MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Dage er her simpelthen vidun-
derligt. Vedkommende Mægler har
lige til det sidste spurt paa
Næsset, men jeg firer ikke
en Øre. Tvertimod kunde jeg
være tilbøielig til at lade
det stige i Pris som de sibyllinske
Bøger. - Det er ikke frit for, at
Lysten til at bo i eller
ved Kristiania har nappet
temmelig stærkt i mig i Høst,
men dertil skal en Levevei der-
inde og den er ei let at finde
udi mine Aar som i Ung-
doms Vaar. - Men Du, hvor
Livet løber afsted! Jeg tror,
at det Pres, hvorunder jeg al-
tid arbeider, formelig pisker
Livet til at renne afgaarde.
Altid gaar jeg med Følelsen af
Boston den 29d Septbr
1873. 
Min kjære Ven Edvard.
Imorgen det allerede 6 Uger
siden jeg sagde Farvel til det
gamle men gode Bergen og det
bliver vel paa tide at jeg ogsaa
sender Dig nogle Linier om
min Reise. Soereisen var roeligt
og uden nogen soregen Tildragelse,
og modtagelsen af mine Venner
i New York og Boston kjærligt
som for 15 Aar siden da jeg
forlodt Dem. Begge Byerne
har imidlertid forandret
sig saa meget baade i det
ydre og indre at det er for
mig meget vanskeligt at finde
mig tilrætte i de nye Forhold.
Laurgaard, Sell Station 6/8 – 17.
Kjære Nini
Jeg sitter her i tropisk varme – det var 30° i skyggen 
sent igaarkveld og hvad det er her paa rummet maa Vorherre eller 
hin anden som er vant til at ta de høie temperaturer vite. Jeg venter 
paa at Mosse skal vaagne av middagsluren sin; saa skal vi alle 
gaa og spise rømmegrøt hos en ven av mig fra ungdomsdagene 
– Gøsta av Geijerstam, søn av gamle G. Han var gutunge for 9 aar 
siden da vi trasket i Rondane sammen, nu er han gift og har 
2 smaagutter paa 1 ½ aar og en paa 3 uker – det er sending til 
hans kone i den anledning jeg og mine er budne til at være 
med og spise op.  Han har kjøpt sig en gammel koselig stue 
og har faat en søt liten kone, har været i Tyskland under 
krigen, været med i Finska Bataljonen og er næsten helt 
kurert for sin tyskvenlighet av det og jeg er oprigtig glad 
for at ha de to unge hyggelige menneskene i nærheten 
– og at det er et sted hvor jeg kan ta barna mine med. 
Gjør Mosse i buksen saa faar jeg laane en av Pelles 
klædebon, og saa skal der byttes paa Pelle og saa paa den 
smaa, og vi snakker om kunst og krig og barnene vore og blomster 
og husstel om hinanden og barna ruller i lorten og brændneslerne 
og skriker og blir hentet og trøstet snart den ene og snart den 
anden.
Jeg har været her en uke nu. Først var jeg uten
3
jeg husker ikke længer hvad han vilde opnaa hos Kapteinen.
Han skrev til Bjørnson om mig, og Bjørnson svarte med
nogen Linjer stilet til en nævnt Nordmand i Amerika
om at se mig tilrette - en Henvendelse som forresten
helt klikket, men det var ikke Nils Frøyslands Skyld.
Han var god nok.
Og det var hans Mor ogsaa.
Jeg var mangen Gang blit hjulpet i Ungdommen,
jeg vet ikke hvorfor. Men slik som Mor Frøysland tok det
var uvant for mig og jeg glemmer det aldrig - det var ikke
til at glemme. Da hun gav med Haanden til Farvel sa
hun de Ord: Skal jeg faa hjelpe Dem?
Det var som jeg gjorde hende en Tjeneste.
Knut Hamsun.
Kristiania, Munkedamsv. 44 b.,
den 9de marts 1902.
Tør jeg flyve ned til Rom og fremhviske
en tak for brevet?
Bededags aften.
Henrik Ibsen.
bemærkninger og modskrifter komme - de
ville neppe udeblive - , saa er dog diskussio-
nen aabnet
ogsaa hos os
, og den er aabnet med
den
virkning,
som en indsigtsfuld og moderat fremstilling
aldrig i længden kan savne. Naturligvis
udelukker ikke denne min uforbeholdne dom,
at jeg i mange enkeltheder vilde have
sagt noget andet eller udtrykt meningen paa
en anden maade eller helst undertrykt et
og andet (f.ex. oplysningen om den stakkels
Ulrichs’s tilflugtssted, hvorom kjendskaben
neppe vil gavne andre, men maaske genere
ham); men dette er jo ikke andet, end
hvad der gjælder ethvert skrift, især jo mere
det er et udslag af sin forfatters individua-
litet og personlige opfattelse. Min hovedind-
vending gjælder derimot Deres udvikling
side 258 ff. angaaende alderen hos gjenstandene
for homosexuel tilbøielighed. Min ikke alene
personlige, men ogsaa - og i vel saa stor ud-
strækning - gjennem andre indhentede erfa-
ring har forlængst overbevist mig om, at der
ski og for meget til
at gaa paa benene.
Var der i paasken.
Kom hjem anden p. dag,
- Johan og dr. Nicolaysen
samtidig fra Besheim -
J. med blindtarmsbetændelse.
Don reiste næste dag,
17/4 - jeg blev til 19/4.
19/4 Kom jeg hjem om aftenen.
Riecks her.
20/4 Tf. tante Dikka,
at hun og Eiebakkes
kommer lørdag. Til
aftens Karen Castberg,
Schultz, Raschs.
21/4 Storm og regn. Til
middag de ovennævnte.
Christiania 18.7.94
Kjære Hr. Grieg!
Overlærer Koppang og jeg holder paa
at redigere en Melodisamling til Rolf-
sens Lærerbog for Folkeskolen. Vor Bøn
til Dem er, om De godhedsfuldt vilde
sætte Melodier til medfølgende to
Tekster for en Barnestemme. Bogen
skulde ud første September.
Med de bedste Hilsener til
Dem og Fruen og Ønsket om en god
sommer.
Deres ærbøge forbundne
O.A. Grøndahl
figurer - og samtidig sende ut heftet, med et nøie 
planlagt og beregnet indhold. (Jeg tror, baade Heiberg og
Werenskiold kan komme til at bidrage, i alle fald 
Heiberg).
Naturligvis, skal heftet ut, saa kan det faa 
mit bidrag - jeg tok det tilbake for at rette noget i det, 
ogsaa fordi jeg ikke likte at det laa og svømmet 
i kaos. 
Men - Deres kunst er for god til at at
komme i berøring med noget ikke helt vellykket - 
noget litt forfusket. Og med dette heftet har det jo ikke 
været andet end sludder og journalistik fra begyndelsen av, - 
og enda har jeg en fornemmelse av, at det under 
Schnitlers ledelse er i no valent og ufriskt ved „behandlingen”.
Men det er bare fornemmelser, altsammen - jeg har jo ikke
hat noget direkte med det; at Rolf T. har skylden for, at
det kom slik paa skakke, er formontlig nagelfast.
At det fremdeles, selv uten skibredersk med-
virken, maa arbeides for at reise penge, er klart. Johan
vil konferere med Jeppesen om utsigten for et kommune-
styre-bevilgning. 
Kan De ikke komme hit ut en dag, hvis
De vil snakke mer om heftet - muntlig kan jeg kanske 
bedre irettelægge min opfatning.
Med hilsen Deres
Nini Anker
Kristiania d. 27-8- 1901.
Kjære Grieg
Tak for brevet og manuskripterne.
Disse siste har jeg strax sendt
C. G. Röder til trykning og bedet
om correctur inden 2 à 3
uger. - Fædrelandssalmen
har jeg sendt Röder til
revision, og skal jeg strax 
trykke et nyt oplag af 
denne udgave, naar feilene
er rettet.
Fru Magdalene Thoresen.
allerede været i min gamle
Kirke. Jeg er uendelig taknem-
lig for, at Kitty og jeg fik være
sammen med Jonas Lie den
sidste Aften før han flytted
til Fleskum, for om det end
var vemodigt, at hans Hu-
kommelse slog feil under
Samtalen, saa var han dog
for os den gamle Kjære Ven
og høit beundrede Jonas
Lie. Kjærlig Hilsen til Eder
Alle og gid Du maa faa
Kraft til at staa i alt
dette uden selv at blive syg.
Din gamle Ven,
Harriet.
Kjære hr. Grieg
Klicheen til s. 62 er 
ødelagt, foto. ikke at op-
drive.
Tag vignetten side 70 (med
de to som styrter gjennem Træet)
og sæt på samme plads!
Og lad gå i trykken
Hilsen
Deres
Thiis
Herr
Professor Dr. L. Daae
hersteds
vilde tage sig af Tingene og sørge for en Skurekone, som
skulde gjøre dem ren før Indpaktningen; jeg synes derfor,
at jeg ikke har noget der at gjøre, Fru Hals forstaar vis-
selig den Slags ting saa meget bedre end jeg, saa I er langt
bedre tjent med, at hun kaster et prøvende Blik paa
alt end om jeg gjorde det; jeg haaber, I forstaar, at det
ikke er Magelighed eller Mangel paa Tjenstvillighed af
mig, men kun Frygt for at synes vigtig, hvortil jeg
ingen lyst har. Hvordan det skal gaa med Teppet fra
Benedicte ved jeg ikke, da hun for Tiden med hele Din Fami-
lie er paa Veien til Brussel, hvor Ingeborg skal være i Pen-
sion i Vinter; det skammelige er, at havde jeg ikke ved
første gjennomlæsning af Brevet faret over det som en..
Person farer over Bibelen, havde des endun ræset Tid til
at opørge B.efter det, men jeg var i Fart, og først igaar
da jeg læste det om igjen før jeg gik til hals, opdagede
jeg, at des stod noget om et Tæppe hos Bene, men da
var det for sent. Feilen er altsaa unægtelig min, men
det er godt, jeg ikke er i Eders Nærhed, saa Hovedet
faar jeg ialfald beholde; imidlestid skal jeg gjøre
hvad jeg kan for at sette den: jeg skal tage mig en
Tur ud paa Laadegaardsien og høre om en af Pigerne
maaske ved om det; gjøre de ikke, faar det blive sendt 
bagefter i en Pakke, det gaar noken. Nøglerne til
Kristiania 8. mars 09
Kjære Dea!
Tak for dit sidste brev. Ja du, hvor
jeg glæder mig til at træffe dig, og til at
komme ud og fare. Jeg reiser sagtens engang 
i mai - paa kontoret slutter jeg 1ste eller.
15de, og saa stryger jeg, det snareste, jeg kan.
Jeg faar ikke vide om stipendierne før efter
jeg er reist, men lidt penge har jeg, og faar vel 
noget til høsten for min ny roman.
Jeg tør ikke vente, den skal bli saan success
som de to første, for jeg har nok været svært 
heldig, kan du skjønne - endda har jeg jo ikke
Lillehammer 14. november 1936.
«På egen grunn»
Kjære Nini,
Jeg skulde skrevet og takket dig for boken din for længe 
siden, for jeg læste den da med det samme jeg fik den, men du vet, jeg 
er ikke noe begeistret for dette kompaniet som du skriver om nu igjen 
– fru Anna er da forresten den likeste av gjengen, og du har gjort hen-
ne levende nokk og undskyldt hennes tilværelse, men doktoren! jeg kunde, 
undt ham at faa ikke to, men ti fæle kjerringer.
Hvordan har du det tro – dette er en trist aarstid, naar 
en ikke er rigtig frisk og ikke ung længer. Jeg glæder mig næsten til 
at reise til forfatterraadets møte i Stockholm til uken, fordi jeg har 
bestemt mig til at bli der en stund – det ligner da likesom litt paa 
at komme bort, og naturligvis glæder jeg mig til at se Ragnhild og især 
barna hennes.
Hans er altsaa gymnasiast og som saan allvitende og all-
vigtig. Noe greiere at ha med at gjøre er han blitt av opholdet paa 
slaveriet, men han gjør mig nervøs ved at være nervøs og umulig til at
faa ut, faa iseng, og faa til at læse. Anders liker seg i England, skri-
ver han. Jeg er, som sagt, trætt, og verdens elendighet sliter paa en –. 
Jeg har puttet en masse rart i jora i haven min, baade vildt og tamt, 
denne høsten, og saa tænker man, tro aassen alting er naar det kommer 
op?
Mange hilsener til Johan og dig,
din
Sigrid
kunde faa opleve sligt - og det maa du!
Hansen og jeg er fuldt enig om at det
maa være praktikabelt - men derom
senere. - Saa Dagen efter - igaar altsaa -
skulde vi tilbage. Og jeg maa sige at
os standsmæssigt Porten!
Sneskodde og Snedrev, men Vinden
i Ryggen nedover og hjemover i su-
sende Fart Jeg maa jo bekjende at
jeg altfor ofte maatte i Bakken
tilslut; men da var det næsten en
Snestorm og Skiene svigtede. Som
en Dands gik det afsted, saa sikkert
under Ole Garens Førerskab, som om
det var inde i Stuen og ikke oppe i
vilde Fjeldet. Tilslut slog vi Følge
med en tam Renhjord paa flere
Hundrede Dyr og Dalen ned til Fosli
laa atter aaben. - Ja det var en Be-
givenhed; naturligvis har jeg allerede
sine forholdsregler. Jeg faar
finde mig i at ikke kunne
spise og drikke alt mulig
og holde maade med tobak.
Sommeren har jeg tilbragt
her i Gudbrandsdalen. Først
èn maaned nede i dalen. Saa
èn maaned paa høifjeldet
sammen med Antonie og 4
af barna, og nu er jeg tilbage
til dalen og A. og barna er
reist hjem, og en af de
første dage drager jeg ogsaa
tilbage til Borgen og
i slutningen af maaneden
i forretningen. - Nu begynder
ogsaa Karl Hals i Brødrene
ligger hende tungt for Brystet.
Dal har Lyst paa en Gaard dernede.
Brev fra Skuespiller Halfdan Christensen.
Han er gudskelov glad i "Vaar" i sin
omarbeidede Skikkelse, og vil gjerne
spille Hovedrollen. Han vil tale med
Bjørnson; men jeg er ikke glad i at
tilbyde Nationaltheatret noget
igjen. Jeg har foreløbig tat Stykket
tilbage.
Har faat en Mængde Julekort
iaar. Især fra Dansere rundt omkring-
ogsaa fra Sverige -
Et vanskelig Aar tilende. Synes sammetiden
jeg er for træt til at begynde paa et nyt -
spillet" sammen med "Hr. Peder kasted
runer over spange" -
Fru Horst vil også ha en
dansekveld i kvindeklubben, hvor
hun er formann. Men det blir svært
for mye dans for en gammel dame - x
G. låner nu Renan, og
vil ta fatt på Akbar.
23.10.03
Igår regn, idag regn - ustanselig.
Ak mine lammeskind og min
elendige storvask! Jeg eier jo ikke
et tørkeloft -
I teatret igår og så fin Bratland
som Kathinka i "Familien Jensen".
Hun var svært flink i 3die akt, men
matt i de to første. 4de så jeg ikke.
I den store scenen i 3die var hun vel
litt for lite full og vill, men det såre
og bitre fikk de vakreste uttrykk.
Idag fordriver jeg tiden
med å hoste. Umulig å holde sig
frisk i dette vemmelige råvêr. Lydløs
stilhet i huset. G. skriver om Jonas Lie til
jo ogsaa andre Musikere, og naar jeg udtaler mig
som her gjort, saa forstaar De, at jeg har
liden lyst paa at overlade Musikforeningen m.V.
j. hele vort nu oparbeidede Musikliv i uprøvede
Hænder og til Folk uden større Autoritet. Men
det er jo af de Ting, man ikke siger eller Ønsker
at bringe til Vedkommendes egen Kundstale,
helst hvis man alligevel blive nødt til at
ty til en af dem. Altsaa stoler jeg ubetinget
paa Deres Discretion.
Hvad det pekuniære angaar, da faar man selv
følgelig se at strække sig saa langt som muligt
for at imødekomme Deres Fordringer. Vore Midler
er jo ikke store, men noget har vi jo altid i Baghaanden
Jeg haaber i hvert Fald vi kan bryde Dem rimelige
Og saa endnu Et - meget anstrengende
eller opslitende Arbeide tror jeg ikke, De resikerer
at faa her, ialfald ikke som: Bergen efter Beskri
at jeg kan faa vide, hvordan du lever. Indtil
februar maaneds udgang kan du adressere brevet
til "Il consule di Norvegia & Svegia, Roma", - det
modtages med taknemlighed. - Tænk, 9 dage
efter min afreise fra Dresden skulde der opføres
i en af kirkene "Det tabte paradis" af Rubin-
stein, - og et andet sted blev Brahms's Requiem
opført kort før eller en tid efter min nærværelse
paa det samme sted, - jeg mindes ikke om det
var i Wien eller hvor. Var det ikke uheldigt?
Maaske dog best for min helbred.
Men efter alle disse strøbemærkninger
er det vel paa tide at slutte. - Jeg takker dig
da for den tid vi var sammen paa reise
og skulde det føre sig saa at vi mødtes igjen,
haabes jeg vi mødes som venner, - og skal det
ikke føre sig saa, - saa haaber jeg vi lever hver
paa sit sted som hinandens venner.
Og hermed lev vel. Mange hilsener til
din kone. Selv hilses du fra
Din ven
B Christie
P. s.
Kan du af dette faa et svagt begreb om
hvordan jeg har levet og lever, - saa er det
godt. Et maa jeg dog tilføre: humøret er
meget godt. -
lugt, saa de jordbær er mig et hekseri. Kanske
jordbærene var indigneret over toget og blev
mugne af det! Aldrig skal jeg mere gi dem
til reiseniste! - Her er ikke, kommet nogen
post til Jer. Georg var straalende over
Jer. Her er rent tomt. Wolf faar vi vel
snart se, han skal minde os om Jer.
Kjære begge to jeg holder saa meget af
Jer, og skal være saa glad den dag
vi sees igjen. Endnu engang tak for
alt. Eders Dagny
Signe hilser. Fra Albert et hast brev, han
er glad over at være i Munchen, han ber hilse
saa meget, han syntes det var saa deiligt at
vide Jer her. God reise. Fra Rom var vi engang
11 i en kupe fra Rom til Florens. Jeg havde en fremmed
herre paa fanget! - Men vi var unge, saa det gjorde intet.
14.6.1926.
Kjære Herr Møller,
da jeg imorgen reiser over til Geijer-
stams paa besøk tillater jeg mig at spørre, 
om der er sat op noget av Benson-oversettelsen,
som der i tilfælde kan sendes til G.s adresse
til korrektur hos mig. Jeg blir vel i Sundfjord
til ca. 30. juni.
Med bedste hilsen
Deres
Sigrid Undset.
29.1.1926
Kjære Fru Backer,
Undskyld at jeg uleiliger Dem, men jeg vet, naar 
det gjælder at hjelpe en troesfælle, saa vil De gjøre alt som staar i 
Deres magt.
Det dreier sig om en tysk ung pike, uteksamineret 
barnefrøken – tror De at hun kunde skaffes post i Fredriksstad, 
om ikke i et katholsk hjem, saa ialfald hos snille og kultiverte men-
nesker, som ikke vilde lægge hende hindringer i veien, naar det gjælder 
at praktisere sin religion. (Jeg tænkte – tænk om familien Forsberg
kunde ha bruk for hende!)
Det var fru Henrichsens lille datter som hadde 
faat høre ute i byen "at barnefrøkenen hos fru v. D. var katholik",
og saa satte fru H. sig straks i bevægelse. Nu har vi i disse dage
den sjeldne glæde at Pater Lutz O.P. er paa besøk heroppe, og 
igaarmorges og idag morges kom da den unge tyske pike til den 
hellige messe. Jeg vet altsaa ikke meget om hende, har bare talt 
litt med hende efter messen disse morgener; hun maatte jo styrte tilbake
til sin post med en gang, men hun gjorde et meget tiltalende indtryk. 
Og den post hun har er rædsom for enhver ung pike, og aldeles utaalelig
for en katholik. Manden i huset en "filosof" - en halvfjollet 
fyr forresten, han har i tidernes morgen været gift med Botten Soot, 
men hun blev kjed av at forsørge ham, saa blev han gift med en ung
17.11.1925.
Kjære Frøken Knudzon,
Det er længe siden jeg mottok Deres elsk-
værdige hilsen og stiklingerne av de gule bringbær. De kan tro jeg 
er spændt paa at se, hvordan det gaar med dem; de staar i 
kjelderen, jordslaatt i en balj og venter paa vaaren, for her var 
temmelig dyp tæle, da de kom.
En av dagene reiser jeg ind til Oslo, saa faar jeg 
vel høre litt om hvordan De har det av Pater Ludz, som jeg haaber 
er frisk nu. Jeg glæder mig altid svært til at komme op i Neuberg-
gaten, naar jeg er i byen.
Fra Hamar kan jeg hilse. Msgr. Kjelstrup har
været relativt frisk i høst – d.v.s. jeg tror han har saa travlt, 
saa han er friskere, fordi han maa greie saa meget. Og Moder Fulgentia
vet ikke sin arme raad med plads – nu er det som en bikube derborte,
patienter av alle aldre og kjøn, konvertiter av dito dito og tilreisende 
yrer og kryr – og næste aar maa vi faa en skole igang; der er nok 
at ta fat paa dernede. Om nogen station paa Lillehammer kan 
der nok desværre ikke bli tale foreløbig – men fru Henrichsen og jeg 
haaber saa smaat paa et besøk av en av patrene fra Oslo i julen.
Med tak for samværet isommer og for al Deres
elskværdighet siden, og med bedste hilsen,
Deres
Sigrid Undset.
Der blev holdt 3 Prøver, gjennemgik
det 2 Gange hver Prøve
Publikum mødte op - vær begeistret -
ligeledes Orchestret - der spillede saa godt,
og viste en saadan Interresse, som jeg
skjeldent har seet. Jeg vil ikke tale
om mig selv; men overlade det til Andre;
dog tror jeg at kunne sige Dem, kjære
Grieg - at jeg har omfattet deres herlige
Værk med Agtelse og Ærbødighed.
Undskyld at dette Brev kommer
noget sent. Med mange Hilsner fra
os Alle til Dem og deres Hustru
forbliver jeg Deres ærbødige og hengivne
J. E. Hennum
men spille conzerten din, det
fik han da ikke lel! - Vi
lever som sedvanligt, her er blevet
bra grønt nu, jeg gaar ofte i
Zologischer Garten og ser paa løverne
der begynder at blive ganske under-
holdende nu, bjørnene har netop
faaet et par nydelige unger, - unger
ja, - hm, i August har Berit og
jeg en til ogsaa, - en onge til
hver klaverkonsert, jeg faar jamen
klemme ivei med et stort værk
igjen ellers kommer jeg tilkort!
Jeg har læst P. Vogt Fischers
om Bielerkonserten, man faar 
lig det indtryk at Grøndahls spil
er det vigtigste, - jeg saa dem begge
igaar i Potsdamerstrasse. - Jeg gratulerer
dig hjertelig til din Erfolg! Og
forhaabentlig kan du endnu faa
Limfjordsøsters, du har fortjent det.
Børresen likte jeg godt, hils ham!
ikke plads i bladet til
saa mange kritiker, og
maa vi ofre den lille plads
vi har paa de unge lovende
men ukjendte, for at bringe
disse fem til publikum. -
Dagbladet mente altsaa, at
Du havde slig en position
i verden, at det gjorde Dig
hverken fra eller til, enten
en kritik blev optagen eller
ei her i bladene. - Heri
har jo bladet ret; men
det var jo en spiciel kritik
Du vilde have ind, men
den vil bladet som sagt
ikke tage op.
Om H. staar bag, ved jeg ikke
dog maaske; thi jeg tror
skal til (Du kjender ham vist
herpaa ! ikke sandt ?). Det var røren
de, at høre Clara fortælle det.
Saa efter Middagen om Fredag, som
August fik noget senere end
Familien, sagde August, at det
havde smagt saa deiligt
men en Times Tid derefter
intraf Døden - Lægen, der
kom tilstede, kunde ikke be-
gribe det, men sagde, at en
Blodprop eller saadant maatte
være trængt ind i Lungen.
Paa dette Punkt af Fortællingen
kom
stakkels Clara til at
græde lidt, men jeg tror dog
hun var trøstet ved at udtale
sig derom til mig.
dig frem før heller. Men saa morsomt det kun-
de være, om du vandt dine laurbær i form af
professorater i Amerika, – saa vilde jeg dog haabe,
at det blev med tilbudene; og det vilde sagtens
du ogsaa. Sverige er nok langt borte fra Norge;
men Amerika er meget, meget længer, – – Skriv
til Brøgger og bed ham arrangere et møde
i universitetets festsal, – saa skal kongen
og Honoria og jeg komme og høre paa dig.
Kongen er nemlig nu alles bedste ven;
han har rigtig forstaaet at vinde nordmændenes
hjerter, – gaar som et almindeligt menneske
omkring i gader og butikker uden kammerherrer
og sligt, – og er desuden saa vakker og staut,
som en konge bør være. Dronningen er mindre
pen og mere tilbageholden; men hun er kan-
ske den klogeste af de to, og de som har talt
med hende, – Løvland f eks. –, sætter hende meget
høit.
Jeg kommer nok ikke til at besøge Honoria
i julen, – da Jakob kommer hjem paa afskedsbesøg
for over nytaar at reise til Amerika. Jeg skal
opgive ham din adresse; men sandsynligvis
kommer dere vel til at passere hinanden paa
Atlanterhavet. – Saa ønsker jeg dig godt nyt-
aar, – gid 1906 kunde bringe dig og dine hjem
til Norge!
Mange hilsener
fra din Kristine
senteret ved noget andet end
kun romancer.
Det gjør mig meget ondt,
om De skulde have forståt
det anderledes.
gjøre ham en særdeles tjeneste".
Jeg tillod mig da at spørge ham
om 100 kr. pr. hefte vilde være en
dristig fordring? Jeg synes vanskeligt
det kunde være stort mindre, men
kanske jeg har båret mig dumt ad.
(det var idag jeg sendte ham dette brev).
Dog bad jeg ham sige ifra, hvis han
fandt det var for meget - jeg er
ganske sikkert et rent naut, når
det gjælder forretninger - "jeg vilde
ikke forskjertse en god forbindelse
for nogle usle Kroner skyld". Og det
er sandelig så - jeg har klaret mig
før med et minimum af kroner, og
jeg er vel ikke større karen, end
at jeg kan gjøre det for fremtiden
også. Jeg lovede ham flere manuskrip-
ter over påsken - stakkels mand!
bliver ikke han træt, jeg bliver
Høistærede Herr Professor!
Jeg har taget mig et par dage for
at tænke over Deres spørgsmaal om 15 vetr
i Helgakv. Hundingsb. I 10. Ikke fordi, at svaret
fra min side rent materielt er ganske ligefrem;
thi for Angelsaksernes vedkommende er det
sikkert at myndighedsalderen
endnu
ifølge Aethelst.
II 1 og Cnut II 20, 21 var 12 aar, medens der
endog ere tydelige spor af, at den tidligere (blot
i visse anvendelser?) har været 10 aar (se
Hlothar og Eadrik c. 6. Ine c. 7, 2), en termin,
der er lavere end hos noget andet germa-
nisk folkeslag, i det 12 aar ellers er regelen
hos de ældre og nordligere, 15 (el. 14) hos de
yngre og sydligere, - og for Irlændernes
og Kymrernes vedkommende er jeg ganske
uvidende om forholdet, da irsk ret har ligget
med 12 toget - 
27/10 Deilige chrysantemer
i drivhuset. Astrid
malte. - Vi gik alle
3 til Knivsø, hvor 
fredens og ensomhedens
aand atter svæved over
minderne. - Om aftenen
Astrid paa Fridheim.
28/10 Revolutionen i
Rusland og tamheden
herhjemme er dagens tegn.
Vi skal ha den folkeaf-
stemning, Prins Carl
ønsker, og som venstre
og socialisterne forgjæves
kræved. - Om aftenen
kom Don og Makken fra