MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Onsdag.
Kjære Garborg.
Guttens Tøi og Korshaandet fik jeg igaar. Tak. Men
ikke et ord fra dig? Jeg venter! Husker du det vakre
Pensionat ved Nordstrand? Skulde jeg reise derud af
høre prisen? Jeg liker mig fremdeles ikke i Kristiana.
Men naar du kommer blir det vist andeledes. Med
Pubskriptionen staar det som da du sidst talte med
Hammer. Ikke fuldt 800. Men han tror at Halvorsen(?) har
circa 400 og at der ogsaa ellers stikker forskjellige smaasummer.
Hils Gudlaug tak for brevet. Jeg skal besørge hvad hun bad
om og skriver snart til hende. Igaar kom Frennings til
Byen, vi skal did i Dag og imorgen lader jeg ham blive der
natten over. Jeg er i morgen aften buden til Rosenkranto og
gaar hvis Tuften slaar sig tilro. Han har endnu ingen apetit,
er træt og har hvid Tunge; men ellers kan jeg ikke mærke noget.
jeg fik igaar brev fra Hans. Sender et kort til
ham i Dag.
Har du fundet en liden kasse
med en tobakdaase i?
Hvormange af mine breve mon du nu har faaet?
Adjø saalænge.
Din H. Hils. H. und H.
paa Capri. Det første jeg hørte ham
spille var kjendte toner fra Deres
haand. Saa lærte jeg ham at kjende
en mængde, som for ham var frem
med og til belønning for den glæde
dette forskaffede ham, lod han
mig senere i sine forældres hus i
høre udførelsen af violoncel-
sonaten 
I aften ved solnedgang var jeg paa
Monte Pincio, maa jeg faa lov at
bringe Dem en hilsen derfra? Der er
dejligt, men jeg tror dog næsten, 
mindesmærke De har sat det, er
dejligere. I det mindste forhøjes stedets
ynde, naar man er der med de
toner i øret, det følte jeg i aften.
Deres forbundne
Nina Engelhart.
til denne del rummes paa
6 plancher.
Den del, jeg hidtil har under-
søgt, er hvad arternes antal
angaar, den mindste, men
den anden del er lettere at bear-
beide, paa samme tid, som den
er langt udførligere behandlet
af tidligere forfattere, - saa jeg
har grund til at tro, at jeg
kommer til at benytte omtrent
samme tid til resten af arbeidet
som den, jeg allerede har benyttet.
Jeg haaber altsaa, at kunne
være færdig med det hele i løbet
af høsten 1898, og jeg antager
Kjære herr Grieg jeg
behøver vel ikke sige Dem,
hvor det frydede mig at
synge Deres vidunderlige
Monte Pincio, det var med
nød, at jeg slap at synge
den da capo, hvilket jeg med
glæde havde gjort, hvis ikke
jeg ikke allerede havde
sunget tre dacaponummer
jeg havde saa langt program
Hjertelig hilsen til Dem og
Deres frue
Deres
hengivne
Ingeborg Oselio Bjørnson
deilige "Paul Lange og Thora Parsberg - " 
deiligt er det og saa fint og fængslende 
som netop BBs stykker sjelden er og mit 
gamle idol, fru Dybwad, var som hun 
kunde være i sine bedste dage - betagende. 
- Naa, hid kom jeg igaar. Nu er det 
allerede sent paa aftenen. Jeg gik ind 
efter middag for at skrive videre, men 
skulde først drikke kaffe og aabnede imens 
den bog, der laa paa bordet - saa be-
gyndte jeg paa Shakespeares "Venus and 
Adonis" - og læste hele det lange poem 
ud saa nu er det næsten aftenstid. 
Kender du det - det straaler af en 
vellystig farvepragt, mer lysende end 
Tizian. Apropos bøger. Nu har jeg da 
læst "Inga Heine" og "Gunvor Thorsdatter". 
Din begeistring kan jeg forresten ikke dele. 
Begge bøger er jo saa hjertelig velmente. 
Og de ligner hinanden deri, at ingen
Dsp
Bugis cuisin
Ogsaa jeg vil gjerne faa sende en
Hilsen til mine Landsmænd paa Havet.
Jeg er ikke Sjømand, men jeg er en
gammel Nordmand som har reist meget i
yngre Dager, forsaavidt er jeg et Slags Fælle av
dere Sjømænd.
Jeg har vært paa mange Hav. Min
første Dampskibstur over Atlantern tok os 23 Dager.
Det er mellem 60 og 70 Aar siden nu. Senere har
jeg flere Ganger gjort Turen paa meget kortere Tid.
Og bedre og bedre blev det at reise, frie Mennesker
var vi, det var en Fornøielse at se os omkring.
Naar jeg nu sitter og tænker paa det saa husker
jeg snart ikke længer hvor morsomt det var. Vi
trængte ikke Pass og Visum dengang, den første
Gang jeg trængte Pass var da jeg reiste fra Rusland
og skulde j til Tyrkiet, da maatte jeg ha Pass. Ja.
Det er vel omkring 40 Aar siden nu. Tiderne har
forandret sig: nu maa vi ha Pass til alle Land
i Verden - og selv med et Pass i Haanden faar
vi nu ikke reise mere. Nei nu faar vi ikke
reise mere!
Og dere Sjøfolk da? Selv dere norske Sjøgutter
faar jo heller ikke dit dere seiler dit dere vil mere.
Dere som skulde ta os andre rundt i Verden er
selv bundne og ufrie Mennesker nu, dere er Træller
i fremmed Tjeneste. Saa vrangsnud er Livet blit
lægger sig og mundpartiet blir helt anderledens, naar de har suget 
en gang eller to. Det kan jo gjerne være at der er saa faa, der 
hvor din søster skal være, men er det et stort etablissement, saa 
vilde jeg ialfald se at faa optat en grundig synsforretning paa
barnet, straks det var født efter føflekker og sligt for alle 
tilfældes skyld. – Pei lignet ikke andet end en klump
indmat, det første jeg saa ham og efter etpar dager var han en rigtig
nydelig liten bimbo-.
Ja, nu faar du har det godt da; jeg haaber alt gaar 
bra i Paris. Jeg skulde ønske du reiste over England. Mama 
paastaar, at de danske-Forenedes-dampere er absolut sikre; 
Forenede har nemlig latt tyskerne vite at rører de et av deres 
mindste smaa skibe, saa faar de ikke en smørkuler eller pølsesnab
fra Danmark mere.
I al hast - jeg har skurekone! –
Sigrid
67
er det Ufuldkomne, men Forfei-
lelsen indenfor Kredsen angiver
Ufuldkommenheden. Denne
Forfeilelses Mulighed stiger med
Kræfternes Fylde og Omfang eller,
ikke Gunhild og hun pakker Lillesøsteren ind saa forfærdelig at 
hun silsvetter og bronkitten blir værre. – Men alle de fire «store» 
barna var vilde av henrykkelse over at ha mig hjemme igjen. Pei erklærte 
at «nu skal du bli paa Sinsen altid alle dagene bestandig – bare 
naar jeg skal gaa paa Iris da kan du gaa med mig dit» og Ebba, 
Gunhild og Trond forlanger jeg skal kysse dem hver aften til 
godnat og sitte litt derinde om kvelden. Hvilket jeg gjør hvis de 
er iseng til kl 9.
Mange hilsener til Anker og dig selv fra Svarstad og 
din hengivne
Sigrid.
vor Frue Hospital. Jeg er forfærdelig
ængstelig for hende.
Arbeider endnu med sidste
Kapitel af Boka; men maa imogen
en Tur til Drøbak
Garborg er i Byen og hører Presten,
Hognestad. "17de Mai" for igaar har en
udmærket artikel af G. "Det norske Folk
til Kronprins Gustav."
Krigen i Østasien raser
vildt; men efter de sidste Telegrammer
er vist Russernes Arme nu sprængt
og Enden nær. Japanernes Tab har vist
ogsaa været fælt. Der staar, at "Bjerge af
Lig dannet Forskansninger". Det er i det
20de Aarh.'s Begyndelse
6te
Hotel
Skrivergaarden, Drøbak
Kom hid med Alpha Kl. 5. Blev
hentet af Lærer og Boghandler Ege og Frue.
Var der til Kaffe. Ege var i sin Tid den
første som heiste rent Flag i Drøbak
og har været en ivrig og varm Fremskridst-
mand og nationalsindet i alle Dele.
Da jeg kom ind i Stuen
Høistærede hr. professor!
I en samtale, jeg forleden dag havde med Maurer, fik
jeg af en i forbigaaende undsluppen yttring det indtryk, at
han med en vis længsel imødeser Deres sending af afskrif-
terne af de gamle lovfragmente, som endnu ikke ere trykte.
Det arbeide, hvortil han skulde benytte dem, har han lovet at
have færdigt til paaske, og han tænker nok især at benytte
juleferierne til dets fremme. Da jeg ikke var sikker paa, at
De havde opfattet sagen som i nogen mon presserende, og da
jeg paa den anden side vidste, at De nødig vilde være en ufri-
villig aarsag til arbeidets forsinkelse, besluttede jeg at meddele
Dem mit indtryk, som jeg modtog det; jeg haaber, at De ikke
finder mig falde med døren ind i huset.
Aubert og Maurer ligger i denne tid i skriftvesel i anledning
af den sidstes forestaaende anmeldelse af den førstes afhandling.
Hoffmann i Wien skal nemlig oversætte Madsens bog og tillige,
saavidt jeg har forstaaet, optage adskilligt for Aubert, hvorfor Maurer
arbeide som tar en utrolig tid, og som ikke kan
forceres. Dertil kommer at han (som forresten
alle) skal reise sig en tur paa ca 3 uger, og jeg
tror næppe jeg tør begynde trykningen før han
kommer tilbage, altsaa ca 20 August. Imid-
lertid har jeg nok at gjøre i ventetiden med for-
skjellige afsnit som endnu ikke er færdige. Men naar
han kommer haaber jeg at vi strax tør vove os
paa at begynde trykningen med to sættere.
Da sætter vi ca 3 ark om ugen og hele bogen
skulde altsaa bli færdig paa ca 2 maaneder, d.v.s.
ca 20 oktober.
Naar det tar saa lang tid og jeg skal være tem-
melig stridt i sælen hele tiden saa føler jeg mig ikke
oplagt til at tænke paa forelæsninger i høst, saa
jeg skriver i hvert fald til Svante med det første
med
om
permission.
Jeg vilde da helst at du skulde kunne bli
hernede indtil jeg blev færdig, saa kunde vi reise
sammen hjem til Kristiania, hvor jeg kan ha
Kjære svigermoder og Halma? Da Sigrid 
har lidt plads tilovers vil jeg benytte den til 
 at sige Eder mange tak for Eders lykønskninger 
til min fødselsdag. – Som I ser har jeg hermed 
den fornøielse at præsentere Eder min
voxne datter; det ligner hende godt og jeg
haaber det maa falde i Eders smag og
være Eder til fornøielse. Vi har to forskjellige
prøvebilleder; det andet sender jeg
til Eline, saa kan I faa se det hos hende. 
Ligheden er omtrent den samme, men
dette udtryk er mere almindeligt og mere
karakteristisk hos Sigrid. Skulde I foretrække 
det andet, kan vi jo bytte.
Saa Du, Halma, skal til Bergen i 
sommer; det kan jo blive morsomt. Lægger 
Du ikke reisen over Christiania? Men
det vilde vel kanske fordyre den ikke
lidt. – De smaa hilser kærligst; ligesaa
Eders hengivne
Charlotte
Vi gratulerer med Victors nære fødselsdag.
småfuglene mine sa han. Han
mater dem hele året. R sajat.
Helge Krog fikk, til min
forbauselse, enstemmig et av de 
store stipendiene (S deans). Han har
skrevet et skuespill (siste akt mangler)
og sendt det i ms. til de fleste av
rådets medlemmer. Det er dypt
inntrengende og dypt uhyggelig - og handler om
som ofte hos Helge, kvinnenes forhold
til de to mennene. Enda spøker 
reminissene av Gunnar Heiberg - 
men det er barskere og alvorligere enn 
 Helges forrige over samme
emne.
Så ifor gårs, på billett fra
Agnes Mowinckel, Borgens debut,
"Kontorsjef Lie." Det var nytt og rart, et
dristig og vittig angrep på den hellige
familie. Litt tynt i dialogen, men 
gripende likevel. Det "trygge hjem" - 
og de løse, ulykkelige eksistenser uten-
for det, som enda har sin part i
som følge heraf, mine stykker ikke må
tillades opførte ved skuespillernes be-
neficer, såfremt ikke mit samtykke
forud er indhentet.
Forinden jeg gør ansvar gæl-
dende i anledning af det begåede ind-
greb i min forfatterret, tillader jeg mig
imidlertid at bede mig meddelt, hvad
direktionen måtte have at oplyse om
sagens sammenhæng.
Jeg vil tilføje at det her ikke alene
er pengespørgsmålet, som kommer i
betragtning. Jeg kender nemlig meget
godt til, med hvilken uvorrenhed des-
lige beneficeforestillinger indstuderes,
og af programmet for de to foran omtalte
kan man se, hvilken råhed der gør
sig gældende ved forestillingernes sam-
mensætning; man har sat 4de akt af
«Brand» midt imellem to farcer. Til op-
førelsen ude på Klingenberg havde jeg
under ingen omstændigheder givet
mit minde. Det er alt dette, jeg vil have
indseende med, og hvorfor jeg advarer
mod fremtidige ejendomsindgreb, ligesom
jeg vil påtale dem, der allerede har
fundet sted.
eller hvis det ikke er Dem beleiligt, i Morgen,
dog vilde De have den Godhed at underrette
mig om til hvilken Tid, saa skal De være
vis paa at treffe mig.
Camilla Collett.
havde vi Møde Man-
dag - Af Garantibeløbet
er brugt næsten 1500 Spd
Imidlertid anmoder
man Garentisterne om
at faa udbetalt det
hele Beløb, for at
have Noget at begyn
de med til Høsten
Neupert, Svendsen og
en Del Andre var
hos mig Søndag, og
Aad og drak og var
glade. Neupert
180.
Christiania. 11 Dec. 1891.
Kjære Grieg
Vedlagt følger i anvisning
paa Bergens Privatbank dine
penge.
Dine 6 kolly gaar herfra
imorgen aften med dampskibet
"Nordland" og adresserede til
Rabe. -
Et par tøfler som Du
havde efterglemt hos "Sidsel"
sendes iaften pr. pakkepost. 
for Kr. 1000. Du bad
Bergen den 8de Juni 1865
Min kjære Edvard!
Da jeg antager at nogle Linier
afsendt imorgen tidlig med Posten netop ville
indløbe paa Din Fødselsdag, saa kan jeg ikke
nægte mig den Glæde, nu da Gud har været
saa god mod mig, at jeg kan sidde opreist
i Sengen - at sende Dig min Lykønskning
i Anledning af Dagen, og med den min fa-
derlige Velsignelse. Jeg kunde nok havt
Lyst at spendere et Telegram paa Dig som Be-
bursdagspresent, men da Adressen vilde
optage saa omtrentlig det Hele, har jeg maat-
tet opgive denne Plan, og har derfor nu gre-
bet Pennen i Haab om at berede Dig en Glæde
paa Fødselsdagen. Benedicte skrev Dig til
i Tirsdag, og der blev da sendt Dig en An-
viisning paa Rbdr. 200- adresseret til Feddersen
i Byen. Ja Du maa nu ikke troe det bliver
mange Ord Du faaer fra mig idag, thi mit
Syn generer mig; ellers beder jeg Dig lægge
Mærke til at jeg skriver meget smukt.
Jeg har faaet Appetit igjen og sove godt;
saaledes haaber jeg med Guds Hjelp snart
at komme til Kræfter igjen, og vil da skrive
til Dig om Alt, inclusive Hummeren.
Tak for Dit Brev, Tak ogsaa Onkel Hermen
for hans, og siig det gjør os ondt de ei kunde
modtage Indbydelsen: Kjærlige Hilsener til
Efter hvad jeg har hørt
mig til, eller rettere efter
hvad jeg tror at ha hørt
mig til - passer jeg
at Rosa Bertens havde
de fleste betrufelser for
Bjørnsons digt.
Jeg beklager at jeg
ikke på, en fyldigere må-
til tjene
ste.
Ærbødigst
Gunnar Heiberg
Tirsdag Kvæld 10.
Elskedeisen, tror jeg er nyt. Ser
du nu har jeg faat akkurat seinle
smaat og ellegant Brevpapir idag.
Tre Ting kjøpte jeg: dette ellegante,
et Mundbit til Pipen min og et
Stykke Tjæresaape - jeg hadde nemlig
glemt igjen Kjyrusaapa mi. Imorgen
gaar jeg ut paa min anden store
Ekspedition og kjøper imitteret Skind
til Sæte paa Stolen min. Og da er
jeg i Grunden færdig med Ærenderne
mine her paa Hamar. Jeg var
dog for god til bare og ikke andet at være Dekoration
ved disse Sammenkomster.
Laugmands Embede, tilskrev sig denne samme om
hand Vilde forføye sig til Nordlandene og der saa-
ledis handle Vores Fisk, Vilde ieg forskaffe ham
gode Conditioner af Landet, og unde ham Huus
og Bord hos mig; Men som hand strax derefter
døde, Veed ieg nu ingen som kunde have denne
Videnskab. Dog skulde Vel Være at formode,
at af saa mange, som brugis Ved det Fiskerie
Ved Terre neuve, kunde en overtalis til at kom-
me hid til Landet, da hand maatte gierne ny-
de en god recompense der for.
Mig er ikke ubekiendt, at de Franske paa saa-
dan saltet Fisk som indføris fra andre Lan-
de har sat en meget stor Told, men ieg skulde
formene, at dend Vel andenstæds Var at af-
sætte. Og som det er bekiendt, at Fiskeriet Ved
Terre Neuve i nogle aar har Været meget
mislig, og uden tvifl er søgt af de Franske Fisk
fra Kola, hvor de har haft en Consul, saa skul-
de det uforgribeligen være at formode, at naar
det var først sat i Værk at tillave saaledis
Fisk, kunde dend Franske Nation vel bringis
til billige Conditioner med Tolden. Og har
ieg herom forhen giordt mit andragende
paa anden tid og stæd.
Foruden de her i Landet bekiendte aarsager, som
menis at foraarsage dend ringe priis paa Fisk,
at Digter ne kunde leve af Maaneskin og Skovluft
men de have taget Recepten til denne Kunst med i
Graven, thi vist er det at vi ikke kjende den.
havde sagt mig, bragt mig bøger og
han brendge
han
igjen, fordi han vilde træffe mig
selv. Du og Aubert skal ha min varme
tak for hele denne tid vi nu har været
sammen, savnet efter eder vil bli stort,
men vi har hverandre i et helt fuldt
venskab, hvilket er og forbliver bedste gode.
Hjertelig hilsen fra eders hengivne ven
Kitty.
Hils Harriet om dere ser hend hende
hils Olaf Schou og si jeg var saa dum ner-
vøs.
3
rosemåling og romantikk.
Dei tok til å skyna, at det er realitetar
under romantikken. At det er her, som
professor Paasche skriv i sist utkomne
hefte av "Norsk litteraturhistorie" om
Ivar Aasens arbeide for det norske folkemålet:
"Ivar Aasen var bondefødt,
segjer han
og må sees i
sammenheng med det sterkeste i standen.
'Romantik' har man sagt - men for ham
var landsmålet virkelighetskrav, høieste
realisme" -
Dette gjeld likso mykje ungdomsrørsla.
Me aksepterar elles gjerne romantikken.
For kva er romantik anna enn kjærleik
til det naturlege og einfelde, til
jordi og naturen i kring oss! Og me
hev havt glede av å måle og saume
rosor stundom. rokokkon vart den
naturlege form for bondens kunst, løyste
ut hans kunstsans og kunstglede, fordi
han levde i inderleg pakt med naturi.
- Den unge finske diktar Ørnulf
Tigerstedt segjer i eit av sine djupt
pessemistiske dikt: "Vi hava tagit farvel
av rococons vackert bøjda snirklar... vi
ha vaknat upp av og ur den merkvärdiga
drømmen um paradiset... Vi gå med last
av traktorar, räds og automobildelar,
lyftkranar, mikroskop og och kemiska preparat."
79
4/9 Krigen i Etiopia i full gang - Europa
i forvirring og uro - hvad blir det neste?
For mig ter det sig, som vil Italia i en 
håndvending myrde så for fote, forskrekke 
og utbre panikk blandt de innfødte, så
krigen den blir kortvarig. Og tro om selv
England våger å ha slike forhåndsregler,
at Mussolini lar sig stanse, før han har
hele byttet?
Hr. Arne Garborg
Lille elvedal
bør skrive til dem direkte.
Heugel, der jo er den -
Musikforlægger her, er meget
forelsket i Deres musik. Som for-
resten Mange hernede. Han havde
lyst til at udgive nogle Stykker
saafremt ikke har sligt
Utgivere. Dette har de
forhaabentlig ikke gjort. Selvføl-
gelig vil han ha ordent-
ligt. Hvis jeg ved denne lejlighed
kan være Dem til nogen Tjeneste
KUNSTHANDELKjbhvn 15/8 1888
KUNSTFORLAG
Komponisten
Hr. Edv. Grieg!
Til Efterretning tillader jeg mig
at meddele Dem, at Deres Expl. af
Holbergs Komedier, som De den 21 Juli
har anmeldt til Indbinding, endnu
ikke er modtaget her.
Erbødigst
for Ernst Bojesen
König.
15/9. 40.
Hr. Advokat Smedal,
Naar De ordner med mit Visum saa
vær saa snild at ordne med Visum ogsaa
for min Søn Arild. Han skal følge mig,
jeg tør ikke reise alene, jeg er gammel og
uten Tiltak, han er kjendt i Berlin.
Jeg ser mit Pas utløp ved Nytaar,
men det har kanske ikke noget at si.
Deres ærbødige
Knut Hamsun.
af Wentzels billede ikke skulde
lige dette, da vil han gjerne bytte
det med et af sine af samme
størrelse. Jeg ærgrer mig svært over
ikke at have havt samme idé.
Men nu til skjæbnen, at en
anden vinder i kunstforeningen
uhyre gjerne vil have Deres billede,
og vil bytte sin gevinst med det.
Directeuren skriver mig, at han er
i en vanskelig stilling fordi to nu
vil have Wentzels billede.
Saaledes er der for øieblikket en ny
strid om Deres billede.
slikt tøv i Berlin. Disse for-
håndsannoncer er desverre
satt sammen uden nogen
medvirkning fra min side
- og delvis uten nogen sam-
menheng med selve boken.
Med venlig hilsen
Deres
Kristine Bonnevie
18/9-37
Blindern
21-9-36
Mandag -
Jeg måtte åpne brevet igjen for å fortelle
om den morsomme innbydelse, jeg har fått -
til prof. Bohr på søndag 27de sept.! Prof. Mohr
og jeg er buden - reisen betalt! - til dis-
kusjonsmøte omkring arv og gener.
Nogen meget kjente størrelser på grense-
området mot fysikk (Timofeeff, Delbrück, Müller)
kommer også fra forskjellige kanter. -
- jeg gleder mig rigtig, kan du vel forstå!
Fru Magdalene Thoresen,
Kalkbrænderivej 30,
København.
af Humanitet, som ikke er begrundet i hans System.
Han føler ligel ligeledes Smagløshed i mange af sine Con-
seqventser og tilstaaer saaledes selv, at hans Anordning af
Qvindekjønnets Stilling, og hans Bestemmelse, at de skulde opdra-
ges paa samme Maade og til samme Sysler, som Mænderne
i Anvendelsen vilde føre til falde
løierlig
(doror).
Imidlertid er det dog ikke Platos Mening, at saaledes som
Mange have meent at
udkaste alene Billedet af en Utopie,
en Statsorganisation, som man alene i Tanken skulde fastholde og
glæde sig ved, men ikke forsøge paa at gjennemføre i det virke-
lige Liv. Han
omhandler specielt Practicabiliteten og
bemær-
ker først, at man ikke faa Ret til at møde ham med den Indven-
ding, at en saadan Stat som hans intetsteds existere. Thi efter
hans Opfatning af Ideen som det alene isandhed Værende, exi-
sterer
dog denne Statens Idee som et Mønsterbillede. Han
afviser endog
i Overeensstemmelse hermed den Ind-
vending, at en saadan Stat ikke fuldstændigen kan indrettes.
Thi det har sin Rigtighed, at Mønsterbilledet, Ideen ikke kan
fuldt realiseres i Virkeligheden, men derfor taber den ikke
sit Værd og sin Betydning, og dens Betydning ligger deri, at
man altid maa søge at
realisere
den, om end Praxis altid kommer til at
staa tilbage
for Theorien,
den angiver altsaa
Bestræbelserne
Retning og Maal, ligesaalidt
som
man
kan fordre, at
det enkelte Menneske skal være en i alle Dele fuldstændig
Realisation af Menneskets Idee, kan man fordre, at Staten
skal være det af Statens, om en Tilnærmelse en approxi-
mativ Lighed er det Eneste der kan blive Spm. Men denne
Tilnærmelse kan man ogsaa fordre og Midlet til den er Opdra-
gelsen, og men den kan kun sættes i Gang, naar enten Phi-
losopherne kommer til at regjere Staten,
Regen-
terne alvorligt studere Philosophi, og det den nærmeste Anled-
ning
til Realisationen vilde de frembyde
sig, naar man kunde faa en ung Fyrste til at gaa
ind paa Platos Anskuelser. At dette nu var Platos
Alvor, viser best den Omst. at han af sin Ven Dion
bevæge-
des til at reise til Syracus for at overtage og lede den unge
Fyrste Dionysius's Opdragelse. Men dette Forsøg paa Realisatio-
nen af den
platoniske Stat løb, som man let kan vide
uheldigt af.
Sluttelig maa bemærkes, at man foruden Platos
Dialog om Staten, har en anden Dialog, som udgives for at
Nomoi
være hans, hans saakaldte Love, der indeholde en fra den i
hiin fremstillede Lære meget forskjellig Opfatning,
der efter
det sidste Værks Udsagn skulde skrive sig
derfra, at Plato nu havde opgivet alt Haab om at finde en
fuldkommen Regent,
der som den rene
Fornufts
Repræsentant skulde styre Staten i Overeensstemmelse
med dens Idee, og dette Værk, som
restituerer Ægteskabet og Eiendommen, skulle da indeholde
den practiske Anviisning til at danne en Stat, saa nær
Idealet som muligt. Men denne Forklaring er i og for sig
Algot Lange, hvilket hun er meget for-
nøiet med.
Ja, kjære Edvard Grieg, tag saa
baade Du og Fru Nina mange hjerte-
lige Hilsener fra Thomasine og
Din Ven
Jonas Lie.
P. S. Elisabeth ber ogsaa om at faa
sende sin Hilsen i dyb Ærbødighed og
Beundring!
pen, dempet samtale rundt heste-
skobordet, torsk i det uendelige
tvers gjennem talene; og mat slitten 
Regine sjøl, som i stor pomps
og enda større format fortalte eventyr
bortimot 3 kvarter om Jesusbarnet 
og jomfru Maria. Hun lager som 
så karske og ekte eventyr - deri-
mellom noen slemme og falske
i tonen, disse hørte til de siste.
Små papirtorsker stod stilt 
i nett foran hedersplassene. 
Regine er blitt meget gammel 
i ansiktet å - å disse alderdoms-
øinenes slukte lys. Slik, som
hennes en gang lyste og strålte!
Da hun kom, sa hun til mig:
kan du si mig, hvorfor Vorherre
har sendt mig prøvelsen med 
denne fæsten? - Men jeg vet,
at hun nød den og vil glede 
sig ved den sålenge hun lever.
Hun har såmange lag og såmange
München, den 21. December 1889.
Kære herr fuldmægtig Larsen!
Tillad mig herved at anmode Dem
om godhedsfuldt, en gang i juleugen, at vil-
le sende mig 1000 kroner enten i tyske sed-
ler eller gennem veksel.
For de tilsendte smukke småfortællinger
af Deres nevø beder jeg Dem at modtage vor
bedste tak. Vi har læst dem med megen for-
nøjelse.
En god og glædelig jul ønsker vi Dem og De-
res. Ligeledes Hegels.
Deres venskabeligst forbundne
Henrik Ibsen.
Kjøbenhavn 1 Decbr. 92
Herr Edvard Grieg 
Kjøbenhavn
Jeg har modtaget Deres
Ærede af idag, hvoraf jeg
med Beklagelse maae er-
fare, at De af Helbredshen-
syn ikke kan assistere
mig. Jeg er som følge der af
nødsaget til at renoncere
paa at give nogen Concert.
Da jeg imidlertid befinder