MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
2/
for de enfoldige troendes skyld, at bogen ingen over-
sætter vil finde. Men end om vi tog den for
tidsskriftet, skjøndt den blev vel for lang?
Er det det samme om jeg skriver i stort eller lidet
format, og hvadslags papir jeg bruger? Sig mig
om det, og sig mig om de fremdelets vil jeg skal
gå igang, siden der ingen forlægger er. Jeg lystrer
ordre. Igrunden skulde jeg været inde i Xania,
for jeg har så meget at ordne. Efter sommerferien
skal jeg flytte derind med mine gutter (det blir
gudskelov så at jeg får beholde dem; jeg har været
så dødelig angst i vinter for de har hørt og skræmt
mig så svært, og jeg kunde ikke existeret dem
foruden) og derfor skulde jeg sét mig om efter logi,
o.s.v. Så kunde jeg jo ligegodt reist nu, og
få hørt talen deres, hvis jeg bare var sikker på
at få komme til at tale medd dem om bogen,
men det er vel vanskeligt at få adkomst, sådan
tilstrømning, som de bliver udsat for, og da
vilde det være altfor "fortryteligt". Nei hvor
det er deiligt og trygt at de er hjemme igjen.
Hvis de nu får tid, så send mig et par ord.
Deres inderlig hengivne og taknemmelige Amalie
Müller.
Onsdag Aften Kl.11
den 8de April.
Min kjære Edvard!
Da jeg saa ganske ny-
lig har sendt Dig et langt Brev,
kan Du vel begribe at der denne
Gang ei kommer meget paa Din
Post. Da vi fremdeles vente paa
Efterretninger om vor kjære Nina,
og jeg saaledes har faaet den Tanke
at I mueligens har forregnet
Jer en heel Maaned - Sligt skal
kunne hænde - saa fik jeg Lysten
over mig iaften at skrive nogle
Ord til Din kjære Halvdeel, og
som Du vil see af Indlagt blev
det et ordentligt Brev. Endskjøndt
Klokken er mange, og jeg agter
mig i Høimesse imorgen for at høre
Daniels - noget som ellers aldrig
skeer - synes jeg dog at Du maatte
have nogle faa Linier, og som de
nu maatte blive, modtage Du dens
kjærligen. Jeg har en Hilsen at frem-
6/3 Johan forfølger sine mål - har
atter holdt foredrag, denne gang i land-
bruksuken, om sin kjære viltpleie.
Alle de store avisen har referert det, så
folk kan ikke undgå det - og professor
Kristine Bonnevie ringte ham op i går,
var meget intresert, og bød ham ta to av 
hennes unge biologer med, når under-
søkelsene settes igang. Det står "han"
på pengene!
Det fortsetter å sne og vi vandrer
på veiene mellem murer, høyere enn 
oss selv. Igårkveld var vi på Skaugum
sammen med prins Carl og prinsesse
Ingeborg. Det er vanskelig med den stokk-
døve mannen, men vi fikk da snakket
litt med ham om hans Røde Kors arbeid
og katastrofen i Etiopia. Hun er spilt.
Levende, klok og morsom - jeg er jo blitt 
et litt bedre menneske av å ha vært 
gift med en helgen, sa hun. Men
ett av hennes motto'er er: jeg kan
sig bevidst at hun ifølge naturens 
fornuftige eller ufornuftige ordning er 
skabt til at faa en mand. Uf du, 
hvor det er kvalmt og idiotisk: tingen 
selv sætter man under sengen sammen 
med et andet unævneligt møbel; ind-
til det af prest eller borgermester 
hentes frem og ophøies til enslags 
evighedens helligdom og alterkalk, 
men saalænge denne gjenstand 
staar i sin skammekrog under 
sengen i det inferieure naboskab, -
alle saa skal de titte paa den og 
spøge mer eller mindre delikat med 
den, og naar den er blevet legiti-
meret og stillet paa alteret, saa 
kommer man i det den skidneste 
barme eller det flaueste lunkent 
vand - hvis man da ikke lar den 
staa i fred under støv og spindelvev -
ferere med Wiesener.-
Fra Hr. Pettersen skal jeg
spørge om ikke Hr. Peters's
Brev var afsendt fra Leip-
zig 5te Septbr. - Ogsaa jeg
tror, at der maa være en
Forvexling, og at det er dette
Brev, der menes paa Post-
huset, som afsendt fra Ham-
burg 7de Septbr. Det vilde jo pas-
Tak for Invitationen til
Kjærlighed! Din 
Frants.
Du skal faae det op i 4de Etage.
Du sørger vel for at faae haand-
faste Karle fra Hals's eller en
anden Fabrik. Formodentlig maa
det tages af Kassen inden det bæres
op. og derfor maa Du vide at der
er adskillige andre Ting i Kassen.
Moer skriver nu paa en Forteg-
nelse over Smaating der sendes.
Vi glemte at skrive paa Følgebre-
vet at Fragten var betalt her af
Sagerne, derfor sender jeg Dig nu
Regningerne fra Dampskibexpe-
ditionen, i Tilfælde af at Du skulde
behøve at gjøre Brug af dem.
Jeg behøver dem ikke mere, thi
jeg frygter ikke at blive krævet
paa ny. - Jeg har ikke Tid idag
at indlade mig paa nogen Be-
svarelse af Dit Brev, hvilket
jo havde baade sine mørke og lyse
Side. Jeg er i den sidste Tid ble-
vet vant til saa Meget, at jeg fin-
der mig meget bedre i at tage Verden
Dem beleiligt at se Ramme-
prøverne i m sammen med
mit Billed i mit Atelier.
Jeg ber Dem undskylde, at Bil-
ledet skrider saa langsomt
frem, men jeg kunde som Direk-
tionsmedlem og opnævnt Mon-
tør ikke undslaa mig for dette
Omhængningsarbeide som
forresten har været meget
interressant at gjøre.
ventede jeg næsten at faa se den "en øjede"
komme ind over dørstokken, - saa levende
fortalte gamlingen om dette "trold", som man
i gamle dage der paa "gaarden" var nødt til
at lave eit liknelse (billedhuggerarbeide) af
og sætte i en baas paa fjøsen, - for at dette
"troldet" ikke skulde gjøre skade. - Gamlingen
havde seet dette "liknelse", da han var gut og
han var næsten 100 aar, da jeg talte med ham), - og
dette "liknelset" havde vel staaet der paa
gaarden den dag i dag, om ikke en gammel præst
havde faaet høre om det og fik det brændt;
men samme præst angrede sin misgjerning saa
sterkt siden, - at han aldrig mere turde komme
til Kjøssnes, saa længe han levede. Han hadde
nok seet "eitkvart"; da han brændte "Gu-doden"
Det skulde være troldets øie, som spratt ud af
ilden i den aabne røykomn og rullede hen
over gulvet og ud døren! "Gu-doden" hadde
"eit støgt aue", sa gamlingen, - "nett so da være
levandt": (akkurat som om det var levende). Børnene
turde ikke se længe paa ham, for det hændte, at han
"rængde" (snudde) øiet.
Men denne undtagelse kan ikke henføres til folkets
"bildende kunst" egentlig, og heller ikke var det vel
et "trold", det gjaldt, - men et gammelt afgudsbillede.
Lillehammer 9/10-35.
Kjære Nini,
Siden jeg ikke har hørt noget mere fra dig saa blir
 det vel ikke slik at du kommer opover hit allikevel?Tørr luft kan
det nu ikke nytte at reise hit efter heller fortiden – det regner og regner, skjønt
det falder altid en og anden straalende dag, eller nogen timer av dagen, indimellem.
 Vakkert er her – og sommetider er jeg lei likevel for at jeg maa oppi dette stedet. til at vantrives her.  - Naa, men altsaa, jeg sender indlagte kort som kom til dig – i lørdags var det vist.
Men naar vinteren begynder for alvor vet jeg jo fra før hvor ilde jeg kommer
til at vantrives her. - Naa, men altsaa, jeg sender indlagte kort som kom 
til dig – i lørdags var det vist.
Jeg er forresten lei for at du ikke kommer opover av en rent
praktisk grund – jeg skulde hat lyst til at snakke med dig om Anders.
Gutten gaar her.  Han har søkt om indreisetillatelse til England – har
været oppe i legationen nogen ganger og skrevet ogsaa, men hører ingenting.
Han vilde ha tillatelse til at begynde paa et bilverksted,for siden at 
komme ind paa et teknisk college, et sted hvor ogsaa en søn av Kent
har været.  Til Tyskland vil jeg ikke ha ham - saagar ikke fordi at jeg
er rædd han skal bli nazi, men bl.a. fordi det muligens kunde skaffe
ham vanskeligheter at han er min søn. Alle brever omtrent som jeg veksler
med tyske venner blir aapnet osv. Jeg vilde gjerne ha snakket om tingene 
med dig – jeg har jo absolut ingen forbindelse med det s.k. praktiske
exs..rpere Hjærte og Hjærne
på Barnet allerede i Moders-
målet.
Jeg var nysgærrig efter
at høre, hvordan det klang,
nu da jeg havde Musiken
i Hænde, men da jeg ikke
selv kan spille måtte jeg
resignere og styre min
Lyst.
Venligst Hilsen til
Fru Nina og Dem selv.
Deres hengivne
Otto Benzon.
P.S. Det var vist ikke afvejen,
om jeg så en Korrektur af
det tysk - engelske.
Du ha for bryderiet 
– Penger er godt at få 
nu – denne sygehistorien
har minket pengene –
Jeg kjeder mig 
som bare fanden –
Hvordan blev resultatet 
med af kunstnermødet? 
Var det Munthe eller hvem 
der hadde billedet?
Med hilsen
din Edvard Munch
19/12. 48.
Kjære Tore,
Jeg antydet i mit forrige Brev at
jeg gjerne vilde ha litt Oplysning om et
Forlag i Paris som endog gir "Forskud".
Du har ikke svart paa det. Jeg har kanske
skrevet altfor utydelig. Men jeg mindet
ogsaa om at det er mig som skal underskrive
Kontrakter og Overenskomster - ikke for min
men for de "andres" Skyld. Det er jo ikke
dine egne Affærer du steller mig, men mine,
og derved alles. - Du skal ikke overse det jeg
skriver (selv om du er godt oplært til at det
"ikke er noget at bry sig om".) Disse Privatbrevene
jeg sender dig er bare Skitt, dem skal du ikke kaste
dig nysgjerrig om, men Lapperne, jeg skriver, maa
du heller merke dig. Jeg er desværre skrl
elendig
legemlig nu,
men du kan gaa ut fra at det siste som dør
paa mig er Hodet.
Papa
8.
selv om Tutor eller Curators Samtykke ikke var indhentet
ved den specielle Kontracts Afslutning, cfr 3-19-35.
Fr 17. Octbr 1794 synes at indeholde en Forudsætning om den
efter den sædvansmæssige Ret ubestridelige Sætning, at En-
hver er berettiget til at fløde Tømmer frem gjennem Ri-
gets Vanddrag. Loven af 1 Aug. 1821 om Underholdnings-
bidrag til uægte Børn forudsætter som gjeldende Regel,
at Moderen maa bidrage til Børnenes Underholdning.
Man maa naturligviis ikke forestille sig, at
den hele uskrevne Ret er ældre eller i sin Tilblivelse aldeles
uafhængig af den skrevne. Tvertimod staar disse Bestand-
dele af den positive Ret i den nøieste Sammenhæng med hin-
anden og have en stærk gjensidig Vexelvirkning under deres
fortsatte Udvikling. Ligesom paa den ene Side for
en stor Deel den skrevne Lov har sin Rod i den uskrevne,
ligesom hiin idelig supplerer med nye Sætninger, indtagen
fra denne, saaledes forandres og fuldstændiggjøres omvendt
denne med den indirecte Paavirkning af hiin. Saaledes
var det i den ældre Praxis almindeligt at bruge Ærestraffen
som en arbitrair Straf navnlig for mange Slags Bedra-
gerier, men denne Praxis bortfaldt efter Fr 20 Febr 1789,
der kun undtagelsesviis satte Ærens Tab som en Be-
standdeel af Tyvstraffen. -
Under de forskjellige Udviklingsstadier af en positiv
d. 25. august.
Jeg har i hele sommer
ventet på etpar ord fra dig
i denne anledning, men
havde nu opgivet det hele,
Ja jeg tænkte mig, de havde
andre plane. Pokker også!
Her har jeg gået i over 14
dage og kjedet mig, så jeg
endelig fik forskrevet Sin-
ding hermed. Han hviler
grundig ud i sommer,
hvad han i høi grad til-
trænger.
Jeg kan idag intet sige
om mulig kollission med
musikforeningen andet,
end at jeg anser en sådan
for såre lidet sandsynlig.
Hyggelig skal det blive
Brødrene Hals Kristiania den 11 Oct 1881.
Pianofabrik.
Kjære Grieg!
Som jeg pr Telegram
underrettede Dig om, sendtes
Flygelet igaar, og følge
vedlagt Noter til? adres-
seret til Dig. - Endvider
følger i Kassen en Pakke
Noder fra Svendsen til Dig
Han bad mig underrette
Dig om, at Partituret fanttes
ikke - noget saadant tror
jeg det var han sagde -
Nu vil jeg blodt ønske
at I. bliver fornøiede med
Flygelet - jeg har efter An-
tydning af Dig gjort det
lidt madt, og endvidere
sadt Skind paa Hamrene
Hrr Edvard Grieg.
Der have inden den nuværende DireKtion for Sel-
skabet Harmonien været ytret et levnede Øn-
ske om at se Dem som musikalsk Dirigent
i Spidsen for vort Selskab fra næste Sæsons be-
gyndelse, et Ønske, som forøvrigt jeg personlig
altid har næret, dog, maa jeg tilstaa, ikke uden
paa samme Tid at nære visse Betænkeligheder,
der ogsaa deles af mine Kollegaer, og som jeg
nedenfor skal tillade mig nærmere at gjøre
Rede for. - Det er da i denne Anledning, at jeg,
som midlertidig Formand i Direktionen, har den
Ære at tilskrive Dem og forespørge, om De skul-
de være at formaa til at overtage Ledelsen af
Selskabet paa de vistnok saavel musikalske som
pekuniært tarvelige Vilkaar, Selskabet for
Tiden formaar at byde Dem. De første kjender
29.7.12.
64 The Grove
Hammersmith
London W.
Kjære Nini,
Jeg har længtes efter at skrive til 
dig undertiden – baade for at faa takket dig for de 
blomster, du sendte mama til mit bryllup, og fordi 
Svarstad og jeg saa gjerne vilde høre litt fra dig. Siden 
vi reiste fra Norge har vi jo næsten alsolut ingenting hørt 
om hvordan fædrelandet trives – eftersom det saa godt som 
utelukkende har været mama og Signe, vi har hørt ifra, og 
de vet jo egentlig ikke noget i «nyt» saan. Kan ikke 
du ved leilighet skrive litt og fortælle no? 
Det var forfærdelig snilt av dig at sende 
mama de blomsterne hun hadde været for saa glad for 
dem. Det var jo litt trist og ufestlig for hende allikevel 
da det kom til stykket, at jeg saan holdt bryllup etsteds 
forholdsvis langt borte i verden. Anders og jeg blev altsaa viet 
i Antwerpen – det var en ganske prossaisk forretning, vi sat 
i et kontor med en konsul og en kontorist og hørte 
konsulen, som er bare vice– og halv fransk, foredrage ritualet, 
som han ikke kjendte, og snublet i og uttalte galt
Christiania 8/1 07.
H. Edvard Grieg
Et par af de skuespil-
lerinde, De nævne, har
jeg aldrig set og de andre
er det saa mange år siden
at de kun højst
utydelig står for mig.
og fri og beundrede jeg, de
jeg wåves nu i Berlin.
338.
hvordan han skal klare bankgjelden,
som han for en mindre del personlig
står ansvarlig for. Men verftets
virke har jo vært ellerstre, og selv
har han hatt store gleder av arbeidet 
sitt - vi får ikke glemme det. -
Hans arbeid i komitéen for å 
skaffe Svalbard en isbryter har
resultert i, at han, Scott Hans og
kommandør Østberg foreslår å leie
en av de svenske isbryterne til
prøve et år. I departementet mener 
de, at Norge bør sprørre Rusland
om Sovjet billiger dette! Herover
er J. gerådet i stor forargelse og 
vil op og si Pauli ord til statsråd
Madsen. -
Jeg var igår en stund på Skaugum
hos kronprinsessen, som sitter alene 
mens Olav og kongeparet er i England
til kong Georgs begravelse. Det viser
sig, at hun i dypeste hemmelighet 
har ligget på sykehus samtidig
Mademoiselle Harriet Backer
No. 19 rue de l'universitée 
Paris
holdelse af titel og indhold.
Jeg er glad over at jeg nu endelig lyk-
kelig og vel har dette store arbejde fra
hånden. Det føles som en befrielse. Men
det efterlder dog et savn og en tomhed
alligevel.
I den nærmeste fremtid kommer vi
vel oftere til at veksle nogle ord med
hinanden, eller, rettere sagt, jeg til at
ulejlige Dem med et og andet. Idag
véd jeg ikke noget særligt af den slags.
Herr Hegel har jeg allerede tidligere
underrettet om at manuskriptet snart
vilde komme, så jeg antager ikke at no-
gen yderligere direkte meddelelse fra
mig behøves.
Med en ærbødig hilsen til Deres ære-
de frue og en hjertelig tak til Dem for
godt venskab tegner jeg mig
Deres hengivne og forbundne
Henrik Ibsen.
P. s. Undskyld den forkærte benyttelse af brev-
papiret, som jeg først nu opdager!
til avleder; han kjenner ikke de store
gamle religioner før Kristus. Det
er rart hvor lite folk tenker bakenfor
kristendommen, som jo er en så
ung religion forholdsvis.  Har også
gitt ham en
kjok
bok om den store keiser
(stormogul) Akbar, som jeg har
havt så mye glede av -
Men det er visst farlig å
se for langt tilbake. Når jeg går i
museer og ser på alt det som blev,
gjort i 
tider
før vår, så forsvinder alle mine
begreper. Hvad er det for noen
skrekkelige ting vi laver på
fabrikkene i vår tid. Se de gamle
egyptiske og etruskiske lerarbeider,
se Pompej, se Indiens kunst og
Kinas gamle industri. Men først og
fremst se Buddhas prekener i
Benares - før der blev laget dogmer
og spunnet skoddesystemer
omkring den skjønne klare kjerne
i hans lære.  Så skjøn og ren ethik
ne hænder inden denne måneds
udgang. Her nede har jeg nem-
lig i regelen aldrig flere penge
end der behøves til husholdnin-
gen, og remisse fra Bergens teater
havde jeg gjort sikker regning
på og arrangerede mig derefter.
I Juni forlader vi München
for at tage sommerophold et el-
ler andet sted,- hvor, er endnu ik-
ke bestent.
Deres hengivne
Henrik Ibsen.
Grimstad, 29Aug. 1927.
Hr. Arnulf Øverland.
Jeg har faat 30 Kroner sendt fra
Kringkastingselskapet som "frivillig
Godtgjørelse" for et eller andet - unævnt -
som er brukt av mig.
Dersom Forfatterne og De som Forfatter
ikke har faat det efter Deres rimelige Ønske
hos Selskapet sender jeg Skillingerne tilbake.
Blev det ikke til noget med Loven om
Ophavet?
Deres ærbødige
Knut Hamsun.
Paa begge sider af denne lille park gaar der bratte
"trappe-gater" op til den øvre del af byen, - og det er
rart at se, hvordan de stakkars overlastede æsler
kan bære sine tunge byrder, - medens de klatrer op
trapperne. - Om kveldene er her ogsaa vakkert - da
lyser de grønlige gaslygter mellem de 2-3 meter
lange palmeblade, som vifter og vrænger i sølv-
grønt - i den milde vind - og kaster sine fjer-
agtige skygger op og ned over de hvite hus-
vægge; - saa det minder om havdonningernes
skygge over en lys sjøbund. - Nu et par dage
har her været sterk vind, - og en norsk baad,
som søgte havn her, kunde ikke komme ind for havets
svære dønninger, - den havde kulmangel, og saa gik
den paa grund, - (den kommer aldrig
løs
siger man her).
Fire mand af besætningen svømmede til lands gjen-
nem brændingerne og havde "line" med, saa for-
bindelse med land blev opnaaet, - det var sandelig
godt gjort i de svære dønninger (eller bølger). Min
fætter og jeg var en tour ud til havet for at se
paa de svære dønninger. - Vi stod 7-8 meter fra
"brændingen", - og da jeg et øieblik vendte ryggen mod
Kjøbmagergade 62
d 13 Febr 1903
Kjære Slægtning!
Hermed sender jeg Dem lovede Afskrift af den Del af Stam- tavlen, der kan
have Interesse for Dem; et trykt Exemplar er jeg for Tiden ikke i Besiddelse
af, men haaber at kunne sende Dem et ved Leilighed.
Jeg kom hjem i god Behold og har strax taget fat paa Arbeidet; Det
smager ikke saa godt efter De herlige Dage paa Voxenkollen, hvor Timer-
ne saa sagteligt gled hen, men man skal jo tjene til Brødet og til et
eventuelt Ophold paa V. næste Aar. Arbeide er godt, men for meget er
ikke saa godt, og det sidste har jeg; jeg er lige ved at sige som Amerika-
nerver: Den, Du har fundet paa at sige, at fuldt op af Arbeide er en
Velsignelse, han har ikke vidst, hvad det er at skulle passe Tvillinger,
medens deres Moder er Kirke.
Jeg haaber, at De og Frue havde det godt og jeg venter snart at see
Dem i Kjøbenhavn; det er helt løierligt ikke at see Dem ved Con-
certerne her i Vinter, hvilket altid er mig en ublandet glæde
Med de venligste Hilsener til Begge er jeg
Deres hengivne Slægtning
Alex Haslund.
det med tre Dages Sengeligge, hvoraf
jeg idag først er oppe og Jeg skulde jo
længst have skrevet Dig til og takket for
den Glæde Du gjorde mig baade ved
dit Telegram og dit saa hjærtelig hygge-
lige Brev. Men jeg har havt disse
Trold-Eventyrene mine paa Halsen
og ikke aarket andet. Og opsat og op-
sat, til jeg som sagt, fik den Dukkert i
Mosen eller Mosevandet, som gjør at jeg
sidder her og skriver nu.
Det gjorde os meget mat at høre
at Du, at Du har faat den lidelse af
Gigt i Fødderne, først Plage, som tar Hu-
mør, dernest Forhindring i det Arbeide -
kanske som Du skal til endnu med dit
største. Tifældig være den Gigt fordømt
Mr Edv. Grieg !
Kun et Par Linjer, for at
mig ligeoverfor Dem i Anl
af den Per Gynt`ske Forvirring.
Tingen er nemlig, at Josephson og
Ibsen har arrangeret denne I og uden
at jeg vidste et Ord derom; men da jeg
unegtelig her hører til de Vedkommende,
sendte jeg mod Slutningen af Saisonen
Bud efter Stykket, for at gaa det igjen-
=nem i Sommerferierne. Saa fik jeg baade
af Dem og Ibsen høre at det hele var op-
og afgjort, og af Hensyn til
vil jeg nu ikke insistere paa videre For-
=andring. De har formodentlig af Joseph-
=son faaet Besked om, at de mottagne
i 4de Akt er Sløyfningen
af Scenene Pag 114 - 139? Samt
Hans reiser paa fri imorgen -foreløbig til Danmark.
Han far eksamens vidnestyrdet imorgen, og Gud vet hvordan det 
ser ut. Derefter forsvinner han. Og jeg får kanske litt mere ro 
til av arbeide, så jeg ogsa kan komme mig agarde engang i juli.
Hvor sørgelig det var med Maja, men san gar det jo
gjerne, de som kan og vil gjøre noe passer vel aldrig nokk på 
sig selv, og de som passer pa sig selv får sjelden gjort annet. 
Henrik Irgens døde av at en blodåre i bringen brast – men 
hadde han kunnet spare sig selv litt, kunde han ialfald 
har levet adskillig længer han var permanent overarbeidet be-
standig i de sisste årene. Når jeg tenker pa hvor lite det
menneskelig talt – resulterer i at en kristen og en mann virkelig 
for alvor forsøke å være alt for alle, søn som de bedste av 
prestene vore gjør (og de mindte gode svikter oftere fordi de 
er dumme end fordi de mangler offervilje) sa blir jeg forfærdet
over den optimismen som  Aford-folket legger for dagen, nar de tror
at de kan «forvandle» verden bare ved å være fromme og gode.
Akkurat som ikke et sant liv som Henrik Irgens, så absolutt
uselvisk, netop virker – ja ialfald ikke inbyr alle til efterfølgelse.
Endda han altsaa greiet å være from og gudhengiven med det mest
mig ved min ansøgning om afsked dette,
at politimester Hesselberg i sin moralske
indignation fastholdt, at hvis jeg forlangte
forhør, vilde han anse sig forpligtet, for
ikke at tale om berettiget, til at gjentage for
retten den erklæring om min naturlige
kjønsretnings karakter, som jeg aaret ifor-
veien aabent, men selvfølgelig under forudset-
ning om den dybeste diskretion, havde
givet ham. En saadan offentlig udstilling
af en medfødt skjævhed vilde naturligvis,
selv bortseet fra dens pinlighed i og for sig,
have gjort mig umulig i min universitets-
stilling i den opinionssfære, der hjemme endnu
er den dominerende i alt, hvad der angaar
religion og sædelighed. Dette vidste jo ogsaa
Hesselberg godt, og da han selv er en blind
tilhænger af alle gamle fordomme, udnyttede
han sin taktiske fordel til det yderste. At
dette var hans stilling til sagen, var jeg imid-
lertid fra først af underrettet om, og jeg
søgte derfor efter midler til at beseire hans
ignorante opfatning af selve fænomenet.
For lange tider siden havde jeg spurgt min
Jeg kom mig ikke
helt hit - men jeg
saa, veien var hel
slett 
Nini A.
hvad Dag jeg kommer - men forhaa-
dentlig blir det vel i Slutten af
kommende Uke. Hvis Du skrev
mig et Par opmuntrende Ord, saa
naadde de nok frem til mig. Dyrt
blir det; men hvis Veiret blir godt,
er det nok min Plikt at redde
Billedet. Kjæreste Veda skriv hvor-
ledes Du har det. Gid Du følte Dig
mere udhvilt, nu og var frisk og
glad! Kjærlig Hilsen fra
Din Harriet
dette er Grunden til
at jeg ikke har noget
større Nordiske Repertoire.
Da jeg ingen har til
at introducere mig hos
Dem, tillader jeg mig
at vedlægge en Artikel fra
det danske Dagblad fra 
18 Mai. Jeg vil være
meget lykkelig ved
at modtage Deres Svar
med forventet Tilladelse
til at komme til
Dem. Jeg beder Dem
Kristiania 6/11-1901.
Kjæreste Dea!
Omsider gjør jeg alvor 
af at skrive til dig - det er nu saa 
længe siden, og jeg har saa meget 
at skrive, at dette brev vist kommer 
til at blive af dimensioner som 
et kjærestebrev - Gud maa vide, hvor-
dan jeg skal faa skrevet det fær-
digt - og hvordan du skal faa tid at 
læse det. Jeg har nu for det første maattet 
stelle mig et eget værelse - det har jeg ikke 
havt før nemlig. Naar man har været 
vant til det fra liden, kan man vist 
ikke tænke sig, hvor deiligt det er. 
Jeg skal forresten ikke sove herinde, det 
turde nu mamma ikke, men værelset er 
naturligvis dobbelt saa hyggeligt ved
Dag at se af Avisen, at
om Forladelse Madam Careño
og Elisa Wiborg kommer til
at assistere. Er ikke Du vel
fornøiet dermed? At de Greef
saa sent kunde sende Af-
bud! Elisa Wiborg har jeg
kun hørt synge i "Mignon",
men det var i Høieste Grad
nobelt. Og med sine dybe
blaa Øine maa hun syn-
ge Romancen varmt og inder-
ligt, det kan ikke være an-
derledes. Fortæl mig Pro-
grammet, naar Du skriver.
- Men først og fremst; for-
tæl mig, at Du er bleven kvit
Bronchitten. Jeg stoler paa
at Bedringen idag vil være
stabil, saa Du snart er all
right igjen. Kunde jeg gjøre
Dig godt, saa strøg jeg uden
Hr. Dr. Smedal
Hafrsfjordgt. 7
Oslo
182.