MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Dresden den 12te December 1873.-
Kære svoger!
Hjertelig tak for Deres to sidste ven-
lige breve. «Hærmændene» udkom, som jeg
havde beregnet, i en meget belejlig tid.
Den 5te December gaves bogen i handelen
og allerede i brev af 8de melder Hegel
mig at hele det betydelige oplag er af-
stsat. Et nyt oplag er nu atter under
pressen og vil udkomme før jul. Dette
stykke, som fra først af indbragte mig
så lidet, bliver mig således nu en bety-
delig indtægtskilde.
Tillad mig i forbindelse hermed at bevidne
Dem min tak for den virkelig elegante
og for mig smigrende måde, hvorpå De
erkender modtagelsen af «Kejser og Gali-
læer»; og ikke mindre takker jeg Dem
for al den ulejlighed, De forøvrigt
har havt i mine anliggender.
Tør jeg derhos anmode Dem om så
snart Deres tid måtte tillade det, at vil-
le sende mig af det i kreditkassen in-
destående beløb 80 Spdlr: enten i veksel
eller i postanvisninger.
Dem for den nidkjæreste og ærligste, den for
hvem kunsten er den helligste alvorssag, og
som ikke spørger, om vedkommende er
"født" eller ei. Jeg tillader mig at henvende
mig til Dem med bøn om, at De vil skjænke
de vedlagte arbeider lidt opmærksom-
hed. Jeg ved, at det er en dristig bøn
ligeoverfor en, hvis tid er så kostbar, og
et afslag vil vistnok smerte mig men
ikke vække nogen forandring. Men skulde
De virkelig ville være så venlig at gjen-
nemse mine arbeider og måske finde et
af de vedlagte hefter sange værdigt til
at offentliggjøre, er det min ydmyge bøn,
at De vilde støte mig med Deres navn en-
ten ved en anbefaling til en forlægger
eller på hvilkensomhelst anden måde, De
nu måtte finde passende. Jeg ved, at
jeg beder Dem om meget, hr. Grieg, men
23/3-97.
Det var vist igrunden meget heldigt, at Aftenposten forkastede
disse to artikler "af mangel paa plads i storthingstiden" -
en farlig glidebane at komme ind paa! Lykken er dog allige-
vel ofte bedre end forstanden for impulsive mennesker; - og
jeg har denslags oprørske sager bedre forvarede heri end i avi-
sen - det daarligste missionsfelt i verden, naar alt kommer
til alt, om end "rognebærene er sure" - -
(fortsættelse fra side: 46.)
I saadan en liden landsbykirke kan foregaa lidt
af hvert. Alle folk i sognet og langveis fra samles jo
der om søndagen og har naturligvis meget at afhand-
le den lille stund, de er sammen, - om vind og veir,
høstudsigter og markedspriser. At dette foregaar ude
paa kirkegaarden, før eller efter tjenesten, kan jeg endda
forstaa; men det er noksaa underligt at se folk spadse-
re op og ned af kirkegulvet og høirøstet debattere dette
eller hint. - For to aar siden, da jeg ogsaa var paa
Emilsminde, var der blandt andre gjæster en ung frø-
ken Hasle. Vi gik som sædvanlig i kirke og skulde høre
en fremmed præst. Da frk. Hasle hørte hans navn, blev
hun meget ivrig og paastod, at hun absolut maatte
Ogsaa 4 nye Vers af "Tostein" havde
denne mærkelig, ivrige Gut fundet,
saa nu har vi endelig Visen hel.
I Landstad staar bare to Vers og
de to andre jeg har lært af Ivar
Mortenson er kommet med i
3die Udgave af "norske Folkeviser";
men det var og blev Brudstykke.
Jeg vil sætte disse Vers i "Den 17de
Mai", saa Dansere udover Landet
kan faa dem.
Paa Toten var Iveren og
Tilslutningen stor; men Forholdene
vanskelige. Intet fast Lokale, lang
Afstand mellem Deltagernes Hjemsteder
o. s. v. (saa jeg ved ikke, om det
blir saa meget foreløbig. Men
Grundlaget er da lagt. x
Festlig Afslutning og
en vakker Present. (Kjæksbot) 
De er saa snille allesammen
G. mødte mig i Byen
Rom, den 10. marts 1884.
Bedste herr Lindberg!
Deres venlige brev af 29.
februar havde jeg for nogle dage
siden den fornøjelse at modtage
og skal herved besvare samme.
Det var mig særdeles kært at
erfare at De har turuffet forbere-
delser til at opføre «Fru Inger til
Østråt» med fru Winter-Hjelm i
titelrollen og, som jeg vel tør for-
udsætte, med Dem selv i Nils Lyk-
kes rolle.
Mit samtykke til opførelsen,
hvilket De begærer, giver jeg na-
turligvis med den største glæde.
Kristiania teater har visst-
nok udesluttende ret til dersteds
at spille stykket i originalspro-
get; men denne ret kan ikke be-
tragtes som gældende lige over for
en oversættelse. I ethvert fald er
den 14.10.91.
Hjertelig tak for indbydelsen!
Desværre var det mig umuligt at
komme.
Deres meget forbundne
Henrik Ibsen.
Høyer, Herman Friele (ved
Stadsporten) og 8 - 10 andre,
- og jeg sagde, at der var
mange Skiløbere, som ventede
aa Ordre for Morgendagen
(Søndag). Jeg lod strax tilsige
til Møde paa Jernbanestatio-
nen næste Morgen Kl. 7- og
saa "oprandt da Dagen, begun-
stiget af det skønneste Veir".
Men af Skiløberne mødte kun
2 - to - Personer, den ene
Grieg - og den anden jeg selv.
De øvrige havde paa Grund af
de snebare Marker i Byens
Nærhed formodentlig troet, at
det var Sommer, og at det ikke
var Føre paa Fjeldet. Fra
Haukeland Station gik da
Grieg og jeg Din og min vante
Vei op til Haugsvarden;
Der fandt jeg "de gamle
Fjell i Syningom er altid
München, den 25. Marts 1878.
Herr boghandler Lund.
Kristiania.
Tillad mig herved at bringe
Dem min bedste tak for det i sin
tid modtagne regnskabs-opgør for
forrige år.
Dernæst må jeg berigtige en fejl-
tagelse, som jeg i mit forrige brev gjorde
mig skyldig i idet jeg opgav det beløb,
der yderligere skulde efterhånden
indbetales til dampskibet «Dronningen»,
til 400 kroner istedetfor til 300.
Til dækkelse af denne og andre
udbetalinger for mig beder jeg Dem
tilbageholde de fra forrige år tilbage-
stående kr: 259.80; derimod ønskede
jeg gerne ved begyndelsen af næste
kvartal at erholde tilsendt min gage
München, den 23. April 1889.
Kære herr professor!
Jeg takker Dem hjerteligst for
Deres sidste venlige brev med de man-
ge gode efterretninger. Om nogle dage
skal jeg svare udførligt på de forskelli-
ge punkter og sender kun disse foreløbi-
ge linjer for at sige Dem at jeg finder
Deres forslag om at omsætte navnene
i «Komödie der Liebe» i tysk form særde-
les heldigt og beder Dem om godheds-
fuldt at foretage det fornødne i så hen-
seende.
For det glædelige telegram i anled-
ning af opførelsen af «Stützen der Ge-
sellschaft» beder jeg Dem og de øvrige ven-
ner herved modtage min bedste tak.
Et særligt svartelegram afsendte jeg
straks ftil herr Kainz, hvis navn stod
imiddelbare Nærhed
og I ved nok hvad
dermed følges. Og nu
er vi midt i Vinhøsten
den skønneste Tid i
Vinlandene.
Naar Du saa kom
mer staar mit Beck
steinflygel til Din og
Fru Ninas Disposition
- saavelsom min aner-
kjendte Tenor - om Du
vil være sød nok
imellem at 
mig ? ? ?
hilsen til Din
Hustru
Nissens om Natten. Sov ikke
et Sekund. Stod op tidlig og
reiste til Hvalstad for at styrte
mig i Seng. Men da jeg kom
hjem var der Slagt ankommet
og jeg maatte pent lave Pøles
i stedetfor at sove. Men inat
sov jeg til Gjengjæld 12 Timer.
Skal ha Vigeland og Nissen
og Harriet og Kitty til middag
idag. Føret og Veiret er desværre
udsøgt utækkeligt.
Igaar kom andet oplag
af Garborgs "Fjeldluft".
Jonas Lies «Ulvungerne"
kom
ogsaa
i gaar. Glæder mig til den.
Fru Aagot Gjems Selmer sender
G. sin Bog "Mors Bog" med "Tak for alt
skjønt og berigende". Det har saamen
ker med en svensk Violinist Tor Aulin, Sjø-
gren er blevet dygtig. Aulin vil blive det.
Saa er Karl Gjellsrup flyttet hertil fra Dresden og
er bleven gift. Han har virkelig overrasket mig ved
et ypperligt Drama - intet mindre end Hagbart og
Signe - men rigtignok ikke den gamle Ochlenscklä-
ger? om igen - heldigvis - med al Respæktfor "Dig-
ternes Adam". Kanske kan vi virkelig byde Dig
paa Noget, naar Du kommer her. Efter alt det
Tunge og Mørke, der faldt over mig, tog jeg mig sam-
men og fuldførte to Dramatiske Digte, et mindre
og et større Arbejde, der var paabegyndt henholdsvis
i Wien og i fjor. Det ene tyrkisk (Rococo) det
andet nordisk Romantik - beggeto lidet aka-
demiske! Man paastaar at den gamle H.D.
(altsaa den "unge") er vaagnet igen og er begyndt
at slaa sine Strenge. Naa; nu skal vi faa
at se til Foraaret, naar Bogen kommer ud. Jeg
tror at Du vil tage til Hatten igen - og intet
er mig kærere end at mine gamle Venner ville sa-
lutere Digterskuden paa Orlogsmanér. Nu
har den saa længe gaaet i Fragtfart som
skikkelig Koffærdimand. Der er kommet No-
get op i mig, som tyder paa høj Sø, Saltvand
og skarpe Skud. Ikkedestomindre - eller magte
netop af den Grund - Staar der paa Bogen som
Motto Ibsen "thi mod Skønhed hungrer
Tiden".
Naa; tag saa dette her som Broplanker! Hvor
har Nina det? Emmy hilser hende taadelom
Ligesaa gør Din hengivne
Holger Drackmann
en stor Utaknemlighed, ja en f Forbrytelse ved
ikke at være lykkelig. - Men Sygdom
og Død, ja, se det er Onder, som det støvet.
Søn med al sin Humor al sin Jernvilie
og Energi ikke kan trampe under Fød-
der, der drager ham ned, ned fra han
høre Flugt, ned i Støvet, og hen får
da ubarmhjertelig føle hvoraf han er run-
den, og hvortil han atter skal blive.
Og dog kan jeg ikke slippe det Håb,
at Sjælen ikke vil synke i Muld men
leve videre til stedse støre Fuldkommen-
gjørelse. - O, al denne Skjønhed, al denne
Skjønhed, der stråler en imøde alle-
rede her på Jorden. Jeg aner noget bagom
den! Den er visselig blot en Forhold
til et endnu langt rigere
og Herlighedens Rige, hvor Lykken,
den sænder Lykke, der aldrig fordunk-
les og aldrig blegner, bor. - De holder
22/5 1ste pintsedag. Sol men
kulde. Riecks her til
middag. - Kr. pludselig
bedre saa at han kan
svælge og gabe uden smerter.
Men lamheden i venstre side,
ansigt og legem, gaar lang-
somt men stadig fremover.
Om aftenen onkel Peter her -
tante Lena meget daarlig
af halsebyld. - Da jeg kom
fra Fridheim ved ½ 10 tiden
kom papa vandrende fra
Fr. hald med bybud og kuffert.
23/5. Besøgede Astrid og jeg
sygepleiersken, frk. Wiese, 
afsted til Fr. stad. Papa form
og efterm (da sammen med mig) 
paa Fridheim. Kr. og han
Vi har her en passelig mild vin-
ter med klart vejr og befinder os
vel i enhver henseende. Forhå-
bentlig er det samme tilfældet i
din kreds. Når du får anledning
til at se Bjørnson, beder jeg dig
hilse og takke ham for det brev,
han sidst sendte mig og som jeg
nu skal se til at besvare. Men først
og fremst, hils din hustru og bør-
nene på det hjerteligste fra os
begge. Lev vel alle sammen!
Din hengivne
Henrik Ibsen.
Hil jer, hil jer, I hellige Toner.
O, en underlig Magt er i Tonerne
lagt,
Som de dragende svulmer og
klinger,
De står nøie, står nøie med
Himlen i Pagt,
De er Sus fra de Saliges Vinger,
De er Bølgeskvulp fra den
kystalklare Flod,
Der omvælder den Høiestes Tro-
ne;
Livets Mislyd et løse os bøl-
ger imod
De med Magt til at lindre,
forsone.
O I viser os op mod den evige
Fryd,
Hil jer, hil jer, I hellige Toner!
leveret hertillands, dog under forbehold af at hr. Vige-
land ikke deltager i bedømmelsen blandt de 3."
Dette er rimeligvis en betingelse, som du ikke kan 
gå ind på.
Ver så snil, samtidig som du svarer mig på dette, 
at skaffe os et anbud på støbningen fra din 
støber i Kristiania, - så har vi ialfald det at holde 
os til. 
Arbeidsudvalget har oftere udtalt for mig ønsket 
om, at du fastsætter det honorar for modellen uafhæn-
gig af støbningsomkostningerne. Kan du ikke gjøre 
det? Man går da ud fra, at den nævnte sum kr. 
2000 for det færdige arbeide ikke blir overskredet.
Jeg begriper forresten ikke, hvor vi skal ta de 
2000 kr. fra. -
- Jeg har der i de sidste uger været optaget med 
en afhandling om dig. Den er nu færdig og udgjør
antagelig ca. 50 tryksider. Hvad jeg gjør med den på 
norsk  
har jeg 
endnu ikke afgjort. Muligens udgir jeg en 
bog.
Jeg har forøvrigt aftale med min tyske forlægger
om at den også skal trykkes: "Zeitschrift für bildende 
Kunst" engang i begyndelsen af næste år. Han vilde
gjerne ha den illustreret med ca. 15 illustrationer.
Kristiania 14/6 77
Kjære Grieg!
Da jeg maa antage at det vil interessere
Dem at erfare Udfaldet af Komiteindstillingen
i Stipendiesagen, vil jeg som gammel Ven under-
rette Dem om Udfald Sagen fik i Gaarsdagens
Komitesamling. - Man havde da ogsaa faaet mig
med i denne K., en Der som jeg saadan havde
ønsket eller efterlengtet, men som jeg ikke godt
kunde indstaa mig for, da Kirken-Dysten anmodede
mig derom. Jeg har ikke før villet omtale dette
for Den, da jeg først ønskede at komme efter
Grunden til at man henvendte sig til mig. Dette
er imidlertid ikke endnu bleven mig rigtig klart;
Slags Modvægt mod W.H., som er grej at kom-
me tilrette med, mindre paa Grund
overenskomsten og skade
regjeringen. Om aftenen
var vi paa Hola sammen
med Gunh. Seip, Johan.
Gunh. kom fra Ørje, hvor 
hun har besøgt Jørgen. En
svensk spion, som var 
blit fakket for 3die gang,
havde, da han med for-
bundne øine blev fotografert,
sunket i knæ da han
hørte kneppet i apparat.
Trodde, at nu spændtes
hanerne til hans dødsskud.
Johan havde skrevet et
meget smukt brev til
mr. Blakistone anl.
den strid, som nu reiser
sig herhjemme. -
lykkelige Tro, at disse Mellem
aktsarbeider med Ordbok og
Bibeloversættelse er hans Hoved-
arbeide, de eneste som gir ham
vidt.
han kan
existere. Han trænger det altsaa.
Han er en gruelig rar Mand! Skjønt
han er mig saa uendelig overlegen
i alle Maader, føler jeg ofte ligefrem
at jeg maa lure ham og godsnakke
for ham og skamme ham ud som
et lite Barn. Han blir saa lettet,
naar jeg
siger
at han
- naturligvis - gjør sin meste Nytte
udenfor "disse Bøgerne". Han gaar troskyldige
med paa Spøken -
21.6.04
Veiret lettet og Fru Holmgren med
17/11 87
Kjære Edvard!
Du maa bestemt have troet at
jeg havde en Skrue løs, da jeg skrev mit
forrige Brev til dig, og det maa vel
ogsaa have været Tilfældet. Idag er
det forbi, og jeg tror jeg har fundet en
Omskrivning af de sidste Linier i "Høst".
Hvad synes du om:
"Lad saa Stien stanges for mit Fjed,
thi mit Hjerte længes til Fred!"
Den gaar tror jeg, iallefald ved jeg ikke no-
get bedre for Øieblikket. - Dette Brev naar
dig vel paa Ninas Fødselsdag. Maatte hun
nu blive frisk og kjæk i det kommende Aar!
Du maa hilse og lykønske hende fra
mig! Hvor mange Gange vi nu har
feiret den sammen, gid jeg kunde være
med dernede denne Gang ogsaa!
Jeg kunde fristes til at slutte med
hele Stellet her, hvis det i de kommende
Aar skulde gaa nedover med Dispacheurfor-
retningerne, saa reise til Leipzig og
studere Musik i et Par Aar, og saa for
fremtiden søge at blive Dirigent i Harmo-
nien og informere i Musik, - har du hørt
paa Magen til vilde Fantasier - og det
paa Kontoret midt paa Lyse Dagen! Aa
nei, Frants, for gammel, for gammel! Det
bare er et lidet Ryk af kjendte Toner
Hansteens gade 2 IV
13/1 1908
Kjære Eilif. Jeg skal
finde frem Billedet af Pe-
ter Als og faa det anbragt
paa den Maade Du øn-
sker. - Hvad der staar i
Aftenposten, som jeg ikke
har læst, maa bero paa
en fuldstændig Misforstaa-
else fra Frk. Hvoslefs Side,
og jeg skal gjøre hende op-
mærksom paa dette.
Jeg fortalte hende, som
sandt er, at Omordning
af Ophængningen i Gal-
leriet fra første Stund har
været besluttet, da vi havde
haft for kort Tid til dette
Arbeide før Musæets Aab-
Kjære Grieg!
Vi omgåes med den plan
at give etpar Kammermusik-
soireer i større stil; skulde
Du vilde optræde i en af disse
og i tilfælde for hvilket hono-
rar. Var det utænkeligt at
få fru Nina med
Svar snarest er Du
snil.
Med hjertelige hilsener
Din
Iver Holter
Den Mand har sørget sig
ihjel lød den Læges Ord til
mig, som havde mest med
ham at gøre, og som i den
korte Tid lærte at forstaa og holde
af ham. Ja jeg har set det
sorte Tungsind og Bitterhed gribe
ham mere og mere. Endelig brast
hans store rige glødende Kunstner-
hjerte af Mangel paa Solskin,
Forstaaelse og Kærlighed til hans
Kunst. Hvad hjælper det, at
det kgl Teater og Forlaget i
Gothersgade flagede paa halv
Stang for hans Død. Det
isnende Dødvand og Ligesgyl-
dighed for hans Skæbne og
Kunst havde jo dræbt
Sidste nyt, at Sverige
(efter sit reaktionære
regjeringsskifte) ikke
vil lade sig repræsentere
ved kroningen.
10/7 Sol. Tennis. Skrev til
prof. Leegaard om Sigrid,
som vil konsulere ham. Havde
Christensens, en frk Koren,
Borgh. Gunh. og lnt. Sommerfelt
her, Krosbys. Gottfr. har
tat første præmie med Fan-
dango, og den anden baad, Johan
har leveret, Halters, ogsaa første.
11/7 Reiste Don med første
tog til Sarpsborg og anden-
steds for med 40 høie
komune mænd at be skog-
Dig og Nina paa Troldhaugen,
og det saameget mere, som
jeg i denne Vinter er ganske
ualmindelig frisk. Men dette
hænger vel netop sammen med
at jeg i Vinter holder mig i
Ro og ikke udsætter mig for
nogensomhelst Strabadser. -
Imidlertid, Huset er endnu ikke kjøbt,
og jeg tvivler meget paa, at
det bliver af. - Influenzaen
grasserer nu stærkt omkring
i Byen, Kari og Svigerf. har
havt den; det er mærkeligt, hvor
den har udbredt sig. Hovedsagen
er vel at være forsigtig under
Rekonvalescensen
Igaar var Tonny oppe
her med Efterretninger fra
Pariserne, og da lyser det
altid op paa alle Ansigter.
Jag det er en stor Glæde at
følge Eder dernede og se
hvorledes i alle Lande den
Hertil kommer at lønnen er uan-
stændigt knap; hun vil ikke kunne
leve deraf, og i al fald vil der ikke
være tale om at lægge noget op.
Er det så ikke meget bedre at
hun bliver hos os? Når vi flytter
til Norge, kan hun da måske
få nogle timeinformationer i
Kristiania, og når hun ikke
har kost og logis at sørge for,
behøver hun ikke at overanstræn-
ge sig. At vi overordentlig nødigt
vil miste hende, er en selvfølge;
men jeg kan forsikre, at det først
og fremst er af hensyn til hendes
eget bedste at jeg betragter sagen
på denne måde. Tilbød der
sig en virkelig fordelagtig og pas-
sende stilling for hende, vilde
jeg visselig ikke sætte mig deri-
mod. Jeg håber De ikke er gan-
ske uenig med mig i ovenstående;
under alle omstændigheder takker
jeg Dem fordi De har ladet mig
få nys om sagen. Til hende selv
har jeg hidtil af flere grunde kun
udtalt mig med varsomhed.
Den tørster den tørster min smægtende sjæl
Efter Skjøhedens funklende Hjem,
Efter Renhedens tindrende Diadem,
Efter Farvers begeistringsglødende Væld,
Som det glitrer og gløder fra Gry til Kveld
Deroppe paa Høst-Vidden min! - -
Fr. Döcker-Smith
P.S. De tar det vist ikke ilde op, at jeg
sender dette lille Digt med, som tolker
min store Længsel mod Vidden, som
De jo ogsaa elsker saa høit!
lød der en stærk mumlen blandt folk, og de saa alvorlige og
medlidende paa mig. Pludselig blev der ganske stille, og
fra det fjerne hørte man en eiendommelig, svag musik som
af en sangdaase eller klokkespil - langsomt og monotont.
"Nu kommer hun", hviskede min sidemand. En tung døsig-
hed faldt over os alle; og det for igjennem hovedet paa mig,
at luften var mættet af valmueduft. Langsomt og majestætisk
svævede en hvidt kvindeskikkelse ind. Hun var iført et
langt og gjennemsigtigt gevandt af denslags, man ser Dru-
ider eller præstinder afbildede med. Hun var overordentlig dei-
lig, med den fineste, skjæreste hudfarve og med udslagent
gyldent haar. Hovedet bar hun lidt foroverbøiet og med
igjenlukkede øine, som man alligevel kunne føle var
vidunderlig deilige og dybblaa. Man hørte hende ikke;
hun svævede som en aand forbi i takt til musikken,
der after og after tonede paa samme ensformige maade
i emoll. - Men nu kommer det frygtelige - - efter at
have passeret en gang frem og tilbage gjorde hun en bevæ-
gelse med den ene arm og greb en af menneskemassen
i nakken og førte ham med sig, ligeledes en af geleddet
paa den anden side. Disse to saa forfærdelig ulykkelige
ud, men gjorde intet forsøg paa at undfly. Lige lydløst
Men det vil kanske bli altfor
anstrengende for mig, for kommer
jeg nu sammen med Dig, da
blir der meget at drøfte, det
véd jeg, og dertil skal en ha gode
kræfter.
Den søde elskelige Karoline som
sendte så gode og kjærlige hilsener
i brevet dit! Tak hende hjærteligt.
- Af denne stakkels Kristofer Janson!
Han burde være pligtig til at holde
sig derborte i Amerika. Hvad skal
han gå her og gjøre skam på folk
for? Dette modbydelige sjouersludder,
denne spirtismen. Her har dog
heldigvis ingen vorret at svare
han.
Nu optræder Bjørn her for anden
gang uden at jeg får se ham. Er
det ikke skjændigt? Aldrig har jeg sét
ham spille komedie. Sidst da han gjorde
den vældige lykke i dit stykke havde
jeg netop fåt småen og nu -
Kjøbenhavn er i én henrykkelse
over ham. Ikke heller hende har
jeg nogensinde hørt.
T.hj. 6 dec. 1905
Gustav, kjære, du går hårdt i rette
med mig i det brev igår.. Det kunde nok
hænde, at jeg dårlig vilde tåle at bli så sent
"opdraget" af nogen anden end dig. Men jeg
begriber jo din gode mening.
Men en ting vil jeg si straks: frk. Marcus 
må ikke gjøre noget forsøg på at opdrage mig.
Det er jo derfra det kommer!
Man må ikke bli
være
så opdragen, at man 
blir uopdragen. Og jeg synes, det
er
uopdragent
at blande sig
ukaldet
unødig i andres affærer - når
vedkommende kan klare dem selv. Det har
desværre hun tilbøielighed til.
Lillehammer 10. sept 1937.
Kjære Fru Willer,
Takk for Deres brev som jeg blev meget
glad over. De vet nok at mine bedste ønsker 
følger Dem og at jeg skal be for Dem den femtende,
at det skridt De da tar maa bringe Dem naade
og lykke i rikt maal.
Sender Dem en bok - en samling helgen-
biografier - som jeg selv sætter stor pris paa. De 
har i sin tid staatt i Berliner Kirchenblatt, og 
forfatteren, Alfons Erb var en av lederne i det 
katholske ungdomsarbeide i Berlin – han og hans
elskelige unge hustru. Sisst jeg hørte fra hende 
var han netop kommet hjem fra et otte maane-
ders fængselsophold - det var en drøi tid for den 
unge kone og hennes seks smaabarn. Saa jeg vil 
be Dem huske Erb og hans familie i Deres bønner!
Mange hilsener
Deres
Sigrid Undset.
enighed med mig Selv om ikke
at sende brevet da vi som ikke
har den minste kjenskab til verandre
kunde vel antage mig for en der
jerne vil rose mig Selv men
det er ikke tilfeldet da jeg besidder
en Sjelden evne i den kunst, -
men jeg har ikke været fra jemmet
i de Siste tretii aar og har saaledes
ikke jort mig meget bekjent.
Venligst
Knut Dahle
16 de November 1890
Cora Sandel (fru Fabritsius),
Helge Krog og Wildenwey.
Um no bystyret vil fylgje
råds-innstillingi? Det hev
hend at dei ikkje gjorde det.
Hv. 13.10.33
Nils Tveit spela i Radio
i Oslo igår, og idag hev han vore
nokre timar her hjå meg med
utkast til ein ballett, som
han kallar Balders draumar.
Spela på vårt gamle klaver
og fortald –
Ein genial ide. Noko
slikt hev eg venta på i mange.
Eg skynar ikkje mykje på
musik, men etter mi kjensle
var det vedunderleg klårt og
stort det han spela og fortalde.
kornet – det var kommet saa langt saa det bølget og skinnet over alle 
bakkerne; her er ufattelig frodig og vakkert nu.
Jeg skulde hilse Dem fra fru Inger Bentzon – det er nok datter av
"Deres" fru Bentzon; Jeg traf hende i Finland. Det var meningen at jeg 
skulde ha besøkt hende, men saa blev hun syk – d.v.s. den gamle frue. 
Men det har De vel sagtens hørt om.
Mange hilsener, og de bedste ønsker om god bedring
Dere hengivne
Sigrid Undset.
Skin du Kjerre Sol fra Oven
Skjønne Blomster bred Dig ud
Syng min Kjære fugl i Skoven
Mind os Om at Prisse Gud
Af mit 73 Arige Hjertens grund
Øndsker Sølv Brud og Brudgom
Alt got fra Kjerlighedens Gud
Med Kjerlig Høi Agtelse
Phi. Bendixson
Lundgaars Gade nr 11