MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Bestum
10 Febr. 1900
Kjære Grieg
Tak for dit Brev, som jeg
modtog idag. Foruden Kaaret Sang
synger jeg altsaa de Romancer, som
Du nævnte. Du taler om endnu en;
det maatte da være Taylors Sang
af Maria Stuart. Jeg skal berede mig
paa det. Koncerten skal jo være i Slut-
ningen af April? Det maa
at arrangere saadant med to "Divalle",
især naar der ogsaa kommer en
München, den 17. November 1890.
Kære herr fuldmægtig Larsen!
Herved har jeg den fornøjelse
at meddele Dem at mit nye stykke
fuldførtes igår og at manuskrip-
tet afsendes imorgen, om muligt
med brevposten.
Efter gammel sædvane adresse-
rer jeg pakken til Hegel. Men jeg
forudsætter naturligvis at den, un-
der hans mulige fraværelse, åbnes
af Dem og at De da godhedsfuldt
besørger det videre fornødne på
sædvanlig måde. Et par ord om
at manuskrptet er kommet Dem
i hænde vilde være mig til beroligelse.
Deres hengivne
Henrik Ibsen.
Mere om nogle dage!
Rekommanderet
Herr fuldmægtig
August Larsen,
Gyldendalske boghandel,
København.
Bergen 5/3. 1901
Kjære Hr Edv Grieg!
Jeg er meget
bedrøvet. Baade fordi
Omstændighederne hindrer
Dem i at kunne være
tilstede ved Ole Bulls Festen
17 Mai og fordi De
allerede er saa engageret
at De ikke herefter kan
faa Tid at skrive nogen
Musik i Anledningen.
Deres Termin er jo overskredet
og jeg har ingen Text
Kristianssand S., Norvège, 22 Juli.
Dear Langen.
(In haste, the steamer is to go.)
Thanks. Your letter was a good word in
proper time. It is more than expected, that
you even remember me in that cont country
where you now are. I see your hotel and
the mountains in the back-ground, - I
would forget every thing there.
I write, go on slowly, but
I hope good. It is hard to tell the title.
Think of the Nordland in Norway, the
regions of the Lapper, the mysteries, the 
grand superstitions, the midnight-sun,
think of J. J. Rousseau in this regions,
making acquantance with a Nordlands
girl, - that is my book. I try to
9/12. 48.
Kjære Fru Stray,
Tusen Tak!
Tillatelsen Bergsvik blev git av Arild,
jeg sat som sædvanlig paa mit Rum, jeg har ikke
engang set Manden. Men da Arild senere fortalte
mig om ham var jeg enig. Jeg var nemlig
viss paa at Prosjektet med Bergsviks Bok hadde
lange Utsikter i Amerika og kanske det aldrig
blir til noget. Forresten forstod jeg ikke hvorfor
Bergsvik vilde ha den Talen, den var ikke til noget
for hans Bok, sa jeg til Arild, den unge Manden
brukte
vel
til Talen for at ha et Erend hit i Huset.
Apropo Tore: han hadde visst et bedre Forlag
i Scheits end det Ex Libris Gierløff skrev om.
Men jeg fraraadet Tore at tænke paa det, av Frykt
for at en Schweitsisk Utgave vilde skade en senere
tysk Utgave.
Deres nye Brev til Grieg er jeg naturligvis
bare hjertelig taknemmelig for. Men om Grieg vil
røre paa sig til Bonnier har jeg mine Tvil.
thi Det at Staten er noget høiere end Indi-
videt faaer man her til at tro det er
ingen Livskraft i en saadan Anskuelse
gjennem
Opdragelsen
og
naar
den ingen høiere Autoritet har
at paaberaabe sig end den blotte
menneskelige Fornuft
fulde af Krig og Ulykten og politisk Kjævl.
Svenskerne hovmodige. Gunnar Heibergs
Tale paa Festen for ham i Lagen Mandag
Aften var prægtig. Stod hel i "V. G. idag.
Han liker Storsvenskerne, forde det
er umuligt at ha Union med dem
og foreslaar, at vi nu faar et Parti
af Stornordmænd og ved Siden af dem
 Stabuerne af den danske og
den
Svenske
Konge vi allerede har i Kristiania, og
næste
gang
vælger en af vore
egne Landsmænd at reise Statue for.
Det vilde ikke engang være
noget videre
generende orginalt, siger han, for det
gjøres ofte i andre Land. (Jeg har ikke
Ordlyden)
20.1.05
Morsomt
Brev fra Vigeland i Anledning en Forespørgsel
om han vilde lave Vignet til en Sang af
Homer, som G. skal oversætte for Jolekvelden næste
Aar.
Skalden skal råde for Folkets Vel
Gyde Malm i dets Arm, gyde Sol
i dets Sjæl
Vise Vei mod det vinkende Mål
Som en veikjendt i Hjerternes løn-
ligste Sjakt
Vil han mynte hver muldbunden
Skat ved sin Magt,
Adle Jærnet til blinkende Stål.
Skalden skal råde for Folkets Vel!
Han skal høine til fribåren
Mand hver en træl,
Der går krum under arvede Aag.
Han ta' kraftig i Hånd de
forkuedes Sag,
Lære svinge den skjærpede Tanke
Fordommes stængende Sk
(Vend!)
overreise med sin broder; men Thjordolf Kveldulfs-
søn var 20 aar, da han begyndte at drage i
viking, og Thorsten i Vatnsdæla kap. 1 18 aar,
da han udførte sin første bedrift. Heller ikke
dennes søn Ingemund synes at have været
tænkt ganske ung, da han drog i viking.
Jeg tror derfor ikke, at det er tilstedeligt saaledes
at binde den første hærfærd og den privat-
retlige og kriminalistiske ansvarlighedsalders
indtræden saa fast sammen. Jeg erkjender
at oprindelig myndighed og vaabenbyrd
formodentlig
har be-
tegnet to sider af samme sag; men ifølge
Germania kap. 13 var "arma sumere" ikke
henlagt til en bestemt alder, men afhængig af de
individuelle omstændigheder, og
omend
de voldsom-
me vikingesæder i Norge har medført en meget
tidlig udfærd for fyrstesønner og andre, saa
kan paa de britiske øer 15 aar dog have
gjældt for den tidligste rimelige alder til at
drage i hærfærd.  Men hertil kommer
desuden, at der i vedk. vers af Helgakv.
Hundingsb. jo egentlig ikke er direkte
tale om den første hærfærd, men om
en saa iøinefaldende bedrift som at fælde
uden ham. -
17/9 Kom Aggas forlovede,
ing. Schrøder Nilsen,
om aftenen. En kjæk,
devil-may-care fyr.
18/9 Don og jeg gik til Svine-
sund - Agga kjørte til 
Knivsø med S. N. og saa
gamle, kjendte steder; siden
Fr. sten. - Vi var alene, vi
frie, resten af dagen, og
Agga synes, det blev hendes
deiligste dag. Det var 
ogsaa maaneskin og September-
luft. -
19/9 Reiste S. N. kl. 7
om mrg. Om efterm.
drog Agga, Don og jeg
til Sund.
Bergen, den 1ste Mai 1868.
Kjære Nina!
Da Far har talt om at skrive
med denne Post, synes vel Intet rimeli-
gen at jeg under Dig mine hjerteligste
Lykønskninger i Anledning af den lille
Skrigedukke. Ja, Lykønskningerne gjælder
naturligvis baade Dig og Edvard (han har
forhaabentlig nu ganske tabt Lysten til at
kaste hende ned af Trapperne), men det
er dog saa, at den, der har lidt for at
bringe et saadant lidet Væsen til Verden,
synes nærmest til at gratuleres med at
det er vel overstaaet. Gud være lovet
at Du er saa frisk og Kjæk, som det efter
Omstændighederne kan ventes, den sidste Be-
retning derom havde vi gjennem Tante Mo-
ne, der havde Brev fra Maren Regine.
Hvor deiligt for Dig at Du havde Tonny
hos Dig; det skal blive morsomt naar
hun kommer herop, at faa rigtig fuld-
stændig Besked om, hvordan I har det.
Jeg kunde næsten ønske at være i Bene-
diktes Sted og skulle gjøre en Badereise,
saa kunde jeg da faa et Glimt af Eder. -
Paa anden Maade lader det ikke til at vil-
le ske; thi med mine Gouvernanteplaner
gaar det jammerligt; jeg gjør ikke ande
end skrive Ansøgninger den ene Uge
Fleskum 10/9 86.
Kjære Asta!
Jeg har en liden hvilestund og vil
i den skrive. Først tak for dit brev,
saa nyttige ord, derefter mig unyttige.
Alexanders kommer til Paris i septem-
ber, kan nogen af eder møde dem paa
jernbanen, er Mons hjemme, saa gjør
han det vist. Hvis I har ondt for det,
saa har jeg den udvei at skrive til
min concierge. Svar mig derfor oprigtigt.
Vil Du se efter paa en jernbaneroute
eller spørge Maillet, om det ikke er
saa, at Rambouillet i Seine et Oise
(tror jeg), ligger paa den linie, som gaar
fra Montparnasse, samt om St
Lagare banegaard og Montparnasse
er i forbindelse eller om tøiet maa
Vi blir, hvergang der er hyggeligt, enige om, at nu skulde
Thomasine, Jonas og Du været med, hver gang
Christiania 18/11 88.
Hr. Edvard Grieg!
Efter Deres Anbefaling
har jeg modtaget Enga-
gement i London i
philharmoniske Selskab
til den 14 Marts, hvor
det er Meningen jeg
skulde spille Deres Concert
under Deres Direction.
Først siger jeg Dem
herfor min hjerteligste
Tak; det var sandelig
mere end jeg kunde
den senere tid baade de 25 aarige og de 50 aarige stu-
denter kommer ind i sluttet trop og tager sæde blandt
de unge, denne smukke og betygningsfulde fest, der
stadig feires under stor tilslutning og vistnok
med ikke ringe bevegelse i sindene, har hittil
ikke havt andet festligt udstyr end det, at en
kvartet af studenter før og efter talen sun-
get nogle vers af A. Munch's sang Helligt er
studentens sang, en omdigtning af Uhland's
Heilig ist die Jugendreit (mel. af Kreutzer).
Venner af universitetet, studenterne og ung-
dommen har fundet, at en fest som denne
ikke kan nøies med et saa tarveligt udstyr.
Vi mener, at til en fest som denne hører
en digters begeistrende ord til en ligesaa be-
geistrende musik, og vi tænker os det som
Og nu et hjertelig levvel for dennegang! Det skulde glæde mig inderlig at gjense Dem og Deres Hustru.
Camilla C.
Ved Du hvad: Jeg er i Grunden
ganske elendig ved Tanken om, at
Din kære hjælpsomme Mand, at-
ter vil række Gotfred sin hjælpende
Haand - men; vil han slaa endnu
et Slag for han kan komme til
at sove en naturlig Søvn - saa vil
jeg ikke være den som forhindrer
dette skønt det er mine Natur
imod at ligge vore Venner til Byrde.
Jeg vil derfor kun sige: Tusind Tak!
kære Venner! fordi I har den Plan
med Lofthus! Gotfred har selv svært
Mod paa at komme derop, og jeg vil
nu kun haabe, at man har Plads
til os der, og at vi maa Komme
lykkelig og vel baade derop og
tilbage. Nu maa vi altsaa
Mayers er vore trofaste Venner; den
søde lille Fru Olga var ordentlig helt
bedrøvet over at vi skulde ud af
4.11.1926.
Kjære Herr Møller,
Vedlagt oversendes Dem mine skattesedler!
Vil De gjennem forlaget – som de andre aar – ordne med disse 
smertelige dokumenter? Nu begynder det at synes ogsaa mig litt
vel meget av det gode.
Med bedste hilsen
Deres
Sigrid Undset.
skrive hende til, hvis hun ikke allerede
har gjort det. Hun var her og bragte
store blomstrende kirsebærgrene fra
fru Mallings have. Ganske uventet
har jeg truffet frøken Grønvøld, som
nu er kommen tilbage fra England
og agter at tage ophold her i byen for
det første. Igår middag, forefandt
jeg et visitkort fra frøken Elisabeth
Hegel, som havde været her og spurgt
efter mig. Det har været mig umuligt
at få opsporet hendes adresse. Enten er
hun vel på Holmenkollen eller er kan-
ske rejst videre nordover med toget.
Jeg befinder mig udmærket vel og har
glubsk appetit fremdeles. Fra Herman
skal jeg hilse. Lev vel, begge to, og skriv
snart til eders hengivne
H. I.
14/1-96.
Kan man tænke sig alligevel noget lykkeligere menneske
end jeg! hvad gjør det med et skrøbeligt legeme og bristede illu-
sioner, når man ikke er alene, men har så gode og kjærlige
venner, der rent ud forkjæler en! Vel er de langt borte, de fle-
ste af dem; men jeg har dem. - Underlig nok - altid træffer
det sådan; - har en været riglig tungsindig og "tvær" en tid,
så kommer der netop noget godt bagefter, og for mig er det
altid iform af breve. Og hvad var det så ikke for breve, der 
kom igår! Aa, hvor er dog frk. Rosenørn og frk. Bjerg gode - -
Går end ikke alle de for mig så lysende planer i opfyldelse
- hvad for øiblikket jo er en ren umulighed - så lad mig
glæde mig i tanken og ved bevidstheden om, at kjærlige men-
nesker tager sig af en og mener det godt. - At tænke sig at
besøge Danmark igjen - at bo på Værnehjemmet i en
hel uge og være frk. Rosenørns gjæst! jeg bør vist ikke
engang fordybe mig i den tanke; det vilde være altfor
stor en lykke! men så har jeg brevene, - ved at de vir-
kelig ønsker at se mig dernede, - fribillet til Bornholm
- nei, så stolt er jeg dog ikke, at jeg ikke skulde ville
tage imod den, hvis det da ikke var til fortrængsel for
andre, der bedre kunde bruge den - - å, jeg er g
Forskjel qvoad materiam formam, og da er det unægtelig,
at Humaniteten og Menneskets fælleds Interesse fordrer en
saadan Krigserklæring. Man tilkjendegiver ogsaa andre
Nationer Krigsmanifæstet for at vedligeholde deres Tanker om
Staten, og fordi man paa en vis Maade anseer dem som Dom-
mere. Desuden er det nødvendigt efter Tingenes nu værende
Orden, dersom ikke de neutrale Nationer skulle lide Skade:
saaledes ansees det ulovligt at tilføre nogen af de krigførende
Magter Krigsfornødenheder under Krigen. For altsaa ikke
at lide Skade ved denne Handling, som i Fremtiden vilde være
aldeles Lovlig, er det nødvendig at Krigen forkyndes de neutra-
le Nationer. Man antager og, at de Vahre som findes i fiendtli-
ge Skibe er god Prise, men derfor er det ligeledes nødvendigt at
forkynde saadanne Nationer Krigens Udbrud, at de ikke skal bru-
ge nogen af de fiendtlige Parters Skibe til at føre deres Vahre
med. Brevvexling synes man ikke aldeles
at
burde forbydes, da
dette vilde være et alt for stort Indgreb i Menneskenes Rettig-
heder; men Klogskab byder, at holde Opsyn med dem.
Enhver Nation er interesseret i, at Uretfærdighed ikke lykkes
og derfor søger man i Udviklingen af sin Krigserklæring, og ved
at meddele andre Nationer denne, at godtgjøre, at man er
persona læsæ, for at de ikke skulle tage Partie mod Een, men
tverimod interessere sig for Staten. –
§ 300.
I Almindelighed tager man Forsvars og Angrebs Krig i en uegentlig
Bemærkelse for ey at opkaste sig til Dommer og afgjøre, hvo af de
er, som De formodentlig ved, gift
med malerinden baronesse v. Preu-
schen. Forrige vinter tilbragte
de her i Rom; men han tålte ik-
ke klimaet og blev hårdt angre-
ben af koldfeber, så at han måt-
te ty op til Tyrol, hvor vi tilbrag-
te en del af sommeren sammen
med dem. Da vi i slutningen af
oktober skiltes i Bozen var han
kommen godt til kræfter igen.
Nu lever de atter i München.
Også han glædede mig på min
fødselsdag med et telegram.
Fra Grønvolds hører vi kun
leilighedsvis og da gennem en
eller anden tredjemand. Lige-
så fra Otto Sinding.
Af vore gamle skandinaviske
Münchenere lever her i Rom ef-
ter Nyströms afrejse ingen andre
end Kronberg. Også han er nu
gift; men desværre er hans unge
hustru meget sygelig og det blir
visst nødvendigt for dem inden
Siden hin "søvntunge Morgen i München
har vi oplevet adskilligt. Turen til
Salzburg, Linz. Wien og Prag var meget
hyggelig. Hilde og jeg delte den sammen,
og saa skiltes vi efter Bestemmelsen.
Paris var en mærkelig By. Den kan
jo forsaavidt ikke lignes med Rom,
som den savner de historiske Minder.
Men jeg kan heller ikke tænke mig noget
Sted, hvor det moderne Verdenmænneske
kunde finde sig bedre tilrette end i
Paris. De maa rise derhen, det vil De
aldrig angre. Jeg tror, at De som
Musiker havde noget at gjøre hos dette
letbevægelige Folk, som med al sin
esprit trænger et Pust udenfra. En
Hilsen fik jeg fra Dem en Dag, da
jeg i Vinduet hos en Musikhandler
i Aveneu Maleshurbes fik se et over-
maade vellykket Litografi af Dem.
Der traf jeg ogsaa den store B.B.
142
Også en leser -
de livslevande for mig. Särskilds
tror jag alt nutids ungdomer
psykologiskhet är mychet vigtigt
uppjatsaa o. skildrad. Frun
tycker jag alleleles jag känner
igen, men jag tror inte jag
hade hållit ut så länge som
Roar!
med hjartlig hälsning det
tillgivenhet
Ingem
Nørholm, Grimstad, 10/1. 42.
Hr. Odd Hølaas,
Jeg har hverken læst Kronens Bok eller
Skredsvigs Bøker (har ikke bryd mig om at læse skrivende
Malere). Det Werenskiold skal ha sagt var nyt for
mig og jeg synes det er noget Tøv. Jeg visste ikke om
Skredsvig før mange Aar efter at jeg hadde laget min "lette,
kvasse Stil".
Nei jeg kjendte slet ikke Skredsvig stort desværre,
vi traf sammen nogen Ganger naar han kom til Kristiania, jeg
er viss paa ikke mere end 6-8 Ganger. Det er vel den Ku-Historien
som har faat os til at "staa hverandre nær". Men i den Historien
var Skredsvig ikke engang med - skjønt jeg har set i et Blad
for flere Aar siden at han lot saa, da han blev spurt. Det var
Hjalmar Christensen, Axel Maurer og jeg som var med i Ku-Historien,
ingen Skredsvig.
Særlige Træk? Han var hyggelig at træffe og pratet og fortalte
morsomt. Et poetisk Sind, litt sentimental kanske, sang Folkeviser,
malte "Menneskens Søn", "Jørgen Moe paa Fiske", "Men Sadlene vare
tomme". Han hadde lært meget, kunde Anatomi, kunde Hester, kunde
Tegning, og han prøvet sig ikke med Smøreri. Han kunde vært Lærer paa
Akademiet. - Jeg vet ikke mere at svare paa Deres Brev.
Deres ærbødige Knut Hamsun.
bede Dem kjere Jonas Lie, sige ham dette, sige
ham at jeg er ganske uskikket til den Slags
active Optræden i en Sag, og jeg tror ikke mit
Navn i ringeste Måde vil gavne den. Hvad
jeg formår i disse Sager, har jeg allerede i Stilhed
München, den 18. April 1888.
Herr boghandler Lund!
Tillad mig herved at anmode
Dem om godhedsfuldt at ville sen-
de mig en anvisning for det beløb,
De for tiden måtte have indeståen-
de for mig.
Skulde der senerehen fra tids-
skriftet «Nylænde» blive Dem præsen-
teret en liden regning, bedes denne
lejlighedsvis betalt.
Jeg er overlæsset med brevskrivning
i denne tid og må derfor indskrænke
mig til disse få linjer.
Med vore bedste hilsener til Dem
og Deres ærede frue tegner jeg mig
Deres venskabeligst forbundne
Henrik Ibsen.
Denne historie - og mine rasende og "blinde"
"slag i luften", (ja man kan jo gjøre dumheder,
naar man slik blir op-arget til det yderste),
alt dette drog andre historier efter sig, - slik
at jeg endog fik nogen af mine bedste venner
til fiender: thi da disse mine venner fik vite,
hvordan jeg var bleven behandlet, reagerede de jo,-
men da skyndte rikmanden sig at sende
1000 kr. "til bestilling paa to nye billeder" og
Kranz & co. gik til mine venner, som de frygte-
de- og fremstillede saken paa sin vis og løi
en hel masse ihog(om hvad jeg antagelig skul-
de have sagt om mine venner). -
og rikmanden løi ogsaa - og sa til mine venner at han havde givet mig 1000 i erstat-
ning
og naar man
bor langt udenfor "folkeskikken", kan man jo
ikke følge med og heller ikke forsvare sig i tide.
Men jeg gaar ud fra en god sandhed, som jeg har
lært mig i livets mange gjenvordigheder: - Kan
mine venner ikke "lite" mig saa meget, og tro
saapass paa mine egne ord, at de lader sig
omvende til mine fiender - ja saa lad dem
i Guds navn fare. Det kan være saart, - men
det faar saa ske. Kinck var den eneste,
som ikke forlod mig: - til ham nyttede det
ikke for mine fiender at komme med løgn op sladder.
av sult, de har bare faat melk og smakebeter
i hele dag. Min ryg længes efter sengen!
Hver nat har jeg sittet forlænge oppe
grundet Clement Shorter «The Brontës and
their Circle» – brevsamling. Jeg har forresten
læst dem før men .- Faar jeg nogensinde tid
mere i verden til at reise, vil jeg til England
og siden skrive en bok om prestedøtrene 
fra Haworth –.
Jeg glæder mig til at snakke med dig
om et og andet –.
Mange hilsener
din
Sigrid
den aandige Nydelse, Du har sørget for!
Du gjør dig nemlig ingen Idè om, hvor-
ledes Gaasebrysterne smager, naar
vi med Qvasi-Kunstner-Appetit
sætter os til Aftensbordet! Jeg drikker
Din Skaal i Dram ovenpaa! Kardial-
gien glimrer fremdeles ved sin Fra-
værelse. Bare det simple Middel at
spise meget lidet til Frokost og en Ap-
pelsin eller nogle Druer i Løbet af
Formiddagen har kureret mig fuldstæn-
dig. - Paa Fjeldtur har jeg kun været
- siger og skriver 2 - to- Gange, siden
Du reiste. Nei, det faar være til
Du kommer hjem, det blir ikke til
noget før den Tid. Men, Edvard, saa
skal vi ogsaa sørge for, at vi 
benytter den deilige Sommertid, vi kan
være sammen. Jeg har Følelsen af,
at vi har ladet meget gaa fra os
iaar, men det var jo rigtignok ogsaa
et Fillaveir de fleste Søndage, vi kunde
kommet løs. Trængereid og Samnanger
og Leden, det faar være vore Yndlings-
endnu de Pinder, hvormed vi spiste
Syltetøiet af Ninas Krukke paa den
eneste Heldagstur, vi havde. Den
var ikke daarlig! Saa er der et
andet Minde, som det er saa godt
at tænke paa nu ved Vintertid, og
det er den uforglemmelige Pintsetur!
ja al den Skjønhed, Frugtblomstringen,
8/1. 29.
Hr Sagfører Lie!
og lidt bagenfor sæteren
ligger den vakreste bræ jeg kjender
(Haugebræen). Sæteren ser paa fra-
stand nærmest ud som en del af
morænen. - Ja her gik Kinck
og jeg for et par aar siden over
høifjeldet til Olden i Nordfjord, -
det var en storartet touer, - men
vi fik desværre meget skodde, - og
regn. Jeg maler saa daarligt for
tiden, at du tror det ikke - puster
mest med træsnit, har lavet et
af en sæter her i Nærheden. Naar jeg
engang udstiller træsnit Xania, kunde
du kanske finde noget, som du havde
en ledig vægplads til. Ja, lykke da paa
touren kjære Birgit og hils din
sjønne veninde: - "Norges bedste for-
fatterinde siger jeg altid til mine
venner, Lev da vel! din hengivne
Nikolai Astrup
Ullevoldsvei 65III 12 Nov 1900
Kjære Grieg!
Jeg sender Dem indlagt
et Digt, som kom paa meg
her en Nat, og som er ment
at være Tekster til Kirke
musik. Det er hele Menne-
skehedens Tak fra dens for-
skjelligste Lag til Nasaræ
eren som Menneskeidealet,
som Slægtens Fuldkommen
gjørelse. Kan og vil De
bruge det?
Den venligste Hilsen og
Ønske om, at De maa
blive sterk som en Kjempe
deroppe paa Voksenkollen
fra
Kristofer Janson
og saa paa dansen et par 
timer.
23/1 Don drog om efterm.
til Sund - jeg stred
med "festblod" til kvinde-
sagsforn.s blie paa mandag
24/1 Forlokkende vaarligt
veir, men slædeføre.
Kjørte med Johan (som
hans og Borghilds gjæst)
til Holmgild om form.
Seips, Krosby, Kr. fru Huit-
feldt og Nils Stang. Don
mødte paa veien og byttede
klæder paa Holmgild. Vi 
spiste dernede og sad
i lappesofaen i lys
fra peisen og havde det
deiligt og morsomt. -
svoger, sorenskriver Thoresen, nær-
mest for at opgive ham min her-
værende adresse; men efterat bre-
vet var afsendt erindrede jeg at jeg
havde glemt netop dette punkt.
Vær derfor af den store godhed
at meddele ham at jeg bor
Schönfeld-Strasse, no 17, 3ten Ein-
gang.
Fra venner i Upsala har
jeg modtaget indbydelse til stu-
dentermødet. Nogen beslutning
har jeg endnu ikke fattet. Skul-
de jeg ikke komme, så hils fælles
venner og bekendte fra mig og
modtag selv mine bedste ønsker
om en behagelig rejse.
Din hengivne
Henrik Ibsen.
"Vi har hugget alle knuter
over med vårt skinnende
sverd".
Officerer, underofficerer og sol-
dater i Italia og i Øst-Afrika -
sorteskjorter, italienere hjemme og
over hele verden. 
Om et øieblikk vil dere få høre
om en stor beslutning som det fas-
cistiske storråd har truffet - Eti-
opias skjebne er blitt beseglet idag, 
den 9. mai, år 14 av vår fascistiske 
æra.
Vi har hugget over alle knuter
med vårt skinnende sverd, og vår
seier i Afrika skal stå ren og skjær
i fedrelandets historie, slik som våre
legionærer har drømt om.
13.11.04
Igaar var G. og jeg i Byen for at se Kittelsens
Udstilling før den lukkes. Den er prægtig.
Meget af det gjildeste var imidlertid Privat-
eiendom og meget
var
for dyrt. Vi kjøbte to
smaa Tegninger eller rette jeg kjøbte en
Tegning - Edderfugle - for 30 Kr. og G. en
liden Akvaret - Svartedauen - for 35. 
En "Havsulu"
som G. helst vilde havd var ikke
tilsalgs og vilde vel ogsaa været fordyrt.
Nationalgalleriet havde kjøbt et lidt større
Billede og en liden Humoreske. Ellers
merkværdig nok intet Solgt. Vi traf
Fru K. Hun sa at Kittelsen var daarlig
og trist
over
Udstillingens Resultat. Han
langtede ogsaa hjem igjen. Vi saa ogsaa paa
Høstudstillingen som G. ikke havde set før.
Har læst Ragnhild Jølsens
to Bøger "Ve's Mor" og "Rikka Gan". Et
kraftigt Talent maa det sikkert være,
men Formen er saa irriterende
nu vil være mig behjælpelig.- Det over-
ordentlig smukke udstyr af denne min
nye bog har glædet mig særdeles meget
og jeg takker Dem hjerteligst så vel for
dette som for tilsendelsen af de mange
exemplarer.
Med de bedste hilsener og nytårsøn-
sker tegner jeg mig
Deres venskabeligst forbundne
Henrik Ibsen.
Næste uke reiser vi herfra. Jeg glæder mig - men det er sørgelig
at mama er saa skrækkelig fortvilet og ræd - for krig og pest 
og kolera: hun ser aabenbart i aanden Rom herjet av fiendtlige
soldater, pestlik i dynger paa gaterne - og Anders og jeg baaret
til graven halvdøde bare. Hendes fantasi er utrolig naar
det gjælder at utmale rædselsbilleder - en ren landeplage for en
hel familje. Jeg har forsøkt at gjøre hende begripelig, at
vi skal nok absentere os, før det kommer saavidt -.
Anders ber mig hilse dig saa meget. Og mange hilsener
din hengivne
Sigrid Undset Svarstad