MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
nedenfor finde en tro Copi af mine Optegnelser paa
Stedet frg Søndag. Det har været mig umulig før at skrive
Til Orientering følgende du vil erindre at Bull har ladet
der være en Aabning langs den vestre og søndre Væg forat
faa Luften til at circulere under Gulvet - eller rettere
mellem begge Gulvene. I en ret Linie over det Sted, hvor
jeg maatte formode du delvis pleiede at sidde og arbeide
anbragte jeg 3 Thermometre, to paa Gulvet det ene 6 Tommer
fra Aabningen i Gulvet mod Vest, det andet omtrent hvor
dine Ben skulde være (N.2) og endelig det tredie nærmere
Østvæggen hang jeg frit i Luften i Høide med dit Hoved
naar du sidder og skriver (N.3). - Altsaa:
Kl 11.15 fm. fyrede forceret i Ovnen. Temperatur overalt 5.
sydlig Vind - Solskin. ThermometerN.1 - N.2 - N.3
Kl 12 viste thermometrene følgende7¼. - 8. - 83/4.
fremdeles fuldt Solskin der faldt lige ind paa Gulvet
Kl 12.10 Solen nu lidt afdæmpet7.- 8¼ - 10½
" 12.25 "" næsten borte7¼- 8½ - 12
" 12.40" " af og til. N.3 blir hængt tæt i Væggen 73/4 - 9 - 12½
" 1" " næsten fuld N.3 hængt tilbage, frit 83/4 - 10 - 15
Tog saa og skøv Ventilkassen i Ovnen ind, dækkede bedst mulig
Aabningen i Gulvet langs Væggene og under Ovnen. Luften cir-
culærer nu altsaa ikke mellem begge Gulve, men Luften
over Gulvet gaar nu direkte til Ovnen
Kl 1.15 Solen borte10 - 11 - 17
Maatte aabne Ventilvinduet i Døren, Luften tung, daarlig
Hovedpine; aabent i 5 Minuter. Solen borte
Kl 1.25 dækkede nedre del af Dør og Vindu med Tæppe 10½ - 11½ - 17
" 1.30 _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ 11 - 12 - 17¼
" 1.40 Solen atter fuldt _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ 11 - 12 - 17½
til vor egen skidenfærdige By - og
skammede os saare. Siden Hjem-
komsten har Helga havt meget
travelt - Møbler ere blevne
reparerede, Sofadene betrukne, et
af Værelsene repareret af Haand-
værkere, Pige har vi skiftet,
og Helga har i den forløbne
ndt vores Alles Hjerter, Ja Du kan
troe her har været en Mængde Frem-
mede hos os i denne velsignede Fi-
kerieudstillingstid, det er vel at det
har Ende med denne Uge, thi her har
været saa mange Fornøielser at det
har medtaget Pungen slemt. Paa
Malerieudstillingen har jeg været 3
Gange, og faaer see om jeg kan ko'me
er et Par Gange i denne Uge; der
re mange Smukke Ting at see, dog
synes mig at Tidemand vinder Pri-
sen. Jeg har just ikke mange Ny-
heder at opvarte Dig med og sandt
at sige troer jeg ikke at Du interes-
serer Dig saa ret meget for hvad
der foregaaer i den gode gamle Stad
Bergen. Hvorledes mener Du vel at
det vil gaae Broder Grieg, naar han
nu skal til at tage fat paa Con-
toirarbeidet? jeg er meget bange
for at det aldrig vil komme til at
smage ham synderlig, det maatte da
være om Lykken vilde favorisere ham.
Jeg vilde blot ønske at vi havde no-
get mere at bestille, men jeg er for
gammel til at slaae ind paa noget Nyt,
og om John drives dertil af egen
Kraft og Villie vil Tiden vise.
Det gjør mig ondt at han ikke er
stærkere hvad Helbreden angaaer.
Dig haaber jeg nu, med Guds Hjelp,
at see komme forynget tilbage fra
Italien, hvad mener Du selv?
sagtens uden disse Linier; men jeg slutter
fra mig selv, at det lille synlige Be-
vis derpaa som ligger i Brev fra en
Fraværende, altid volder Glæde. -
Troede jeg ikke, Du var enig med
mig heri saa var nok min Brev-
gjæld blevet endnu ældre
føler mig stadig saa ussel paa man-
geslags Maader, at alt muligt blir
en Anstrengelse, og jeg ved virke-
lig Lidet eller Intet at under
de Dig med, der er den Anst
gelse værdt som det koster
at faa det pa Papiret.
knapt nævne noget i Verden, 
føler mig oplagt eller skikket 
det være sig nu Arbeide elle
det. Dagene gaa hen med, at
finder alting ondt, at jeg 
Flid og Møie kommer igjennem 
Smule Arbeide jeg har paataget
og saa bagefter er rent ubruge
Eneklte Undtagelser gives na
ligvis fra denne Regel og d
jo Naturen paa denne deilig
rets Tid virke vidunderleg
de paa Sindet, og imellem ogsa
lidt paa Skindet", saa jeg faa
Slags Fornemmelse af, at Men
ket er skabt til at føle lidt
selv i denne Verden. Ja, fo
de er her megen Glæde at
kommer det mig; og dog ser
27
gamle trofaste venner møtte 
jeg, og selve byen sa velkommen
til mig på hvert hjørne. Dens
"vel" vilde til og med ha mig til
å tale på Olsokfesten på Varden
men da var jeg alt langt på vei 
nordover. Likevel - ingen hånd,
kjærere enn den, barndomslandet
rekker in.
Dette stod i Romsdals Budstikke
den dagen, jeg kom:
Jeg møtte Johan på
bryggen i Åndalsnes og
så drog vi - jeg elendig,
meste av tiden i køien.
Været var strålende og de 
600 turister på Stavanger-
fjord danste, spilte tennis,
hørte Nordnorge forklart i
høittaler pa dekket, besteg 
Nordkap og hengav sig til 
midnattssolen.
Tretti fans var ombord
et klokt tappert
lippavig 8 den 7/10 -05
Kjære Herr Grieg!
Det gikk, som jeg tenkte: i Oktober Maaned
er det optaget, såat ingen Udsigt er for at
skaffe er pan Dag.Men saa bliver
det altså Medio April, saa nær som
muligt ved den rigtige Ende!
er jo herligt. Til Roman-
cerne vil jeg foreslå en ung Sangerinde, Frk
Fenna Fredriksen, som jeg har hørt er selv
akkompagneret et Par Gange. Hun er et af
de største Sangtalenter, Naaden har git. Om
Detaillerne iøørigt vil jeg tillade mig at foreslå
en mundtlig Konferanse. Jeg tænker at komme
til Kristiania i Efteråret. Med hjertelig Hilsen
Henrik Hennings
Om aftenen bivaanede vi
de Johannesénske barnet
danskeskolebal hvor lille
Annette Rasch og Christian
Johans og Bjart Ording
og Harriet Roll
gik
"pomade" og hadde en takt 
i benene, som de smaa
legemer næsten ikke
kunde greie.
21/12 Kom mama og papa
om aftenen sammen
med tøveir og søndenstorm.
22/12 Var jeg ane formiddagen
ude og snakkede med
Julie paa Knivsø og en
underlig oplevelse til lagdes
ind i mit liv. Eileg Nansen
med gutterne og barnepige kom
om efterm. Forældrene spiste
19.12.1912
Via Fratina 138
Rom.
Kjære Nini
tak altsaa for brevet dit. Here we are 
again – i det selvsamme hus, hvor Anders og jeg traf hinanden
første juledag for tre aar siden. Og forhaabentlig skal vi
feire vor første julekveld alene oppe i de selvsamme to
værelser paa kvisten, hvor vi bodde dengang. Min gamle 
vertinde, signora Lehmann, vil gjerne beholde os og vil se
at flytte ut de som nu bor der. hun var henrykt over at
se os igjen som ægtefolk - det tredje par, som er blit forlovet
oppe paa kvisten hendes – og ifjor blev det fjerde
par forlovet deroppe, fortalte hun begeistret – det var endda en
tysk malerinde, som sletikke var ung heller – fru Lehmann
mente nok, at hadde hun ikke kommet op paa den
kvisten, saa hadde der ikke været stort haab. Naaja-
samme kvist indeholder to rum og et dueslag. Os er det
et dyrebart sted – og saa kjender vi lokaliteterne med for- og
bakdele. Der er kalt - bikjekalt, naar her er koldt i Rom,
men sol - og Roms deiligste terrasse og et paradis paa jord
naar solen skinner. Anders og jeg brukte i sin tid at sitte
deroppe og læse i hver vor bok og titte paa hinanden-
Torsdag
Kjære Tore! Jeg har lett efter noget
til dig, men finder ikke andet at sende end
dette. Til Smaajenterne har jeg kjøpt hver sit
Luktendeglas og Arbeidssæle til Arilds Hest.
Jeg har telefoneret med Mama, alt var vel
hjemme. Frydenlund er nu gaat til Hofgaard,
han trodde kan blev over Søndagen her før han
reiste hjem. Kjære Torevens, du faar prøve
at holde ut i Valders til Sommeren, siden faar vi
se hvad vi skal finde paa. Det gaar ikke godt
an at du reiser aldeles paa egen Haand til Oslo
og begynder paa Tegneskolen, du er for ung, og i
Oslo vil du ikke finde et slikt godt Sted som hos
Frydenlund. Kanske det ikke var saa galt det du
sa om at arbeide litt hjemme paa Gaarden. -
Nu i Paaskeferien kommer du kanske til at bli
sammen med Hersleb, og det blir Moro for dig. - Du
maa leve saa vel til vi træffes! Vær ved godt Mot!
Papa
blev med, vilde naturligvis bare
blive hyggeligt. Men det er vel
et Spørgsmaal, om Marie nu
vil kunne reise bort fra Nancy.
Vid ved overhovedet f. T. saa
lidet ang. Arrangementet. -
Elisabeth Andersen har Pleurit, men
heldigvis ikke meget. Men jeg
er altid ængstelig, naar der
melder sig noget, thi hun er
ikke stærk. - Nu telefonerte
jeg op til Andersens: Elisabeth
er bedre, men ligger tilsengs
med varme Omslag.
Bogtrykker John Grieg døde
pludseligt. Foregaaende dag - Man-
dag(?) var han paa Børsen og
i Forretningen, men om Aftenen
blev han uklar, mistede
Bevidstheden og fik den
ikke igjen, saavidt jeg ved-.for
9. februar 1940.
Kjære Fredrik,
takk for brevet dit forleden. Ja, det er sannt at 
jeg to gangen har avslått en innbydelse til å tale ved Duke 
University, men denne tredje innbydelsen – jeg vet ikke hvad jeg
skal si – ? Om jeg kunde opnå å gjøre noe for Finland og Norden 
ved å reise ditover – ? Gud skal vite, jeg har liten lyst til å reise 
hjemmefra nu, når alting er så usikkert, helst vil jeg jo da være i 
nærheten av guttene mine og alle mine. Men på den andre siden.
Jeg har forsøkt å komme til orde derborte, men det er blit gjort så 
vanskelig for mig – kanske denne innbydelsen fra Duke kunde være 
en anledning som jeg skal benytte. Så du får nok helst sende
brevet ialfald.
Hvordan mon du og dine har det – ? Jeg synes jeg må sørge 
mig ihjel tilslutt over al denne elendighet i verden, og at ingen kan
gjøre noe for å få ende på den. Niognitti av hvert hundre menne – 
sker ønsker sikkert freden, men de enkelte mennesker er blitt nuller
og ett null eller tusen eller hundre tusen nuller er like lite – annet
end for den størrelsen som har klart å stille sig selv foram nullene
som Fuhrer. Så om en kunde gjøre noe – aldrig så lite – ?
Mange hilsener til Stina og dig selv
din
Sigrid.
21/12. 43.
Fru Stray,
Min Kone og Børnene gjør Kaal paa mig,
det var det jeg vilde snakke med Dem om. Nu faar
det være til
over
Nytaar kanske.
Imidlertid maa De undskylde at jeg sender
Dem bare en liten luset Lap for alt De har gjort -
og bare + 50. - for at læse nogen Brever som jeg
engang senere kommer med.
Og saa maa De ha glædelig Jul!
Deres ærbødige
Knut Hamsun.
gange været spurgt, om jeg vilde sælge det;
men jeg har ikke villet skille mig ved det,
fordi jeg troede engang med tiden - at kunne naa
længere i samme motiv - ved at arbeide
videre paa et andet lærred - med dette
som "studie"; - men saa har jeg altid
tvivlet paa mig selv, - at jeg kunde "klare" det
stort længere i retning af det rent "Sym-
foniske" i maleri; noget som jeg altsaa
dengang var inde paa - uden at klare det helt, -
- og "feighed" eller modløshed - eller "aandelig
dovenskap" har hidtil hindret mig i at gjøre
et alvorligt forsøk paa at bringe det videre;
jeg levede ogsaa lidt for fjernt fra motivet i
lang tid; - det er jo altid vanskeligt at "komme
tilbake til sligt; thi selv om man husker
sine "symfoniske" hensigter, saa faar man
skjelden eller aldrig "mystikken" igjen. -
9
18. 5.04
Storm. Sidder stille paa
mit Værelse. Kl. 2 kommer
en Hr. Lindstrøm - Skansens
ægte vestermannlandske
Visesanger - for at lære
Trinene til Dansen. Han
er Instruktør for Skansens
Barnedansere. Han var
igaar med i Ringen; men
staar tilbage for de andre,
som har havt flere Prøver.
"Dværgemøy" og "Ormen lange"
danser vi i svensk
Oversættelse. Prøve iaften.
x Jan i Seltorp
hed om hvor Skjæbnen tilslut vil føre mig
hen. At jeg for det Første, ja rimeligvis den
hel Sommer bliver i Ro her synes jo tem-
melig utvivlsomt; saasnart dukker der
vel ikke igjen Noget op. Derfor vandrer
jeg ogsaa i disse Dage omkring fra
Herodes til Pilatus for at faa et Pia-
noforte leiet; det er næsten umuligt at
opdrive andet end gamle, klaprende
Hakkebrettes, som ikke engang for mine
meget lovende Elever ere gode nok. -
Du kan tro jeg har adskillige musikal-
ske Genier at undervise (af den Sort
der vare bedst tjent med at have et
stumt Pianoforte); men for min egen
Part om ikke for deres vilde jeg dog
gjerne have et Pianoforte der ikke gan-
ske skulde berøve mig Lysten til at spil-
le. Du maa takke Edvard for de Smaa-
stykker han sendte mig til Jul; dem
har jeg spillet uagtet jeg ellers meget
sjelden rører Claveret; de tiltale mig
meget og overstege heldigvis ikke mine
Kræfter; hvilket ellers desværre er Tilfæl-
det med næsten Alt det, jeg har forsøgt
at spille af Edvard. Sig han har beredt
mig en stor Skuffelse ved slet ikke at
besvare mine Breve; jeg ved rigtignok
han har havt Hænderne fulde af Arbei-
de; men nogle faa Linier til mig, det
vilde være ham et Øiebliks Sag; jeg levede
saa længe i Haabet om at de engang
vilde komme. Men er det ikke skeet før, saa
sker det vel end mindre nu, da han fore
den sine Forretninger ogsaa er optag
som vil leve og en selvstændig Filosofi
som kan vise verden at vi ikke er
en Provinds som laaner villigt fra vore
forskjellige "moderland" fordi vi intet
eget
 eier; men en Nation med 
Eiendommeligheder og Traditioner som
de andre. Et folk som kan tenke selv.
x - Garborg kom fra Byen første
Juledag Kl. 4 
i et græsseligt humør.
Vi var ganske alene og jeg havde god
middag beredt, 
så jeg
maatte spørge
hvad der gjorde ham saa sint nelop
nu. 
Jo, 
det
var jernbanen! Han
holdt ikke ud disse jernbaneturene!
Naar det var saa koldt, at han ikke
kunde staa paa Platformen var det
en ulidelig Pine; for alt det Skravl
i cupeen
tog
Livet af ham. 
all
det Idioti disse
Kvindfolkene sidder og snakker, og
dette Sproget! Nei, "herefter faar vi
reise anden Klasse om vi er aldrig
saa Fant. Der
Valdris 13  .1.04
I Form. var vi samlet for
sidste Gang til Fotografering.
Men der blev vild Dans baade
inde i Huset og ude i Sveen,
hvor vi ogsaa blev fotograferet.
Jeg fryder mig ved Tanken paa hvor
vore Efterkommere om nogle
Hundre aar skal la sig lure,
når
de finder et af disse Billeder paa
et gammelt Loft en Gang. "Der
ser vi hvor haardføre Nordmændene
var i gamle Dage - baade Kvinder
og Mænd. de dansed ikke i Hus,
men ude midt i Snehaugen, og
det i tynde hvide Skjorter og
lave spændesko. Ak, hvor
(Billede fra dansen)
til Bjørnstad hvor de
opholdt sig med at spise
høner til de blev fangne.
I paasken paa Sund havde
vi regn, sne, graa himmel 
og storm, men hyggede os 
likevel. I Kristiania boede
jeg hjemme - saa "Vildanden"
spillet mesterligt af fruen
Dybwad (Hedvig) og Wettergreen
(Gina) - kunst som
var hvilkensomhelst scene
værdig.
10/4 Kom jeg hjem til Rød -
Don havde Kr. Berg her
rugdejagt, men intet udbytte.
Johan, Seips og M. Wiel var
her om aftenen havde spist
middag her.
det ved jeg. Men jeg tror
nu nok at jeg snart er
kommet saa vidt, at jeg
ikke venter mig noget i
nogen Retning.
Forresten havde jeg 3 gode
Uger oppe i Svinkløv, Vejret
var jo vidunderdejligt, og
det er saa godt at være
i frisk, stærk Luft Dagen
lang. Der er en Mulighed
for at jeg skal op til
Vesterhavet igen i September,
en 8 Dagers Tid.
Hvornaar kommer De til
København; det vil blive
saadan en stor Glæde at
se og tale med Dem igen.
3
den minder mig om alt jeg ellers vilde glemme,
den er mit daglige Selskap, det er ingen anden Bok som
staar mig saa nær. Jeg kan trygt si at hverken politiske
Brosjyrer eller Bestsellere eller Salmeboken er saa uundverlig
for mig som den.
Hvis De altsaa for tok for Dem Almanaken som
jeg bad Dem, saa leste De visst følgende om Tusmørket:
"Ønsker en at vite naar en om Morgenen i klart
Vær saavidt kan begynde at læse ved et Vindu som vender frit
ut mot øst, saa minsk Klokkeslettet for Solopgang med den Tid
Tusmørket varer og læg til 3 Minutter Vinter og Sommer og 2
Minutter Vaar og Høst. Og ønsker en at vite naar en om Kvelden
maa slutte at lese ved et Vindu som vender frit ut mot vest,
saa øk Klokkeslettet for Solnedgang med den Tid Tusmørket varer
og trek fra henholdsvis 3 eller 2 Minutter. Varer Tusmørket hele
Natten, saa er brukt Tegnet - "
Ikke sandt, nu vet da endelig baade De og jeg
naar vi kan begynde om Morgenen og slutte om Kvelden at læse ved Vinduet.
Aa - men kan ikke Almanaken faa være i Fred
for al denne Videnskapen! Det er ikke Raad for os almindelige
Mennesker at komme frem for Formularer og Anvisninger
og Tabeller. Og hvert Aar det samme. Og næste Aar igjen
det samme. De kan vere viss paa at Arbeiderne for flere
Aar fremover alt er i fuld Gang.
Jeg har vert inde paa Tanken om at bestikke
ham, mute ham. (Jeg tør ikke nevne Navn og kalder ham
bare ham.) Hvordan vilde han stillet sig til en Tier
eller to i al Stilhet? Jeg skulde altsaa ikke sky nogen
Uttelling for at bli kvit hans lærde Tøv i Almanaken min.
Men kanske det var bedre hvis De fik Bladene
Sehr geehrter Herr!
Ich habe Ihnen schon 
mitgetheilt dasz Hr. Paul 
Cassirer in Besitz eine Preis-
verzeichnisz meiner Gravuren 
ist – Bitte so freundlich 
sein mir eine Copi davon 
zu geben.
August Mohr (Winckel 
und Magnussen) arangi
wird eine grosze Ausstellung 
meiner grafhischen Arbeiten
Kjære Ven! Bergen, Onsdag 27 Jan. 1875.
Nu sidder jeg da atter i min
gamle kjære Fødeby. Jeg skulde have
skrevet før, men Julen er feiret
saa intenst og saa langvarig, at
jeg først nu kommer for Alvor 
til Ro. Inderlig Tak for Dit Brev,
som traf mig i Christiania den 
sidste Dag jeg var der. Jeg ved ikke,
om Du har faaet at vide, hvor-
ledes det gik mig til Examen. For
Sikkerheds Skyld kan jeg blev Kan-
didat i Lovkyndighed med Charak
teren Laudabilis. Du har engang 
kaldt mig Lykkens Pamphilius, og 
jeg kan jo sandelig ikke klage til 
Dato. Endvidere maa jeg underrette 
Dig om, at jeg har faaet Ansættel- 
se hos Sorenskriver Holm i Nord-
Men jeg kan ikke. Jeg sidder
nu fast i 3-4 Uger her
i Paris som Commessaire,
og, når jeg vender hjem, er
der Arbejde nok derhjemme.
Men jeg er ialtfald ikke
i Kirkegårdstemning hernede.
Ja, på Gensyn, kære Grieg,
og Tak igen for Brev m. m.
Hils Fru Nina mange
Gange. Og god Bedring
med Deres Gigt. I det
Hele: Alt godt!
Deres hengivne
Otto Benzon.
fra Paris - elendig mager og nervøs. I
14 dage maatte hun være i London -
der var luftbombardement omtrent hver
maanelys nat, sa hun, "fine folk" flytter
ut av byen, alle er angste, og skytset
fra englændernes egne kanoner dræper 
mange. Hit til Norge kom hun i
konvoi - mange skiber lastet med kul.
17-10
Christian fik omsider passet igaar 
paa det tyske konsulat. Det blev betydet 
ham, at det var en særlig gunst, saasom
hans far var almindelig kjendt som
tyskfiendtlig; og han maatte love ikke
at foreta sig noget mot T. uvenlig
eller skadelig paa sin gjennemfart.
Nu reiser han imorgen tidlig, rustet
med niste for de tre døgnene til han
naar Schweitz.
Kobe 9. august 1940.
Kjære Fredrik,
På vona sender jeg dig en hilsen herfra, siden det 
efter sigende skal være endda mere usikkert med postgangen fra 
Amerika. Og nu er vi da heldigvis like ved å skulle ta fat på 
sisste etappen av denne vår reise rundt 2/3 av jordkloden. For
nu sier de at båten skal sikkert gå herfa til S. Francisco den 
11te – og jeg gleder mig til å komme et sted hen hvor jeg kan begynne 
å arbeide.
Ellers så er Japan skjønt som et eventyr - Kyoto, den 
gamle keiserbyen må man se for å tro på den, og bakefter synes man 
nesten man må ha drømt den. Endda sier mange at Nara, hvor 
vi skal ut imorgen, er endda vakkrere. Og folk er behagelige
å ha med å gjøre – men en merker jo snart likevel, at under
idyllen er det mangt og meget som ikke er så bra. Likevel, efter
Rusland er her som i paradis - Rusland må en ha sett og luktet
og smakt for å tro på en sån fattigdom og så mye lort og forfald 
og et slikt søl med til og materiel og alle verdier. Det er liksom
toppen av vanviddet at de folkene som ikke kan skape levelige 
vilkår hjemme hos sig selv velter sig ut over hele verden for å 
spre sine lus og sit møkk og sult og elendighet så vidt omkring 
som de bare kan!
Gid Sverige måtte få bli i fred – slik freden nu er.
Og gid dere måtte ha det noenlunde bra og du få arbeide derborte 
med dit. Mange hilsener til Stina og barna
din hengivne
Sigrid.
Ptas var oppe i 05, - og da havde det kun blevet 1 %
tab, men jeg fik det svar fra banken, at jeg ingen
"dispositionret" havde over pengene, - (og naar jeg skulde
faa "dispositionsret" over dem maate jeg være "tiltraadt
reisen") - og da vilde der gaa
tid
før jeg fik
vexlet om igjen, - og da kunde der i mellemtiden
atter blive nedgang, - det er jo altid op og ned, -
men jeg har fulgt godt med "kurserne", og jeg vidste
akkurat de rette tider for spansk  P.tas -,
jeg kjender alle "kursene" i 5 aar nu. - Og jeg
kunde mange gange kommet "tabfrit" fra den
uheldige omsætning i spansk mynt: - der har
været mange "leiligheder"; - ja jeg kunde endog
"tjent" penge, om jeg som nævnt, havde havt
"dispositionsret" over pengene, thi de var engang
endog oppe i 98 - siden omvexlingen. - Ja slig
er det, - man skal altid tabe, - fordi
andre og ikke en selv skal styre med
slige ting. - Jeg har engang tidligere, da jeg
havde et stipendium, tabt penge paa
I Juli eller Aug. bliver vort nye
Konsertflygel færditg - imidlertid
haver vi faaet istand to smaa
som er solgte. De var naturligvis
udmærkede. - Agathe B. har gjort
store Afaerer. Stockholm - hun gifter
sig i Juni og drager nordpaa med sin
Mand - Konsertreise o: ov: m.. -
Hansen er her og tjener Penge ved
Markskonserter - hans Spil er ikke
storartet - han giver stadig "Fuglekvider"
der omgive. Sønner af Norge - og Kjøre Vatten-
I. Theatret er der Meiddes en Tenor er
engageret med 150 spd Maaneden. Arlberg
tjente i April 500 spd foruden Extra ved
Sangundervisning o. s. v. Vore egne Artister
har fremsadt Fordring paa at tjene meget
mere end før - Man ser jo nu at Theatret
kan betale. Kamfer og frisk Luft skal
blive anvændt paa det Tøv - Vi flytte til
Huk om 14 dage. Du og Hustru hilses paa
det venligte fra Alle mine ved din hengv
Velkommen Hjem. Karl Hals.
og navnlig Athenienserne
erkjende noget
vandt ydre Fiender
Statsformerne vedblev, men uden
Liv, Philo de philosophiske Skoler vedblev,
men forfaldt til Subtiliteter, og afvandt
Speculationen intet reelt Udbytte.
Grotes History of Greece 8 B. Cap 67
akkurat i dise dager er fruen reist op til Lom,
hvor hendes bror er prost, men imorgen kommer
hun da tilbake. Han hadde med sig en bunke
tegninger fra Selja – dennegang fantasier over St.a
Sunnivas legende, vidunderlig vakre: manden som
har fundet hesten sin opunder hammeren, staar og 
holder den i manet, mens han stirrer op paa lyset
fra helleren, de to bønder som finder hodet ved
stranden, Sunnivas lik i hulen, Sunnivas aand
som svæver i ruinen en maaneskinsnat o.s.v. De er
aldeles henrivende og stemningsfulde. Det er saa 
hyggelig at ha dem her.
Børnene har det bare godt, men guttene 
sloss saa de gjør mig rent fortvilet. Hans er saa 
let at erte som en lemæn – Mosse er sandelig
den snilleste og fredeligste av de alle tre.
Ellers saa har vi det bra allesammen, 
men jeg har faat et ekkelt utslet efter jeg 
spiste krabbe forleden – det gaar over snart,
men er ubehagelig, mens det staar paa.
Her er saa vakkert nu, men et umulig
expederet; thi nu kan sangene
foreligge færdige til bestemt dato
(9de Februar).
Med venligste hilsner til
fru Grieg og Dig
Din hengivne
Sigurd Hals.
Monseur E. Holst.
Hotel Corneille en face de l'Edior
E. V.
For mig er det naturligvis nu 
uhyre vigtig at tjene Penger 
– der jo nu er vanskeliggjøres
ved at den Iagtagen af-
Forsigtighed jeg må holde
– Godt er det jeg har den 
store Arbeidslyst og kraft
Det vanskeligste og Kritiske 
Tidspunkt for mig vil 
være når jeg nu skal 
ud; stort længer tror 
jeg ikke jeg bør være her 
kanskje end 3 Uger –
Doctoren taler om at jeg skal
hende til Knivsø, hvor hun
bor. Der mødte vi Julie
paa veien, gik lidt i haven.
Alt det der stiger mod
mig fra fjorden, holmerne,  
birkene!
Siggen oppe - Kate sagde mig 
om aftenen, at hun vil
at børnene og tante Henriette
Krebs skal flytte hid over
pintse. Kristian rolig
men med den dybe
smertens rynke mellem
øinene, selv naar han
sover. - Don paa Dyrendal
i Thrines bryllup og om
natten paa Bratøen, hvor 
han ikke fik no 2 tiur.
20/3-1923
Kjære Fru Garborg
tak for Deres svar idag.
Jeg har nu talt med lærer Haave, som vil 
paata sig at samle en 18-20 danserpar 
og begynde indsyngning og indstudering
- han trodde nok det skulde lykkes at
faa det til, som De sætter som betingelse 
– saa ringen skulde kunne greie sig med 
Deres instruktion i den tid, De mener at
kunne avse paa os.
Det blir vel da ham, som
kommer til at korrespondere videre med Dem.