MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
23.12.30.
Kjære Fredrik,
Tak for brevet dit forleden; du kan skjønne
jeg blev glad for det. Jeg skulde ha morro av at snakke
med dig en gang om det du skriver om Wergeland og liberalismen.
Det er jo nemlig netop et kjetteri i egentligste forstand, dvs. 
det er ikke naturlig, hedensk menneskelighet men fragmentarisk
kristendom – troen paa det guddommelige, hinsidige i menneske-
sjælen som ikke tillater et menneske at slaa sig til ro med
at der er fødte borgere og fødte slaver. Men det er igjen dogmatik,
mystisk teologi – noget man aksepterer de fide, som Paul 
aksepterer det de fide at hans kone har en sjæl. En vakker 
dag opdager netop den liberale at han ingenting akcepterer 
de fide, og at det aldeles ikke lar sig paavise med blotte 
øiet at der er noget guddommelig i alle menneskers sjæl, ogsaa
i saanne sjæler som er ens egne aldeles ulike. Saa heter
det à bas les aristocrats, død over kapitalisterne, Gott
lærte der, at jeg ikke
kan længere stole paa
mig selv, og at det en-
gang faar have Slut;
naar det ikke kan
lykkes bedre, saa faar
man nedlægge Vaabnerne.
Dette, sammen med en
nervøs Hjertebanken,
der ved større Spændinger
tar Overhaand, og minder
om at Maskineriet
ikke længere er stærkt
og kan gaa istaa, har
gjort, at jeg viger
tilbage for store Concerter.
Men jeg skal altid
glæde mig i mit
inderste Hjerte over
de 3 Gange Du har
Edvard Diriks
peintre artiste
Lyder Sagens gade 10
Kristiania
Norwege
Brøst (den nye) og til den sorte har
jeg i Dag Kjøbt Tilbehør, den syr jeg
istand selv saa skal den igjen bli
Finkjole. Gud ved hvordan det gaar
dig. Faar jeg ikke Brev iaften saa
gud hjælpe dig. Jan, K, og jeg skal
til Grosserer Grønnestad Søndag kan
ikke fersk Lax friste dig? Har dere
ikke mye deiligt i Kufferten. Jeg
lider af en ren sygdom for at Kjøbe
alt jeg ser og sende til dig. Makrel
f. ex. Tuften spenderer Makrel og
Chocolade i Aften. Tænk om du Kom -
siden du ikke har skrevet, det er ligesom
et lidet hemmeligt Haab.- jeg reiser
iaffald ikke hjem før efter ¼ 4 Toget.
Tuften vil fremdeles hele Dagers reise
til Papa.
Kys fra os begge
Din
Hulda
Frøken Kitti Kamstrup!
Kunstnerforbundet.
Kristiania.
Kjære Grieg - Jeg maa takke Dem for Deres
venlige Linjer og sige Dem hvor vondt det
gjør mig at jeg ikke kan opfylde Deres Ønske
at besøge Dem i Rungsted??. Det er mig umuligt.
Jeg har faaet mig en slem forkjølelse paa
Halsen (og netop paa Halsen !) her i Kjø-
benhavn og maa derfor gjøre af
mere end et Besøg og en Udflygt. Imorgen
tages jeg med Trådnet Kl 11 til Helsingør hvorfra
jeg paa Lørdag gaar hjem med "Toll".
De faar skrive til mig naar jeg er kommen
hjem. Gjør det.
Jeg var hos Gade hele tirsdagen, - han var den
samme gode Ven jeg altid i ham har fundet.
Kan det glæde Dem at høre det saa udtalte
han sig om Dem for mig i særdeles rosende
Udtryk. Lev sa vel. Deres
Halfdan Kjerulf
Kbhvn p 14 Sept 1885??
vekslet" 14 og 15). "Madonna" og jeg gik op og ned hele
Hohenzollernstrasse, og vi var inde i hvert eneste hus like
til tops - trods portnernes protester, - (paa et sted paastod
man, at der tvers over gaten skulde bo en maler,- og det var
rigtigt, - men da vi kom did negtede man bestemt
at der boede nogen Grønvold).Tilslut opgav
vi det helt og hvilte os i en park i nærheden ("Thier-
garten") - og der kom et postbud forbi, - og da faldt
det mig ind, at postbudene kjender næsten alle
mennesker,- saa spurgte jeg ham, - og ganske rigtig -
han kjendte Hr. Grønvolds adresse, - det viste sig da,
at det var et andet nummer - paa den anden
side af gaten,- vi havde forresten ogsaa faret over
den anden side af gaten og spurgt efter Hr. Grønvold,
og vi havde været i det rigtige hus, - men man
negtede overalt at kjende ham, - vi gik heller ikke
til tops paa den side af gaten, - men da jeg havde post-
budets paastand om den rette adresse, saa gik vi op
trods portnerkonens paastand om at der ikke fandtes nogen
Grønvold i huset, og vi fandt Hr. Grønvold.
Han var meget hyggelig mod os, - og han fulgte mig
rundt paa flere gallerier og haandtegnesamlinger, som
jeg ellers neppe havde naaet til at faa se,- det
Hvordan lever fruen 
og hvordan står det 
til borte hos Nørregaards
– Jeg kommer vel 
en tur hjem udover 
høsten – nu kan jeg 
ikke afbryde mit 
arbeide –
Her er så forfærdelige 
afstande – at jeg blot 
engang har kunnet 
komme til Nathansens 
– det er næsten som at 
reise til en anden by 
fra quartier Latin og 
did –Venligst hilsen til
Dem og Deres Frue – Deres E Munch
Herr
Professor Gerh. Gran!
Ifølge Deres anmodning
har jeg gjort mig bekjendt med
no II af de af Dem udgivne
"Smaaskrifter fra det litteratur-
historiske seminar", betitlet
"Statsborgeren og Peder Soelvold,
et bidrag til den norske presses
historie af W. S. Munthe, stud.
philol.," - og skal i den anled-
ning faa lov til kortelig at
udtale min opfatning af denne
afhandlings værd.
Med faa ord kan den i mine
et par Linier efter Koncerten
i St. Jamer Hall.
Pitt & Hatzfeld bor:
Berneru Street No. 62.
Paa snarlig Gjensyn forbliver
jeg med hjærteligste Hilsener
til Fruen og Dem selv.
Deres altid Hengivne og forb.
Wilhelm Hansen
pt. Bundefjorden
d. 16 juli 1895.
Herr Redaktør!
For gjennemlæsningen af ved-
lagte brev fra Bille siger jeg megen tak.
Hans to indvendinger angaar netop de
to punkter, hvor jeg af hensyn til spalte-
rummet i et dagblad fandt at burde
fatte mig kortere, end jeg egentlig ønskede.
Betegnelsen fideikommissarisk arveret
benyttede jeg, fordi jeg ikke fandt anled-
ningen passende til at dvæle ved for-
skjellen mellem "entails" i egentlig for-
stand og den almindelige primogenitur
til jord, saameget mindre som denne
agrarpolitisk virker som det stærkeste
fideicommis. Og hvad overhuset som
Hilsen, hans gode Mening om
mit Arbeide har jo ogsaa været
mig til megen Trøst.
Endnu engang hjertelig Tak!
Deres ærbødige
Hulda Garborg
"Brinken"
28.V.07
pr. Klampenborg
Kære Edvard Grieg!
Din Hjærne er ingen La-
zarus, og jeg er ingen æg-
te dansk "noksagt".
Vi drak nemlig ikke Dus
på Holmenkollen ifjor
Det var ikke mig, som
af lutter Beskedenhed væg-
rede mig at gå ind
på Dit Forslag, men det
var Dig, som slet ikke
Min kjære Edvard! jeg maa, rigtig
nok ganske til Overflod, med et Par
Ord sige Dig min inderlige Glæde og
Taknemmelighed over Din 
Ja, Saadant løfter; det bringer i den Stem
ming, som er nu nødvendig
af den Livsstilling
Du vil naa. Det er ligesaa vigtigt
for Dig og for Dit aandelige Liv
at vide Dig nogenlunde forstaaet
af Ydermaaden, som det er for mig
at føle, at min
hængivenhed for mine Egne, eller min
Mande at lægge min 
for Dem for Dagen, ikke
dem til byrde, men tvertimod
er for dem ogsaa en nødvendig
betingelse til Lykke. Ja, det er
udføre oversættelsen i fællesskab.
Skulde herr Hegel være hjem-
kommen, bedes han venskabeligst
hilset fra mig.- Dem sender jeg min
tak om mine bedste hilsener.
Deres hengivne og forbundne
Henrik Ibsen.
Nu er jeg i sikre Hænder,
og jeg vilde som sagt, være
Dem uendelig taknemlig, fordi
en Attest fra Dem er det
høieste jeg kan opnaa. - Jeg
bor 1 Time fra Sandefjord,
inde i en vidunderlig vakker
Bugt, ganske stille og rolig.
En behagelig Sommer
ønsker jeg Dem - i Løbet af
denne 
jeg gjerne
Attesten, hvis De vil vise Mig
den stor Godhed, min Adr. er
Sand, Raastad St. -
De hjærtelige Hilsener til
Dem og Deres Frue fra
Deres hengivne taknemlige
Martin Knutzen
München, den 11. Marts 1891.
Herr C. Honigh.
Wageningen.
Ærede herre,
For Deres omfattende brev med
deri indlagte fotografi beder jeg Dem
herved modtage min forbindtligste
tak og ligeså for de tilsendte bøger,
hvilke jeg med nogenlunde lethed
kan forstå omendskønt jeg ikke ken-
der den rigtige udtale af en hel del
ord. Hvis jeg blot havde mere tid
til min rådighed, så vilde jeg nu
for alvor begynde at studere det hol-
landske sprog. Men brevvekslingen
lægger desværre i altfor høj grad be-
slag på mig om jeg end også i denne
da omtrent færdigt med den. John havde
lovet mig at indhente Deres Bemyn
digelse til Underskrift paa Indbydelsen.
Først fandt han det unødvendigt
da De havde været med paa
Beslutningen, siden sagde han
dog han vilde gjøre det. Da
jeg nu kom og skulde have
Underskriften, var det ikke gjort.
For Ordens skyld fandt jeg da
at burde telegrafere Dem til om
Sagen. Saa svarer De. Almindlig
Konkurrance, ja. - Jeg telegraferede
Dem da atter, at Beslutningen
kun norske Kunstnere, selvfølgelig
nu var urokkelig. Herpaa
har jeg intet Svar. Jeg tør da
antage at De er enig. Men for
Sikkerheds Skyld sender jeg samt en Copi
af Programet. Idag har vi den 2den.
Hører jeg da intet telegrafisk fra
Dem i løbet af Fredag dan 6te saa
gaar Indbydelsen af Stabelen ogsaa med
Deres Underskrift.
Med en venlig Hilsen
Deres John Lund
Fru Åslaug Ørjasæter
Smestad
Forberg
11.3.1928
Kjære Fredrik,
Nu kan du godt le av mig – jeg reiser ind
til Forfatterforeningens Ibsen-aften allikevel; angrer
allerede at jeg har sagt ja, for det har allerede faat Barbra 
Ring ut paa leven, og det blir vel ikke med det, men
som sagt, jeg sa ja til Ronald Fangen -. 
Saa du faar altsaa hellere se indom her
paa nedturen fra Hundtorp.
Og saa, tak for sisst! Og mange hilsener
din
Sigrid.
Lillehammer 27. april 1922
Kjære Nini,
tak for brevet dit. Saa igaar av avisen
at Krogvig forhaabentlig faar Mohrs – ta gud gi han fik det
da og fik komme ut – solo. Han har det visst ikke bedre end 
vondt.
Her er baandene. Anders paastaar at det er ikke
andet slags sokkelvand at faa kjøpt nu i byen. Jeg maatte sende ham, 
for jeg har ligget til sengs en tre dager – forkjølelse, vondt i halsen og saart 
skidteri. Her er griseveir, men godt allikevel – iling efter iling av
vaat sne og lunken regn hver dag siden jeg kom hjem, skittent og fælt, 
masser av vand og fugleflørt pjusket og forsagt indimellem. Det blir 
vel vaar omsider her og. Mjøsisen ligger vastrukken, graa med en og 
anden liten aapen rende i.
Tak for de dagene paa Holmgil du, til dig, 
og Anker. Det hjalp godt – især efterpaa. Fra S. har jeg ikke 
hørt steins ord endda – jeg gruer for brev hver dag til posttiderne,
ellers saa har jeg arbeidet i ett træk, siden jeg kom hjem, saanær 
som de dagene jeg laa. Jeg saa efter dig paa utstillingen ja. Der var 
forresten ikke noe næsten som jeg ikke kjendte fra før – og mange
vakre stykker som jeg savnet. Jeg var nedom Baardset og talte om 
Maria-Sagaen.  Jeg likte ham – B. – meget litet. Men Steenske
Fredag.
Kjære Tore!
Jeg hadde skrevet ut Postanvisning
til dig ogsaa likesom til Arild, men jeg
kom til at tænke paa at saa maatte du hente
Pengene, og det er du for svak til endda. Her
er da til Logiet og Skolen - Resten dit.
Jeg staar i mange Elendigheter: nu naar
vi skulde høstpløie klikket Traktoren, og
da jeg netop mistet en Hest faar vi slet ikke
pløiet. Nu har jeg telegraferet efter ny Traktor,
og Froholdt skal ut i Verden og kjøpe Hest til os,
kommer det da ikke Frost saa skal vi faa pløiet
allikevel. Jeg gruver ikke, det er fint og blankt
Veir idag, og jeg husker paa at det gik saa godt
med dig. Mig gaar det ogsaa fremover med,
men det gaar sandelig litt smaat, jeg mistet
vel formeget Blod. Skal bli artig at høre hvorledes
det egentlig gik dig fra først til sist. - Ja naar
du faar dette rusler du kanske litt oppe igjen.
God Bedring fremdeles!
Papa
Dresden den 10de Marts 1875.
Kære herr advokat Stang!
Herved beder jeg Dem
venligst modtage medfølgende
exemplar af «Catilina» i ny
udgave, med hvis offentliggø-
relse jeg førstkommende 20de Marts,
min fødselsdag, fejrer mit 25-
årige forfatterjubileæum.
Deres særdeles forbundne
Henrik Ibsen.
gange til lykke fra mig. Jeg synes ,
det maa være saa underligt at elske 
en, der taler et andet sprog. Men kanske 
det netop er godt; saa falder man 
ikke i fristelse til at tale sin kjær-
lighed ihjel. Snak, det har vist dræbt 
mere lykke end tavshed - -.  
18/11. Saa langt kom jeg 
for halv en maaned siden.
Og siden har jeg næsten daglig tænkt 
paa at skrive til dig. Nu har 
jeg faaet ordnet mit rum; ieftermiddag 
har jeg lagt sidste haand paa 
verket - ryddet i skufferne mine 
og ordnet "papirerne" - læst i dine 
gamle breve og brændt og sorteret 
mine "manuskripter", læst lidt i 
Edgar Poes værker: kjender du hans 
digte "For Annie", "The Raven", 
Ulalume, To Helen, The Sleeper,
Vangs – Selskabets forhånden-
værende vanskelige Pengeforhold
For mig vilde en Auktion
nu være meget farlig under
disse vanskelige Pengeforhold
Jeg må gjøre alt forat
undgå en Auktion – Jeg
får håbe på en Udstilling
jeg skal have i October hos
Vasteson eller på Vinteren
i Berlin –
Jeg vilde herved be Dem
væreom at overføre Deres Erklæring
eller Garanti fra Vang og
til Folkebankens Låneindretning
hvor jeg håber at kunne få
Undskyld Hastværket Denne
Gang! - Tusinde Hilsener til
Dem, Deres Frue og Deres Sviger-
inde, som jeg blev helt indtaget
i under Musikfesten. Deres hengivne
H.L. Brækstad
P.S.
Jeg vilde saa gjerne faa fat paa
et rigtig godt Billede af Trold-
haugen, hvor man kan se den skjønne
Beliggenhed ved Søen osv., - ligeledes et
Billede af Salmen (Interiør) hvis
det findes. - Hvor skal jeg faa i disse?
Har De et par gode Billeder at laane
mig eller forære mig? - Jeg agter at benytte
dem til en illustreret Artikkel om Dem.
57
styre i går. Det ser ikke lenger så lyst 
ut, som optimisten Sverre Svenson 
har håbet. Utleien av foretnings-
gården går tregt - utleie for 200.000
står enda igjen. Bygget er selvfølgelig - 
blitt dyrere enn beregnet også. Den
upersonlige - og gilde - redning
er bestemt av arbeidermentaliteten.
Og Arkitektenes hang til prakt. 
Jeg prøvde bremse det jeg kunde 
igår - protesterte mot gult og
rødt i teatersalen, foreslog norske
motiver etc. Kun formastlig
indsast
Foreløbig - kanskje i 5 år - 
må vi leie ut den ferdige teater-
sal til kino (birkus kino,
om blir revet for rådhuset)
for å få inn penger. - 
Så om jeg kommer til å opleve
teatrets første forestilning....
det hele, hvad enten nu
dette kom af at S. var i daar-
ligt Lune efter Støien i Gar-
deroben - der varede til 20" efter
8. eller deraf at han indlod
sig paa at dirigere Bethovens
Synfoni uden Patitur - Orchest-
rets Medlæmmer er af den
Mening at ham ikke burde
indladt sig derpaa.
Onsdag havde Thor stort
Herreselskab - hvor ogsaa Bar-
sewik var - han spillede
os Gjesterne til vor store
Fornøielse - Thor havde sam-
let en 25 - 30 Herrer.
Selmer skal have Konsert
paa Lørdag - bare Sang - hvori-
landt 17 Solosangnummere
Alt af hans egne Compositer-
ner - Der samles nu Bi
drag for at faa forlagt disse
(undskyld papiret)
et af mine "gamle gode" billeder paa sin væg. (Jeg
var ikke fuldt saa stolt over at høre det, - særlig
det om de "gamle gode"; - thi det faar jeg desværre
høre saa ofte). —
Ja "verden er ikke saa stor" alligevel, - vi har ialt
truffet 11 - elleve - nordmænd paa touren, - deraf
3 malere, - hvis navne jeg aldrig for har hørt, - samt
3 damer, - og det er altsammen rent tilfældig,- vi har
ikke opsøkt nogen, - det mærkeligste var, at jeg skulde
træffe min fætter i Wien, - han som jeg ikke hadde seet
paa 20 aar. Den eneste nordmand, - som vi tænkte paa
at opsøke var maleren Ødegaard, - han bodde i
Firenze (i Behrends villa); men han var reist derfra
et par dage for vi kom did, - (vi var dumme nok til
at sende et kort forud og "bebude" vor ankomst; -
resten er lett at gjætte sig til: han har simpelthen
"rømt" derfra, fordi han naturligvis har troet, at vi
ligesom visse andre nordmænd (den berygtede musikeren)
vilde "lægge" os ind paa Behrends-villaen. Hr. Behrends
skal jo ikke have havt megen glæde af sin engang saa
meget omtalte "gave" : - de to villaer - til opholdsted
for studerende nordmænd ; - en af de forste som be-
nyttede sig af opholdet i hans villa ved München
holdt jo paa at komme i politiets klør - for vanvittige
menneskepar, de eneste gjenlevende af den
slægt der frivillig havde standset sig selv.
De skulde sidde ensom på den øde jord, og
i uafhængig, høitidelig, alvorsfuld ro vente på
sin befrielse. - -  11te april. Idag har jeg
læst hvad de skriver i "Dagbladet" for 9de april.
Hvor de har greiet og klaret det hele! De er et
velsignet, et deiligt menneske! De fører et
sprog der ånder såmegen overbærenhed, såmegen
human og nobel, dyb og sjælfuld forståelse af
alt og alle, at det er, - ja; - dem selv ganske
værdigt. De har påny fyldt min sjæl med glæde
og begeistring! Deres deilige, herlige, vidunder-
lig poetiske og gribende flagsang! Stolt og ædel,
høibåren står den der, - dem selv og flaget
gansk værdig. Jeg kan ikke forstå at ikke alle
bøier sig for den sandhedens overbevisende
kraft, den nøgterne redelighed, hvormed de
taler. Men som de siger, - her må slægtsar-
beide til. Hvilken kraft og malm! hvilken
dæmpet, behersket sorg og smerte. De træk-
Han skal ikke behøve mere. Jeg skal staa og
iagttage hans tendensiøse Øjne, mens Helse-
løsheden langsomt lægger sig over dem.
Og der er Breve til Hegel, Frederik He-
gel, den gamle fine Forlægger hvem det ikke først
og fremst var om at gøre at udgive Subskriptions-
værker paa tyve Tusind Hæfter a femti Øre. He-
gel tog Del i Digternes Arbejde, glæded sig med
dem og sørged med dem. Og sørged for dem.
Han tog nok en Del Hensyn til Poesi
den gamle Justitsraad.
Det ene af Ibsens Breve til Hegel burde
ikke været offentliggjort. Det udleverer Digteren,
klæder ham ganske sørgeligt nøgen. Han har
mærket, siger han, at Fortalen til anden Udgave
af "Catilina" er blet læst med adskillig Interesse.
"Hvad om jeg nu skrev en hel liden Bog paa 10
-12 Ark indeholdende lignende Meddelelser om de
ydre og indre Forholde hvorunder hver enkelt af
mine Arbejder blev til?" Herom udbeder han
sig Forlæggerens Raad. "Paa nogen Fortolkning
af mine Bøger vilde jeg naturligvis slet ikke
indlade mig; det er bedst at Publikum og Kritikere
"særken". Er hun da ikke genial
den ungen? Som jeg måtte le!
- Men her har Du tat fejl
Bjørnson. Det, jeg skrev i "Vre-
dens Gnag" er ikke noget sygt
stemningsudbrud. I mange,
mange år har jeg følt mig
som dansk, og her kan min
mand være mit vidne. Jeg
har følt, og føler bestandig kjær-
lighed til Norge, men jeg har intet
at takke det land for. Hvis jeg
ikke var kommen til Danmark,
ikke var bleven gift med Erik,
havde jeg aldrig lært at skrive,
aldrig fundet form eller udtryk
for det, jeg gik med. Naturlig-
vis er jeg også her bleven skjældt
ud, men ikke af alle blade. Der
har altid vært nogle, som har
rost mig, git mig den op-
muntring, som skal til forat
en kan få mod og kræfter til
at bli ved.
I Norge har alle bla-
de
højre og venstre
omtrent altid forhånet og be-
spottet mig,
rådet mig til at
Kjære Tak 1. Jeg maa jo se
Geografi og Kjærlighed; og iovermorgen
reiser jeg hjem igjen.
Vi fik for lidet af hinanden
denne Gang; men jeg for min Part tager
med mig en kjær Fornemmelse af, at
vi i meget pasfede sammen, at vi
ere gode Venner; og naar vi mødes igjen
ville vi være som gamle Venner, der strax
forstaar hinanden beredte til gjensidigt
at glædes.
Jeg beder Dem bringe min
beligste hilsen til Deres Frue.
Altsaa Tak - beggeto! for denne Gang
Deres Hengivne
Alexander L. Kielland
passende omgivelser. Et stykke antikt skulpturar-
heide vilde for mig - om jeg end kanske kunde
beundre gjenstanden for dens egen skyld - gan-
ske tabe sin skjønhed, naar det var anbragt ved
siden af andre mere moderne sager - være "en
spurv i tranedans". -
Vi almindelige mennesker har paa den
anden side fuld ret til - og mange gange ligesaa
godt som kunstneren selv - at omgive os med og
eie de smukkeste og mest ægte gjenstande, naar
vi har gaad dertil, og - glæde os derover! Men
saa kommer igjen det, at iallefald for mig vil-
de nu delsen og glæden blive større, hvis jeg kjend-
te gjenstandens historie, dens oprindelse og histo-
riske værd. Dette bringer mig til at tænke paa
noget, jeg har læst, nemlig, at "hvis den natur-
lige tilværelse selv havde været tilstrækkelig til
at give skjønheden klar aabenbarelse, saa vilde
kunsten aldrig være opstaaet, - i det mindste ikke
spillet saa stor en rolle, som den har gjort gjen-
nem hele historien."
 vil jeg fremholde, hvad
visning.
Ved Holmavatn har De overseet, at
Lignell ogsaa har et Holmvatn, og at
dette svarer til det i grændsedokumen-
tet opførte Holmavatn, medens hans
Holmavatn er dokumentets
derfra forskjellige
Holmavatn.
Angaaende den afvigende skrivemaade
af enkelte navne paa Holms kart, saa
har jeg blant de foreliggende former valgt
det, som kom den ældre nærmest, saa-
ledes paa det store Jæmtelandskart
Jonsjön (= Leonarsjór), hvor H. skriver
Jönsjön.
Med hensyn til Lokoke (dativ), fandt
jeg hos Munch, Beskr. s. 77, navnet Kok
og tænkte mig da sammensætningen Lo-
kok, hvis sidste
del
jeg identificerede med
kók n. svælg. Men dette er maaske blot
fantasi, og det forsigtige at opføre ordet i
dativ? Vigfusson skriver forresten kok.
Forøvrigt maa jeg foruden for min
om Concerten, hører du?
Og nu Farvel! her er koldt, og
jeg vil være fornuftig.
Lev vel! min kjære Edvard,
og vær hjertelig hilset fra os Alle.
Din gamle trofaste Faer
Alexr. Grieg.
Det var meget kjedeligt at Nina
ei kommer paa Fødselsstiftelsen.
Heiberg tilraadet det saa særdeles
og siger hun vilde der have havt
den bedste Pleie i enhver Hen-
seende.
Sagde jeg Dig i mit forrige Brev
at Carl Meyer er forlovet med
en meget Fremende Pige i Kønigs-
berg?
vigtigste af alt. Jeg ved det af egen erfaring.
Klæd gjerne af ham saa han ser at det er
fuldt alvor med det.
Til vinteren skal jeg vel faa god tid
til at være barnepige haaber jeg, det blir
kanske den sundeste rekreation jeg kan faa
ogsaa efter strævet her.
Det gaar nu raskt fremover her, og
jeg skulde trives udmerket ved det hvis
jeg bare var sikker paa mig selv. 8 ark,
128 sider, har jeg nu indklemt i mes-
singskruerne og i min egen revision
er jeg snart midtveis i and sidste
tredjedel. Desværre findes meget ufærdigt
saa det gaar hurtigere med sætterne end
med mig nu. Men jeg trøster mig
1) Frau Geheimerath Valerie von Maurer,
Schraudolfstrasse, München.
2) Professor Dr. Karl Lehmann,
Paulsstrasse, München.
3) Dr. Oskar Büchner,
Querallee, Kassel.
4) Geheimerath F. von Liszt,
Universitet, Berlin.
til mit Noteskab for Tien
sidder inde i Laasen.
Klem
Anden Juledag 1873
Joh D Behrens
Hr Edvard Grieg!
Linier i ethvert Fald og først
og fremst indeholde. Ja, til
Lykke, af ganske Hjerte til
Lykke og et tre Gange tre
dobbelt Hurra for Offentlig-
gjørelsen og den frie Udsigt
paa alle Kanter! Vor Herre
lægge sin Velsignelse til, og
den kan jo aldrig feile, saa-
fremt I holde sammen i gjen-
sidig Kjærlighed. - Hør Du, det
var i Grunden ret skammeligt
af Dig, at gjøre mine Forvent-
ninger saaledes tilskamme. Jeg
havde nu saa vist og sikkert
sat mig i Hovedet, at Du
vilde komme hid inden min
Afreise, og Du vil vel sagtens
kunne indse, at et Gjensyn her-
nede i mere end en Henseende
havde været mig kjærere end
et deroppe hos Jer. Hvorvidt
jeg nu forøvrigt idetheletaget
kan forsvare at have givet
efter for Dine, rigtignok høist
indlysende, Forestillinger, er en