jeg
kan naturligvis ikke vide, hvorvidt
mærksom. I det hele taget faar du kanske
være lidt bestemt overfor dine Damer. Du
ligger ikke paa Hospital for disse Damers
Skyld - forsaavidt heller ikke for nogen Doktors,
men ene og alene for din egen Skyld forat bli
frisk igen. Hvordan gaar det med Aviserne
Kvæld og Morgen?
Jeg sidder altsaa her og skriver igen,
skønt jeg skrev i Nat. Jeg er beklemt. Jeg ved
ikke hvor ondt mit Brev kan ha gjort dig og
hvor længe det varer endnu før du mister
Taalmodigheden med mig. Marie, min Elskede!
Nej hvad skal jeg gøre ved mig selv, naar jeg er
umulig og ond mod dig? Det værste er at jeg
tænker og tænker paa det og er ikke istand til at 
finde at jeg har Uret her. Ellers vilde der vel
hverken være det Alvor eller den Inderlighed i
mine Overfald paa dig. Men hjælp mig, Marie,
til at overvinde mig i dette Stykke hvis du ved
Raad! Jeg vilde saa nødig, saa nødig gøre dig
ondt, og det forstaar du vel.
Jeg ved bare et Middel mod mig:
Fra
Christiania Theaters Direktion.
I Anledning af Deres ærede Skrivel-
se af 10de d. Maaned beklager Direktionen
at maatte tilmelde Dem, at Theatrets
Stilling ikke tillader enten i Form af
Benefice eller paa nogen anden Maade
at give noget yderligere Honorar for den af
Dem til Per Gynt komponerede Musik
udenfor det fra Først af stipulerede og erlagte.
Christiania den 14. November 1876
Paa Christiania Theaters Direktions Vegne
Care Müller
Hr.
Komponist Edv. Grieg.
i ethvert fald, at de har staaet paa
fransk side.
Dette er, hvad jeg paa staaende fod
tør yttre i sagen. Derimod benytter
jeg anledningen til at takke Dem
hjerteligst for den behagelige aften,
jeg nylig tilbragte hos Dem og at
ønske Dem og Deres frue alt godt
og glædeligt i det nye aar.
Deres meget forbundne
Ebbe Hertzberg.
Kristiania, Fossveien 7, den 5te jan. 1896.
Det lader til, at hun har et svært Kav
med Børnene og hun klager over lidet
Søvn og pinlige Hjertefornemmelser. Hun
var jo allerede temmelig slidt, da
hun reiste, men det lader til, at
det nu engang er hendes gjerning at
besørge Ambulancen. Senest om 10
Dage har jeg hende hjemme igjen,
og da haaber jeg at faa skaffe hende
Hvile i Skogen. Thi hun slipper jo
alt Familie- og Julestræv, ved at vi
blir der indtil ind i Januar. Kari
er nu ogsaa reist hjem. Jeg fik
netop igaar Brev fra hende,
hvori hun fortæller, at begge For-
ældrene ligger tilsengs
i gaar fik jeg Telegram fra hende,
at hendes Far var død stille Nat
til igaar. Det var vist bare godt
for ham, da han havde svære Smer-
ter (Nyregreier overskrevet: ) eller Blæresygdom). Stak-
kels Kari, det er svært for hende
at komme fra Næssethjemmet og
hjem til de friske Forhold i Roms-
dalen, og dog er hun vel glad, at
Kjære Holmboe
Andragendet indvilget?
Sneklumpen – der ikke 
taaler Solens milde Straaler 
kan her komme i et 
Isskab hvor den ennu en 
Tid kan drømme om svunden
Storhed og Herlighed – Din E Munch
Hilsen a toute & Famille
tægter, som kan flyde høist ujevnt,
og da ved Du det er vanskeligere
at holde Ballancen, end her i
Bergen, hvor jeg jo i Lignings-
væsenet har mit maanedlige. Ikke
ved jeg heller, hvorledes Samarbeidet
med min nye Kompagnon vilde
komme til at arte sig, men
tør jo haabe det bedste. Jeg
har Frist til at bestemme mig
indtil Sommeren, da jeg skal derind,
og det er formodentlig sidste
Gang i mit Liv, at der stilles
mig en Chance for at
til Kristiania. Da Næsset i
Længden vil være uholdbart,
staar i Virkeligheden Valget mel-
lem at flytte til Bergen eller
til Kristiania. Og bestemmes
maa der. Endnu er ikke
Pæren moden, men formodent-
lig vil Afgjørelsen klarne sig
fremover Vaaren. - Du hørte
vel allerede i Kristiania den
Frederik Hegel.
Jeg ælsker luften, når den køles,
og høj og klar
en renhed har,
en vidde, der som frihed føles!
Og skogen finner jeg er skønnest
i høst-geni-
ets fantasi
og ikke, når den står som grønnest.
Jeg kænte en, - i høstens klarhed
hans jævne gang,
hans hjærtes trang
høst-himlens farvefine klarhed.
Hans minne er som når de true,
de første gust
av vintrens pust, -
den første varme i min stue.
det blir vel fortrinsvis at læse
gramatik? - Der er et stort gode
ved at læse sprog, man behøver 
ikke at holde sig til de kjendte
forfattere, men kan gaa paa eventyr.
Jeg har lest gamle engelske forfattere 
fra Chaucler til Shakespeare
- du kan tro det er morro! Man
hører et navn og saa gjelder det
at støve op  bøgerne hans og saa
læser man uden forud at have
en literaturhistorikers veiledning, 
kjemper sig gjennem underligt sprog 
og gamle udtryksformer, gjennem unatur
og bombast og lytter efter den tids 
tale og det menneskes tanker, ind 
til det fælles menneskelige. Det er 
en nydelse, kan du tro, saadan
at faa de døde til at tale.
Derfor vil jeg nu ogsaa læse latin
Konfererte igår med Sigurd
Hoel om opropet -. Han var svært 
optatt av aksjonen mot psykoana-
lytikeren Reich - tre medicinske
professorer forlanger Reich utvist
av Norge. R. ekspirementerer med 
mange ting utenfor analysen - bl. a.
med kreft undersøkelser. Og da han
ikke hører til faget, er medicenerne
rasende over hans virksomhet.
Men det er nå et faktum, at
helt fra Pasteus og nerøver og opover
har ofte folk utenfor specialfaget 
gjort merkelige opdagelser.
I foredraget mitt om forfatterkår
nevnte jeg, at Ånerud for 25 år siden 
lovte å spise en skjeppe salt sild 
den dagen, vi fikk en formue på 100000
i forfatterforn. Igår fikk jeg telegram
fra den gamle herre, som bor hos
en datter på vestlandet!
Send sildeskjeppen straks,
Schweigaards
Forelæsninger
over
den norske Proces.
§ 87-126.-155.
JJ Selmer
Christiania
1842.
231.
hun - ræd for tyfus! - ja, hils, saa flittig derinde, da, -
til allesammen, Erling! og godt nytaar allesammen
her i huset! Skal dere i stor gala imorgen? - Jeg?
aa ja, da! saa kjæk, saa! aa jo, da - jeg skal nok - - ful
kone den fru Rief! fru Hiorth - puh! saa dum, saa
dum som en ......
nei, fru Rief, du! bevare dig vel,
Anton, saa klok og ful hun er - ja, han ogsaa; men
hun, da! - saadanne snille barn, saa - rigtig søde
snille unger allesammen, om det saa er den smaa
Anna Erlandsen - ja, jeg har nu altid likt hende,
jeg - uskikkelige ungen! meget bedre end Waldburg og-
saa, - Waldburg er saa ful, saa - akkurat som mo-
ren! aa ja, alle de fruerne, Di! saa nyttige og saa
flinke, saa! i syforening allesammen - ja da - og jeg
med, sandelig er jeg det, ja! Broch vilde nu ha, at jeg
skulde melde mig ud; mendet var da mas nok den
gangen skulde jeg mene, - nu synes han ikke, jeg er
frisk nok eller har noget med det at gjøre; men jo, da -
ha, ha! har de først faaet mig med - og neimen om det
mangled paa overtalelser baade fra fruer og andre, - pen-
gene er jo gode at ta', hvorde saa er henne! saa - ja,
der blir jeg nu! nyttig? jeg sy? aa langt fra!
studerer nemlig dette år ved det herværen-
de universitet og skal da fra høsten fort-
sætte deroppe med de mere generelle ju-
ridiske discipliner indtil om et par år
studiet af det specielle norske retsvæsen
driver ham op til Kristiania. Hvor-
vidt vi følger ham derop og bosætter os
der for nogen tid er endnu uvisst;
jeg har ikke megen lyst til et sådant
skridt. Her befinder vi os alle vel;
jeg forbereder mig, mellem os sagt, til i
sommer at skrive et nyt dramatisk ar-
bejde. Forøvrigt har jeg kastet mig på
at købe gamle malerier, og håber at
komme med et snes prægtige stykker
tilbage til München.- Uagtet der
egentlig ikke er noget at svare på dette brev,
vilde det naturligvis altid glæde mig at høre
fra Dig, og for dette fald beder jeg Dig adressere dit
brev til Consolato di Danimarca, da vort
eget konsulat for tiden er ubesat. Med
de bedste hilsener fra os alle til din hus-
tru og til Honoria, der vel nu er en stor
voksen frøken, tegner jeg mig
din hengivne ven
Henrik Ibsen.
280.
langt fremad og opad. Jeg længes efter
bogens fortsættelse.
Deres ærbødigst forbundne
Ebbe Hertzberg.
Kristiania den 28de febr. 1912.
P.s. Den omtalte afhandling om Inga af Varteig
tillader jeg mig at vedlægge. Ds.
som imidlertid ikke modtog
Valget. Jeg skrev, foranlediget
ved, at Hr. Pottè har faaet fat
i et godt Orkester, en Opsats
i Avisen til Fordel for By-
orkesterets Tanke, men blev
temmelig barskt afvist af
Orkesterforeningen, som ved
sin Overenskomst med Musik-
foreningen fandt ikke nu
at kunne foretage noget.
Om end ikke noget prak-
tisk Resultat opnaaedes,
saa er jeg dog glad ved
atter at have talt et
Ord for Byorkesteret,
som maa, sent eller tid-
ligt, blive den endelige Løsning.
Nu gaar Harmonien igang
med Hr. Danning, som af Dig
anbefalet, og vi gamle
støtter til af alle Kræfter.
Imidlertid hørte jeg ogsaa,
at der skulde være Van-
Ja Gud vet naar min Sak kommer.
Den siste Bestemmelsen var September.
Men nu har jo Mama appelert, og nu er
det vel dette de venter paa. Og imidlertid
gaar jeg her og venter, kan ingenting gjøre
saa længe jeg har "Saken" hengende over mig.
- - -
Du skulde vel aldrig kjende en Stenograf?
Jeg hadde jo tænkt at si nogen Ord tilslut i
min "Sak", men Aviserne refererer jo ikke
mig naturligvis, og ialfald ikke uten at
forvrenge det. Gierløff har prøvet at faa
en Stenograf, men har maattet opgi det.
Han tilraader mig at skrive Talen, men det
blir ikke det samme. Ikke for det, det
blir vel ikke noget av hele Talen, men hvis
den blev av, og der sat en Mand eller en Pike
og optok de faa Ord, saa var det for Verden,
for Eftertiden. Det vilde bare ta i Høiden et Kvarter,
tror jeg, nogen faa Ting som jeg husker, men som
jeg kanske glemmer ogsaa, jeg vet ikke.
Har du set et saa ynkelig Blæk? Det er
bare Vassblande. Jeg har prøvet at faa sort
Blæk, men forgjæves. Mit Syn blev svækket
i Anstalten, jeg ser ikke det Blæk.
Lofthus. 19-10-91.
Kjære hr. Grieg.
En formuende dansk kunstner-
inde ønskede at kjøbe Helleland; jeg
lovede at spørge oberst Lund om billigste
pris. Svaret følger her indlagt.
Da den danske dame opgav det ialfald for ihøst
troede jeg, det maaske vilde interessere
Dem at se oberstens brev, om jeg end
derfor ikke paa nogen maade tænker
mig Dem som kjøber.
Jeg vil gjerne faa lov til at hilse
fru Grieg.
Deres
Elisabeth Brochmann
jeg maatte komme. Min første Tanke
var Salonriflen, skjønt jeg jo intet Skud
havde hørt. I Trappen mødte jeg Garborg
som sa, at Tuftens ene Knæ var gaat
af Led. Han havde moret sig med
Olav, og saa var han knæ brukket
bagover og Knæskaalen gled helt ud
til Siden. Det var forfærdelig ondt;
men vidunderlig nok tog han i sin
Skræk selv et saa kraftigt Tag om
Benet, at han fik det i Led igjen
strax; Olav havde faat ham op paa
Sengen. Men ondt og hovent er det
fremdeles og han maa ligge ganske
rolig - kanske længe. Han er saa lei
for Skolens Skyld. Det er et forfærdelig
travelt Aar det sidste i det tvaarige
Gymnasium. Vi har idag flyttet ham
ned i min Stue og hele Bordet er fuldt
af Skolebøger.
Samme Dag som Uheldet hændte
skulde vi ha Mortensons og Steinsvik
naturligvis ikke, og det er
heller ikke til at undres over;
her er intet Sted for Kunstnere.
Grøndahl sender Eder de
hjerteligste Hilsener, ligesaa
Deres hengivne
Agathe Grøndahl
Christiania. 22 Septb. 84.
Helsingfors den 27 Aug, 1902
Herr Edvard Grieg
Bergen
Högt ärade Mästare!
Af Fru Ilta Ekroos, som i våras sammanträffat
med Eder hos Halvorsens i Christiania, hör jag
att Ni, ärade Mästare, ej vore obenägen att Komma till
Finland. Jag tager mig derför, ännu en gång, fri-
heten skrifva till Eder med förfrågan om Ni ej vore
hijad att under indkommande säsong besöka vårt
land. Jag kan försäkra att hela Finland väntar
för att bringa Eder, Nordens största Tonskald, sin
hyllning och beundran. Då Ni uttalat att här skulle
finnas personer som vore afvogt stämda mot Eder
o.s.v., får jag försäkra att sådant absolut ej är
fallet.
Resan hit, via Stockholm - Åbo med ångbåtarne Bore I&II
är utomordentligt komfortabel, ingenäm och i intet
afseende ansträngande.
udi Bayreuth. - Jeg har havt
bra Dispacheindtægter i Høst.
Forresten er jeg optaget paa
Kontoret den hele Dag. Men
jeg tager det roligere om Mor-
genen og føler ogsaa derved
god Hvile. Da det vel er
tvivlsomt, om jeg naar Dig
før Jul, saa tag mit "Glædelig
Jul" paa Forhaand. Vi ved nok,
at vore Tanker mødes den
Kveld, - og at vi da ogsaa mødes
i noget af en Barnefølelse,
som hænger sammen med
det bedste i os. Farvel da,
kjære Edvard, hils Nina
inderligt fra mig, - og "glædelig
Jul for Eder begge!
Din
Frants.
Kristiania, den 21. Oktober 1896.
Kære herr August Larsen!
Igår afsendte jeg manuskriptet
til mit nye skuespil og håber at dette nu vel-
beholdent befinder sig i Deres hænder. Jeg
beder at trykningen må blive påskyndet så
meget som muligt og at udstyret må blive
rundeligt i enhver henseende. Korrektur-
arkene bedes efterhånden sendte til grev M.
Prozor, W. Archer og min søn, hvis adresse nu
er: Engens gade 8, hersteds.
Jeg vilde særdeles gerne ved lejlighed
få vide om de udtrukne obligationer til be-
løb 17,000 kroner er blevne konverterede og
om det af mig i sin tid omskrevne inkøb af
værdipapirer til beløb 5,000 kroner har fun-
Sagen er fölgende:
Under opholdet i Cairo forevistes
mig en billet fra Dem, hvoraf jeg erfarede
at jeg, som Norges repräsentant ved åbningen
af Suez-canalen, var blandt dem, der skulde
dekoreres af Hr: Höjhed Khediven. End vi-
dere forevistes mig i sommer i Köbenhavn
flere senere breve fra Dem til den samme
person, hvori De erklärer ataf udnävnelsen
allerede havde fundet sted og at De selv
vilde medbringe dekorationerne til Sverge.
Denne äre var mig i höjeste grad
smigrende ligesom den vilde väre af
höjeste nytte for min literäre position
i Norge. Den vilde tillige have väret
mig en oprejsning for den tilsidesättelse
jeg har lidt hjemme, idet man har skän-
ket St: Olafs-ordenen til flere kunstnere,
malere og musikere, medens jeg er bleven
forbigået,- og det uagtet jeg trofast står på
regeringens side og stötter den med min
pen og alle mine evner.
Da jeg havde set Deres skriftlige
ord for den sag, så har jeg ikke taget i
betänkning at omtale den for mine ven-
ner, og De vil indse at jeg nu er bragt
i en ubehagelig stilling, som kun kan af-
hjälpes derved at Deres löfte bliver indlöst