MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
hvilke desværre til denne Tid vise sig
ogsaa iaar som Fiender. Tro mig
min kjære Edvard! jeg har meget, saae
meget der trykker mig til Jorden, men
jeg kan dog endnu glæde mig i
mine Børns Lykke. Det var stygt,
meget stygt af Dig at Du sendte Johns
Brev tilbage uden et eneste Ord; det
viser en stor Feil i Din Characteer.
Gud lade Dig komme til mere Klar-
hed med Hensyn til Religionens
Sandheder! - Jeg sidder nu her
saa ene og roligt, at jeg nok kunde
vedblive, at passiare med Dig den
hele Aften, men jeg skal spadsere til
Landaas, om jeg skal komme der
iaften, og Klokken er nu 6½. Magnus
er reist, som almindelig hver Fredag,
til Solsvig, saaledes frygter jeg at
der imorgen mueligens kan blive
liden Tid for mig at skrive, men
ikke destomindre vil jeg nu sige
Dig Farvel, da Veiret lader til at
være taalelig. Her er fælt koldt, vi
have i Ovnen hver eneste Dag, og
det til at vi maae betale hver Favn
Brænde med 4 Spd. foruden Bære-
penge ogc. Det seer ei ud til at vi iaar
skal faae Sommer, saa jeg ogsaa maa
sørge over min Blomsterhave, hvor
Intet kommer sig. - Idag er Frøken
Floer blevet viet til sin Franskma
I forrige Uge Frøken Mohr
see saa, nu Adieu
en skrækindjagende procession dragende ind ad
kunstskolens før saa ubesmittede portal kl. 9 om
morgenen. I spidsen med stolt værdighed frk Pantzer
med malerkasse, derefter mer ydmyge frk Esinger,
frøk. Sundstrøm og jeg med skitsebøger og feltstole,
tænk dem, vi dristige skabninger sidder blandt her-
rerne og tegner model. Herrerne har yttret en beroligende
overraskelse over, at vi opførte os saa vel, hvad de fryg-
tede, vi vilde gjøre, er mig ufattelig. Vi ere dem taknem-
melige, som har kjæmpet vor sag, Collet gaar med en
ren samvittighed med hensyn til denne sagernes for-
færdende stilling, han hader videre vort kjøn specielt
malerinder, men ser ud til at befinde sig vel derved og
er trods alt tækkelig. Paa ateliéerne er intet nyt
endnu. Konrad Lessing har af mig faaet 3 timers danse
undervisning, men ak; Krog prøver at danne sig en Carl-
Johansgade af Langenstrasse, Thoulow har oftere Katzen
jammer, Rummelhoff lærer frøk. Panzer norsk, «Solen»
skinner skyfri, Grimelund komponerer «Abendsturm» og
«Morgenstille», Diesen befinder sig vel sengeliggende
læsende romaner, Wergeland gjør kur, og jeg glæder
dem med snarest mulig at slutte dette vrøvl, hvem
skulde ahne, at dette var skrevet af den aldersstegne
Kitty L. Kielland
218.
Kjære fru Arbo!
Jeg bliver ved prisen for mit
billede, eller hvis det skal opgives
paa fransk mynt 1000 francs.
Er det muligt at faa endnu
et lidet billede anmeldt, saa
kunde jeg ønske at faa med
mit lille "Kornhøst", som De
kanske kjender fra kunstforeningen.
Venligst
Kitty L. Kielland
Winderen, Vestre Aker
pr Kristiania 5/7-03
Ærede, kjære Herr Grieg!
Tusind tak for deres breve, saavel
det fra 17de Mai i Berlin, som
deres elskværdige sidste, som jeg
idag modtog! - De ser vi
befinder os alligevel i Norge,
min kone vilde apsolut væk
fra Berlin, da varmen der
blev generende, og da hun
ellers kunde trænge moderlig
omsorg og pleie, satte vi
ligesaagodt først som sidst
kursen hjem. Jeg beklager
374.
bleg og udslidt liden frue; "det kunde være saa mor-
somt at høre paa dem! Men Ludvig vilde nok
ikke like, at jeg gik fra ham paa den tid af af-
tenen for at flyve paa saadant noget - tænk,
klokken 8! Og saa er det jo det, at en har jo saa
mange slags foreninger - og saa huset da;
saa det blev at være saa meget borte, saa - "
"Kan dere tænke dere noget saadant no-
get!" udbrød fru Schøien; " - unge, uskyldige
barna blir jo rent katholske i hodet med
alt dette herre nymoderne præket, en hø-
rer og læser om sent og tidlig - - tror dere ik-
ke, at Borghild min, lille Borghild! partont
vilde have mig til at melde mig ind i den
foreningen! Du kan ikke være bekjendt af an-
det, mama, hvis du vil følge med tiden, sag-
de det vesle grynet; og havde jeg været to og tyve
aar, sagde hun, saa havde jeg gjort det paa
flyvende flekken! Det er unge, det - hun
er saa sød, smaaen, og umaadelig flink
var hun paa skolen; det er vist; men -
Gudske lov, at hun ikke er mere end seks
den anden, men med lige daarlige Resul-
tater. Det er nu en Maaned siden
jeg sendte en Ansøgning, ledsaget af Attes-
ter til En, der averterede i Morgenbladet
efter en Lærerinde ved en Privatskole, som
tænktes oprettet et Par Dagsreiser fra
Christiania. Samtidig hermed sendte jeg
ogsaa 2 andre Ansøgninger; men end-
nu har jeg ikke seet Svar paa nogen,
saa mine Attester, - de kunne nok
sees for at være gaaede i Vasken.
Uefterettelighed; skulle nu de andre
gaa samme Vei, saa er jeg rent paa
en bar Haug. - Det er kjedeligt, saal
i Længden at anstrenge sig forgjæves
med den Slags Skrivelser, - dog maa
jo sige, at saa daarlig som min
bred i det Hele taget har været ivin-
ter, maa jeg næsten være glad ved
at mine Bestræbelser for at faa en
Post ikke har lyktes; thi en Gouver
tes Arbeide kan sandelig være meget
anstrengende, og er det vistnok i de fle-
ste Tilfælde. Dog det var ikke
gen at plage Dig med mine private
Anliggender; men Du ved hvad
tet eller her vel nærmest Tankerne er
opfyldt af, det løber Munden over med;
og det er virkelig ligesom jeg ikke har
Rist eller Ro til at befatte mig
ligt med nogen Ting, inden jeg faar
Selvfølgelig mener jeg ikke hermed at
gi et koncept til din skrivelse; men noget
i den retning kunde kanske endnu for-
maa at vække samvittigheten hos kollegiet
Hvis du er enig i dette, saa send
for omgaaende en saadan skrivelse, saa
skal jeg besørge den videre med det
samme. Hvis du samtidig ogsaa sender
et par kraftige ord til Størmer, som
vort fakultets dekanus, saa kanske han
mander sig op til at fremføre dine ord
mundtlig i kollegiemøtet.
Hilsen
Kristine
Vedlagte regning, som jeg hermed for anden
gang sender dere, bedes av hensyn til
undertegnede, nu betalt.
Jeg har ingen grundt til at føle mig
den mand noget skyldig.
K.
Maleren
Hr Erik Werenskiold
Lysaker
Kristiania, den 27.6.97.
Kære herr August Larsen!
Jeg véd jo ikke om dette brev
træffer Dem i København; men jeg
håber at det jo nok kommer Dem i
hænde alligevel.- Sagen er at min
tyske forlægger, S. Fischer, Berlin,
forbereder en revideret, samlet ud-
gave af mine bøger, der skal udkomme
til næste år og derfor behøver han til
brug for udgiverkomitéen samtlige
arbejder i originalsproget. Af følgen-
de tiltrænges to exemplarer: Digte, Kær-
lighedens Komedie, Gildet på Solhaug,
Hærmændene, Brand og Peer Gynt.
Af de øvrige kun et. Alle naturligvis
af og til synes jeg der
kommer noksaa tar
velige Ting indimellem,
som glider ned væsentlig
fordi de er indblandet
i den finske Masse.
Mon der ikke er mere
Finlænder end egentlig
Personlighed
i Sibelius som Kompo-
nist? - Du Edvard, jeg
vilde saa gjerne tele-
fonere med Dig en af
Dagene. Skriv derfor
hvilket Telefonnummer,
Du har, og 
kan træffe Dig. Vi
maatte aftale en be-
stemt Dag og bestemt
Klokkeslet. Formiddagen
ser jeg op til Dig imorgen
eller en anden Dag før afrejsen.
Din
Henrik Ibsen.
Naturligvis har Du frie hænder
hvis Du alligevel finder at burde
hande strax.
H. I.
oppe til juridisk examen ved
det herværende universitet. Når
denne er forbi, i begyndelsen
af næste måned, rejser vi til
Tyrol, hvor vi agter at tilbrin-
ge sommeren. I Oktober vender
vi igen tilbage til Rom.
I hele dette år har vi, når
jeg fraregner et par korte regn-
skure, næsten ikke set en sky
på himmelen. Heden er der-
for temmelig stærk, men dog
ingenlunde uudholdelig. Ve-
getationen holder sig frisk
ved den stærke dugg, som fal-
der om nætterne.-
Ved man i Kristiania noget
om, hvem der er forfatter til
fortællingen «Til statsrådstabu-
retten»? Bogen udkom ivinter
hos Reitzel, men er skrevet
af en normand, måske af en
dame. Det skulde interessere
mig at vide, hvem det kan
være.
Med de bedste hilsener tegner jeg
migDeres særdeles forbundne
Henrik Ibsen.
32
tænker situationen og dens skjæbnesvangre
følger, maa vi medgive, at kunstneren
udmerket har løst den store opgave: en

lige af
en Pani
raseri
aaende
meldt
tar fore-
ligelses-
ocente -.
stykket:
Steens
Moderne studiehoved efter Brynj  nierg for os
"det er "at lære de organiske livskræfter og
disses ytringer at kjende, og hvordan den
"anvendte fysiologi" sted'ae berører og fin-
der sin anvendelse i de allerintimeste eller
endnu en Gut, men under mine
nuværende Forholde vover jeg ik-
ke mere. Jeg søger Lignings-
kommissonens Sekretærpost, som
Waldemar indehavde, og hvis jeg
faar den, er det sandsynligt,
at Marie og jeg ogsaa tager
den næstældste Gut, Walde-
mar. Dette vil jo komme at
medføre en hel del Forandringer
i vort Liv, men naar Opga-
ven kommer saaledes som
her, kan vi ikke skyde den
fra os, og jeg føler mig saa
vis paa, at vil den end
bringe os meget at tænke paa
gjennem Aarene, saa rummer
den ogsaa mange Glæder. Det
er ikke mange Uger siden, at
jeg skrev til dig, at jeg intet
havde at leve for osv., nu
har jeg Opgaver langt over
Evnerne. Man saa faar jeg en
til at fyldestgjøre saa godt,
jeg kan. - Nu nærmer da Julen
Don forsøgte at skyde
rugde, fandt ogsaa én.
Vidunderligt vaarveir.
5/4 Riecks og Sørensen
her til middag, Etti
kom om aftenen. Don
gik efter rugde, men
forgjæves.
6/4 Misère.
Brændte om aftenen
Jensens (dansk) bog, "Hjertet".
7/4 Det staar i avisene,
at Alexander Kielland
er død. Det er vemodigt
at tænke paa - 
et lys mindre, som
skinner i landet -
Høistærede Herr Winterhjelm!
Af hensyn til min vanskeligt
beherskbare sundhedstilstand, der i lange
tider ikke tillader mig at sætte pen paa
papir, maa De være saa god at undskylde,
at jeg ikke har besvaret Deres sidste,
interessante brev, saavelsom at jeg heller
ikke idag ser mig istand hertil. Jeg
lover Dem imidlertid i ethvert fald ud
over høsten at give Dem udførligere be-
sked, hvortil jeg desuden finder mig saa
meget mere opfordret, som der i Deres
opfatning findes et par meget væsentlige
punkter, hvori De, som jeg tør paastaa,
har modtaget fuldkommen ukorrekte refera-
meget sved, - og kjølede mig saa af ude paa
perronen et par timer,- sad saa og frøs i Fredrikstad
og reiste saa i flere timer paa en liden dampbaad
i skarp vind, og det blev altsammen for sterk af-
kjøling : - jeg fik en forkjølelse, som har holdt
mig til denne tid, og som har havt flere slemme
følger. Jeg var nettop hjemkommen fra Hvaløerne
til Kristiania, da jeg traf Dem paa "Karl Johan",-
jeg havde ingen interesse af at gaa og "rangle" i Kristi-
ania,- (som jeg hater fra de aarene, jeg gik og sultede
der inde); -og vi reiste da dagen efter - til Kjø-
benhavn (paa et stort dampskib ;- der var jern-
banestreik i Sverrige i den tiden, - derfor maatte
vi tage den noget dyrere route pr. skib).
I Kjøbenhavn var vi bare nogle dage og besaa nogle
kunstsamlinger, - der var saa dyrt, fordi danskerne i
den tiden forlangte 1 1/2 kr. i norske penge for hver dansk
krone,- vi reiste derfor videre over Warnemunde til
Berlin, hvor jeg efter Deres anmodning opsøkte Hr. Grøn-
vold. - Det var ikke saa let at finde ham, da De havde
skrevet lidt feilagtig nr. paa adressen, (De havde "for-
17/12. 34.
Kjære Tore,
Jaja det er ingen Raad med det nu,
jeg har betalt City M -
Og nede i Stuen sitter Mama næsten
Dagen lang og lytter til en Radio som Rentch
i Arendal har sat ind her "til Prøve". Naar
jeg sier at jeg ikke har Raad til den Gaulen
og Rovdyrbrølet nu saa blir det svaret at jeg
bare skal la være. Og Svaret er slik at jeg
nok maa kjøpe Klenodiet, det er over 400 Kr.
Hvorledes fik du ordnet med de 20 Mk,
fik du Pengene tilbake i Haanden? Jeg maa
forlange at faa vite Sandheten, at det altsaa ikke
er noget du spinder op. Det er saa tungt, men
jeg faar Løgne og Opspind fra alle mine Børn. Har
du endda ikke faat de 20 Mk. saa skal jeg gaa en
anden Vei. Jeg vil vite om du lyver bare for at faa
Fred og skjønner ikke at da ler Tyskerne av os begge.
Papa
skal igjen flytte til Asker - 


I Eftm har jeg været paa
Frydenlund hos min Svoger Frenning
Hans to Døtre, hvorat den ene er gift,
med ingeniør Per Simensen (på Frydenlunds bryggeri
har jeg været Fadder til, og de er som
mine egne Barn, synes jeg. Og saa var
der en tredie Søsterdatter Mathilde, Sofs
Datter, som nu er tyve aar og en
aldeles deilig ung Pige. Spiller sjelden
godt Piano og er klok og egenartet. Hun
har den sidste Tid været Guvernante
hos Consul Thams i det trondhjemske.
Spiller nu med Christian Johnsen.
(Søn af Prof. Gisle Johnsen og er udmærket
musiklærer)
 23.1.04
Været i Byen og greiet en Del Forretninger.
Bondeungdomslagets Marknad er nu fastslaat.
Munchen, den 4de August 1876.
Kære herr Grieg!
Deres venlige brev, som
jeg nu netop modtog, skynder jeg
mig herved i al hast at besvare.
Vi rejser imorgen til Tyrol,
hvor vi bliver til slutningen af
September. Vort opholdsted er
Gossensass, en landsby og station
ved Brenner-jernbanen, mellem
Brenner og Sterzing. De må
altså rejse over Munchen, Rosen-
heim og Innsbruck, fra hvil-
ken sidstnævnte by der kun er
3-4 timers jernbanefart til Gos-
sensass. Vi logerer dersteds rime-
ligvis i værtshuset "Bräuhaus", i
Anne Sophie tog ogsaa
juletræet "intelligent"
Mama og papa var 
saa stille og gamle. Vi 
læste høit Aanrud
og Nini Anker i "Samtiden".
25/12 1ste Juledagsmiddag,
73 (og ikke 53, som jeg
indtil kl 3 trodde). Don
holdt mange taler for 
familiemedlemmer, og
Kai talte for Don og mig 
og Rød og vor evne til
at repræsentere baade
udad og indad. Gudbedre.
26/12 Kom Nils venner
Ellisiv og Henrik Reimers
Saa det var ikke for mig sagen, om Krog
var paa Mendon eller ei, om end jeg naturligvis
vilde ønsket at mine kamerater malerne havde
været med. Men hans ikke væren du maa ikke bagent
paa en ufri tordning.
Thi sagen er jo den, at jeg efter hvert for-
staar, at Du forlanger underdanighed af
mit
i
venskab for Dig, og det kan jeg ikke give.
Om Alexander eller Jonas eller Garbog havde
sendt den fordring, at vi skulde tvinge Krog
til en erklæring, som de ønskede af ham,
uden det var vort venskab lidet værdt for dem,
ja, da havde det gjort samme virkning paa
mig, ligeover for den trælbindende fordring
maa jeg oprøre mig.
Jeg har nylig fjernet mig fra en af mine
bedste venner, fordi han antydede, at jeg
burde opgive Dig, hvis jeg vilde beholde
ham. Jeg holder lige meget af denne ven,
men der kan jo ikke være noget nært for-
hold mellem os, naar han forlanger at
have mig i afhængighed.
Jeg tror ikke, jeg tager feil i dette, for
Hør mig, du hellige, høie
Dronning paa Sø!
Aldrig skued mit Øie
Stoltere Mø!
, henstrakt i Støvet
Vaander jeg mig;
Livsmodet er mig berøvet
Evig ved dig!
Hvad mine Tanker i Stilhed
dristigt forbrød,
Viser din himmelske Mildhed
Bort fra min Nød.
Naade, du megtige klare
Dronning paa Sø!
Kun med et Ord du mig svare, -
Lad mig ei dø!
Men i det Samme
høres et drøn!
Skibet er grundstødt! -
Tanken forvirres,
Og for al frelse -
det Evigbare Liv
Styrter man uoverlagt
Slig i en skrøbelig Baad,
naar jeg har faaet rigtig megen frisk Hud
over alle Nerverne, hører I atter fra mig, og
jeg skal da bestemt kunne sige Tidspunket
for min Afrejse med Skib.
Thi det er ikke saaledes ment, at jeg har
opgivet Jer eller Rejsen. Nej; ellers vilde
jeg sige det straks. Men skulde jeg ret ind-
gaaende forklare denne Opsættelse, saa med-
gik der en halv Bog Papir - og skrive
det er det, som jeg allernødigst gider i denne
Tid.
Altsaa Tak for I lod høre fra
Jer, og Tak at I vil have mig derop.
Au revoir paa Troldhaugen.
Emmy og alle Børnene hilser hjærteligst
Eders hengivne
Holger Drachmann
2
rammende sentenser, som kom fra
hendes hjertes utbrudd og derfor had-
de den strålende sikkerhet og naturlig-
het, som trængte gjennem alle forvir-
rede argumenter. Det er ikke her på
sin plass å citere hendes slående ut-
sagn om kunst, gid hen sprunget av
en mandlig klar intelligens og endnu 
mere av bestemt av en kvindelig og 
moderlig følelse - ord som ingen mand
kunde ha sagt! Men jeg har bevaret
noen av dem i mit hjerte fra ganske
de ikke
få år jeg hadde det den glæde å sam-
arbeide med denne stormig rikt for-
stående kunstner i N.G.'s indkjøps-
komité. Er der gjort noet godt i de
år, så vær sikker på det, at H. B.
har hat del i det som impuls og
eller
som
forståelsesfuld medarbeider i den gjer-
san ages
Den practiske Udførbarhed.
Forholdet til hans Tid.
Ufriheden, Tvangen i Læregjenstandene
October 11de
Den sidste Aften for denne Gang,  ender jeg
nu her, jeg Rejser Hjem en 14 Dages Tid, og
tænker da atter at vende hertil, tilbage igjen
Leiutnant Leigh var her i Aften. – Storm
fuld har Dagen været, og traurig mit Sind. 
October 12te
Fra Ringsager er jeg nu igjen her i mit Hjem, og
Glad er jeg derved, for da at være saa meget
nærmere min gode Severine. – Jeg komer nu i
Aften hertil og finder mig vel efter Rejsen, og
fandt jeg alle mine her, friske og vel. – Fornøjet.
October 13de
Henrunden er nu den første Dag efter min
hjemkomst, og finder jeg mig her paa mit enlige
Kammer særdeles fornøjet, her kan jeg frit sysle
og anstille Betragtninger hos mig selv, og saaledes
være frie for endhver tvungen Nydelse. – Tilfreds.
October 14de
Jeg har for denne Dag, intet videre at indføre
som jeg finder nogen Værd i, dog maae jeg
see at samle mine Tanker, saa intetbetydende de
end ere. – Laumann var her i Aften, og med
ham modtog jeg en venlig hilsen fra min Bertha
som jeg ved end hver Lejlighed, hører at leve
vel, og hjerteglad er jeg ved en saa kjer
Efterretning. – Traurig. –
October 15de
Denne Dag har skaffet mig en særdeles Fornøjelse:
den kjere Mor Ouren, med snille Mor Acheleje,
glædet os med sit Besøg, men kort var deres
Nærværelse her. Siden i Aften har jeg seet
at glæde Arbejdsfolket med Dans og videre,
ea
valbard, stor
ren i Store Norske Spit
kompani Johan Anker p
sammen med sin frue,
isk berømte forfatterinne
Anker, Norges Marika
som hun er kaldt. Nes
i invitert til et besøk i g
vem av våre to verter s
sin pregnante person
t sterkeste inntryk
esen,— seileren og berg
ed sitt margfulle, kra
sitt sprudlende humor og
ørre og saftige humor, -
svake kjønn"s forfatteri
sin klare, logis!  ank
det nu dreiet
fundsspørsmal eller est
ktninger og sine frie, o
ispunkter som man i høiden fir
hos en av hundre tusen, det la
tå hen. Men at vi tre—fire jour-
lister satte pris på å få komplet-
re våre inntrykk av landet i sam-
norske paret, det er
Nini Roll Anker fotografert i midnattsol på "Stavangerfjord".
162.
Tungnem var Du længe nok!
Ryd til Fest og Budstik send
rundt i Nord fra Grænd til Grænd!
Se den sidste Stund alt lider;
grib den, før den naar forbi!
Hører Du fra Øst og Syd
ei den uheldsvangre Lyd?
af de skjulte Tærningkast?
Mærk, om Brikkens Værge brast,
vilde hist man aabent spille
om de gamle Fædrehjem!
Hvorfor vente, til Dit Blod
taber Slægtens Kraft og Mod?
Tiden kjender ingen Rast;
alting om os aander Hast;
op hver Broder, stor og liden,
bærer Nordens Mærke frem!
Tag her Svaret, som Du bød:
Bror, det har ei længre Nød!
thi alt lyser Morgengry
gjennem Sekters Uveirsky; 
op bag Bøgeskog og Fjæld
tilsammen kunde uddrage af
eders to breve, have sat ind en
notits i "V.G"; men da det kom
til stykket, saa vidste jeg ikke
sikkert hvilket universitet, som
havde sendt indbydelsen. Jeg
syntes heller ikke, det gjorde
noget, om det drog lidt ud
med denne notits nr. 2. Alle
mennesker ved nemlig, at du
har faaet indbydelsen, tiltrods
for at det ikke har staaet i "V. G."
Nei, desværre, - jeg kan nok
ikke reise med, - saa hyggeligt
det end skulde været. Sandsyn-
ligvis faar jeg imorgen mit
stipendium, i sterkt afknappet
form og under den forudsætning
at jeg skal faa mere næste
gang. - Og baade for pengenes
skyld, og for doktorgradens,
Papiret, ikke alene med Noder, men
ogsaa med de for alle Mennesker
mere tilgjeægelige Skriftegn, vidste
jeg før og dog beundrer og fryder
jeg mig daglig i Din Korrespondance
i Bergensposten. Det er saa morsomt
at læse den og paa den Maade faa
et Indblik saavel i de store Ting,
som faaregaar nede i Bayrenth og
den Maade hvorpaa Du nyder og op-
fatter dem; Ja, nu lever Du, Vardo!
jeg glæder mig saa inderlig over at
Du fik Anledning til at deltage
deri, thi for Dig gjælder det jo ikke
alene om den øieblikkelige Nydelse,
det kan jo ikke slaa Feil, at Bivaanelsen
af noget saa storartet ogsaa maa blive
følgerigt for Din Fremtid. Naar jeg
læser Dine Beretninger og Dine livful-
de Skildringer, maa jeg tænke paa hvor
Mor vilde have Frydet sig over dem;
vil vide at omgaaes varlig dermed.
Siig hende at jeg kysser baade Moer
og Barn i Tankerne, og at jeg af
Hjertet ønsker jeg kunde aflægge
dem en kort Visit. Forhaabentlig
skriver Du snart, og lader os faae vide
lidt nøiere Besked. Nina kom da
ikke paa Fødselsstiftelsen seer jeg,
ja ja, naar Alt er vel, saa er det jo det
Samme, men Besparelsen i pecuniær
Henseende havde vist været betydelig.
Du hører saa ofte fra mig nu, min
kjære Edvard! at jeg tænker Du trættes,
men Du kan dog ikke undres over at
jeg nu kommer, thi ved slig en høi-
tidelig Leilighed maatte jeg nød-
vendigviis bruge Dig mit Hjertes
varmeste Ønsker, saa selsom og min
Tak fordi Du har beredet mig Bed-
stefaderglæden. Ja desværre er det
kun liden Glæde jeg som saadan
i Fremtiden kan nyde godt, da jeg
jo ikke engang kan faae see det
velsignede lille Væsen. End mindre
faaer kjærtegne det, men en Glæde
vil det dog stedse være mig at høre
at det trives godt, og at det maatte
berede Jerg Forældre megen Fryd er
mit inderlige Ønske, og naar det er
Tilfældet da fælder der lidt af denne
glæde paa gamle Bedstefaer!
Om jeg ingen skat hadde, og fattig-
væsenet vilde ha ungerne mine og min mor, og jeg avstod 
fra at gi mine egne, slegt og venner saa mye som en "kjær-
lighet paa pinde" i aarets løp og hadde 1/4 million 
i nettoindtægt om aaret – saa blev det som en
draape i havet likevel. Gud vet hvordan vi har 
stelt os – ansvar har vi vel alle for at det er gaat 
saa rent i grøften, men nu er det fælt. Værst 
med alle smaabrukerne og bønderne, værst med gamle
og syke, værst med ungerne – jeg vet ikke!
Med bedste hilsen til Dem og alle Deres,
Deres hængivne
Sigrid Undset.
nogen tanke, som kan klemme på hjærte-
klafferne! Kanske alt imorgen, eller endnu 
i aften vil Sigbjørn og den, som tog ham, være
trængt langt bag i erindringen, derinde hvor det er 
store m rummelige mørkerum er..
Men iaften kom de frem slige vonde og 
velsignede tanker, som gjør os anderledes end
de smukke og glade dyr og anderledes end de 
kjære og glade drukkenboldter.
Vær ikke ærgerlig på mig, fordi det blev
dig, som fik undgjælde for mit lille nerve-
onde denne aften!
Dette skulde været skrevet anderledes,
men alligevel
Jens.
Løverdagen d. 19 Juni oppe om Morgenen kl. 6. og
skrev i min Dagbog. Fra Færstad kl. 2 til Oust 1 Miil
friske Heste til Meelhuus Præstegaard, hvor 1 Com-
pagnie Land Soldater i 2 Pelotons 55 i hver bleve
excercerede af Gen. Lieut. v. Krogen; den gamle mun-
tre Provst Steenbuck kom uden Hat med sin Kone
under Armen ind paa Excerceer Pladsen imod os.
69 Aar gammel tilbød Gen. v. Krog at løbe om Kap med
ham tilbage til Præstegaarden hvor
vi
saae et
Portrait af Provstens Forfader Peder Leganger, som var
Studenternes Formand i Kiøbenhavns Beleiring
og døde 1706. Gik ud at besee den skiønne Egn som
Guul Elven løber igiennem, paa den anden side
af Elven ligger Romuld, hvor den Høi endnu vises
som Hagen Jarl efter Snorros Beretning flygte-
de til da Oluf Trygvasen satte efter ham; Kirken
er gammel fra 1647. Bygningen gaar skraae
ned  i denne hørte vi dagen efter en god
Prædiken af Provsten; en stoer forsamling fornem-
lig af Fruentimmer. Gik og besaae Lovene
som ere bygte over Fiøset / Qvægstall /. - Sen-
gene blot af Halm over dem et Lagen og et Faareskind,
af den Væg som Sengene stoede vare Brædder ude
saa at de hele Natten vare udsatte for den stren-
geste Vind. Jeg vilde ønske at den fine Ver-
den, som raaber saa meget paa Forkiølelse og
Trækvind vilde komme og see en anden Adams
Søn at ligge endog i Sygdom paa Brædder i
et Faareskind udsat for en bestandig Trækvind.