MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Karl-Johan-teater turde hun
kanske finde en plads. Men i
så fald vel at mærke, en ulønnet.
I den første tid, mener jeg. Kunde
hun gøre regningng på en fore-
løbig understøttelse, så vilde
hun få anledning til at kom-
me til klarhed over omfanget
af sine kunstneriske evner,
slå igennem eller kanské opgi-
ve det hele.
Dette er i korthed, hvad jeg
vover at sige om sagen.
Med de hjerteligste hilsener
til Dem og Deres frue tegner
jeg mig
Deres hengivne
Henrik Ibsen.
hele landet, hvor eleverne fremfor mange andre fag
skulle lære meget kunsthistorie og høre masser af
foredrag om "det skjønne"; thi gives, der end ikke 
professorens mening aldeles bestemte regler og 
for opfatningen af, hvad der kaldes skjønt, saa
kunde alle mennesker have godt af gjennem
kunsten og dens historie at lære - ved siden af sin
individuelle følelse -, at der overalt, baade i og uden-
for os, findes noget, der uomtvistelig er skjønt! at
smagen har gjennemgaaet udvikling, begrebet
om det skjønne undergaaet forandring, at hver
tid har sin smag, - samt endelig at kunsten
er en frembringelse af det skjønne for det skjøndes
egen skyld"!
Saa skulde mine elever lære, hvad kunsten
og dens bestemmelse er. Den er at hæve aanden
over hveddagslivet, rense og befri den fra nuets travel-
hed og spænding. Varer dette end kanske kort, saa
bidrager dog et saadant øieblik til at udvikle den
frie, adle personlighed!
Dette, vil mange kanske finde, er for stort
og at almindelig
på at komme herned ivinter?
Af den moderne kunst, som her
produceres, er visstnok ikke no-
get at lære, men Rom er et sted,
hvor der fødes gode ideer, og
hvad det har at byde en arkitek-
turmaler ved De jo selv. Måske
har vi endnu før jul den glæde
at se Dem træde ind i Via Gre-
goriana, no 46, 2d. piano.-
Breve og lignende som De
måtte have at sende mig bedes
forøvrigt ikke adresserede til
min bolig men til Consolato
di Danimarca. Det norsk-
svenske konsulat er nemlig end-
nu ikke kommet i orden, og den
nye danske konsul er derhos
en landsmand af os;, en Bergen-
ser, herr Myhlenphort, hvem
Der måske kender, skønt han
rigtignok i en del år har levet
i udlandet, senest på Korsika.
Kronberg har jeg truffet;
han tænker nok på at gøre
en udflugt til Egypten. Af an-
det et bedre Kald, end det, han
har, men han er kanske lei af
at forlige Folk, er Inga taalelig
rask eller er hun fremdeles pla-
get af sin gamle Sygdom, jeg
vil anbefale hende Havregrød
hver eneste Morgen og intet an-
det, uden en liden Draabe Kaf-
fe for at vaagne. Hvordan har du
det, er du fremdeles i 6te Etage
sammen med en hel Del Mysser,
der spiser op Levningerne
af din Mad
det er godt,
du kan sysselsætte dem dermed, og
slippe
at faae
dem i Sengen. Er Kitty Kjel-
land lige morsom, og ere I noget
sammen, jeg synes forresten, jeg har
séet, at hun er i Sandvigen, er hun
rask fremdeles? - jeg har læst om
Skredsvigs døde Barn, var det ikke
ham, jeg var sammen med, hin Dag
for flere Aar siden, i Sandvigen.
Ser du noget til Marie Olsen, og hvor-
ledes er hun, Stakkel! hun har nok
Kjære Ragna.
Tak for det gamle Aar!
Vi saaes ikke stort, men
jeg er altid glad, naar
jeg ser Dit søde Ansigt.
Hils Din Mor hjerte-
ligt og ønsk hende
alt Godt i det nye
Aar.
Din
Harriet
Jeg fraraader dig alvorlig Turen. Du kjender
ikke Bilen og det kan være en ældre Bil som klikker,
da faar du Skylden og maa betale.
- - -
Men jeg har et Forslag: gaa til Bilcentralen paa
Tordenskjolds Plass og faa fat i den Chauffør som
kjørte mig til Valdres og lat ham kjøre dere i sin
7 Sæter. Du kan da betinge dig at du faar kjøre nu
og da under hans Opsyn. Derved lærer du ansvarlig
Kjøring uten gutteaktige Flotheter. Det sier sig selv at
jeg vil betale det mere som denne Ordning koster.
Men ta tykke Klær paa og faa ogsaa Kameraterne til det.
Lat mig høre om ikke ogsaa du finder at dette
er en god Plan. Naturligvis maa du ogsaa faa Arild
med, og naturligvis maa du høre hvad Chafføren vil
ha for Turen før Avgangen. Træk saa ifra hvad dine
Kamerater har hver for sig at betale og lat mig faa høre
hvad jeg skal betale for dig og Arild. Grei nu med dette
paa forstandig Maate, se at faa Pengene fra Kameraterne
før Starten, du kan jo bare si at Chaufføren vil ha Pengene.
Jeg vil gjerne at dere skal faa Turen, og naar du beder
Chaufføren om at faa kjøre, og du viser ham dit Certifikat,
saa vil han nok tillate det.
Jeg har ikke mere at føie til.
Papa.
Mama skriver bedre end jeg om dette!
Herr Statsminister!
Deres telegram har jeg i dette
øieblik modtaget, og da posten gaar
om en halv time, har jeg kun liden
tid til at efterkomme Deres Excellences
ønske idag; imidlertid skal jeg benytte
minutterne paa bedste maade.
Med festen for Ullmann har
den offentlige opmærksomhed her meget
sysselsat sig. Tilfældet vilde, at U. kom hid
netop, som forbittrelsen i andet kammer
over første kammers afslag i grundskatte-
spørgsmaalet var stærkest, og flere gik derfor
i denne stemning med paa en demonstra-
tion, hvorfra de ellers vilde have holdt
sig borte (saaledes f. ex. Danielsson). Den
hele fest var imidlertid sat i scene af Hedin
at jeg havde saa godt reisefølge, ellers
var jeg blevet en sørgelig reisende, og nu
var det meget morsomt, men om reisen
har de, hvis de brød dem om det, hørt
af Harriet. Nu sidder jeg en mageløs
sommeraften paa Jædderen, dagens storm
har lagt sig, solen er gaaet ned, jeg ser ud
over en slette, hvor bugtningerne af elven
og et vand glimter, det andre har faaet
en mørk enstonig farve. Her er saa frede-
ligt, og idag kan jeg finde mig rolig ind
i aftenens fred, for jeg har arbeidet med
al min kraft, det ser ud til, at jeg har
faaet to studier igang, hvoraf den ene
har seet aldeles umulig ud. Det er en
kamp og en møie med den voldsomme
vind, som bringer en sand ind i hovedet
gjennem øine og øren, farer op i alle
ens farver paa paletten og tilsidst bedækker 
hele studien. Mon ikke vind er en person,
der prøver alle sine luner paa en, og først 
naar han ser, man giver ikke tabt, slaar
har jeg, trods Kulden og Væden og mind-
re god Kost ikke følt Kardial-
gien en eneste Gang. -
Nu skal vel Du snart til med
Konsertstrævet, men - Du store min! -
hvor jeg glæder mig til at faa være
med. Jeg er tilbage den 15 Septem-
ber, og maa faa være med paa
Prøver. Gid Du nu ikke maatte
ha altfor megen Møie med Or-
kestret. Jeg er glad, du har Hal-
vorsen, som vel maa kunne væ-
re Dig til adskillig Hjælp. - Jeg har
glemt at fortælle, at jeg paa
Skogdalsbøen først gjorde et
forgjæves Forsøg paa at faa Me-
lodier, - men siden fik jeg fat
i en Gamla og da gik det
godt, saa jeg baade der og
paa gjendin og Tyinholmen
har faaet nogle fine vakkre.
Her paa Framnæs har
Hrn Schriftsteller
Emanuel Goldstein
Groszerer Goldstein Niels Juels gd 3
Kopenhagen
om forhold mellem efterårs-
stormen og op. 11.
Hr. Closson nevnes i sin bi-
ografi (Edv. Grieg et la musiqen
scandinave), at De har arbeidet
(måske endnu arbeider) på en
Konsert nr. 2. Er det så (å,
gid det var!).
Idetheletaget behøver jeg vel
neppe at forsikre Dem om,
at jeg vil være Dem uendelig
taknemlig selv for oplysninger,
som De måske selv ikke til-
lægge så synderlig vægt. For
totalbildet turde det dog kun-
ne være af betydning. At op-
lysningerne skal blive benyt-
tet med al mulig diskre-
tion, håber jeg De ved er en
selvfølge
Zoot. inst., 29 -9-1905.
Kjære Honoria og Vilhelm!
Jeg har stadig tænkt at
skrive lidt til tak for besøget;
men saa har jeg saa gjerne villet
faa mit manuskript afgaarde,
før kurset skulde begynde, saa
der er ingen tid blevet til anden
skrivning. - Det er forresten ikke
lykkedes, - kurset begynder imor-
gen, og jeg har vel endnu en uges
arbeide igjen.
Men saa har det heller
ikke i den sidste uge været mu-
ligt at arbeide ordentlig. Torsdag
- lørdag var vel de mest spæn-
dende dage, vi har oplevet;
de medfølgende vise sig ustilstrækkelige,
skal jeg tilføie at mit udlæg beløber sig
til 12 francs.
Den stærke frygt for krig, der i
afvigte uge har trykket kurserne paa de
vigtigste papirer, de russiske endog med
hele 10%, gjorde at legationen modtog
flere underhaandsforespørgsler om, hvor-
ledes man skulde bære sig ad for at skaffe
sig svenske statsobligationer, da disse an-
tages at ville forblive uberørte af den
orientalske krise. Saadanne forespørgsler
have ogsaa tidligere været gjorte, og legatio-
nen har desangaaende ifjor henvendt sig
til Fullmäktige i Riksgäldskontoret, der
dog ikke viste sagen nogen interesse. Et
herværende handels- og banquierhus har
delig Jul, kun en eneste Gang
været i Selskab, og det hos
Børre. Og saa har vi selv
havt et Familielag 1ste Juledag
Middag og et Musiklag. Og
der var Du rigtig med. Schjøtt
sang Vinjesangene som aldrig
før. Vi var væk allesammen.
Sangene tog mig saa friske
som var det første Gang, jeg
hørte dem. Ja, hvad Du der
har givet, Edvard! Slægter
vil takke Dig for dem, og
igjennem Dem forstaa Dig.
Han sang "Ved Ronderne", "Gam-
le Mor", "Den Særde" og "Guten".
Jeg vil endelig ha ham til
at synge Tyteberet, men det
har jeg endnu til Gode.
Til Jul fik jeg hos Marie
Tschaikowskys Symphoni pathe-
tique. For et herligt Værk!
jeg sagde ham også at da fik han nok at gjøre vilde han ærgre vente pa slige Finestod
uagtet om disse Billeder, og det lod til at det ærgrede ham lidt at fralade ikke havde sendt ham dem.
liden Anlednig til at gjøre mig dem forbindtlig - og jeg surle at han ikke vidste
sporer dog i Længden som utilstrækkeligt.
Hos Ibsens var jeg i Forgårs. for
at gjøre en Fraulein v. Klingenfeldts
Bekjendtskab, der er et Sproggenie. Hun
har, uden at have været udenfor i vore Lande
sat sig således ind i Sproget, at hun har oversat
Ibsens "Hærmændene" og "Fru Inger til Østr." Hun
har sine 4 Ordener, et tage på at man
her vurderer Fortjenesten bedre end hos os,
Jeg havde ventet at finde en ægte, tør
gammel Blaustrumph, men blev helt overrasket
ved at treffe en fin yndig, ung Pige, hvilket
var nok til at bestikke mig, selv om hun ikke have
vist mig den varmeste og elskværdigste Deltagelse
for min Production, "den hun havde hørt af Alle", etc
Hun bad om at måtte føre mig ind til
et Par Damer "af Faget" der holdt Salon,
hvilket jeg besvarede med lidt undvigende opholdt
det opsættende, indtil Frøken K. lidt selv havde
orienteret sig i mig og det Standpunkt jeg indtog
og jeg da af hende fik vide hvor vidt hun
troede jeg passede sammen med disse Sagens
Hr. Aslaksen.
De maa undskylde mig, at jeg
som fremmed henvender mig til
Dem med bøn om at faa laane det
lille billede, som De kjøbte af mig.
Jeg har faaet forespørgsel fra Bergens
kunstforening, om jeg ikke kan holde
en udstilling i Bergen - der er nemlig
flere vestlændinger, som ønsker at se
noget af mig, - jeg
har
nemlig ikke udstil-
let i Bergen før tiltrods for, at jeg er
væstlænding og en af de faa, der har
malt vestlandet. Nu fortiden er jeg her
i London, og det er da meget vanske-
ligt at faa arangeret en udstilling,
naar man ikke selv kan være tilstede.
Alle mine senere ting staar uindramme-
de og ufærdige oppe i en fjeldbygd, og
jeg har derfor ingen anden udvei end
gifter. Og at det vil give mig Sund-
hed og fornyet Kraft, føler jeg mig
sikker paa. - Den af Konrad "l" i Konrald Mohr
tilbudte Reise med et af de store
Korndampskibe kommer jeg nok at
opgive. Thi naar et saadant Skib
- ganske flatbundede Kolosser -
er tomt, skal det rulle ganske
forfærdeligt, - "som en Høsæk",
som en Veritas-Besigtelsesmand ud-
trykte sig for mig. Og dertil kom-
mer, al saa meget at Ferietiden
vilde medgaa paa Sjøen, og den
burde jo helst bruges paa Land.
- Her i Høst havde jeg et ganske besyn-
derligt Tilbud. Det var den spanske
Konsul, som vilde leie Næsset møble-
ret. Marie og jeg granskede Sagen af
alle Kræfter, specielt med Hensyn til
en Reise i Februar, men vi kom
til det Resultat, at vi ikke kunde
forlade vort Hjem og have nogen
Fordel af Leien under en saa
stor Sum, at Spanieren ikke kunde
give den. Der skal jo ogsaa noget
til, før man overlader sit Hjem,
faar Lov til at tumle sig efter Behag paa det Felt,
ialfald indtil videre".
Rent ud sagt, skulde der være nogen Værdi
i en slig Bog saa maatte den afsløre en Del af de
"Dybder" hvoraf Digteren i sit lange Skribent-
liv har lidt. Men disse vil Ibsen "slet ikke
indlade sig paa". Tværtimod, siger han, vilde han
bruge "den yderste Diskretion og ladende aabent
et vidt Omraade til alskens Gætninger".
Det er næsten trist at se saa megen
aabenbar Humbug. En stor Digter gir sig til
at skrive dunkelt med Hensigt, paa det at Kri-
tikere og Publikum skal faa "gætte efter Behag
paa Fortolkningens Omraade". Og ser I der, I
kære Brødre og Søstre, om jeg ikke atter fik Ret. Jeg
har i femten Aar ment det samme, til Forargelse
for mere end en af Jær.
Der er andre Partier i Brevene til Hegel
som fylder Læseren med idel Behag, der tumles
velbjærget med megen jordisk Mammon. Send
mig 1000 Kroner i tyske Sedler, staar der, send
mig 1000 Kroner i Veksel, køb Obligationer for
5000 Kroner, staar der.
Her kan atter de Yngre lære noget,
saaledes skal man kunne skrive til sin For-
Forfatteren Jappe Nilssen
Maleren T. Holmboe
Olaf Kyrresgd 11
Kristiania
29/1 Var Fridheims og
Bødtker-barn her til
middag.
30/1 Johan til middag.
Om aftenen kom:
kapt. Hjorts, Haaken
Mathiesens, Hans Kiærs,
kapt. Widerøe, Kristofer
Bergs. kapt.
31/1 Kom 
kapt.
Dietrichson om
form., til middag
Raschs, Kr.'s, Johan,
kapt. Baastad. Meget
muntert til ½  3 nat,
da Dietrichson reiste.
1/2 Reiste alle vore gjæster
undt. Widerøe, som
gik erender i byen med 
mig. Elendigt holkeføre -
Anerkjendelse der ydedes Dig af Kunst-
nere og alle Skjønaander, maae i Sand-
hed være vel saa meget værd, som om
Du havde indtaget 100 Spd og derover.
Det var da ogsaa nogle forskrække-
lige Omkostninger Du havde, og lige-
saa maa jeg undres over at i en Bu
som Kjøbenhavn ikke flere Tilhørere
indfandt sig efter den Dom som Ma-
tinèen havde fremkaldt. Men mon
ikke det at det var lutter egne Com-
positioner, kan have bidraget noget her-
til? I nogle Aviser stod at et talrigt
Publicum havde indfundet sig. Kan 400
kaldes talrig i en stor By? Ja, Tak
ogsaa for hviserne Dem havde vi rig-
tignok ei ventet at faae, især da det
var overstrøget paa Brevet at en Pakke
fulgte med, men det kom dog omtrent
en Uge efter Brevet, mon da først har
gjort en Tour til Trondhjem? det ind-
bilder jeg mig. I har vel faaet Eders
Skindsager, som den unge Grønvold
var saa god at tage med. - Jeg maa
ei glemme at sige Dig, at jeg øieblik-
kelig sendte Dit Brev til Rabe; for-
modentlig har han skrevet dig til, thi
jeg har hverken seet ham eller hans
uge. Det var nok ikke Ole Bulls
Mening i det mindste var det ei vor
at Din Concert ei skulde udgives i
Tydskland, men han troede vel at dette
ogsaa kunde skee i America, som ogsaa
Folkedandserer. Han er her endnu
men er formodentlig borte inden vi
nu kunde modtage disse fra Dig, og
lades det sig vel ei saa godt gjøre
vise dig det allerringeste Tegn til
paa
Tak
til Gjengjæld! Jeg skriver nogen mere eller
mindre muntre Bøker, dem skal du natur-
ligvis faa hvis du gidder; men det er vel
med dig som med mig at du har hverken
Tid eller Taalmot til at læse slikt. Jeg
spør og graver efter dig naar jeg træffer nogen:
du arbeider og arbeider. Jeg er aldrig i Kra.,
men jeg var der da jeg flyttet hit til Larvik,
en Maler fortalte at du arbeider og arbeider.
Træffer jeg dig engang igjen skal jeg være glad,
jeg er blit saa elendig helseløs, orket ikke at
komme og avsløre din Bjørnsonstatue, orker
forbandet lite, pusler ihop en Bok hvert
Toaar. Jeg husker sist i dit Atelier: Doktor
Nissen og hans Fernanda kom og skvadroner-
te om din Kunst. Det maatte være læskende
for dig! Aa Gud hvor jeg holder med dig i
at du bare arbeider og arbeider og nægter
dig hjemme for Besøkere! Ja nu maa du
huske paa os naar du faar Tid og vor varmeste
Tak skal du ha. - Din hengivne
Knut Hamsun.
tænkt mig turen da! Kanske det blir bedre
naar prof. Nordal kommer – men den ene og den
anden snakker om at reise til Reykjavik med 
det samme for at faa følge. Jeg tror aldrig mere i 
mit liv at jeg vil reise nogen steder andet end paa
fjeldet hjemme.
Men vakkert er her som sagt, og det er morro at
se alle mennesker færdes til hest. Om jeg faar med
nogen hund vet jeg ikke: her er en masse bikkjer som
ligner Njord saa det er til at ta feil av næsten,
men her er nogen gulblakke ogsaa som er aldeles
henrivende, og desuten en masse som er brandet og 
droplet og spettet.
Fra Anders har jeg altsaa faat telegram at
han reiser med Lyra, saa vi er forhaabentlig snart
samlet. Og idag har det været vakkert veir, og 
forhaabentlig faar vi beholde det, for Akureyri i
regn er ikke festlig – bare bølgeblikshuser i taake!
Mange hilsener til Tulla og Dem
Deres hengive
Sigrid Undset.
Ormøen 17de Aug. 06.
Kjære Grieg,
Hver Dag har jeg villet
skrive i lang Tid, men
Sygdom lammer al Fremfærd,
og Sommeren har ikke været
god; nu har jeg samlet
lidt Kræfter igjen. Har
hørt at I heller ikke har
havt det rigtig godt, Som-
meren har ogsaa forunderlig
vexlende og kold hernede,
paa faa Dage nær.-
Det er sent nu at
tale om Amsterdam og
alt hvad Du gjorde for min
egen Gut, men jeg tænker
altid paa det og hvor god
Du har været baade mod
ham og mig bestandig og
takker Dig derfor i mit Hjerte.
16/11 92
Kjære Hammer
Jeg vilde gjerne ha 
vedlagte artikkel in 
i «Verdens Gang» så 
snart som muligt 
og sender jeg dem siden en
lid artikkel der gir 
dem en ide om den 
situation som min 
udstilling har skabt 
hernede – Jeg venter jo 
ikke annet end at bladene
Det er langtfra, at jeg ser
hjælpen, saaledes som det synes
af Deres bog, at De vil have den,
men ladet det være, som det vil.
De har gjort en modig anstræn-
gelse for at paavise nøden.
Som kvinde har jeg lært en hel
del af Deres bog, og den har
befriet mig for megen bitter vrede.
Bogen burde læses af kvinder,
mig forekommer den ikke uren,
men vel ofte kras og modbydelig
i sine fremstillinger. Dog har
det for mig samme art, som
naar man i et sygeværelse
hører, ser eller taler om ting,
som i andre forholde vilde
synes og være upassende.
Det er i begge tilfælde alvoret,
som adler tingen.
Fru Maria Hedberg, 
Regimentsgatan 8, 
Malmø.
Sverige.
München, den 17. December 1888.
Kære herr professor!
Som svar på Deres venlige
brev af 10de dennes skal jeg meddele at
at jeg har tilskrevet herr Reclam om
udsættelse overénsstemmende med De-
res ønske, hvilket ganske falder sam-
men med mit eget. Helt at forbyde
ham at udgive en oversættelse af det
nye stykke vilde jo ikke føre til noget,
da der intet retsmiddel gives, som kun-
de gøre forbudet effektivt.
Jeg har grund til at tro at herr
Reclam vil respektere, hvad jeg i mit
brev til ham udtalte, og indrette sin
handlemåde derefter. Men for yder-
ligere sikkerheds skyld mener jeg dog
at det ikke vilde være af vejen om der
så vel fra Deres som fra herr Fischers
side kunde øves en eller anden pres-
sion på fru v: Borch, der, som De for-
modentlig véd, har tilbudt sig at le-
vere oversættelsen til det Reclam-
tegnet 65. Flere har spurgt. Men
jeg kan umulig ta saa mange.
22.  10.04 Trondhjem.
Her er det deiligste Høstveir med Sol over
den prægtige Fjord.  Danset igaar.
 60 Deltagere. Tungt og som altid ingen
Sange ordentlig lært. Mest Damer, iaar
Lærerinder -
Var i Domkirken igaar. Den er jo
vidunderlig! Jeg var her for 18 Aar siden
og saa den og det er rart hvor lidet synligt
der er gjort siden. Det
en flygtig Besøgende mest
mærker Forandringen i er Lang skibet
som nu har faat Vægge og er helt
undermuret. Det stod for 18 Aar siden
med Væggene faldefærdige og var kun
Stenhuggerværksted. Det er det forresten
endnu. Vigelands Arbeider var ikke
tilgjængelige. Apropos V. Havde et
ypperligt Brev fra ham Dagen før jeg
reiste om Jonas Lies. Han elsker
Lie. Han siger Ting som er Guld
værd om. Digterparret. Jeg synes han har
Ret.
af den første hærfærd er saa bindende,
som den ved første øiekast ser ud. At
kong Harald haarfagre kun var 10 aar ved
faderens død, har ikke hindret sagnet
fra strax at lade ham deltage med sin
morbroder Guthorm i kampene mod
Gandalf, og det uagtet man her i landet
neppe nogensinde har havt en myndig-
hedsalder under 12 aar. Omvendt tiltraadte
Halfdan svarte først
selv
regjeringen, da han
var 18 aar gammel, uagtet han blot
var 1 aar ved faderens død. Og at man
blant Angelsakserne i ældre tid skulde
have anseet 10 aars gutter
regelmæssig
modne for
hærfærd og vaabenbyrd, maa dog vel høilig
betvivles. Ganske vist nævnes 12 aars alderen
for Erik Blodøxes, Olaf Tryggvesøns (Odd Munk,
ed. Munch s. 78, nederst) og Olaf den helliges vedk.
som den i saa henseende afgjørende, og Egil
Skallagrimssøn var 13, da han tiltvang sig
10
19. 5.04
Fuldtallig Prøve igaar. Brev
fra Signe Dal, som er henrykt,
ja ligefrem vildt begeistiet over
en Bog som hun mener jeg
har skrevet "Kvinden s. a. Manden".
Hun kommer muligens til
Kristiania i Vaar en Tur.
Kl. 2 skal jeg ha Prøve
paa Sigurds kvadet med
Dr. Olsen, som skal synge
det
føre.
Sol; men kaldt og vindigt.
1ste Pintsedag.
Det hagler ret som det er
og blaaser "kaldt, kaldt veir
ifrån sjøn"
keligheder ved at paatage mig
dette, kommer det deraf at jeg er
for at jeg ikke skal kunne
gjøre det godt nok, af den Grund
nemlig at Partiet i sidste Del
saa spændt for mig. Dette
har jeg altid følt, men hjemme
var det jo ingen Anden, som kunde
udføre det. Desuden er det en van-
skelig Sag med et fremmed Publikum.
Men da jeg yderlig nødig vil lade
dette der Pa gaa fra mig,
og da jeg føler, at jeg sikkert skal
kunne udføre det tilfredsstillen-
de for Dig, hvis Du kunde finde
Dig i, at der blev nedsat en Tone,
altsaa til D-mol, saa
jeg til Dig at tænke henover og
Dersom Deres tid og lyst er Dertil, og De på førstkommende
Onsdag eller Torsdag vil lage Det omtalte Maleri i øjesyn, kan samme
sees i mit Logis for jeg afsender samme. -
Bergen 5 Februar 1881
Forbindligst
T: C: Jæger
§ 311.
Den Sætning "frit Skib og frit Gods" har man ikke antaget, uden
tillige at antage den "fiendtlig Skib, fiendtlig Gods". Den før-
ste skulde være indført til Fordeel for de Neutrale, men da den
medfører den anden, som er til aabenber Skade for dem, især de,
som drive passiv Handel, saa synes det overhoved mere at congru-
ere disse Nationers Interesse, ey at antage den første Maxime.
Desuden kan der være Tvivl om, at neutralt Skib kan betragtes
som neutral Nations Territorium paa fri Havne, in mori i
cause, kan der derimed ingen Tvivl være, siden den da befinder
sig under Landets Territorialhøihed. Ved Tractaten af 1801
blev ikke denne Grundsætning antaget, ligesaalidet som den,
at det convoierede Handelsskib ey maa visiteres. Det synes
overalt heller ikke rimeligt, at en Regjering skulde for-
lade sig aldeles paa den convoierende Officeers Radighed,
da desuden ogsaa megen Svig kan have fundet Sted, som
han er aldeles uvidende om. At Tugeren dømmes af sin egen
Nation synes altid at være conseqvent, siden man kan betrag-
te den rette Eier som den, der reclamerer sin Eiendom, paa
Grund af, at Kaperens Erhvervelse er ulovlig; men om den
er lovlig eller ulovlig maa netop afgjøres efter de Love,
som ere gjeldende i det Land, hvortil Kaperen hører. –
Den Grundsætning "fiendtlig Skib, fiendtlig Gods" er urig-
tig, naar man betragter Skibet som Territorium, hvilken
Fiktion man lægger til Grund for den modsatte Maxime; thi
neutralt Gods og Fiendens Land maa respecteres. I senere
Tider har man endnu mere udvidet disse Grundsætninger, saa