MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
men er forresten Leden over sine
Svende i Haakonshallen. Du
ved kanske, at hans Værksted
egentlig er i teknisk Høiskole.
Sigrun var her en Stund og var
Gjild og sød. De dansede sam-
men i det "glade Bergen",
en Pavillon i Udstillingen,
hvor Sagtevalsen gaar,
10 Øre for hver Dans. Hele
Bergen kommer der og alle
Stænder danser sammen.
Det er saa stemningsfuldt
og vakkert. Jeg var buden
af Johan Bøghs til hi-
storisk Middag, svært
morsomt, bagefter gik
vi - (alle de, der ikke skulde i
Fest til Delavaud, hvor Bøghs
skulde) ned i "glade Bergen"
og saa paa den vakkre og
elegante Harry Fett danse.
tænk at her oppe er sommeren faktisk for kort for 
kulturplanterne – aar efter aar saa kommer sneen og 
frosten før de blir færdige til at fælde bladene sine, og saa staar 
de med alt løvet sit, vissent og fælt naturligvis hele vinteren, 
og det visne løvet fuldt av spirer til sop og <utøir> som blusser op 
om vaaren. Likevel er her blit ganske pent omkring huset – 
det skulde være morro om du kom opover engang og saa det. 
Mange hilsener
din hengivne
Sigrid Undset.
drøvelse derover. - Men jeg skal
nok komme mig og ta mit
mon igjen. For jeg vil, vil kom
me mig. Nogen egentlig sygdom
har jeg ikke. Føler kun træthed
og atter træthed i hjærnen og
hele legemet. Og så søvnen!
-- Men det var om min bog.
Jeg skulde la Hellemyrsfolket
blomstre op, la dem bli til
dygtige folk. Men jeg kunde ikke
det. For ved Du hvordan jeg
er kommen til at skrive disse
bind Hellemyrsfolk? Jo, da
jeg var halvsekstende år, hændte
det, at en stakkels fattig student-
kammerat af min ældste bror
stjal et pengebrev på en anden
studentkammerats værelse,
og da det opdagedes endnu før
han var kommen sig bort
sprang han lige hjem og skjød
sig selv øjeblikkelig nede i vasker-
huset. Jeg havde sét og kjendt
gutten fra han var lidet barn,
kjendte også hans søster, havde
glimtvis set hans hjem, hans
Christiania, 13 Sept. 90.
Kjære Grieg!
Tak for dit telegram.
Alt er nu ogsaa i orden
til din egen koncert.
Saavel orkester som fru
Gundersen har erholdt
theaterets tilladelse ogsaa
til denne koncert. Fru
Nissen er villig og Lammers
er villig. - Naar ankom
Hils Karl saa meget, ja Jakob ogsaa
da
Din Vilhelm.
Korre hilser saa meget til dig og far.
Vi skal bo hos ham, uagtet han er ungkarl.
Han har til og med tilbudt os at benytte
hans hus for mødet ogsaa, da det staar tomt
mens han er ude og exerciser.
Det var en glæde med Christiania val-
get, men det hele er jo ikke glædeligt.
Jeg har lyst at skrive af fra et brev fra
Alexander, fordi jeg tror, det gir de fleste
alvorlige venstremænds og kvinders tanker nu.
Først skriver han om Stavangervalget, der
ogsaa efter min bror præstens mening er urigtigt.
Min bror præsten er høiremand og dømmer blot
med retfærdighedens dom. Nu Alexanders ord:
Vort Valg kommer sikkert til at gaa om
igjen. Før gruede jeg for alle de ubehagelig-
heder, jeg igjen skal gjennemgaa, men nu
bagefter, er jeg tilvist at tage al møie igjen
for at slaa vore Fiender, som er værre, end
de selv ved om.
Jeg er bange for, at den uventede Seier i
Christiania skal virke som et Bagslag
paa vore. At de, som det saa ofte sker, -
skal synes: nu er det nok og kanske vel
meget. Den oprigtige Sorg blant de brave
mænd blant vore modstandere frister til
medlidenhed. De snavsede i vort Parti
fremstiller sig ganske anderledes frastødende
naar de bolner op som Seierherrer. Alt
dette benytter Modstanderne sig af, og
mange blir kalde i Ryggen. Denne Stem-
ning har jeg en Følelse af. Den vil voxe
indtil Stortinget begynder. Men da er der
 Haab om, at Kamplysten vil vågne igjen".
Maatte der gaa liv i
frasen.
18/9 Familiekjøretur -
middag - efterm. Om
aftenen paa Fridheim.
Paa Sund har Don
faa 20 soldater og en
kaptein - desformedelst,
at der er givet ordre, at
de norske tropper skal
trække 10 km. bort fra
grændsen. De svenske
forbliver nok derimod
hvor de er! - Fra
Karlstad forlyder, at
der "arbeides". -
19/9 Referater fra
svenske aviser der 
raser over "norsk
prægtig. Jeg har nu netop
lavet en mavedans for
2 oboer 1 fagot og strygere
samt 2 pauker og Schellen.
Jeg har nemlig seet noget
lignende på udstillingen
og benyttet motiverne.
En norsk Rapsodie for
violin har jeg også presteret.
Gutskelov nu begynder
Philharmonien snart.
Petschnikoff spiller på
første concert. Når man
bare kunde komme til
at spille herude engang
Jeg har tænkt at gjøre et
forsøg. I K.havn skal jeg spille
ey burde nedlægge Regjeringen, siden han har indgaaet en
Contract med Folket, men en saadan Clausul vilde som sagt
være absurd. –
§ 273.
Regentens og Folkets Interesse er i Monarkiet meget nøie
knyttet til hinanden. Hertil kommer hvis Monarkiet er ar-
veligt den naturlige Kjærlighedsforbindelse, som kan bidrage
til en god Bestyrelse af Regenten. Derimod kan man let
faae en Regent, som ikke veed at skjønne paa sin sunde Re-
gentinteresse, men allene seer paa Øieblikkets Fornøiel-
se. Montesquieus Bemærkning om de priviligerede Stæn-
der er historisk rigtig; thi paa den Tid var Adelen den meest
cultiverede Stand. I det arvelige Monarkie er Regen-
ten mere ophøiet over Misundelsen end i Valgmonarkiet,
siden Regenten i det første ey har staaet i noget privat For-
hold, og i dette har havt Motiver til at favorisere nogle og
undertrykke andre. Desuden vil den absolutte arvelige
Monark indsee, at dersom han foretager sig noget til Folkets
Skade i Fremtiden, omendskjøndt han selv vel kan undgaae
at føle Virkningen deraf, saa vil det gaae ud over hans Ar-
vinger og Efterfølgere. I det arvelige Monarkie er derfor
Regentens Interesse mere bundet til Folkets end i Valg-
monarkier. –
§ 274.
Der gives end nu en Art af blandet Statsform, nemlig den
aristokratisk-monarkiske. I den blandede Statsform skal
Frue Michaelie sang vel ikke for Dig?
Igaar gav Blanc og jeg
Fornøjelse at telegraphere til Din
Kjære Kone i Hensyn til at det var
hendes Fødselsdag - Jeg haaber
Telegrammet er kommen vel
frem og har glædet Eder. -
Det er sandt; En Ting har jeg
glemt at berette, og det er: at paa
Grund af Bortreise af 5 af
choret her - kunde vi ikke opføre
Din Sinfonie paa hvores
cert - men den skall derimod
spilles nu førstkommende Thorsdag
den 28d paa den anden Cocert;
og vil forhaabentlig komme at
gaa nock saa godt.
Hvor Ven Jakob Schediwy har
vel i disse Dage været hos Dig
i Besøg - da han paa en Reise
Søndag 7/4. 46.
Kjære Tore,
Jeg skrev straks til den danske Jornalisten:
Hr. Tage Christiansen,
Dersom jeg hadde visst at De kom fra Berlingske
Tidende vilde jeg ha mottat Dem. Men jeg takker Dem fordi
De lot mig være.
Jeg har set et lite Uklip i en Avis, og jeg kunde ha
ønsket at De ikke hadde rørt ved min Datter Ellinors
"velkjendte" Forhold. Det er galt nok før. Hendes
glade og umistænksomme Hjerte har vel løpet av
med hende og nu latt hende tilbake i en tom Verden,
hvad vet vi! Men det gaar nok. Det tar bare litt Tid
for os Mennesker at omstille os paa nyt Grundlag.
Jeg beder Dem motta min venlige Hilsen
Knut Hamsun
- - -
Jeg tror det var klokt at jeg gjorde det slik. Men ikke
for det, han
har
ikke takket. - Ellinor har jeg sendt baade Utklippet
og Avskriften av mit Brev. Men jeg hører ikke et Ord fra hende.
Britt ymter om i et Brev
at hun
er reist eller skulde reise til Ingeborg
i Hakadal, jeg vet intet. Jeg har skrevet 4 indtrængende Brever,
men ikke Svar.
- - -
Det viser sig at Arilds Brev til Mama var et Svar paa et
Kristiania.
Hanstens gd. 2
1/5 06.
Kjære Bjørnson
Nu maa du ikke tro, at vi vil vælte paa dig nogen af
vore vanskeligheder, som vi har for Alexanders skyld, men jeg tror,
du vilde ønske forklaring, om der skulde maatte komme konkurs
i hans bo. Vil du nu først læse indlagte skrivelse af min bror
præsten Jacob Kielland, som er en gode hjælper i dette med raad.
Jens, Alliks søn, har paa egen haand grebet ind, vi ved ikke
hvorledes, haaber, han ikke har skadet sagen.
Min bror har skrevet til Gyldendals forlag, om de vil modta
ham som representant for Alexanders sødskende, da vi vil for-
søge en overenskomst med forlaget, derpaa er kommet telegrafisk
svar saalydende:
30/4
"Afsendes idag en kopi af forlagets svar til Jens Zetlitz angaaende
angaaede Kiellands forskud m.m. heraf fremgaar, at nævnevær-
digt overskud af honorar i nogenlunde nær fremtid ikke kan ventes,
ønskes conferance er vi selvfølgelig til disposition."
Gyldendal.
Jeg har bedt min bror skrive denne redegjørelse med den tanke, at
du kanske vilde gjøre din indflydelse gjældende for, at de vilde være
overbærende med os, vi vil jo af al magt redde Alexander og
os for den fortvivlede konkurs, vil prøve derpaa.
Dette er tunge tider, og der er dybe savn
savn
efter Allik, saa tomt efter
ham. Hjertelig hilsen til eder begge fra eders hengivne
Kitty.
11/2. 47.
Kjære Tore,
Jeg ser nok ikke godt
nok
nu mere til at
læse Blyantskrift med din lette Haand.
Den maa være med tung Haand og grov
Blyant. Men jeg kom da igjennem Brevet.
Jeg kan ikke sende Avskrift av min
Kontrakt med Langen, jeg har visst aldrig
hat nogen Kontrakt med ham. Albert Langen
begyndte sit Forlag med at utgi et Par av
mine Bøker i Paris med tyske Sættere, og siden
da han flyttet til München gav han mig bare
Regnskap og Checker efterhvert. Siden
vedblev hans Forlag at gjøre det samme
efter hans Død, trykte og betalte for mange
Hundred Tusen.
Undrer mig at Stange har fortalt om
at mine Bøker "stadig blir solgt". Gyldendal
har jo ikke andet Oplag end den Slumpen som
Schibby trykte før vi alle blev arrestert. I det
mindste har jeg ikke faat Melding om noget.
min mening gjældende indenfor komiteen.
Men man har altså bare holdt kritiken
schak med tomme løfter.
Nu er det for sent. Hvis ikke en storm
kunde reises i "Teknisk ugeblad." - 
Jeg har endogså en bestemt plan -
et forslag til at reise muren uden at
rive den fra hinanden. Den var ialfald
værd at undersøge. Men da må dept. først
udsætte nedrivningen. -
J.T.
Jeg var om aftenen paa
barnebal hos Bødtkers-
Tandbergs med Einar,
som var sort i øinene
af fryd. Jeg havde det
deiligt.
4/I Vaar-veir og søndenstorm -
et besynderligt veir denne
julen. Brev fra Ogman
Grønn, som forlanger tele-
grafisk svar om han
fremdeles kan faa "vedblive"
til paaske, da han til den
tid, om han lærer "kontrapunkt"
har op sikker chance for at
faa en stilling i Bielefeldt
med god løn. - Om aftenen
var vi Roll'er alene, og
da læste jeg af min
Schöneberg bei Berlin
Apostel Paulusstrasse 3
3/11-1906
Ærede kjære Herr Grieg!
Tak for Deres hyggelige brev idag!
De skal se at det var Sally
Liebling der tog mod mig paa Herr
Sachs' kontor! Og er det ham
kan vi vente morro, han har
været oppe i konsertscandaler der
søger sin mage, en historie med
ham og Otto Lessmann kom
sogar for retten! - Ja nu er
jeg opsat paa at indøve conzerten
Deres, og venter kun paa den endelige
bestemmelse for at tage fat for
alvor, - jeg trænger tid, der hører
dog en egen teknik til den
konserten, jeg saa den gjennem
og fandt (i klaverudtoget) et par
ogsaa, som Berges sa var et sjelden fuldkomment eksemplar.
Du vet at han gir ut et vældig verk om Norskt
Bondesylv, som forresten er rasende morsomt.
Jeg burde igrunden sørge for at bli reproduceret i
en – eller helst flere aviser -i bunaden, med sylvspennte 
skor og hueplagget mit, naar jeg tænker paa det -
Naa, det var snilt av Barbra - gud velsigne hendes
sæle og sælepinner og plog og al og paa og rødsi og 
tasker og sko -. Du skjønner at det der i T.T. -
det overvældet mig litt!
Skriftstykket fra det Sakkyndige utvalg har
jeg altsaa endda ikke bekommet; jeg skal nu vel
ha en dokumentlignende redegjørelse fra dere som grundlag
for min skrivelse til Stortinget.  Faar de 4 andre
ikke digtergagen til næste aar, saa sier jeg min fra mig.
Be om at faa den «nedsat til stipendium» syns jeg 
reventerlig talt er noe flisespikkeri, eller vaas. Mit
aassen jeg skal snu mig, men jeg hverken vil være for daggers drawn
eller hjertenskjær veninde med hende.
Fru Krog kom bort og snakket til mig paa gaten
forleden – jeg har saavidt hilst paa hende engang i mit liv, paa Sam-
tidsfesten. Hun er saa vakker, saa elegant og saa ung at se paa – jeg
stod med kørja mi på armen og stampet brever op i postkassen
paa Victoria; jeg hadde følelsen av at sammen med hende ser jeg ut
som en halvgammel arbeiderkone. Hun maa da være en god slump
aar ældre end jeg, vet jeg? Hun sa, hun vilde komme op til
mig en dag og se paa babyen min. Gud vet om hun ikke ogsaa
følte sig ung og smuk og elegant ved at se paa mig. –
Regine har jeg ingenting hørt fra paa al den tid – Gud
vet om hun er sint for jeg ikke kunde skryte mere av den hane-
kyllingen hun har utruget iaar?
Hvordan gaar det med Ankers hjerte (Det høres saa indi-
skret ut!) Jeg gik ut fra det var bedre, siden du ikke snakket
om det sisst. Jeg haaber dere maa bli friske paa nyaaret
begge to. Imorgen er det den mørkeste dagen – det er deilig allikevel
at vite at solen skal snu sig. Er det ikke vidunderlig godt
at bo slik at en har glæde bare av det faktum at det
blir vaar og lyst og skal til at gro igjen – uanset hvad
det nye aaret og vaaren skal bringe en selv saan mere
intime –? Efter hele bemanets domænets art og beskaffenhet heromkring 
skulde det være hvitveisland her hvor jeg bor. Jeg glæder mig
til vaaren med de to smaa – men Peimand flakker høit og
lavt i alle bakker paa Ski og oplyser stadig at han har idag
Bestum 24/1 1900
Hr Nordahl Rolfsen!
Ja det er ikke saa godt at finde titler til studier 
men jeg skal prøve. "Paa heien". Morgen i Birkrem". Graaveirs-
dag i Birkrem." Nummer I har nogle løsrevne store stene i
lynghei, det er paa høiden, det næste er ligeledes paa høiden
og lyghei lynghei og en gjætergut sidder paa et gjærde, der er
et par sauer, det tredie er nede paa fladen, et par kyr og
en liden gæter. Jeg sætter beskrivelsen, for om der muligens skal
sættes titel under hver illustration. Professor Moltke Moe mente,
at jeg burde se at faa noget som kunde vise Jæderhusene, jeg skal
prøve, men det er vel sent nu. Jeg skal begynde at gjøre de
forandringer i mit manuskript som han ønskede.
Med venlig hilsen Deres
Kitty L. Kielland.
Christiania. 23 Februar 1894.
Kjære Grieg
Begge dine breve af
12te & 15de takkende modtaget.
At faa noget ind i bladern
her det bliver ikke lettere
aar for aar. 
Personlig var jeg i "Verdens
Gang", "Dagbladet," "Aftenposten"
og "Morgenbladet." _ Resultat
saa Du var ikke storarted.
"Aftenposten" havde sin egen
korrespondent. Morgenbladet
7d April. Aften.
Jeg gaar ganske i en Drøm,
jeg ved ikke, hvor jeg har været i hele Dag.
Jeg blev ogsaa saa fortumlet, saa mat,
at jeg sovned af herinde paa en Stol,
døde væk og drømte ikke. Og jeg sov 
vist længe. Men da jeg vaagned, sad jeg 
en lang Stund med aldeles aabne Øjne
og tænkte over alt og troed ikke, at noget 
var sandt. Jeg har aldrig oplevet noget 
lignende før.
Dejlige Lulli!
#
Om De engang - engang i 
Tiden - maa bringe mig Afbud, saa har
De nu gjort mig saa lykkelig, som jeg aldrig 
har været, og jeg vil gladelig modtage alt 
fra Dem, hør: alt, dejlige Lulli. Gør med
mig, hvad De vil.
Jeg forstaar endnu ikke, at dette
er sandt. Jeg kysser Blomsterne og husker
nogenlunde rolig storthingsperiode igjennem. Ron-
gen agter at forelægge forslag til ændring i grund-
loven i ovensstemmelse med forslaget om statsraade-
nes deltagelse i thingets forhandlinger, dog, fortælles
der, med tillæg, der giver kongen opløsningsret.
Gud ved, hvormeget sandt der er deri. Derimod
er man nok alvorlig beskjæftiget med besættelsen
af taburetterne. Meldahl vil blive justitiarius i
høiesteret, og derved bliver et sæde ledigt, et andet
er blevet det ved Stangs udnævnelse til statsmi-
nister. Man nævner som den ene nye amtmand
 Finmarken, der er en meget anseet
mand, og som vil sørover; men man ved ikke,
om han paatager sig en statsraadspost.
Næst politikken sysselsætter for tiden Ibsen alles
tanker, idet Kjærlighedens komedie i hele denne
uge er bleven given paa theatret, og Keiser og
Galilæer, som du takket være din fader vel alt
har læst, oplæses og diskutteres. Med hensyn til
den sidste, saa tror jeg, at publikum i det hele
ikke forstaar den, uagtet den er den mindst u-
klare af forfatterens reflektionsdramaer (sit
venia verbo!). Personlig kunde jeg ogsaa have
ønsket den klarere, navnlig vilde jeg helst have
fandt han dog i sidste øieblik at
burde indstille 3 ansøgere paa
en gang (Arnesen, Bjerkan og Wollebæk)
i alfabetisk orden, - og saa lade
fakultetet greie vanskeligheden.
"Somme kjærringer er slige", ved
du.
I næste uge skal jeg holde
foredrag i biologisk selskab over
min Celledelingsmekanik; og
med det første maa jeg nok
ogsaa passere en slem skjærs-
ild, som jeg maa tilstaa, jeg
gruer lidt for. - Malm, - den
infameste kvindeforagter - skal
nemlig holde foredrag i stu-
dentersamfundet om "kvinde-
sagen fra biologisk synspunkt",
og jeg blir da moralsk forpligtet
til at optræde som første op-
Via Babuino 58 
2/1 05.
Kjære Eilif! 
Godt nytaar ønsker jeg eder alle tre. Jeg har gaat med en plan, 
eller vilde gjerne, det kunde bli en plan. Jeg tænker hver dag paa, hvor galt
det er, at Harriet ikke kommer ud mer, hun behøver det saa i høi grad.
Kunde der være mulighed, naar flere kunde være sammen om idéen.
Jeg vilde tænke reisepenge ned og op eller mer, om Janas Jonas ikke
finder det for galt, men det maatte ikke bli for sent, for jeg faar jo
mindre raad, jo længer jeg lever her, saa efter skolen blir for sent. Jeg
tænkte, om du kunde ta korrekturen, men det vil vel ikke være muligt,
naar du faat det store billede til Nygaard i arbeide. Her har du
alle mine tanker, dermed stanser det, jeg ved ingen anden udvei, men dette 
maatte jeg faa udtale. Harriet maatte ta lidt af sit, hun maa jo leve, hvor
hun er, vi spiser jo billigt her, men man er sulten mer her end hjem-
me, jeg for min del ialfald. Undskyld dette, jeg maatte faa tale til nogen
derom, hvis Ingolf vilde falde paa at betale sin gjæld nu 500, saa
vilde jeg strax ta dem og mer til, for jeg synes indbetaling af gjæld er en
fortjeneste, jeg har altid tvivl om eller glemmer helt laan. Han, stakker, kan
nu
vel nept neppe det, men han begynder at tænke paa at gjøre det; 
skrev Hilda. Vil du være saa snil at svare lidt paa dette, for
jeg studerer hele tiden derpaa; er der ingen mulighed, maa jeg holde op dermed. 
Jeg har det meget godt, bor i samme hus som Thornes, de er extra
mennesker, fine og morsomme, vi holder meget sammen. Auberts er jeg her
lever
kommet helt fra, de levr paa Kapitol helt som videnskabsmænd, der ikke
vil forstyrres, de skulde kommet her igaar, men udeblev, jeg er ræd, Veda 
kan være syg, hun hoster saa. Jeg har gaat mine fødder saa saare at saare, at
Paris 10 Marts 1883.
Kjære ærede Hrr. Edv. Grieg!
Til min Glæde saa jeg for en tid siden,
at De var foreslaaet som No 1 til at indtage
Flotows Plads her. Desværre har jeg ei
havt Anledning til at iagtage Udfaldet af
Valget, men jeg tvivler ei paa, at De er allerede
valgt. Paa min Reise hid opholdt jeg
mig en Tid i Havre (for over en Maaned siden);
jeg gjorde Bekjendtskab med Direktøren for
Concervatoriet der og gjennem ham med Byens
mest fremragende Musici, som alle være begeistrede
over Deres Compositioner. Jeg spilte sammen
Tusind tak for deres brev, det glædede mig meget at faa,
det var saa elskværdigt af dem at skrive saa udførligt,
et sikkert bevis paa deres venskab, men det mistrøstede mig.
Dette skriver jeg, fordi jeg ved, det vil glæde dem at høre,
at begge mine billeder ere antagne paa salonen. Tilfæl-
digvis fik jeg underretning før de andre, da alle har bogsta-
ver efter K. og det gaar alfabetisk, saa jeg var saa sikker
og stolt, mens de andre endnu pinedes, ja Thoulow har
bestukket nogle vagtmestere, og derved faaet vide, at hans
er antaget. Dette er den første lille anerkjendelse uden-
for mine venners og ganske enkelte maleres, jeg nogensin-
de har faaet, saa jeg har lov at glæde mig. Jeg ventede
spændt i hele gaar, man havde sagt, at blot de refuserede
bleve meldt, saa de kan tro, jeg blev bleg, da der kom et
brev til monsieur K. – jeg rev det op, da jeg endnu havde
det haab, at et var antaget og læste «ont été admis»,
at mit hjerte hoppede af glæde er bogstaveligt sandt.
Hils Tycho og fortel det, naar de ser ham.
som de indeholdt Muligheden
for. Døden, den store og ædle,
har givet mig Klarhed paa
dette, ogsaa paa saa meget
i vort lange Samlivs Tragedier.
Jeg har sikkert villet saa meget,
men evnet saa lidt. Og hendes
Fantasi har faaet Lov til at
voxe vildt, saa da Livet
ikke kunde følge med, det
blev til det bare Fantasteri.
Tilsidet var dette en hel Sjæle-
sygdom hos hende. Da hun
greb efter det indbildte Billede
og, uden Sans for andet end
"sig selv", brød med Alt
for at leve Livet "fuldt ud",
lukkede netop Livet sig for
hende- og hun stod udenfor!
Ikke en glad dag har hun
haft siden da. Hun, som
selv var just Lyset og Glæden!
vanskeligt og omfangsrigt arbejde.
Deres theori om oversættelser over-
hovedet deler jeg fuldkommen. De
meddelte prøver, har det interesseret
mig meget at læse; det forekommer
mig at de gengiver originalen med
al mulig nøjagtighed.
Jeg håber at De ikke mistyder
min åbne udtalelse af de betænke-
ligheder, som efter min mening stil-
ler sig imod Deres foretagende. Jeg
har holdt det for min pligt ikke
at fordølge dem; viser de sig ugrun-
dede, vil sådant naturligvis være
mig overmåde kært.-
Min frue og søn erindrer særdeles
vel 
det behagelige sammentræf med Dem
i Odde i Hardanger og de beder
mig begge at frembære deres forbindt-
ligste hilsener, ligesom jeg selv gen-
tagende beder Dem modtage min
oprigtigste tak idet jeg tegner mig
med udmærket højagtelse
Deres ærbødigst forbundne
ligget paa landet og havt det " forfærdelig
hyggeligt." Hun er i daarligt humør over
at være kommet hjem — det kan jeg ikke
fortænke hende i. Hun har ingen anden
veninde end mig, og jeg er sandt for dyden
ikke noget morsom. Vi har været ven-
inder fra vi var bitte smaa, men siden
fjortenaarsalderen er vi vokset fra hinanden
d.v.s. hun er egentlig ikke vokset siden.
Mangen gang, naar jeg gaar og hører paa
hendes snak, faar jeg en følelse af, at hun
ikke er rigtig klog. Det er den mærkeligste,
forskruede, omtaagede hjerne, jeg nogen gang har
truffet paa. Men to-tre gange i ugen
maa jeg derover, Clara henter mig og und-
slippe kan jeg ikke. Det er saa underligt —
jeg kan dog ikke ligefrem sige, det kjeder
mig, og det er det eneste, der muligens kunde
faa hende til at slippe. Hun merker
absolut intet. Nogen kjærtegn og kjærligheds-
ytringer har vi aldrig brugt, og Clara ønsker
6.1.1927
Kjære Fru Vislie,
Tak for sisst! Da jeg traf Dem paa juletræfesten
hadde jeg ikke faat set ordentlig paa bilagene til Deres sisste brev, men 
nu har jeg gjort det; For et arbeide De har hat. Men jeg er Dem svært, 
svært taknemlig – skulde jeg greiet med dette selv her oppe fra, saa hadde 
jeg jo umulig kunnet række saa vidt omkring, og især aldrig kunnet 
række de mange, som ikke selv har bedt og som mindst likegodt som 
de andre kunde trænge litt til julehygge.
Naar jeg nu igjen tillater mig at sende Den 300 kr. er 
det ikke min mening at paaskynde Dem et lignende arbeide, men for at 
der kan være litt i kassen, om klokkeren, Nyhus heter han visst, eller De
selv skulde ha faat indblik i ætt eller andet hjem, hvor en liten hjelp
fra tid til anden kunde komme vel med nu i de kaldeste maaneder 
og med influensa-epidemien truende for døren. Selv maatte jeg gi alle 
hensyn til gjester og juleselskapelighet en god dag og gaa tilsengs, da
jeg kom fra Hamar – idag ligger to av barna. Jeg haaber De er sluppet
vel fra Deres julereise og at Deres søn er bedre.
Med hjertelig hilsen
Deres
Sigrid Undset.