MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Vinteren i Bergen, især ogsaa
dersom Du vilde give nogen Tid
til at spille Sonater med mig;
mon troe vi nogensinde skall
mødes her nede? Slige Tanker gjør
mig det dobbelt ondt at Harmoniens
Direction fand det bedre for Selskabets
bedste at ængagere en nye Dirigent
men den Sag lader sig nu ikke
forandre og den maae nu vel
ogsaa været for Alles Bedste siden
det blev til dette. - Det glæder mig
at høre hr Blomberg er en meget
dygtig Musiker og forhaabentlig
eller sandsynlig har Derer vel flere
meget behagelige Møder i Vinterens
Løb. - At Du ikke endnu havde Lyst
at komme eller fremtræde for Publicum
finder jeg saare naturlig, men haaber
dog at naar Tiden har læget disse
dybe Saar, Du da atter vil glæde
Eders mange Venner i Bergen med
nogle af de gode Concerter
Derer altid har givet hjemme. -
Glædelig Jul
Kjære Garborg
Hulda og Tuften!
Godt Nytaar!
Og gid vi maatte
ses engang i mel-
lem. Kjære, kan
jeg snarest muligt
faa vide Ivars
Adresse? Eders
Harriet Backer
var publikum vilde af begeistring
men ved gjentagende opførelser
gik det omsider op for dem
at det var fehl geschossen.
I Dovregubbens hal, dansede trolde
=ne rundt i græske tunikaer og
tricot. Som sagt, da stykket for
4 eller 5 gang gik i theatret var
der kun musikken der gjorde
lykke. Jeg havde fået skrabet
isammen så mange musikere som
jeg på nogen mulig måde kunde
få stuvet isammen i orkesteret.
- Annie var meget lykkelig over
brevet fra Nina. Hun skriver snart
igjen. Hun har med sin sædvanlige
freidighed gjennemgået en nokså
slem operation, men er nu aldeles
frisk igjen. Åse trives udmærket.
Hun er svært koket og jeg er
sikker på at hun - når Du nu
169
høiere skole, og har bedt mange av oss 
om bidrag (mig om ærtikkelens om Gun-
nar Heiberg i Dagbladet.)
Den er så nydelig, Elis leilighet i
nytt "funkishus" i Underhaugsveien -
gamle fine ting, gode billeder; hjemlig og 
artistisk.
På møtet i Folketeaterbygningen
tok Helge straks den første ledelse,
gikk skarpt irette med Arbeiderpartiets
kulturpolitikk - var innom Mot Dag-
karene med en drepende kritikk - 
erklærte sig for så mye socialist, at han 
ikke kunde stå i et så reaksjonært
parti som det norske arbeiderparti!
Efterpå blev det ropt fra et par, at 
hadde dette blitt sagt i en forsamling orga-
niserte arbeidere, skulde Helge Krog endt 
på lægevakten!
Det blev en ujevn og springende dis-
kusjon efterpå; Meyer foreslo, at dette 
nye kulturlaget som Kulturfevister, som 
nå er opløst, skulde kunne ha kunstnere,
som ikke står i Arbeiderpartiet som medlemmer.
en Trang, saaledes som det blot mundt-
lig kan ske, at gjøre hende delagtig
i min og din Lykke. Imidlertid
har jeg jo handlet efter bedste Over-
bevisning og sikkert saaledes, som
hun selv under lignende Omstæn-
digheder vilde have handlet.
Min Reise var fra først til sidst
begunstiget af det skjønneste Veir,
En kan tænke sig. Først Søndag Af-
ten, da vi nærmede os Bergen, iførte
Fjeldene sig sit uundgaaelige, triviele
Costume. Ombord i Louise erfarede
jeg, at et nyt Skib, Arendal, forven-
tedes at anløbe Fredr.værn Fredag
Eftermiddag for at afgaa directe
til Bergen. Dette var altsaa den
hurtigste Befordring, og jeg blev
saaledes nødsaget til at kjede mig
en hel lang Dag i Fredriksværn.
Vor tykke Værtindes Kjøkken var forøv-
rigt i ligesaa god Stand som i Høst,
og Veien til Laurvig blev mig denne
Gang ikke for lang, - saa fik da det
Døgn ogsaa en Ende. - Efter Routen
skulde vi allerede have været hjemme
i Bergen Søndag Efterm. Kl.7, men
Taage og Fragtgods opholdt os, saa at
vi først ankom Kl.12 om Natten.
Paa Landaas havde Kimbel
nær sluppet Thebrættet paa Gulvet,
da jeg traadte ind ad Gadedøren
d. 22- 7 -11
Kæreste lille Fru Grieg!
Tænk Dem, jeg tror nok jeg
faar Ret i at der er en
stor Mulighed for at Percy
ikke kommer til Svinkløv.
Flere Gange har han skrevet
saadan noget som, af han
vidste ikke hvordan han skulde
kunde naa at komme
til Svinkløv, i et Brev i
Dag skriver han Jeg tror ikke
jeg kan komme til Svinkløv
i Aar. Han mener altsaa
jeg skal tro det er for
252.
Nylænde
Saadan kan det gaa!
(1897)
I tætte hækken
bag huserækken
er rædsomt styr!
Spurvene skjælder, -
urimeligt gnælder -
kan rent blive yr!
Gud vide, om maal - eller madstræv er grunden?
Pus kanske lurer, det stygge graa bæst!
et spørgsmaal er det fra hjertebunden, -
- skal tro, det er kjærlighed, som staar til rest?
I høie toner
de tykke matroner
forfægter sin ret;
"Tyv, tyv!" si'er madammen,
"Fy, fy!" allesammen -
"Hys, hysss - " lige fedt.
- Men uf, der er Caro og snuser i hækken,
vitter med halen;- og huisch! som en vind
farer i enighed hele rækken
af spurv over havens igjenluk'de grind. -
Kristiania 28/5 98
Hr Edvard Grieg.
Jeg tillod mig for
Nogen tid siden at
sende Dem nogle ord
med anmodning om at
skrive lide om Richard
Nordraach for "Julaften"
Da De i den tid var
bortreist, er brevet mu-
ligens ikke kommet
Dem ihænde. Jeg gjen-
tager derfor min forespørgsel.
at bedømme og forklare Lovene efter som Lovgiveren har.
Foruden at den nye Lov kan enten være strængere eller
mildere end de ældre, kan der og være en blot bestemmen-
de Lov, hvilken bestemmer Straffen for en Handling, der
dog allerede efter sin Natur var strafbar. Denne Lov
kan af de anførte Grunde heller ikke tillægges vis retroac-
tive. Det er vigtigt for enhver at kunne beregne Føl-
gerne af sine Handlenger, men ved at tillægge en Lov
tilbagevirkende Kraft, vilde man aldrig med nogen Sik-
kerhed kunne gjøre en saadan Beregning. –
§ 235.
Souverainen har ingen Ret til at ophæve et Privilegi-
um, siden det maa betragtes som en Contract; men
fra den offentlige Standpunct synes det dog, at denne Com-
petence tilkommer ham, naar nemlig Privilegiet er
til Skade for det Almindelige, og man følgelig ikke
kunne fornuftigviis formode Folkets Samtykke. Men
da maa Souverainen, saavidt muligt erstatte. Privi-
legier ere egentlig altid imod Lovene; thi ved dem be-
rettiges man til en Handling, der ellers vilde være
ulovlig. Forskjellen mellem Privilegier og Dispen-
sationer er vanskelig at bestemme. –
318.
i det halvandet aar, den har eksisteret, hvad
der ogsaa nærmere vil belyses af nedenstaaende
digt." Saa kom frk. Randers'
"Til dei tvilande" og altsaa mere
eller mindre slog ihjel hendes egen og frk. Høegs
forudgaaende artikkel - - frk. R. kunde
ikke andet end indrømme det selv. -
En del af smaaartiklerne og aver-
tissementerne kom her fra huset; men
det ved jo ikke publicum; jeg vil skrive
af nogle. En hed:
En røst fra dybet!
Skjønt personlig uinteresseret skal jeg
dog tillade mig at henlede publicims op-
merksomhed paa en ting, nemlig den sto-
re tak vi paa fremskridtets vegne skylder
værftets høie styrelse, der forrige aar tilste-
dede damer adgang til de bedre aflønnede
kontorstillinger. Lad saa være, at an-
tallet endnu er temmelig begrænset; men
med auctoriteternes vedvarende velvilie
 ønsker blir der sikkerlig inden
ske i Formiddag inden 2.
Kan De, (jeg tør vel neppe
håbe at Fru Grieg vil komme i
denne Kulde, dog skulde det meget
glæde mig!) vil De dermed meget
forbinde en stor beundrerske De
altid har havt.
Camilla Collet
Jeg vilde saa gruelig
gjerne hørt "Haugtussa" - San-
gene under Deres Direktion.
Og alt det andre deilige, som
Avisen regner op som for
at ærte mig. Denne Koncert
blir som et helt Slag, mere
betydningsfuldt for Norskheden
end alt vort Skriveri; - og
De seirer!
I Ærbødighed
Arne Garborg
jeg kan ikke gjøre dem ander-
ledes. Kan De give mig et
Raad derfor? Hvis de ere
værdiløse, saa sig det oprigtig,
og jeg vil bare være Dem tak-
nemmelig for en ærlig Dom,
da det er vanskelig at haave
en klar Dom om sit Eget, og
jeg har den fuldeste Tillid
til hvad De vil udtale derom;
indtil da vil jeg endnu tro
lidt paa dem. Af Aviserne
ser jeg De kommer snart hertil,
og skal give Concerter; desværre,
vil jeg ikke komme til at
nyde noget Godt derat, da
jeg for Tiden er forhindret
fra at gaa ud, og dette bekla-
ger jeg inderlig, da jeg, med
utallige Andre, har savnet
Dem og Deres Hustru umaadelig
i al denne Tid, og misundt
Bergen at blive foretrukket
af Dem for Christiania. Men
ikke skulde mangle paa god villie til at udføre alt til Deres
tilfredshed.
Jeg forbliver, hr. overhofintendant,
Deres ærbødige og meget forbundne
Ebbe Hertzberg.
München, Türkenstrasse 48, 2, d. 11te april 1872.
Hansteensgt. 2 IV
5 April 1914.
Kjære Erik Lie.
Tak fordi Du sendte mig Din
vakkre og gripende Bok!
Jeg var spændt og angst, især
da vi kom til "Guldklumpen",
at det skulde ta en Ende
med Fortvilelse. Og jeg var Dig
saa hjertens taknemlig, da
alt gik godt. For saadan er nu
min Natur, at om jeg blir al-
drig saa gammel, kan jeg
ikke bli hel Pessimist.
Den sidste Del af Boken,
den som kommer efter Ex-
amensfesten, er efter min
Mening dypest følt og bedst
skildret. Hjertelig Tak skal du
ha! Din gamle Ven
Harriet Backer.
NATIONALTHEATRET
Kapelmesteren. Kristiania d. 26.2.1902.
Kjære Grieg!
I anledning Dit sidste brev tror jeg
at burde give Dig en oversigt over musiken
sådan som vi spiller den her. Til en begyn-
delse kan jeg berolige Dig med at de omtalte
takter i Sæterjenterne allerede forinden Du
reiste herifra blev indført i partituret og
er de selfølgelig også indført i stemmerne.
Altså: 1. Overturenspilles efter Dit seneste partitur
2. Ingrids Klage
3.Hos Dovregubben 
no 1 stemmer med de trykte
no 2. er ikke trykket
no 3. gjøres et større sprang
4. Nybyggerhytten
a Aases Død
(stemmer mer de trykte)
5. Morgenstemning 
trykte {begge danse blir
skrevne genialt danset af
Gyda Monrad Krohn
6. Stormen 
Solveigs Vuggevise
Som Du ser bruges overalt Din seneste instru-
mentation. Ønsker Du forandring i noget af det
som er trykt, kan Du bare sende mig et
partitur med de forandringer Du ønsker så
skal jeg "sofort" indføre dem i stemmerne
af bedstemors bo.
Astrid var om formiddagen
nede og valgte et maleri
af Kristofer Sinding Larsen -
Peters første gevinst paa 
i Fr.halds kunstforening 
som han i et letsindigt
øieblik ifjor lovede hende.
Forøvrigt billiardspil, jagt-
snak og lidt mamavanske-
ligheder, men eet ikke saa
store.
31/12 Gik vi unge og yngre
paa skøiter ved Knivsø
sammen med Lehieltyer
Herslower (Esse og Hulda)
og Johan om form.
Johan sagde mig, at
han og Julie nu har
bestemt sig til at skilles.
mænd, maa give et eget + til
Din Kunstnerglæde? Thi blandt de
Hundreder, hvem Du giver af
dit bedste, er der mange, som
kan modtage paa en anden Maa-
de, end derude i Verden, - kanske
ubevidst, men ikke mindre inder-
ligt, - fordi de, Du og Din Musik
er "runnen af samme Post".
Og saa kan Du have Bevidstheden om,
at Du har saaet i mange Unges
Sind, og hvem ved, hvad Dag det
kan spire! Ja, jeg skulde inder-
lig gjerne være inde hos Eder nu;
Oktoberstormene og Oktobermør-
ket lægger sig om Næsset, og det
begynder saa smaat at rykke
i En, det kan ikke nægtes. Men
nu skal det gaa løs med Lig-
ningsarbeidet for Alvor, og da
Ja, dette har en dag
over Ja a telegrammer.
Gaver, blomster fanden 
og hans oldemor, jeg siger som
manden i første violin: jeg
fatter slet ikke! 
- Fossegrimen durer i vei
og Halvar spiller, saa
kiloene dætter af ham
Gid i var her, det er en
andenlig, Naar i er her.
Næste aar kjorer jeg Nina
fast, saa ved jeg, at du blir
Edvard. Hjærtelig tak og hilsen
Din hengivne ven fra os begge.
B Bjørnson
Herr Professor!
Siden Deres venlige skrivelse
fra før jul har jeg intet videre hørt
fra Dem i det omskrevne anliggende,
og da jeg inden ret lang tid maa fatte
afgjørende beslutninger med hensyn til
fremtiden, vil De ikke misforstaa, at jeg
nu henvender mig til Dem med et
spørgsmaal om sagens stilling. Til nær-
mere belysning af mine øieblikkelige for-
hold skal jeg tillige meddele følgende:
Jeg modtager fra forskjellige sider
efterspørgsler og anmodninger om at deltage
i eller paatage mig dette eller hint arbeide,
og jeg vilde visselig ikke savne beskjæftigelse
og fornøden indtægt, hvis jeg overhovedet
Kjøbenhavn 23/12 91
Kjære Hr. Grieg
Til forøgelsen af Deres
Partitur- Bibliothek har jeg
tilladt mig at sende dem to
paa vort Forlag fornylig udkomne
Korværker af Hartmann og
og til videre forøgelse af samme
Bibliothek udbeder jeg mig Deres
Ønskesæddel paa det i Deres Sam-
ling mulig endnu manglende
Partitur af Wayner.
Med Ønsker om en glædelig
Juul og et godt Nytaar fra Dem
og Deres elskværdige frue, De
venligste Hilsener fra os Alle
ved Deres meget hengivne
Wilhelm Hansen.
Den blodige Haand
28/5 08. T.hjem.
Kjære Gustav
Også her i Trondhjem skal
Wergelandsdagen feires.
Fra den komité som er opnevnt
har jeg i opdrag at spørge dig, om du
har nogen afstøbning af din Wergelands-
statue og i tilfelde vilde sende den herop
til udstilling til den dag. Ifald kjøbe-
summen var overkommelig vilde da
rimeligvis interesserede folk søge at
få den erhvervet til for privat ind-
samlede penge og foræret til kunst-
foreningen eller Folkebiblioteket.
Vil du være så snil at svare
7-4-1905, Dybwads gd.
Kjære Honoria og Vilhelm!
Jeg skriver til eder begge
to - med tak for to breve! Men
jeg skulde ønske, jeg kunde snakke
lidt med dere, istedenfor at skrive,
- det er saa vanskeligt med slige
enetaler, - uden svar -, især i disse
bevægede tider, hvor luften dirrer
af spændning, og vi alle har mere
eller mindre feber i blodet.
- Ja, jeg synes egentlig synd paa
dere, som er landflygtige i denne
tid, - skjønt tilværelsen er vistnok
meget roligere i Stokholm, end
her hos os. Men det er noget
eiendommeligt ved dette, at staa
midt i en sydende reisning
- at føle sig som en del af et stort
møder nye hindringer, nye ydmygelser - til
kjærligheden er slidt ud, og de selv er slidt ud -
til døden. - Forresten kan det nok hænde,
min næste bog blir den om "hustruen, som
blir sin mand tro" - jeg ved ikke rigtig.
Der er ogsaa nogen motiver fra gamle, blodige
dage, jeg tænker paa. Og saa, naar jeg reiser,
saa kanske jeg finder noget helt nyt. -
Har du læst "Hjærtet" af Egge. Jeg ser
en anm. af den i dit tidskrift. Det
er en brilliant, solid bog.
Du spørger til mine folk -. Her er
alt noksaa uforandret. Mama stræver
i huset, Signe er paa kontor, Ragnhild
er lærerinde. Hun har forresten forlovet
sig - foreløblig hemmelig da. Jeg er glad for
flytning did. Lundestad om
aftenen. 29/9 Kom Don
hjem om form, mens
bedstemor Roshauw etc. var 
her til kaffe og beskuelse af
haven. Om efterm. kom
Søren fra elg-jagt i Johans
skog - ingen elg. Om
aftenen var vi paa Hola
til krebsespising sammen
med Seips og Krosbys. Don
søvnig og jeg trist over atter
at skulle begynde dame-
omgangstonen: har De hørt? -
30/9 Meddelte Don Kullberg,
at han havde at melde
sig ind i en afholdsforening.
Han var fuld, da han
kjørte Don til Hafsrød.
Lassen i Intelligenssedlerne ogsaa meget
god. Bergens Tidende Kort; men velvillig.
Brev fra Knut Hamsum og Matthias
Jochumsson. K. H. skriver elskværdigt
og styrkende om "Dagbogen" og "J." mer
end begeistret om "Kvinden", som
han nu har faat fat i Kjøbenhavn
hvor han skal være to Maaneder
bestjæftiget med litterært arbeide.
Modtaget Kr. 307, 81 for 1ste
Halvdel af 2det Oplag.
Storvask, Søm m. m.
Søndag 5de
Marholm Barnedaab Dedichen
Sina M.
No 85 10/4 05
N6 96 4/4 05
26/5 Endelig som etslags
varme - stille, over- 
skyet veir med det
første udsprungne
frugttræ i haven.
Papa reiste kl. 4 uden
at ha faat ei ordentlig
farvel til Kr., som
idag har svære smerter
igjen - som før operationen.
Ording sagde, da jeg var 
derborte i aften: det
gaar langsomt, men 
sikkert nedover, - Ja -
langsomt. -
27/5 Kom om form.
den af mig anskaf-
fede pleierske fra Kria -
dansk, stor, pen - 
men naturligvis svede hænder
det skal blive saa liden Som-
mer. Det er jo en Erfarings-
sag, at jo længere Du kan
være hjemme i Ro, desto
bedre blir Du. Jeg synes
igrunden, at det er trist
at tænke paa, at Du at-
ter skal ud til Høsten,
og jeg betænker mig ikke paa
at sige - tiltrods for, at jeg for-
staar, hvilken Trang det er for
Din Kunstnernatur at følge
Kaldelsen til Høstopførelserne
i Leith, - at det for hele
Din Personlighed vilde være
det allerbedste, om Du kun-
de faa være i Ro hjemme,
enten her eller i Kristiania.
jødetrafik og frækhed, - og jeg
medvirker ikke. - Jeg har
arbeidet intenst i over 3 maaneder
med Deres konzert, og jeg har atter
seet hvordan Sachs i aviserne
trykker Gulbranson og Bertens navne
med fede typer og mit med al-
mindelige. - Dette kan jeg le af,
jeg ved alligevel hvordan aftenen
vilde forløbe og hvordan jeg skulde
ha klart mit , - men denne
maade at vilde tilsnige sig
min medvirken og uden viden
paa slige vilkaar, nei den
skal jeg gehørig ha mig
frabedt, da Sachs skrev
han vilde honorere "anstandsgemäss"
har han først og fremst at holde
sig til Deres instruktioner
og ønsker, og med denne
fordring for øiet, skrev jeg Sachs
at jeg "bis auf weiteres
Fru Nini Roll Anker 
Lillehaugen
Asker.
laane 1500,00 - nu blir det altsaa
1500,00 pa den anden part, om
du og Münster kunde greie disse
eller kautionere for hende
to fjordeparter i dyret - til at laane hende
Undskyld hasten - Posten gaar
straks.
Din Astrup
Tusend hilsener fra
Engel, som alt er "straalende".
Telefon medicin "ja" eller
"Nei" er nok
huldrens stille skoger, gjennem
byens udkant, snart oppe paa
smekkre stolper, snart gravet ned 
i jorden, førende strøm til tusen
smaa glødlampers fine carbontraad
og buelampers kul - kan man
ikke tænke sig drukken og svimmel
i det. Dea, om man vil prøve at
fatte den sum af menneskers hjerte-
blod og hedeste viljes og hjernes og 
tankers arbeid, der er lagt ned 
i hver den mindste del  Skjærsjø-
vandets kraft passerer igjennem.
Naar jeg gaar om aftenen og ser bue-
lampernes hvide perler oppe i en
gylden aftenhimmel, aa, saa er det, 
saa ens hjerte kunde briste, naar 
man vilde prøve at tænke paa, hvad 
menneskernes verk er. Der er al nøden
og elendigheden, arbeidernes kaar, der
Søndag 17/10. 48.
Kjære Tore,
Har sender jeg nu et Brev fra et tysk
Forlag, jeg kan ikke svare paa det. Det
var jo saa at du ikke hadde noget igjen
for alt dit Stræv og alle dine Forhaapninger
til Lizt - saa det er vel ikke til noget om
du kommer i Forbindelse med et andet Forlag
heller. Det blir vel Brevskrivning og Stræv og
Utlæg til Porto. Stakkar dig, Tore, du spinder
ikke Silke paa din Fars Pen. Bare Slit og
Porto.
Du faar sende Brev til Fru Stray med
din egen Avgjørelse, saa faar hun svare.
Det andre Brevet - det fra Brunjulf
Jensen - er slet ikke noget at fra os at svare
paa, det er den samme perfide Figuren som
skrev i Arbeiderbladet, husker du. -
Gierløff har gjennem Fru S. forlangt og faat ny
Fuldmakt for Utlandet, men du skal absolut hævde
din Ret. Gierløffs Fuldmakt gjelder visst bare et enkelt
Tilfælde, Fru S. vet Besked formodentlig.
Papa
28
22/12 Så lukker det med dette året
også. En bok jeg har hatt glede av, 
men ikke noe videre penger for. 
Et mørkt og truende Europa - om to
måneder krig mellom Italia og England,
sier noen. En sørgelig komedie mellom
stormaktene - en hjelpeløs forsamling
i Genf. År efter år efterlyses fornuften -
like avsovnet - 
Johan har stått i - i alle sine
forretninger og foreninger. Still going
strong - men trettheten efterpå stor. 
Vi kan slutte å leve, når vi blir 70,
sier han. Tro det?
I forfatterforeningen hadde vi på
møtet den 19de en fin seier, vi
radikale. Besatte alle ledige plasser
i styre og i det litterære råd. Lysning
omsider! Sterke sammenstøt -
særlig mellem nagisten Mæhle og
Helge Krog. Vi vilde, at forfatter-
foreningen skulde ta standpunkt 
til protesten mot Hamsun.
havde netop læst den igjennem iforgaars og fulgte
netop derfor med største Interesse med i Noderne,
og vi talte sammen om de fineste steder -
saaledes om Stykket po Certo Pag 6=7, og om det
glimrende Es og d Pag 10, 4de linie første Takt.
Ja, undskyld! - det tager sig maaskee lidt comiskt
ud for Dig, at see saadan en Enkelthed
Lillehammer 2.2.1922
Kjære Ronald Fangen,
Selv tak for sisst.
Jaja – i Herrens navn, interview
mig da – men jeg maa bare faa lov til at
læse det igjennem selv først! Jeg vet ikke, naar 
jeg kommer til Christiania – jeg tænker litt
paa at reise ind og høre paa de danske 
lyrikerne, men jeg vet ikke
Jeg var glad for Deres anmeldelse
i Dagbladet, fordi De fremhævet det i boken
som jeg selv synes bedst om – Simon Andressøns
omtumling i sisste del mellem impulser og mandfolk-
5 Da kommer en Nat den kalde
Iisbre, og fylder vor Dal.
Lykkelig den, som kan kalde
Sit Haab da til Himlens Sal!
A. Munch.
somt, at jeg undertiden er ban-
ge for, at hun skal have
Mèn deraf for bestandig.
Hun magter ikke at se
noget Lystglimt i Mørket.
Det kom saa altfor over-
vældende over hende. Jeg
søger at være hos hende
saa meget som muligt og
at støtte (trøste er der ikke
Tale om) det jeg kan. Og
jeg faar haabe, at om
Virkningen ikke er der strax,
saa vil den dog kanske
komme. Der gjælder "to
stand by".
Af Ninas Brev til
hørte jeg, at det fremdeles
at jeg holder offentligheten aldeles utenfor børnenes hjem.
En anden ting er det, at dersom De har lyst til at skrive
litt om mine bøker, saa skal jeg gjerne gi Dem en og anden oplysning, 
skjønt jeg ellers lite liker at fortælle om mine arbeidsmetoder. Det er f.eks 
naturligvis aldeles rigtig at der er sterkt slektskap mellem f eks. Kristin
og fru Hjelde. Forsaavidt har naturligvis de kritikerne ret som paastaar 
at Kristin igrunden bare er en av mine kontordamer, i anden dragt – d.v.s. 
jeg mener det er den anden veien rundt; at kvindefigurerne i mine moderne 
romaner mere eller mindre er husfruer i landflygtighet – kvinder som 
vantrives ved at ha faat "frihet" istedetfor myndighet, poster mellem 
fremmede istedetfor slit for ens egne, kammeratskap og erotik og kjærestehistorier 
istedetfor slegtssamfundets rike og mangfoldige samliv mellem kjønnene – farens 
og datterens, morens og sønnernes, søsterforholdet til alle slegtens medlemmer 
– naturligvis foruten forholdet til manden og til elskeren. Det sisste forhold 
har nu visst altid været kilde til mere partisk misforstaaelse end til for-
staaelse mellem kjønnene. Den nødvendige ballance tror jeg mest kommer ved 
den ofte likesaa partiske sympati og forstaaelse, naar en mand ser sit 
eget væsen gaa igjen og ompræget i en ung pike og naar en kvinde en
vakker dag skjønner, i dette eller hint tænker og føler hun trods alt som sin far.
Mellem mødre og sønner utarter jo ikke sjelden sympatien til avguderi. 
 – Imidlertid, det er en del aar siden jeg var ung og syntes det 
var utaalelig at sitte paa kontor og mere imot min værdighet at ta 
imot en høflig besked av fremmede herrer end et kommandosprog av en far.
Nu ser det ut til at mange unge piker er noksaa fornøiet med
friheten og ikke savner myndigheten. 
I tilfælde De skriver om mine bøker, saa vil jeg helst 
ikke at De mere end nævner de paatænkte sagaoversættelser. Her arbeider
2/4. 36.
Kjære Tore,
Dette til en liten Hjelp. Du kommer
vel tilbake til Oslo til Midten av April,
og da faar du Maanedspengene.
Arild og Ellinor er det trøstesløst
at høre om. Arild sunket ned i ren
Idioti, vækkes av Piken Kl. 2 om Eftm.,
staar op, tar ikke sin Haand i noget,
ikke engang en Avis. Ellinor vil bare
være paa Moro. Og hun som skulde læse
og studere og arbeide. Disse to har nok
rent ødelagt Mama, hun har maattet
ha Doktor og hun har fryktelige Smerter.
Og her skal jeg sitte og skrive Bok efter
slike Underretninger.
Papa
Farvel, om vi ikke sees inden
I drager, det har været umuligt for
mig at naa over. Lev vel. God,
morsom Vinter. Hils til Fuglsang!
Eders Mais.
fra rundt omkring i landet.
Dette viser, at din tanke, at
reise nationalsangens komponist
et mindesmærke, har slaat godt
an. - Nu var det for at
sætte end mere fart i ind=
samlingen, jeg fremsatte det
spørgsmaal til Dig, om Du
engang ved leilighed i sommer
naar Du havde tid dertil,
vilde skrive lidt om Nordraak
og be' hver i sin kreds virke for
indsamlingen.
John Lund er en af under-
tegnerne paa vor Nordraak liste.
Om Du v/. leilighed talte med
ham, om hvad der i Bergen
kunde foranstaltes til indtægt
for Nordraak- monumentet?
Og saa èn ting til. Skulde man
ikke til høsten, naar Du kom