MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
som "E" vil jeg altid være glæd jeg
har gjort og er færdig med. En anden
Tinger, at jeg nu ser  teknikske
Feil og et Par Barnagtigheder, som jeg
for tre - fire Aar siden, da jeg skrev
Stykket ikke saa. Det kan være
morsamt for senere at skrive op
Navnene paa de Damer og Herrer som
havde læst Stykket  uden at stødes
- og tvertimod rost det meget — før
Opførelsen. Det var først og fremst Amalie
Skram, som indleverede det til Dagmar-
Theatret for mig. Saa Fru Fernanda
Nissen, Fru Signe Greve Dal, Fru
Kitty Wentzel - som skrev det af i sin
Tid - Fru Sinding og Fru Werenskjold
Fru Nissen havde ogsaa — uden at nævne
Forf. - læst det høit for Rektor Horst
og Frue, som begge erklærede sig
fornøiet og ikke fandt et anstøde-
ligt Ord i det. Men efter Opf.  forstod
jeg at Ting, som jeg havde forstaat ganske
rivtil og "uskyldigt",
vanskeligt for mig her oppe at
afgjøre dette med mere Bestemthed
og De maa være saa god at
gjøre det for mig, og De kan
være overbevist om at hvad
enten De vælger det ene eller det
andet vil Deres Afgjørelse vinde
min ubetingede Tilfredshed.
Jeg er Dem takskyldig for de
Oplysninger De har været saa
god at give mig angaaende et
Instrument Behandling. Dette
kommer til at staa i en Daglig-
stue og bliver saaledes ikke udsa t
for større Temperaturforandringer
end de Uungaalige i vort
Climat, og kommer ogsaa rimelig-
331.
"Suppekjøkkensorden": en stor sort gryde med
en tvare af guld paa skraa.
"Sjernebanneret:" en tinfoliostjerne med
8 spidser, - stor som en theskaal.
"Hosebaandsorden": en shømpe af guldpapir.
"Hatchisorden: blaat firkantet felt med en
stor guldjæksel paa midten.
"Den gyldne Vlies": et stykke gult satin
som en slags sløife. -
Alt blev selvfølgelig modtaget med jubel -
og alt udført paa smukheste og eleganteste
maade! Jeg tror ikke let, nogen af de tilstede-
værende halvhundrede medlemmer glemmer
den aften; - og mange nye taler om at
melde sig ind i foreningen - paa grund-
lag af den overordentlig vellykkede fest. -
(Alt dette er af første nr. af "Kvindsjaas"
indhold.)
Jeg fryder mig over at Japan
"pælmer" Russen, som en Gut sa
idag. Naar man ser paa Kartet har
man ondt for at tro større paa
"den gule Fare". Men det er en
Kjæmpeedderkop længer oppe sam
hvis Mave er et Afgrundsdyb og
hvis Arme er modbydelig lange
og tøielige. Er ikke den farligere?
Endnu holder Aviserne paa
med Keiser Wilhelm og Aalesundsbranden.
Ja han har været storartet, det er vist;
men at vi ikke skammer os! 
Tænk lade Tyskerne ligge deroppe saa
lange Tider og greie alt for os! Vi
havde godt af en Enehersker med mands
vilje her ogsaa, slige Daasemikkeler
som vi er i alt. Paa anden Maade
lærer vi aldrig Disiplin og Raskhed i
Handling.
Hvor Tyskerne skal ha smilt
i Skjægget af os! Uden Keiser Wilhelms
Bergen d. 19de. Juli 1875.
Min kjære Edvard!
Her sidder jeg i mit gamle
Contoir, hvilket jo i Almindelighed er
som en Kjælder, men endogsaa her er det
forsmædeligt idag, slig Varme har vi nu
faaet siden i Lørdags. Igaar var der sæd-
somt i Sandvigen, og da alle Vinduer maatte
være aabne, har jeg paadraget mig en Hoste
der næsten vil rive mig i Stykker. Jeg gru-
er til at komme hjem i aften, da ingen af de
5 Damer derude taaler Varme; jeg kan jo
ikke nægte for at der er stridt at være, men
jeg foretrækker dog Varmen for Trækken
især naar man kommer sved hjem. Jeg har
procure for John i denne Tid, og reiser
saaledes til Byen med Dampen hver
Morgen Kl.8½, og er sjelden hjemme igjen
for 7½ Aften. Den sidste Uge paa Vahlen
var deilig; den 1ste reiste Moer og jeg samt
Fruen med Dampen sydover til sidste Stop-
pested, saa et Par Timer ombord, og kom Tilbage
til Vahlen næste Middag. Veiret var yndigt
og vi nød rigtig Turen. Den 6te forlod vi
Fruen, og var hjemme Kl.7; John og Marie
samt Oscar og Marianne modtog os paa
Bryggen, og efterat have spiist til Aftens
her, hvor Tante Mone ogsaa var med, roe-
de Knud os til Sandvigen. Den 7de om Aftenen
Kl.10½ kom John og Marie roende ud til
os. John havde netop faaet Telegram fra London
fra Sun, at de ønskede han skulde reise
til Christiania til Assurance-Kongressen der,
og dette var naturlig afhængig af om jeg kun-
de paatage mig at være i hans Sted paa Con-
toiret Næste Formiddag Kl.11 drog han afsted
med Stavanger og meente da at være hjemme
igjen som i Lørdags - iforgaars - men istedet
derfør kommer han nu ikke førend paa først-
kommende Lørdag med Dampen fra Lærdal.
der for at taes ved Næsen: Værsaa-
god - ud med Effekten! Kjære var
dette noe. Det hele var jo bare, at
Fru Bereny i første Akt meddelte
Publikum tydeligt, at hun har
de yndigste Mamelukker for ikke
at sige ligeud Buxer. Og at hun
i 3die synes dette samme Publikum
bør vide, at hun nu ingen har,
Skjæmskt og yndefuldt — aldeles ingen.
Man mærker Gouten,
kortskjørtet Variete-
maner,  og luftige Kniplingsgevandter,
som vifter  Pariser  tuft om
Ørene
på dem
- Da - jo mer jo bedre. Stakkars
Fahlstrøms, de maatte allerede Dagen
efter Premieren rykke ud med en
Forsikning om at det ærede Publikum
trygt kunde indfinde sig. Efter
Kritikkens Forlangende skulde de nu
"Mine fejle forsøk" - ja, men når
nu disse mine forsøg for mig betydde
så uendelig meget? Og skulde de ikke
også derigjennem fåt betydning for dem
der var mine venner? Forresten var
det slet ikke "fejle" forsøk. Constance
er en god bog. Det synes jeg den dag i
dag, og endnu den dag idag er det mig
en glæde og en trøst, at jeg har fåt den
skrevet. "Fejle" forsøk! Er ikke alle begyn-
dere famlende, når man ikke netop
stiger ned fra skyen og skriver "Synnøve",
men hvor mange gjør det? Hvis
Constance havde vært en trediedel kortere
end den var, så havde der intet fejlt
vært at snakke om. Men Du har jo
ikke læst den, så hvor kan Du ha
nogen mening!
Jo! Du tog netop fejl af at der
"stak en digter i mig". Jeg skrev den-
gang i min vånde til Dig og klaget
over at Hegel havde protesteret bogen
og at Husebye
gjorde vanskeligheder.
Jeg tror sikkert, jeg bad Dig hjælpe mig.
Dertil svarte Du, efter først at ha
Politikken
Kj. havn.
to ganger fraskilt vers.
tepton. Historien er en
gud bæaandliykt midt i
blinken på begrepet konge-
dømme's uholdbarhet i
vår tid.
11/12 En stor glede i dag: 
brev fra Thomas Mann
fra Zürich. Han skriver
om Ossietzky-saken: bl. a:
Man hatte eine solche
Naelsricht ans der somst
so sturipfii Welt kanon
erhafft; sie beveifst, dass 
doen nioch ein sveriig lenter, enr eveng 
Wiederstand und Hoehkergigkunt sai 
dieser Welt lebendig øst. Guviss iit ei
mur eine Rieselstern, gigen du Stern
des soliater gejagt, Abler er spurt 
ilm doel, seine Wieth hencist, "dæss 
er eln spurt.?
Nørholm, 25. Oktbr. 1942.
Knut Hamsun.
Ski 23.10.15.
Herrer H. Aschehoug o Co,
Christiania.
Vil De være saa snil at sende min nye bok
ut til adresserne paa vedlagte liste? Desuten vilde jeg gjerne 
ha 3 eks. sendt hit.
Jeg skal returnere det tilsendte eksemplar
av «Kong Artur» snarest mulig. Imidlertid vilde jeg helst faa
min mor til at læse det igjennem; hun er vant til at læse 
korrektur og gjorde det altid for mig tidligere; da var der aldrig 
korrekturfeil i bøkerne mine.
Deres ærbødige
Sigrid Undset Svarstad.
1 bilag.
Mr. le Professeur
Dr. Vilhelm Bjerknes
Le Grand Hotel
Place de'l'Opera
Paris
han i Tyskland finn leseverd er
Mathilde Ludendorf – som
eg diverre ikkje kjenner. Ein mann
som veit og kan noko og logar
av eldhug for sine idear er han
i alle höve. Men det er fælt å
tenkje på framtidi hans. Han vil
få endelause vanskar –
Oskar Braaten hev no kontor
på teatre. Strævar med umsesetjingar
og umarbeidingar. Og slit som
formann i fortatterforeningi. Eg
råka han på teatre her um dagen. Då
var han rasande so han "skolv" etter
det han, på Stein Balstad og
Ronald Fangen. Det skal vera "bokmesse"
i november og dei vil ha möti på
cafe eller hjå ein av dei tvo privat.
Men Bråten vil dei skal koma på
teatrets kontor. Han hev ikkje stunder
til "selskapelighet". Og no vil han
gå av – vil ikkje vera "visergutt" for
Høistærede Herr Bibliothekar!
Her faar De to breve fra
mig paa engang; thi da jeg vel
havde afsendt det forrige, blev jeg op-
mærksom paa endnu en forfatter hos
Aubert, som jeg ikke kjender, og hvis
Titel og side af ham ikke opgives.
Han heder Scheidl eller Scheidt og
maa, uagtet han ikke citeres i de folke-
retslige skrifter, som jeg har, have skrevet
noget i lignende retning. Kunde De
opgive hans navn og hovedarbeide?
Undskylde bryderiet og vær forvisset
om min stadige beredvillighed til en
hver mulig gjentjeneste! Deres
Ebbe Hertzberg.
25. 6. 96.
Min kjære Ven!
Hav Tak for Dit mageløse
Brev og Din varme Interesse
for mig; jeg skulde allerede for
længe siden have skrevet, men
da jeg har havt Concert at stride
med, som nu Gudske Lov er over,
har jeg maattet udsætte det til nu.
Ja jeg er nu meget nysgjerrig efter
at erfare Resultatet af min
Ansøgning og Din glimrende
Anbefaling, som naturligvis
maa gjøre en storartet Virkning
paa Bergenserne. Her i Dram-
men er nu ogsaa begyndt at
blive Liv i Leiren, da man
ser at jeg gjør Alvor af Sagen,
Avisartikler og Snak hvori jeg
naturligvis er Hovedpersónen; jeg
Høistærede Herr Professor!
I Deres egenskab af senior blandt med-
lemmerne af det fakultet, som jeg indtil for 1 1/2 aar siden til-
hørte, tager jeg mig den frihed at oversende Dem vedlagte
erklæring fra de 3 læger, under hvis behandling jeg her i Stock-
holm for tiden befinder mig, tilligemed tiltrædelsesskrivelse fra
Dr. med. Chr. Leegaard i Kristiania, efter hvis undersøgelse og paa
hvis raad jeg valgte at lægge mig i kur herinde. Af de svenske
undertegnere er professor Björnström Sverges første psykiatriker samt
direktør for dets største sindsygeanstalt, Konradsberg ved Stockholm.
Erklæringen præciserer og fuldstændiggjør de oplysninger, som jeg
i august maaned 1886 i skrivelse til Dem, under adresse Grefsen, inden
indleveringen af min afskedsansøgning, anmodede om at faa
fremlægge for en privat kommitté af universitetskolleger.
Herr
Professor Dr. T. H. Aschehoug
etc. etc.
18. januar 1939.
Kjære Nini, 
Takk for brevet dit og for blomsterne - de står her endda
så friske og vakkre. De kom først efter begravelsen, og det er for langt op 
til den lille kirkegården i Mesnalia til at jeg kunde sønne op de 
blomsterne som kom siden
Det blir å legge om hele mit liv likesom – til syvende og sisst 
var det hensynet til Mosse som bestemte alt. Det blir mere lettvint å 
være mig – kanske, for det er jo nokk som står parate til å bli hennes 
"arvinger". Og du vet at jeg er glad også – jeg har jo altid tenkt at det 
verste av alt vilde være å du fra henne og vite at nu skulde hun rykkes
op fra hjem og fra vaner som hun var si avhengig av, og overlates til fremmede.
Men det blir vanskelig av venne sig til å være henne foruten.
Jeg vil gjerne få komme ut til dig noen dager – siden, når det blir 
mere vårlig. Jeg skal inn til Oslo til uken, men da rekker jeg ikke mere
enn av se op til min mor om dagene; hun er blitt meget dårligere siden
nyttår, venter selv at det snart skal bli slutt, og en fornøiet med det,
men syns det er sårt å skulle skilles fra os. Men hun er lykkelig for at
Tulla er død og vel forvaret. Og sa tenkte jeg å besøke Regine – hun
skrev at hun har ligget syk siden romhelgen.
Det var fælt at du skulde få en tannhistorie atpå alt det 
annet – jeg håber tannlægen har kunnet gjøre ende på den. Jeg ringer dig op
ialfald når jeg kommer til Oslo, – om vi kunde møte, eller jeg kunde ta en 
svartur ut til dig.
Hans har vært så snil og hyggelig denne tiden. Det har gjort
indtil jeg hører nærmere
fra Dem. Den bedste Tid
vilde være i Januar, da vi
ikke have noget bestemt En-
gagement i denne Maaned.
Vi vente Leipziger Quartetten
i November, og Anton Svendsen
i Februar. Neruda er her,
for at blive her i Winter, men
jeg troer ikke at han gjør
noget fordeelagtigt Bytte.
Det vilde, som sagt, være
en sand Sjælefryd at see
og høre Eder; og jeg føler
mig overbeviist om, at det
russiske Publikum ikke vil
undlade at medgive Eder
Erindringen om en hjertelig
Modtagelse. Hjertelig Hilsen
til Kunstnerparret fra Deres
heng: F. Hildebrand
Fru Honoria Bjerknes
Evju i Efteløt
Grønne Gade 6
Kristiania
Norwegen
raen kommer faa vi
nok Meget at høre
der baade vil gjøre
Dig - Dine Venner
gamle Norges Ære.
Med Theatret drar de
paa med den ene Opera
efter den Anden. Hebbe
er nu færdig med sine
Gjæsteroller og Karen
Holmsen er kommen.
Hun skal først op som
Elvira i Don Johan
derpaa i Hugenotterne
Fidelio og Tanhauser. -
Musikforeningen gav
sidst Lørdag sin tredie
Konsert som slog an
Jeg saa nok, at jeg havde udtrykt mig klodset,
men tænkte, at Du i henhold til vor samtale i
søndags vilde forstaa, at jeg mente, hvad Du i arkiv
f. nord. philol. II s. 174-75 udtaler om muligheden
af norske lovtexter fra Olaf d. helliges og Magnus d. godes
tid, med andre ord Din meddelelse af den ældste
legende om hellig Olaf.
Tak for paatrykningen paa trykkeren.
Din EH.
Dresden den 23de April 1871.-
Kære herr Hegel!
I henhold til Deres venlige
tilbud sender jeg Dem nogle løse blade
til indheftning. Hvis jeg til eget brug
tør udbede mig to expl, hvoraf det ene
uindbundet, så takker jeg Dem me-
get.
I det sidst modtagne korrekturark
har man pag: 165 linje 14 sat et binde-
tegn mellem ordene anings og triller,
ligeså pag 169, linje 14 et colon mellem
«folder» og «dølger»; jeg håber dette er rettet;-
forøvrigt vil det jo ikke kunne vildlede
nogen. Afskriften til fru Heiberg har
jeg allerede sendt.
Mange hilsener fra
Deres hjertelig hengivne
Henrik Ibsen.
Ja, gamle, kjære Ven ! Mig har Du
saa temmelig fast, saalænge Vorherre
vil lade mig leve - og hva
veed, meget kan forandre sig
med de rindende Tider, Emil
H. kan da forandre sig, for han
er da hverken en Guddom
eller en Steen. At han har
sin Raptus for Øieblikket, er jo
ganske vist - men han har
dog ogsaa lyse Øieblikke - og
derfor sender jeg Dig her en
Opsats af ham om August, og
haaber ikke, at Du bliver vred
over at jeg gjør det; jeg finder
det pænt af ham.
Ja, dermed maa jeg vel slutte;
vi skal (næmlig for Helgas
Skyld) en lille Badereise til
er surt blæsende dernede.
Vær endelig forsigtig for Bron-
chiten! Jeg ved, jeg skal være
glad den Dag, jeg ved Dig hjem-
me i Norge igjen. Forhaa-
bentlig vil Massagen gjøre Dig
godt. Og mærker Du det, saa
maatte Du se, om Du ikke
paa en eller anden Maade
kunde fortsætte Massagen her-
hjemme. - Jeg kan glæde Dig
med, at jeg har ladet min
Veranda indklæde med Glas,
og panelet nedentil kalfatret
overalt med Drev, kittet og
malet, saa der er absolut
tæt. Der er bleven det sol-
varmeste og luneste Sted,
Du kan ønske Dig, og
jeg haaber, den maa lokke
Christiania 20/7.88
Kjære hr. Grieg!
Jeg tillader mig at sende Dem
de sidste udkomne sager - Duet-
terne lader jeg medfølge, om De
engang skulde få lyst og an-
ledning til at høre dem.
Jeg tænker at reise ud igjen
til høsten. Har i den sidste
tid skrevet temmeligt meget og
kurante sager og håber at
Bock fremdeles vil vise sig
genereux.
Jeg hører til min store sorg, at
Deres frue i den senere tid ikke
har været bra. Jeg beder Dem brin-
ge hende mine varmeste ønsker
for hendes bedring.
Med ønsket om en rigtig god
sommer er jeg Deres ærbødig hengivne
Catharinus Elling
dømme og drage slutninger hen i veiret.
Der er et dameparti, som feterer Garborg,
de beskylder hverandre i hans nærværelse for
at være forelsket i ham, jeg har ikke seet det,
men jeg hørte det af fru Lars Holsts fortællin-
ger. Hun var saa ræd for, at jeg skulde være
bedre ven med ham end hende, men jeg bero-
ligede hende ved at fortælle alt det gode, Gar-
borg havde sagt om hende og bestyrkede hende
bare i at fortsætte, det er da godt, at han faar
lidt solskin paa sig, om det ikke er af
det reneste
aller skjønneste.
Jeg kunde ogsaa fortalt hende,
at ting fra Garborgs forrige liv, som han
vist ikke har lyst at fortælle mig, dem har
jeg faaet høre, fordi hun ikke har kunnet
tie med, hvad han betroede hende og hendes
mand. Men saa infam var jeg ikke.
Jeg skal sige Dig, vi andre ere ærgerlige paa
et coteri af veesstre damer, hvoraf fru Holst
er den bedste, fordi de skader vor sag ved et
flot slurvevæsen, fru Holst er et varmt
egentlig fint følende menneske, men uopdragen
med mig i, at sidstnævnte arbeide først maa
staa for tur til at blive færdigt, og naar det er det,
er jeg derved, saaledes som jeg har anlagt det,
tillige
kommen
saa langt paa vei med forstudierne til hele den an-
gjældende periodes retssystem, at jeg ikke
vil
kunde modstaa
lysten til at give en fremstilling af dette i sin helhed.
Hvad dernæst den økonomiske del af opgaven angaar,
som jeg netop berørte, bør den vistnok delvis løses i
umiddelbar tilslutning til retshistorien. Brunners
nys udkomne og i sandhed epokegjørende "Deutsche Rechts-
geschichte" viser, hvor nødvendigt det nu ansees, at
redegjøre for den økonomiske udvikling som basis for
den retslige. Men i sammenhæng hermed er det dog
særdeles fristende at gjøre landets økonomiske historie
til gjenstand for selvstændig behandling. Materien
bliver ikke synderligt omfangsrigere, om den indsamles
blot til retshistorisk brug eller med dette udvidede for-
maal for øie, og den ældre Maurers, Inama-Sterneggs,
den engelske Rogers' og endog H. Forssells arbeider vise,
hvor nær forbundne begge emner i virkeligheden ligge.
Desuden synes det mig høist nødvendigt ved kyndig beto-
ning af dette moment, at bringe vor nationale histo-
rie ud af det chauvinistiske uføre, hvori den er kom-
men ind. Hvis Sars ikke saa ganske havde kunnet
se bort fra, at Norge, paa grund af sin beliggenhed og
eiendommelige betingelser, i økonomisk henseende nødven-
digvis til alle tider, der ere komne ud over det engeste
naturliv, maa vedblive at være en torso, der først kan blive
en relativ helhed ved at forene sig med naboerne, saa
vilde han overhovedet ikke kunne have indtaget det
snævre standpunkt, hans værk saa stærkt lider under.
port og Indpakning og forsikkrede,
at jeg trygt kunde sende det,
og han har stor Erfaring.
Henrik Lund syntes Ram-
men var deilig og det er den,
passed efter hans Mening
ogsaa aldeles til Billedets
Karakter. Det er indslaat
og vil slaa endnu mere ind;
men det er bare godt for
Farven i Billedet, da Indslag
betyr at Billedets under-
ste Farvelag drager til sig
Olien afra den sidste O-
vermaling, derved kommer
Farvelagene i den intime-
ste Forbindelse og danner
likesom et Legeme. Jeg vil
derfor nødig at Billedet
skal ferniseres med nogen-
slags Fernis for det første.
Efter et Par Maaneders
Forløb kan en let Retou-
P.S.
Jeg havde den 25t Mai en famos
Kirkeconcert her, som var besøgt af 900
Personer.
Husk paa at Dampskibet som vi kom-
mer med skal komme til Kbhn. Kl 10
Form. og afgaa Kl. 5 Efterm. Jeg antager
indtræffer, at det maa kunne naa
Kjøbenhavn til Middag omkring Kl. 2.
D. S.
noget nach nicht da gewesenes.
Den foreligende Melodi vil jo
paa denne Maade faa et Særpræg
som noget der overgaar alt hvad
hidtil findes af den Slags, noget
for Kirken i Lighed med
hvad Nordraachs "Ja vi elsker"
er for Folket og Fædrelandet.
Ialfald vil den middelmaadige
Organist oppe i Stavanger komme
til at indholde sig noget saadant.
Den samme Herre som nu ved
Din Hjælp søger at ville gjøre
sig berømt paa saa mange andres
Bekostning har nu i de sidste
Aar søgt Stipendium som "Kom-
ponist", og opnaaede ogsaa ifjor
at erholde et Stipendium
idet Departementet gik
udenfor Komitéens Indstilling.
Dette Faktum har bridraget
til, at Komitéen har holdt
paa at opløse sig, da et saa
28/11. 35.
Kjære Tore,
her er nu for Maaneden. Men du blir jo
ikke til 28 Decbr. hvis du vil hjem i Julen. Du
greier dig vel med Reisepenger av dette, saa jeg slipper
at sende igjen. Det er ikke for de nogen Kroner
mere, men Maset med at sende igjen. Men
naturligvis, greier du dig ikke saa faar du sende
et Kort.
- - -
Det er bare Lurv som er efter mig i Dagbl.,
jeg bryr mig ikke Spor om det. Det er denne skitne
Ragnvald Wold som er Arbiter.
- - -
Her regner, regner og regner det. Det samme gjør
det vel uti Hovedstaden.
Hilsen Papa.
348.
Søndag 28/7. 46.
Kjære Tore, at du kan frimerkere slik! Heri laa
et idiotisk nyt Tidsskrift (ikke verd Portoen!) og et Brev i
Konvolut fra dig - hvorfor ikke 20 Øre paa Brevet som almindelig
og særskilt for Tryksaken. Gudskelov at Brevet var i lukket Konvolut!
Nu har de netop tat ind nye Elever paa Postkontoret
i Grimstad, og de har - som du ser - sendt til Nørholm,
saa kom det jo igjen derfra, men - men jeg er litt rædd.
Hvordan fandt du paa at lægge et Brev i et slikt ytterst
mangelfuldt Omslag paa en Tryksak! I Brevet har du
nemlig skrevet aapent om en viss Bok og et visst Forlag. Kjære Tore,
du later ikke til at være saa bange for din absolutte Anonymitet som jeg.
Lyd mit Ord: vær livræd!
Papa
Gierløff er bortreist i 3 uker, skrev han.
haabenlig nok vil faae Leilighed til
at høre, hvis Gud bevare mig Livet. Jeg
beder Dem da at være overbeviist om,
at De bestandig med inderlig Velvillie
og Interesse vil blive mindet af
Deres
Carl Bjerring
S.T.
Hr. Edvard Grieg, Musiker.
30/6 03.
Kære Mester
hr Edvard Grieg.
Tak for Deres medfølgende
smukke Brev. I den
langvarige Sygdom, som
binder, og endnu vil
binde mig til Sygelejet
en Tid, virker Alt jo stærkt
ind paa En, og de gode 
anerkendende Ord om 
mine Arbejder, som
Kristiania, den 16. Juli 1894.
Kære dr. Elias!
Jeg har modtaget Deres venli-
ge, omfangsrige brev og beder Dem
godhedsfuldt undskylde at jeg først
idag har fundet et øjebliks tid til at
besvare samme. Fuldt optaget som
jeg er af et nyt dramatisk arbejde
kan besvarelsen kun blive kortfat-
tet.
Dr. Blumenthal har ikke an-
modet mig om tilladelse til at op-
føre «Gespenster». Han har blot, først
gennem telegram og derefter gennem
brev meddelt mig at han har ladet
foranstalte en oversættelse af styk-
ket, hvilken er bleven godkendt af cen-
suren, og at han agter at opføre skue-
spillet på Lessingtheater. Jeg har ik-
ke givet ham nogetsomhelst svar på
forbausende resultat, at M.
Wiel igaar telf. til Don, at
der hele tiden har været
udbetalt konerne 8 kr. om
ugen. -
Jeg talte igaar med baade
koner og bestyrer, og forholdet
er som jeg har troet. Nu
staar det bare igjen at faa
rede paa hvem der i Saugbrugs-
forn. holder sig mindre nær
til sandheden. - Men
den, der staar forsvarsløs mod 
denslags, er arbeideren. -
Jeg var inde i 3 af Saug-
brugsforn.s brakker paa
Kjæmpehaugen igaar - var 
i humør til det. De
er ubeskrivelig miserable.
Og der skal og maa ske en
forbedring af dem endnu i høst.
endelig staar omtrent sammen
i Unionsspørgsmaalet. Slotsballet 21de
Januar er aflyst og Kronprinsen vil
overtage Regjeringen. Kongen er træt
og vil reise udenlands. Situationen
spændende.
14. 1.05
"Samtidens" sidste Hefte (Januar 1905)
har to Artikler om Unionens
Opløsning. Et "Politisk Brev" af
"B B." og et et fornuftigt Stykke af
Hr. Hallvard B. Sæter en i Sverige bosat
Nordmand. Begge ser
UnionsOp. som
den eneste Mulighed
for
et
godt Forhold mellem Nordmænd og
Svensker herefter.
Igaar Eften. kom Fru Nissen, Fru
Werenskjold og  Sfinx. G. var
i udmærket Humør og
vi
havde en munter Aften.
Deiligt Solveir. Men alfor lidet Sne.
Vi er vist snart de eneste som har
Vand i Asker.