MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
kirkegulvet og satte sig pent hver paa sin side af midtgangen,
som sig hør og bør i en landsbykirke, - sværd- og spinde-
siden: Alle vor i deres kisteklæder og meget fine; kvin-
derne med vide skjørter, silkeforklæder og store hovedtøier.
Saavidt jeg husker, var der seks mandsfaddere og fire af de
kvidelige. Barnet var meget uroligt, og man havde
stort opstyr med det, - især da ulykken vilde, at flasken
faldt mod stengulvet og knustes, saa melken flød i strøm-
me. Barnets dragt gjorde et overvældende indtryk
paa mig, - lang, høierød ulden kjole med sorte palmer
i og saa en kappe med brede, lyserøde silkebaand under
hagen - og en hel del glimrende tøiroser og blomster i al-
le regnbuens farver, - det stakkels lille væsen! jeg syn-
tes, alt det skrammel oppe paa hovedet maatte plage
den lille forskrækkelig. Saa ganske lidet var pigebar-
net forresten ikke; thi pludselig reiste hun sig og
sad opreist paa fadderskens arm, da præsten døbte
hende: "Ane-Kirstine", Mette-Marie", eller noget lig-
nende, som de fleste danske bondebørn kommer til
at hedde. Gutterne - alle de, jeg spurgte - hed "Peter"
med en tilsætning af "Kristian, Adolf, Hans og Ole"
før eller efter hovednavnet "Peter". - Naar barnene
De havde forrykket min nuværende Stilling? Kære,
jeg havde jo ikke glemt Dem, og da Deres Brev
kom, gik det galt med min Ro. Men derfor har
jeg ogsaa ventet i otte Dage, før jeg skrev igen, vi 
maa begge blive af med Feberen. Jeg er heller ikke
aldeles fri længer, ikke aldeles. Men det er en anden
Sag. Hovedsagen er, at det er Slut, ganske totalt 
Slut med os. Lulli, tror De, at det er morsomt
at skrive dette til Dem?
Jeg er sønderreven i Aften af
Slid med Bogen og af Tanken paa alt. Hvis jeg 
bare kunde tale med Dem nu, istedetfor at skrive!
Naar jeg engang i Livet kanske træffer Dem igen,
Har ikke hørt fra Gierløff paa flere Uker, har
ikke du heller?
Den amerikanske Politiker sagde, at
Flaaden paa Kinas Floder og Amerikas
Tropper i Kinas Byer skal ikke værne
Handel, Pengeanbringelser og amerikan-
ske Borgere, men er her for at beskytte
den amerikanske Regerings Ære. Hvor-
dan der nu mellem Washington og Tokio
aftales Enighed om Satisfaktion efter de
japanske Overgreb, er én Side af Sagen.
Men ingen med blot det ringeste Kend-
skab til Østens Mentalitet vil kunne se
bort fra, hvad det betyder, at Japanerne
har vovet at kaste Bomber paa engelske
og amerikanske Krigsskibe i kinesiske
Farvande: Maaske er det for os i Virkelig-
heden bare et Stykke Bluff, der er revet
itu, og vi er en Illusion om de Hvides
Magtfuldkommenhed fattigere. Men det
er rigtigt at holde fast ved et af Mo-
tiverne til Japans Krigsførelse, den sta-
dig gentagne Tesis om, at Kina efter den
storasiatiske Idé maa befries for al frem-
med Indflydelse. I det berømte Ultimatum
til Nanking-Regeringen hed det, at den
skulde gaa i Samarbejde med Japan om
at holde enhver tredje Magts Interesse
Ade fra det kinesiske Marked. Vældige
bestemt af Skæbnen, bliver den japanske
Erobrings Perspektiver, fordi den er
vendt imod os, imod baade Amerika og
Evropa, og mindre er en Kamp imod Kina
end for et samlet Asien, et nyt Marked,
et nyt Verdensbillede. Naturligvis vil Ja-
panerne nu give Amerikas Regering en
Undskyldning. Men de har vist Kineserne,
at de tør alting, de tør ogsaa fare løs paa
Amerikanere og Englændere, de er saa
mægtige, at de kan faa det til at knirke
i Forestillingen om den Verdensorden,
som ogsaa Kineserne har bøjet sig for.
Sv. T.-R.
70 årsdagen -
Læst korrektur på fjerde ark
av boka mi idag. Det blir sån rigtig
nålepengebok. Men nålepenge er en
nødvendighetsartikel.
Kort fra Signe Dal; de er
nu vel installert i Arendal. Hun
finner byen hyggelig og omgivelserne
yndefulle; men de har fått en frygtelig
leilighet og må snart flytte igjen stakar.
Flytte er fælt. Nu bor vi på syvende
året i dette huset her på Labråten, og
Jeg flytter ikke før jeg blir kastet ut.
Vi eier det jo næsten nu, gudskelov.
Har repareret, d. e. fæstet
alle platene bedre på det deilige
sølvbelte, som mine snille Christian-
sunds dansere gav mig. Det er et
dyrebart gammelt brurabelte fra
Sunnmør med skjønne spenner
og platene festet på rødt vadmel med
tynne skindremmer. Jeg elsker dette
belte, og er næsten likså redd for det
som for det deilige gamle gullur efter
min mor. Hun fikk det på sin brylluppsdag,
er vederfaret! - Ber Dem så meget
undskylde min stygge skrift
Jeg kan desværre nu ikke skrive
vakkert mer. 3 af mine Digte
er nu blit tonelagt, og blir
- eftersom jeg har hørt det
snart flere. Jeg er så glad
derover. Først i Sang lever
et Digt rigtig, finder jeg!
Aa, hvor jeg elsker Mu-
sikken, enda jeg selv ikke
er musikalsk uddannet, og
kun har spille et eneste
uhyre enkelt Instrument!, -
Med mine bedste Ønsker,
om, at Det må gå Dem
og Deres Gemalinde godt,
og at Sundhed og god
Helbred må være tilhuse
hos Dem, tegner jeg,
Høiagtelsesfuldt
Ærb. Fr Döcker=Smith
Kristiania 29/5-1902
Kjære Grieg.
Norsk opera er en vare, som
endnu ikke i sin helhed kan
blive amdet end ufuldkomment.
Med det hundekobbel vi har
efter os, saa er dine ord et
dolkestød gjennem den, som
ikke kan forsvinde. Hvordan vi saa
bærer os ad, vil dine ord kaste
skygge over vore foretag i den
retning. Her har været opførelser
af Carmen og Hollænder, der
nu var tilfældet, paa det øiensynligste satte kongemagtens
egen og derved ogsaa selve foreningens fortsatte existentse
paa spil. For under de forhaandenværende omstændighe-
der at redde, hvad reddes kunde, gav han imidlertid an-
slag paa den udvei, at den norske konge aabent skulde
anerkjende blot at besidde suspensivt veto i grundlovssager,
hvorimod storthinget paa sin side ligesaa aabent skulde erklære,
at rigsakten ifølge sagens natur var underkastet unionskongens
absolute veto, - en tankegang, der, som det vil sees, fra svensk
standpunkt i realiteten, omend ikke i formen, falder sam-
men med den ovenfor meddelte udtalelse af de Geer om det
alternativ, Sverge burde vælge med hensyn til det norske veto-
spørgsmaal. I det hele taget maatte Forssells opfatning
af kongens norske politik og særlig hans bestemte yttring
om den sluttelige nødvendighed af en pression fra den
svenske regerings side til fordel for et venstreministerium
i Norge lægges saameget mere vægt paa, som hans politiske
synsmaader i det væsentlige være identiske med det Themp-
tanderske statsraads, og man desuden ogsaa havde andre
erfaringer for, at den aktuelle svenske styrelses intentioner,
omend i sig selv mindre skarpt præciserede, dog gik i lignen-
de retning.
De almindelige betragtninger, hvortil de
her meddelte oplysninger kunde give anledning, skal
jeg afholde mig fra. Kun tror jeg at burde dvæle noget
ved det nærliggende spørgsmaal, om der i vaares kunde
være eller fremdeles er nogen udsigt til, at den ovenfor be-
Herrn Dr. Julius Elias.
Matthäikirchstrasse 4.
Berlin.
at vi mødtes i Tankerne! Tak
for Dit kjære Brev, som ogsaa
fortalte mig dette. Ja, Edvard,
det er en Lykke saa dyb og
saa stor dette, at eie hinan-
dens bundløse Venskab, og Du
har mit som Dit, til vor
sidste Stund og - hvem ved -
bagefter ogsaa. Jeg kommer til at
tænke paa Vinjes Ord, da han
laa paa det sidste, - der, hvor baa-
de Du og jeg kom til at "lække":
Een Gang erindrer jeg, da baade Du
og jeg følte et Pust af Uendelig-
heden i og om os, og det var
det Øieblik paa Friken, da det
lange noter: g var tonet hen.
Da sagde vi hinanden uden Ord,
hvad der ikke gives Ord for, og
hvad vi siden har havt dette
uforglemmelige lange
som et Symbol for.
Derfor skal dette ogsaa tone,
naar jeg siger Tak for det
Til Jul kommer et Samling
Udvalg af mine Digte ud
i Bog, og jeg skal da tillade
mig at sende Dem et
Exemplar. - Ak, det er så
trist, at jeg ikke skal få
arbeide videre. Jeg ved, at jeg
skulde gjort det meget
bedre end hidindtil.
- - End et lidet Digt tillader
jeg mig at vedlegge. Det
har jeg tilsendt Bjørn
stjerne Bjørnson, og var så
lykkelig at modtagen en
elskværdig Takkeskrivelse
fra vor store digterkonge derfor,
Herrn M. Grønvold.
Aeussere Nymphenburger-Strasse
No 24. 
Neuhausen.