MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Se saa min Ven nu har jeg sovet over
en Time, og nu faar vi se om det vil
gaae bedre. - Jeg har naturligviis intet
Nyt at berette, hvori skulde vel tages
fra? jeg sidder jo her som en Fange
og taler næsten ikke med et Menneske.
Fra Fries kan jeg hilse Dig, jeg hav-
de Brev fra ham forleden Dag, og deraf
lyder det at det er hans Tanke at kom-
me herop igjen til Sommeren eller
Høsten. Nina vil berette Dig at vi
nu har faaet et liden Alexandra igjen.
Gutten vilde nu slet ikke komme, og
saa har de endelig besluttet dem til
at berede mig en Glæde inden jeg gaaer
herfra kan jeg tænke. Jeg var ikke
med i Barnedaabsglæden anden Paa-
skedag, og Bet holdt mig med Sel-
skab; vi vidste ikke hvad Navn
Barnet skulde faae, inden Moer næ-
ste Formiddag kom hjem, og havde
Signe og Agnes med, der med stor
Fryd og smilende Ansigter fortalte
mig det Disse to smaa kjære Væ-
sene er igaar begyndt paa Skole,
jeg længes meget efter Fredag da
jeg haaber at faae Tilladelse af min
Læge at kjøre derind, for at høre
hvad de siger dertil. De være herude
i Søndags med Forældrene, men for-
lod os Alle allerede Kl.5. da John og
Marie Marie skulde i Middag Kl.7. Vi
skulde have været derinde i Fredags
paa Levninger, men Torsdag Morgen
blev jeg syg, og endskjøndt Marie
var saa snild strax hun hørte d
at sende mig endeel af disse va
mig ikke muelig at nyde godt
Kjeres Nærværelse. Vejret med sin vedholdende
Tørke, er sørgelig, og bortager meget af Landmandens
Haab. – En sørgelig Veemod omslører mig. –
Juli 29de
Paa Ødegaarden har jeg været med i Dag for
at indhøste Høet, og derfra gik jeg paa Verket,
hvor jeg trf traf den Snilde Mor Jevne.
Altid finder jeg mig tilfreds i gode Menne
-skers Selskab, og denne Kone tilkommer
med rette, Navnet af en ædel god Kone.
Meget traurig, og mørkt skuer jeg alt for
mig. –
Juli 30de
Storm raser gruelig i Dag, og betager det
behagelige for min Spadsere Tour i Aften, da
jeg agter at besøge mit Længselsted Bjerke,
dog holder intet mig derifra, og jeg iler
for i Venskabs Armme at glæde mig, endnu
medens vi er samlede med hverandre. –
nogenlunde tilfreds. –
Juli 31d
Det er sildig, og Mørket nægter mig neppe at
skrive dette. Jeg kommer nu igjen fra Bjerke,
og har der i Dag usigelig glædet og trøstet mig,
Vejret har været inderlig behagelig og stille,
og en Mild kjølning dufter denne Aften
om mig, dog er det Mørkt og øde i min,
Sjel, og lader mig Tungsindig. –
jeg om aftenen hos
Raschs.
24/1 Storm fra syd. Etti
og jeg om aftenen i Tistedalen,
hvor vi balancerte os over
den nye Tista bro, som
saavidt er paabegyndt.
25/1 Reiste vi til Kria i
rygende snestorm her -
regn og vogn dér. Don og
jeg paa Grand - Don
kom fra Eidsfos vel
fornøiet med selskab, svoger
og reisefølge (Berg). Vi
saa om aftenen de
japanesiske skuespillere.
Kuriøst.
videnskabelige Systematik være det. Men det kan man
imidlertid
neppe sige, thi begge Anskuelser have sine
Forsvarere.
Under
enhver Omstæn-
dighed kommer altsaa endnu baade den historiske og
den speculative Betragtning til at forsvare sin Plads.
Thi en Analyse af den hele
Tilværelse i den Hensigt
at udfinde, hvor
Grunden til det for alle Mennesker
forpligtende i den hos alle Menne-
sker forefundne fælles Retsbevidsthed, saavelsom dens
Udviklingsplan, kan ikke overvinde
den menneskelige Speculation og
bevise, at
hvad der søges, ikke hviler i den menneskelige
Fornuft eller den almindelige Tænknings Love
uden en Critik og en Analyse ogsaa af dem.
Paa den anden Side
ignorerer ikke
den nyere speculative Philosophie Historien, men
erkjender det
fuldstændigt som sin Forpligtelse
at forklare ogsaa den og vise hvorledes
gjennem
en sand historisk og
en sand speculativ Betragt-
ning man kommer netop til de samme Resultater.
Skal man altsaa behandle
dette Stof, der danner Retsphilosophiens Gjenstand alsidigt
og fuldstændigt, saa udfordres dertil ligesaa vel en historisk
Udvikling af hvorledes den inkjærske Retsbevidsthed er
bleven til, som en Undersøgelse af
hvorvidt den kan
begrundes i Speculationen.
Det havde været
mit Ønske
at kunne byde Dem begge Dele.
Men
for det Første er
et demonstrativt Cursus
om Retsphilosophien for Dem,
hvis Hovedsag det endnu er at studere vor egen Ret neppe
det rette Sted til at anstille
alle de detaillere-
de historiske Undersøgelser, som vilde udkræves til en
fyldestgjørende Fremstilling af den europæiske Retsbevidst-
heds Genesis,
det
vilde blot trætte Deres Opmærksomhed og føre Dem for langt bort
fra hvad der med Nødvendighed fremstiller sig som Hoved-
gjenstanden for Deres Studium. Dernæst maa det
tilstaaes, at en saadan genetisk Udvikling af
den almindelige Retsbevidsthed danner en
Opgave, som
neppe endnu kan løses uden overmaade
vidtløftige og detaillerede Forarbeider. Som jeg allerede tidligere
har paapeget er det ikke alene den videnskabelige Forskning,
men ogsaa de sig i det practiske Livs aaben-
barende Mangler i Retstilstanden, der danne de Gjærings-
Maynhardts Hotel 32 «Unter den Linden» Berlin.
Den 18te Oct. 80.
spille Aases Død og jeg betages af en
slig inderlig Fornemmelse af, at noget
høiere end dette har Digter som Kompo-
nist ikke naat i vor hele poetiske Produktion,
- som hele Peer Gyntsuiten! Det er to
Genier som har sunget sig i Højden eller
i Dybden sammen, og en af Toppene i nor-
disk Kunst. Derfor blir den ogsaa set saa
vidt over Verden. Ja, saa læste jeg jo
i Formiddag din fortræffelige Artikel om
Verdi, der gav mig en hel Oversigt - og saa
en Tilfredstillelse: Jeg har altid likt
Verdi; men stadig blevet mødt med at
det var banalt. Og saa gik jeg i mit
Hjerte med, at enten var det banalt eller
stort; men desværre likte jeg ham, om
han var banal ogsaa!. Og saa ender
at Østers med Sherry er en udmærket
Ret, men man skal engang imellem nyde
en Boeuf med 1/2 Bajer - og sagde
man ham imod i dette Capitel, vilde
man faa en Disput paa 3 Dage. Naa,
ligemeget derom, Du sidder nu paa dette
Lofthus og jeg vil ønske Dig at alle
Muserne og Gratierne i den Anledning
ville husere i det samme Hus - dog
at ønskes
det behøves ikke eller var Du ikke
den gamle Edvard Grieg.
Med det at jeg har faat frostfri kjælder i nyhuset og
et rum indrettet specielt til opbevaring av epler, naar de trærne som blev sat 
ifjor, engang tar til at bære, har jeg fyldt op med planter – roserne som hviler, 
og svibler og alslags smaaløk som skal rote sig og spire, og gyldenlak og deutzia
til vaardrivning. Jeg gaar altid og indbilder mig at jeg skal faa god tid engang-
det ser smaatt ut forresten, for tid faar jeg aldrig. Nu kommer de hensyns
fulde, som vilde vente til jeg hadde avleveret manuskriptet – noen med hvert 
tog omtrent, men der kom forresten like mange før og, og Møller, den alvidende
som faar vite alt, sat og vred hænder – fortæller Fredrik Paasche, som hadde faat 
lasterlig skjænd (han er jo ogsaa et av «børnene») fordi han og to andre uskikkelige
professor-gutter, først hadde tillatt sig at komme hitop og forstyrre den skikkelige
Sigrid som skulde bli færdig med leksen sin, og dernæst narret mig til at reise 
ned til Oslo for at leke. – Jeg kom til byen fredag nat, var paa festen
for Professor Sigurdur Nordal om lørdagen – søndag morgen ringte Møller op 
under ett eller andet paaskudd for at la mig vite, han visste godt at jeg var røret
ut fra mine pligter. Jeg reiste hjem søndag og mere har jeg ikke været i Oslo 
siden jeg kom hjem fra Italien ihøst ivaar –. Og likevel faar jeg aldrig
arbeidsro andet end om natten omtrent –.
Men ellers saa har vi det jo godt her. Anders er blit en diger
slamp at se paa, han har skutt tilveirs og saa begynder han at bli skulderbred 
og diger i benene. Hans er en kjæmpe efter alderen – like lang som mange 
ni-aaringer, bred og sterk; han er begyndt paa skolen nu. Mosse har hat
det relativt godt det sisste aaret.
Av «kolleger» har jeg ikke set nogen paa aar og dag uten Tore Ørja
sæter som fik en søn for nogen maaneder siden – han er svært henrykt over
sin Jo. Det er forresten et ualmindelig vakkert litet barn.
Med bedste hilsen til Johan Anker og dig selv
din hengivne
Sigrid
alle vanskeligheder for at
paa en Griegaften til stand,
Alt hvad vi kan gjøre
for at gjøre Dem sagen
lettere det vil vi - det
være her paa pladsen
eller i Stockholm. Jeg
reiser gjerne ind og
snakker med hvem
De vil.
Desværre ved jeg efter
en samtale med Directør
Hedenblad, at han for
øieblikket ikke har
noget inøvet saa godt
som han anser nødven-
digt for at kunde byde
Dem mere end Sangerhilsen
men den stiller han til
Deres disposition og stu
Herr Redaktør!
Jeg blev meget overrasket ved
at modtage Deres anmodning om at
samle nogle slaaende argumenter mod
almindelig kommunal stemmeret fra
Bryce's fremstilling af The american
commonwealth." Jeg havde nemlig fra
min gjennemgaaelse af dette værk for
nogle aar siden i dets første udgave be-
holdt det bestemte indtryk, at han saa 
at sige ganske – eller næsten ganske -
havde undladt at behandle den al-
mindelige stemmeret derover i det hele
taget, og at det lille, han derom sagde,
kun tjente til at vise, at han var en
tilhænger af denne institution. Ved
nu ifølge Deres ønske paany at gjen-
temmelig grugget. Du ved nok, hvor
vi har fulgt Eder, baade under
den forbaskede Bronchiten, som
igjen aflagde Dig en forhaabentlig
Afskedsvisit, og under Konserten, som
Du vel har havt Glæde af. Og
iaften er I begge paa Brædderne.
Den, som var med! i Salen!
og til en liden Piknik bagefter.
Skaal, - gratulerer med overstaaet!
- Herhjemme er alt vel. Dagene og
Ugerne rinder rent utrolig fort
under den Følelse, at man altid
har for liden Tid. Men bortseet
fra den lille Mindelse, Marie
havde, som Gudskelov ogsaa var
ganske liden og efter Klaus Hans-
sens Forsikring var uden enhver
Betydning, har Marie og jeg været
rigtig friske og arbeidsoplagte.
Hver Morgen Kl. 8 ½ rusler Parret
afsted til Stationen og arbeider
sammen paa Kontoret til Kl.2,
da Marie reiser hjem, medens
sandt (om dette har den hellige Theresa skrevet fært godt og jeg sympatiserer 
med katolicismens bestræbelser for at 
faa alle uten de utvalgte fra at tænke for meget – tænkning er en sport for for de urædde alene). Mors-
følelsen er en anden slik elementær følelse som ikke skal grubles over og 
snakkes for meget om – jeg har lekset op om moderskap saa længe 
og saa løgnagtig at barn kan ikke graate sine mødre op av graven mere, 
ikke graate dem hjem til sig fra en fremmed mands armer engang. 
Noget av det viseste fædrene på Eidsvold fandt paa var virkelig 
adelskapets ophævelse – her var jo ikke nok adelsslegter til at det 
kunde blit en stand av individer utviklet paa et grundlag av 
fælles standsfornemmelser – det hadde bare blit en klik av mennesker,
hvis individualitet var blit kvalt av klikefornemmelser.
En av de bedste bøker jeg har læst av de nye er Hiorth-
Schøyens 
Mange Hilsener
din
Sigrid.
München, den 27. November 1890.
Kære dr: Elias,
For Deres venlige telegram
og brev beder jeg Dem herved mod-
tage min bedste tak. Da imidlertid
de deri omhandlede anliggender dels
allerede er bragte i orden, dels endnu
ikke tiltrænger nogen afgørelse, så
er det ikke derom jeg idag skriver
til Dem.
Hensigten med disse linjer er
derimod at henlede opmærksomhe-
den på den sørgelige åndstilstand,
hvori professor Hoffory for tiden
befinder sig.
Han kom hertil fra Weimar for
omtrent 14 dage siden og tog ind i
Billedsalg 1918. - Landskab
500 Kr
Portrært til Nationalgalleriet
4000
Interiør til Bergens Galleri
4000
Landskap
1500
Interiør
2000
12000
Juryhonorar
1000 Kr
Reproduktion af Billeder
50 Kr
Familielegat
200
13,250 Kr
Billedernes Pris har
Fradrag
Arbeidsudgifter ved Indtægt af Billeder
Malersaker 1917-18
Lærreder Farver
199 Kr
4 Rammer
157
Fragtudguft Kasse Assurance
alene for Bergensbilledet
45 kr
Atelierleie
350 kr
Brændsel for 1917-18
110461 Kr
Foruten disse Udgifter har jeg for 3 af
Billedernes Vedkommende haft 6 Maanders
uten hvilke disse Billeder ikke kunde være malt
Studieophold: Sandven. Løiten. Jevnaker
Udgifterne ved disse Reiser og Ophold har 
jeg ikke opgit, da jeg ikke nøie har kunnet
kontrollere hvad de har kostet mig, Arbeid og 
udgifterne til Fradrag var altsaa meget lavt opgit
Høistærede Herr Halvorsen!
Ved nærmere eftertanke finder
jeg at burde bede Dem om ganske at
stryge bemærkningen om min politiske
rapport fra mit statsraadsophold i Stock-
holm. Den tilhører jo desuden ikke endnu
"litteraturen" i almindelig forstand.
Overhovedet maa jeg bede Dem
om at undskylde min vaklevorrenhed; en
saa alvorlig nerveforstyrrelse, som jeg har
gjennemgaaet, afsætter desværre mærker, som
den bedste kur først lidt efter lidt faar
bugt med.
Deres ærbødigst
forbundne
Ebbe Hertzberg.
Stockh. den 24de april 1888.
Lillehammer 1.dec. 1939.
Kjære Eugenia Kielland
takk for brevet dit forleden. Og tillykke med
radiokvellen – jeg hører den er blitt en stor succes. Jeg kunde 
ikke lytte desverre, for jeg laa med en redsom forkjølelse, og har
ikke radio selv. Jeg har altsa skrevet og takket de tre.
Har ikke sett din anmeldelse heller  – i det hele 
ikke andre end de som stod i avisene som jeg selv holder. Men når 
jeg kommer inn til byen skal nok Aschehoug sørge for at jeg
faar se rubb- og stutt –. For øieblikket syns jeg egentlig alt er
Den tanke hvad det vilde sige kanske
ikke at faa se min lille Karl mere
greb mig aldeles, saa jeg tænkte paa at for-
lade arbeidet og telegrafere. Men jeg tog mig
sammen og sagde at det bare er nervøsitet
og skrev bogen ud. Gid jeg nu maatte
ha ret! og at du ikke har havt alt-
for tunge tider!
Jeg tænker bare paa at komme af-
sted. Fire sættere arbeider nu med
resten af manuskriptet saa jeg kan ikke
sige andet end at de er imødekom-
mende. I morgen skal jeg gjennemgaa det
sidste manuskript med Kirchner. Saa
et det forord, tittelblad og register, og
29/4. 47.
Kjære Tore,
jeg vil gjerne faa tilbake den Fuldmakten
du fik, den maa skrives litt anderledes.
Du skal faa den igjen straks.
Jeg lægger,
ud
et Utklip av Aft. Det er bedst
du gir det til Lisbeth, for du bare læser det
igjennem og ikke sier et Ord.
Hvorfor svarte du ikke om Mama
er hos dig eller paa Nørholm? Jeg skal altsaa
gaa omkring og inkvirere om jeg kan slippe
ind i mit eget Hjem eller ikke. Og du lar
det bare sløvt passere.
Har ingen av de to tyske Forlag svaret?
Jeg er jo ikke død enda, men du holder mig
ikke ajour? Hvad var det for en "Amerikaner"
du talte om? En Kjeltring av en Yankee det ogsaa?
Hvorfor skal jeg famle mig frem istedet
for at faa Besked? Bare kort Besked. Papa
I Kjærlighedsforholde, som i
Endeligheden er den fuld-
komneste Forbindelse af det
Adskildte, har Gud præforme-
ret til Samfund med Men-
gen ved Aapningen, at Kunst-
foreningen af den Grund vil
paata sig de mange Afhent-
ninger frem og tilbake.
De skriver
herom.
jeg er da noksaa mild
Gut nu, ikke sandt?
Jo, dette er snildt af Dem, og jeg
takker Dem af ganske Hjerte,
baade bedrøvet og skamfuld
over at "Andante" nu er fjerde
Gang paa Reise i Deres
Eiertid. Saa gratulerer jeg hjer-
teligt med Geburtsdagen, særligt
fordi De den 27de er akkurat
halvparten saa gammel som
jeg blir den 21de.
Deres forbundne
H
177.
men - frykt den ei! den klarer saa
og gjør os ganske fælen.
Forsigtig! gaa paa letten fod,
min llle - ikke jage -
kaninen, den er snil og god
Hvad siger du? Javist du maa
forsøge paa at fange
min ekorn; men jeg vil dig spaa,
den narrer de tusend gange!
Linerlen - fuglen,
En pipfugl - se den lille, du,
hvor den er blød og lækker!
men stille -
ei haanden nu;
den vingen søvnig strækker.
Jeg havde ikke held med mig
paa sommerfuglejagten.
Men deraf vil jeg lære dig,
at dum er denslags tragten!
Verdens Gangs Expedition
Kristiania
en av de som jeg hadde brev fra til min
fødselsdag var Syster Sia – De husker nok den vældige
dalkullan som var her og pleiet mig og Hans, da han
var nyfødt. Hun har specialisert i sindssykepleie og socialt
arbeide og er nu ansat paa Tjømø av kommunen.
Ja nu maa De leve saa vel, og kommer De hit 
til Lillehammer engang igjen, saa ser De vel op til os?
Mange hilsener
Deres
Sigrid Undset
5/5-26.
Kjære frøken Solheim,
Vedlagt oversendes kr. 300 00 for
mai. Jeg haaber det gaar Dem godt, og at
De fremdeles er fornøiet med Deres arbeide.
I dag holder Mjøsisen paa at
slaa sprække langt utover.
Bedste hilsen
Deres
Sigrid Undset.
Dresden den 23de Januar 1874. 
Kære herr Grieg
Jeg henvender disse linjer til
Dem i anledning af en plan, som jeg
agter at iværksætte, og i hvilken jeg vil
forespørge om De skulde ville være del-
tager.
Sagen er følgende "Peer Gynt",
hvoraf nu et tredje oplag snart skal ud-
komme, - agter jeg at indrette til opfø-
relse på scenen. Vil De komponere
den dertil fornødne musik? Jeg skal
i korthed antyde for Dem, hvorledes
jeg tænker at indrette stykket.
Første akt bibeholdes helt, kun med
nogle forkortninger i dialogen. Peer
Gynts monolog side 23, 24 og 25 ønsker jeg
behandlet enten melodramatisk eller del-
vis som recitativ. Scenen i bryllupsgården,
side 28, må der ved hjælp af ballet gøres
meget mere ud af, end der står i bogen.
Lørdag, Kl. 2, nat.
Kære Frøken.
Tusind Tak for Brevet - alligevel.
De maa ikke bebrejde Dem noget;
hvad i alverden har De at bebrejde Dem?
De maa heller ikke tænke paa, at jeg har det 
daarligt, De har ingen Skyld i det, og jeg skal
nok lade være at vise det meget. Og saa vil
jeg gærne bede Dem om ikke at gaa og grue
for, at jeg en vakker Dag muligens kan ville
sige Dem endnu engang det, jeg skrev i mit
Brev. De maa være aldeles rolig herfor. Nu
haaber jeg, at De forstaar, hvorfor jeg skriver
dette: at det er bare forat berolige Dem, og
at det er uden Ironi, saasandt som jeg lever.
Jeg er ikke uærlig, det maa De ikke tro. Og
endnu ét: hvad jeg end gør, hvorledes jeg end
optræder, saa kære husk, at jeg ikke gør dette
eller optræder saaledes forat faa Dem til at
tage Deres Afvisning tilbage engang med Tiden.
16/6 Kom Don hjem om
efterm. Martin Ørnelund
havde skudt 3 rævunger
ved hi før Lyng og Don kom -
de laa ved hiet om natten
uden resultat. - Jeg var 
daarlig, "søsyg" om natten og
laa.
17/6 Holdt jeg mig oppe i mit
private himmerig hele dagen -
Don var til middag paa Sorgen-
fri og om aftenen kom
gamle Haaken Mathiesen, Ma,
og Julie M., Thr. Hulda og
onkel Peter hid. Storm og regn
18/6 Veldige evolutioner i
tjenerverdenen. Ek flytter,
underkokken og stuepigen -
Jomfruen græder over Kull-
berg, som er fordringsfuld.
solgte der, hvad jeg havde af billeder til spott-
priser (deriblandt mange gode billeder) - og jeg fik
derved all min gjæld betalt og saa meget til-
overs at min kone kunne leve deraf 1/2aar
medens jeg var i udlandet.. Jeg glædede mig nu
til, at jeg skulde faa studere en tid i udlandet
i fred for gjældskrav og økonomiske sorger og tog
mig derfor en snartur til Bergen baade for at
faa se min egen udstilling og for i hast at ordne
mine private udgifsposter i anledning udstillinger
som jeg maatte lades andre besørge med sommer
afhentning o.s.v. medens jeg var i udlandet og min
tanke var da straks at vende tilbage til London,
hvor jeg havde nogle paabegyndte arbeider.
Men jeg fik ikke bruge min retourbillet; thi
stipendiet blev mig imidlertid frataget uden
at der blev givet mig nogen grune derfor.
Jeg gik hele mai og juni og ventede forgjæves
paa svar fra legatbestyrelsen
om hvorhvidt jeg fik legatet igjen
og endelig fik jeg
tilslut gjennem nogle bedre stillede slegtninge
i Christiania høre tvetydige udtalelser om at:
sandsynligvis et af de holland-
ske Hoveder. Jeg har stor Glæde
af Deres Hefte om de gamle
Kirker og maa endnu engang
sige Dem Tak. Hjertelig Hil-
sen.
Deres hengivne
Harriet Backer
Storthingspl. 7 VI 28/5 1902
München, den 25. Juni 1889.
Herr lektor Peter Bagge.
Som svar på Deres ærede
skrivelse meddeles herved at jeg for
mit personlige vedkommende ik-
ke har noget imod at mit skue-
spil «Hærmændene på Helgeland»
optages i den omskrevne læsebog.
Dette dog kun under forud-
sætning af at De dertil kan er-
holde den Gyldendalske boghan-
dels samtykke.
Forbindtligst
Henrik Ibsen.
Brev fra en Frue paa Lillestrømmen,
som vil ha mig derop og lære en Flok Ungdom
Folkevisedans. Hun skriver: "Omtrent det eneste
som forevises her er Taskenspillerkunster
af alle Slag og Varietestykker. Tusinder af Kroner
vandrer aar om andet fra Arbeidernes
Lommer over i Taskenspillernes. Det
var som noget fra en bedre verden
disse Stevdanse, danset af Kjæk, ufor-
dærvet Ungdom, klædt i de pene Dragter."
Det er morsomt at høre sligt, og vi
som var deroppe og danset har da faat
Løn for Møien. For det kan jo ikke
nægtes at det er adskillig baade møie
og Udgifter med disse Dansefærder; om
end Reisen altid blir betalt for det meste
saa  det Tid, Klær og diverse andet,
som jo maa bæres af en selv.
20.  1. 04
G. kom med Nattoget igaar. Mødet i
Maalkassa langt. "Norsk Barneblad" skal gaa
Mange Hilsener fra Gaepferts,
ogsaa fra Zimmers etc.
Jeg er sikker paa at
baade Du og Din Kone
ville blive glade i Frk
Sidner, baade som San-
gerinde og som Menneske.
Vi har det deiligdte Veir
af Verden - gid det maatte
være til vi vender Paris
Ryggen. Du maa sende
mig Ord itide at jeg
kan møde Eder ved
Stationen og er der ellers
Noget saa lad mig vide
det. Hils Din Hustru
og Dig selv paa det venlig-
ste fra Din hengivne
Alexander Bull
6.5.1927.
Kjære Herr Møller.
Vedlagte anmeldelse av "Kristin"
fra Amerika vilde jeg gjerne De fik tat ind
i norske aviser. Jeg tilstaar gjerne at det 
sker for at ærgre Marta Steinsviks publikum
- ingenting imponerer det slik som "utlandets
dom." Ellers vet De, jeg pleier ikke at 
gjøre noe for at skaffe mig "god presse." 
Om nødvendig, saa ta det ind som annonce,
a la Gyldendal.
Velkommen tilbake - jeg haaber
De har hat en vellykket tur i Italien?
Med bedste hilsen
Deres
Sigrid Undset.
Ifjor havde det været utænkeligt
28  .1.04
Regn. Jeg har idag foreslaat for
Tuften en Ting som han greb med
en Iver som for hans rolige Natur
næsten maatte kaldes Begeistring. 
En
af de mange Ting jeg har ønsket at bli
i verden er  Kunstsmed. Jeg ved
ikke noget saa stemningsfuldt som
en Smidje. Den svarte Mand med
den vakre muskelstærke arm
foran Ildskjæret og Lyden af de
taktfaste Slag - det er alt saa
forunderligt. Ude i hvidt eller grønt
Landskab maa det være helst. Og jeg
er saa glad i de gamle deilige Beslag
og Laaser som endnu findes
paa Kirker og gamle Hus. Nu er
der i Valders en slig Laaskunstner;
skal sendes mig.
Under alle omstændig-
heder beder jeg Dem om ik-
ke at tage mig min fore-
spørgsel ilde op, og vilde
det under alle omstændig-
heder være mig særdeles kært
ret snart at modtage Deres
ærede svar. Indtil henimod
slutningen af September er
min adresse: Herrn Ludwig
Stainer, Kitzbüchel in
Tyrol, Österreich.- Fra
1ste Oktober bor jeg igen i
München, Schönfeld-Strasse,
No 17.
Ærbødigst
Henrik Ibsen.
Dem saare forbunden for nærmere oriente-
ring desangaaende.
De spørger, om jeg kan forklare mig den
følelse af modbydelighed, som den almindelige
opinion nærer ligeoverfor det kontrærsexuelle
fænomen. Ja, oprigtigt talt, tror jeg at kunne
forklare mig den, og det endog med lethed,
eftersom den efter min mening saa langt-
fra bør søges paa dybet, at den ligger lige
i overfladen. Den samme modbydelighed
nærer jeg nemlig selv i omvendt retning
for den allosexuelle forbindelse. Det er mig
saa at sige en personlig tortur at Tænke
mig noget saa stygt,
ganske min Følelse
væmmeligt og modbyde-
ligt som en sexuel actus mellem en mand
og en kvinde. Kvindens hellighed og renhed
synes mig derigjennem at krænkes paa
det frækkeste, og jeg oprøres ved blotte tanken
derpaa. Når jeg møder et usædeligt fruen-
timmer paa gaden, maa jeg lægge stærk
baand paa mig for ikke at slaa hende
til jorden (engang uddelte jeg virkelig midt
paa Boulevard des Italiens et kraftigt
næveslag til en, der var mig for nærgaaende)