MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
var synd - (lige til det at rende paa kjælke.)
Og st. Hansnatten naar baalene brændte
rundt i fjeldene og mennesker myldrede
som sorte punkter op over fjeldsiderne, og de
rødklædte jenter med de hvide skjorteærmer
ringede sig som lyse prikker og gnister
om blussene - da var det synd for
kristne folk at være med, - da maatte
den lille jentungen og jeg staa paa afstand
bag gjærdet og se og høre, hvorledes de
andre dansede om baalet og huiede af
naturglæde - den sidste rest af urreligion som
ubevidst blessede op; - jeg fik en forestilling
om at dette med baalet var noget
syndigt - stygt, som blev bedrevet i det
grønskende halvmørke, - noget hedensk - og
dette blev end mere forstærket ved jaluxien
som grovs i brystet - naar de andrre børn
fik være med, og jeg maatte staa udenfor.
Og slig saa jeg min lille lidelsesfælle
og den stygge gule ilden, som ikke lyste
Således omtrent har jeg tænkt mig det
hele og beder mig underrettet om hvorvidt De
vil pålage Dem dette arbejde. Indgår De
herpå, så henvender jeg mig staks til bestyrelsen
for Kristiania theater, indleverer en rettet tekst-
bog og sikrer os på forhånd stykkets opførelse.
Som honorar agter jeg at betinge mig 400 spedler,
der deles lige imellem os begge. Jeg anser
det utvivlsomt at vi også kan påregne styk-
kets opførelse i København og Stokholm. Men
jeg beder Dem at holde sagen hemmelig ind-
til videre og at svare mig snarest muligt.
Deres venskabeligst forbundne
Henrik Ibsen
P.s Min adresse her i Dresden er:
Wettiner-Strasse, N. 22, 2den Etage.
19. 2.04
Sol! Var i Byen igaar. Middag hos
Nissens. 
Brørnson
er entrüstet over min
Urimelighed. Men nu har jeg som
endelig Afslutning modtaget de 300 Kr.
"Fær no sjaa daa" hvordan det gaar videre
x Vigeland kom til N's om Eftm.
Det er det eneste Hus han kommer
i. Han vilde modellere en Statuette
af Garborg, slig som han engang havde
mødt ham udenfor Logen. G. er nu i to
Udgaver paa Stockholmsudstillingen. Vigeland
og Visdals Buster.
Werenskjold kom ogsaa op
til Nissens igaar. Han reiste med 1/2 6
Toget til Stockholm for at se Udstillingen.
Det er rart at se svenske aviser skrive at
Holmboes Billeder er de mest udpræget
nationale paa Udstillingen - x
Dore Lavik gjør stor Lykke
i Danmark som Thygesen o. a. Atter
Syn for Sagn, at ingen er Profet i sit eget Land.
Hele Truppen roses
selv
Herman Bang
er begeistret.
gjælder særlig om en eiendommelig gruppe af tæpper, hvis
hjem synes at være Vaage, Lom Dovre og omliggende bygder, ial-
fald er det herfra museet har modtaget alle sine tæpper af denne
slags. Deres almindelige benævnelse er "flensvævnad" mulig en
forvanskning af flemsk vævnad, hvilket altsaa peger hen paa
Nederlandene, der vel den gang betragtedes som al kunst-
fældig vævnings egentlige arne og hjemsted. Mønstrene er af
af forskjellig art og særdeles intresante. Vi møder saaledes
her en række rene lineornamenter, ofte kombinerede med 
megen smag og gjennemgaaende udmærkende sig ved en karak-
teristisk og selvstændet anordning Fig. III og IIII og V. Mærkelig er et
hyppig forekommende af langagtig firkantede figurer sammen-
seet mønster Fig. VII, hvor der af hver af disse ruder vokser frem 
tvende dyrehoveder (rudimentære), der trods sin næsten til ukjen-
delighed reducerede form, dog bærer et om de gamle drageskikkel-
ser noget mindende præg. Høist paafaldende er endvidere den
den hyppige benyttelse af palmetlignende  (former). Disse synes
at have været særlig yndede og findes anvendt paa mange maader,
dels ordnede i rader, dels grupperi sammenstillede til rosetter. At
udgangpunktet virkelig har været palmetten synes ikke uantagelig,
hvor sterkt omdannede de end fremtræder i den ufuldkomne tegning
Af egentlige plantemotiver
er
klokkeblomsten omvendt til 
sammenstilling af et særdeles smukt fordelt og klart tegnet
mønster Fig VI. Ikke skjelden møder man og saa dyreskikkelsen
saasom: Løven, Haren og anden, enten fordelt over det hele som et
slags bundmøtster eller grunpevis sammenstillede i polygmale
indramninger som i et af museets tepper, mønsteret i ottekanter
med fire ænder i hvert. Dyrne er selvfølgelig altid kun gjengiv-
ne i sine hovedtræk, men i de bedste exemplarer sikkert og godt
correct
opfattede, og mangen gang meget naivt og fornøieligt gjengivne.
En stor del af de ovenfor nævnte mønste bærer et umiskjen-
deligt renaisance præg og skylder saaldes uden tvivl ydre paa-
virkning, men viser samtidigen ikke ringe evne til paa en selvstæn-
dig maade at bearbeide og omdanne det modtagne. Fælles for
dem alle er deres fuldstændige overeinstemmelse med
og
afpasning
efter den anvendte teknik. Det er gode for nutiden meget
lærerige, ægte vævemønstre, vi har for os. Virkninger forhøi-
es i væsentlig grad ved det smagfulde farvevalg. Det er stedse
kun gult, brunt og lidt blaat men i smukt bløde nu-
ancer, og stillede i et saa heddigt forhold til hinanden at øiet
med velbehag hviler paa disse enkle arbeider-væven
det kanskje blitt no av mig. 
Tilslutt så jeg hele syvende klasse
på svøm i et stort baseng med 
liftig grunt vann i kjelleren. Eventyr.
Men det må da gro op en
ny og sterkere og modigere slekt
av en slik skolegang!
Var i middag hos Nygårds
sammen med Stenersen forrige
søndag - Rolf Stenersen, som fikk
tia til å gå for oss alle med 
historier om Edvard Munch.
Det var en munter enakter på 
et par timer - og Munch steg op
av den med sitt geni og sine særheter.
Jeg håber, Stenersen skriver ned det,
han har oplevd med denne merkelige
mannen - muntlig var det så vittig
og pussig, at det er måneder siden 
jeg har ledd slik.
4. XII. 22
Kjære Sigrid
jeg har maattet
krype tilkors igjen med feber
og brystet fuldt av slim -
det er smaa utsigter til at jeg
kan ture paa torsdag. Pokker ogsaa!
Dette kom kastende paa mig 
midt i forrige uke og har plaget 
mig fælt, jeg kan saavidt læse 
litt i Kristin mellem slagene.
Det er den sanseligste og gudfrygtigste
bok jeg i mit liv har været ute 
for - den vil bli ved at daare 
menneskene i generationer!
Jeg tørret en taare til ære
for Simons død - det er næst
Lavrans bokens vakreste skikkelse.
Kjære, velsignede menneske!
Nei hvor "Leonarda" er deilig! - og sand,
sand til fuldkommenhed. Den har ikke
sandhedsstreif her og der, men den er som
selve livet med det varme, strømmende
hjærteblod i sig. Leonarda! Hvorledes kan
de dog vide det altsammen! Hun er
alvorsfuld og ægte! Hun er som den bliver,
der stødes udenfor, udenfor på den nøgne
forbandede jord og dog ikke går i skud-
dermudder, men red bærger sig frem, mel-
lem alle dagdriverne og landstrygerne der
ligger slængt omkring hinanden derude.
Og generalen! han er forfærdende sand!
oh så akkurat hverken verre eller bedre.
Deres typer er som fra det døde opstandne
mennesker, der fyldes med gru. Således også
"Skarlie". Bedst som man holder på at
forvinde mindet om dem, og for stedse
Kristiania 3. juni 09.
Kjære Dea!
Nu er det saa længe, siden jeg hørte fra 
dig — hvordan lever du og dine, og er du hjemme 
endda, eller tænker du paa sommerreiserne? 
— Tirsdag — det er vist den 8. juni — reiser jeg 
til Danmark, og nu tar jeg dig paa ordet og hjem-
søger dig med det samme, forudsat du vil og 
kan ta imod mig. Brev senere end 
tirsdag morgen maa du være saa snil at adressere 
til Grosserer Leop. Gyth, Strandboulevard 60, 
Kjøbenhavn Ø.
Endelig er jeg da min egen herre — efter 10 
aar. Og nu ser det pludselig ud, som heldet
I mit sind er der ikke tvil og vel der
aldrig komme det 
om
at slig tale en uret-
færdighed og perfidi. For som forfatter
er og blir jeg altid norsk og kun norsk.
Og både, mens jeg lever og dør vil jeg
altid kaldes den norske forfatter.
Og når jeg er død vil afkommet af
dem, der nu spiser mig af med
sin danske fornærmelse, bli sint
og oprørt, hvis de hører en dansk
sige at fru Skram var dansk
forfatterinde. At sige, hvis mine
bøger blir stående, hvad jeg ialt-
fald tror fra. Akkurat, som jeg aldrig
kan høre nogen kalde Holberg for
dansk uden energisk at protestere.
Sans comparaison i alle retninger,
selvfølgelig og forresten.
C: 19 Decbr. 81.
Høistærede
Hr. Grieg!
Paa Deres Anbefaling vil vi
gjerne udgive de omtalte Sange
af Frantq Beyer, under den
Forudsætning, at Komponisten, som
anført i et af Deres tidligere Breve
ikke gjør nogen Honorar fordring.
Klaverudtoget af "Den Bjerg-
tagne" er færdige, men venter kun
paa den tydske Oversættelse for at
kunne sendes Dem til behagelig
Eftersyn.
I en pakke har jeg sendt Dem
Deres nye Sange, som ogsaa ere
komme De forskjellige Herrer i hænde. 
Fru Grøndahl naturligvis ikke
11
De fleste Dansere er
bortreist og vi har ikke
Prøve disse tre Dage, hvilket
er uheldigt. Jeg blir nu til
28de. Imorgen er jeg indleu-
den Folkdansens Vänners
Lekstuga etsteds ude paa
Landet. Spiste igaar hos
Fru Holmgren som siden
gik med op til Skansen.
Doktoren jeg spiste til aftens
paa Solliden Restaurant,
da Fruen var i en venindefest
(gamle Skolekammerater)
Idag spiser jeg hos Doktorens
til middag. Skal dette Veir vedvare
ser det daarligt ud med Vaarfesten.
Don er mat efter sin 
mavehistorie og jeg ditto af
min permanente.
14/1 Kom Don tidlig fra
kontoret og var noksaa
skral. Sov lidt før middag.
Johan og hans gutter til
middag - om aftenen var
vi paa Lundestad (for Herslows) 
i tropisk hede. Mærkverdigt
at se fru Rosshauw midt
i selskabets snak - nu
er hun 88 aar. - Don med-
bragte Platous indlæg til
tante Lena og onkel P.
15/1 Rygende sneveir, men
mildt. Johan til middag.
Don om efterm. i møde i
Saugbrugsforeningen i anl.
at magte noget rigtig. Nei, der er dog af andet
Malm i vor Nation.
Lillehammer 23.12.35.
Kjære Stina og Fredrik
Takk for sisst, og glædelig jul og godt
nytt aar! Haaber at Eva bli helt frisk til julaften
og dere alle faar en god helg!
Her er finfint nu – sne overalt og idag skinnet 
solen. Hans og Ulla Wiberg har alt været ute paa ski - 
jeg holder paa med julepakker og julebrever endda. Saa det 
blir bare denne hilsenen – og takk for det gamle aaret.
Mange hilsener til dere alle
eders hengivne
Sigrid Undset.
Takk til Fredrik for brevet og bøkerne som kom netop
nu!
Wisconcins Universitet
den 26 Nov. 1873.
Hr. Edw. Grieg.
Høistærede.
De husker maaske,
at De lovede at sende mig Stoff til en
Levnekskrivelse af Dem. Jeg vil, som
jeg sagde gjøre Dem kjendt for det ameri-
kanske Publikum, om det muligens skulde
ske hvad vi talte om, nemlig at De skulde
komme herover og spille for os. Jeg tror at
en Kunstreise herover vilde svare Regning
for Dem i pekuniær Henseende, hvorvidt
De for Deres Kunst vilde have noget Udbytte af
Reisen forstaar jeg ikke at bedømme. Bjørnson
har i Brev sagt at han har bestemt sig til at
komme herover i 1875 og Hr I.A. Johnsen,
Senatoren, har paataget sig at være ham
behjælpelig som hans Agent etc. Han siger
ogsaa at han er villig til at tjene Dem heri,
hvis ikke uforudseede Hindringer lægger sig
iveien(verte)
ikke stort ut heller paa denne maaten - de
nye skiene har de neppe faat prøve –
enten sitter de inde eller de er ute og bygger 
snefæstning og fylder huset med vaatt tøi,
naar de kommer ind.
Du maa hilse din mor saa meget og si
hende tusen tak for de deilige støveklutene 
- jeg synes det var bare allfor snilt av
hende at huske paa mig, hun som har
saa mange av sine egne at strikke til. Og
tusen tak til dig selv for det vakre fatet
og for at du vilde tænke paa mig iaar og.
Mange hilsener til din mor, dine søstre
og dig selv fra
din hengivne
Sigrid.
München, den 16. November 1888.
Kære herr professor!
Det var mig en stor glæde
og ikke mindre en overraskelse igår
af Deres venlige brev at erfare at De al-
lerede har oversættelsen færdig. Der er
således al udsigt til at den vil kun-
ne udkomme samtidigt med origina-
len, nemlig ved udgangen af denne el-
ler i begyndelsen af næste måned.
Det har ikke været nogen let opga-
ve at oversætte dette skuespigl og jeg véd
ikke nogen anden, send Dem, som kun-
de tænkes at sidde inde med alle be-
tingelser for at løse opgaven fuldt ud
tilfredsstillende. Der hører f. ex. en
intim fortrolighed med det dansk-nor-
ske sprog til for at opfatte det usikre
og seminaristisk halvdannede i Lyng-
strands udtryksmåde eller det lette
Ogsaa et andet Numer med
Blæseinstrumenter vil
udføres, nemlig Mendelsohns
Cantate "Au die Künstler"
af Thrøndernes Mandssangforening.
Forøvrigt alle andre Kor
a capella. Maatte alt
gaa godt og vel af! Jeg
er forfærdelig optaget ikke
alene med alvorlige Teorier
i mine Sangforeninger
men ogsaa mod en hel
Del andre praktiske Gjøre-
maal, Festen vedkommende,
da jeg, som ved all foregaa-
ende Sangerfesten, har
paataget mig at være
dens Leder. Som et Bevis
paa, hvad dette medfører,
skal jeg oplyse, at Journal-
numeret for iaar mod-
tagne og afsendte Skrivelser
idag er 349 (tre hundrede og firti ni)!
Bergen den 11te Novbr. 1869. 
Min kjære Edvard!
Jeg skrev til Dig sidst
den 2den Dennes, og var ikke bestemt
paa at skrive igjen før til Ninas
Fødselsdag, men da jeg saa igaar
silde modtog Dit Telegram, hvor Du
beder om Penge, saa antager jeg at Du
vil have dem uopholddig. Jeg griber
saaledes nu Pennen, for dog at lade
Vexlerne blive ledsagede af nogle
faa Ord, men igrunden har jeg In-
tet at sige i en Fart, uden at vi Alle,
Gud være lovet! leve godt, og glæde
os i denne Uge i et aldeles deiligt
Vinterveir med Slædeføre. Det fore-
kommer mig nu at være meget
længe siden jeg hørte fra Eder, og
derfor glæder jeg mig til det bebu-
dede Brev. Jeg haaber det siger
mig hvor jeg skal sende Dig mit
næste, thi nu nytter det vel ikke at
skrive til Kjøbenhavn til Nina. I
har holdt længe ud der nede - Ole
Bull synes naturligviis at Du hand-
ler meget daarlig heri, da han nok ikke
er nogen Ynder af Kjøbenhavnerne -
men det kan jo komme vel med for
at faa Pengene at strække til. Saa-
fremt Du skal naa frem til Rom til
Forfatterinden
Fru Hulda Garborg
Labaaten
Hvalstad.
hans Meriter der. Da De muligens ogsaa
personlig kjender Lensmanden i Stok-
marknes (hvor
hos hvem
samme Almar "Ham-
sun") visst hadde Plass i nogen Uker)
vilde jeg gjerne høre hvorledes han ogsaa
hadde opført sig der.
Jeg vilde være Dem saa taknemmelig
for Deres Hjelp i denne Sak. Jeg Erklæringerne
skal vedlægges min Fremstilling til Retten.
Har Gutten opført sig ordentlig i Vesteraalen
saa er det saa meget bedre for ham. Og
forsaavidt ogsaa for mig og mine Børn.
Med Undskylding paany,
Deres ærbødige
Adr: Hr. Grosserer Chr. Fredriksen
Melbo. Nordland
Vesteraalen
Skriv flot. Naar du skal underskrive
mit Navn saa ta en grovere Pen.
Omtrent slik altsaa: Knut Hamsun.
Mandag 21/10.
Kjære Tore,
Ja du hadde Ret, jeg hadde glemt det.
Jeg har saa meget at huske med mit gamle
Hode. - Nu lægger jeg dette paa Rutebilen
saa du faar det imorgen.
Ellinor er 20 Aar i Overmorgen, og hun
og Mama er nu paa Brændevinshandel i
Arendal til et Selskap hun skal ha.
Hilsen, Papa
paa Skøitebanen og fridde til sin Frue,
- født Nissen. Han har fortalt mig
som et Naturfænomen, at han i
30 Gr. Kulde ikke behøvet Vot paa
den Haand han havde leiet hende
med hele Dagen siden; mens den
anden fros sliv i i den tykkeste
Uldvot. Ja den Kjærligheden!
Og mange Hilsener har jeg med
hid fra Fru Rosenkrantz Johnsen, som tilbragte
en lang Tid af Barndommen her. Hendes
Far Bygmester Berg boede netop paa
Røstad - 
den nuværende skole,
for aandssvage -
Trondhjem  28.10.04
Kom atter hid i Form. Kl. 11. Bor
paa Grand og skal danse med min Flok
her for sidste Gang iaften.
En Hoben Breve vented mig her.
Bl.a. to fra G. samt et Telegram fra ham.
Theatrets Direktion har forbudt anden Optørelse
af "Edderk." Nu begynder jeg at bli Kry.
Ikke i mine lyseste Drømme havde
en saa stærk Virkning foresvævet mig.
derlig mismodig, at jeg
orked kun at nikke og
samtykke. I parenthes
bemærket, vil jeg endnu
engang takke Dig fordi Du
skrev til mig, da jeg var på
Sct. Hans hospital. Hvad det
var for mig, ved Du ikke.
Havde Du selv vært kom-
men, men det kunde
Du jo ikke - å for en lykke
og befrielse! Men bare at
Du skrev gjorde tilstanden
anderledes. Ja Bjørnson,
jeg har Dig meget meget
at takke for. Og jeg holder
at Dig til mit livs sidste
time. - - - - -
Holmenkollen Kristiania
25/11/98.
hvirvlet op omkring sig. Bogen er i Løbet
af en Maaned udkommet i to Oplag, og
den vækker vedvarende stor Opsigt i Norge.
#
Her i Paris vil Hamsun fuldende en
ny Psykologisk Roman, som han har under
Arbejde, og hvori han vil forsøge at skildre
en ejendommelig Kvindeindividualitet.
#
gjorde det først meget modvilligt
- og det havde sikkert aldrig gaaet,
hvis hun havde faaet en nats
betænkningstid. Men da de første
dage var gaaet, bestemte hun sig
til at blive i 14; nu har hun været
der i 3 uger, og hun skal imorgen
tale med doktoren, som sikkert
siger, hun bør blive der længer.
Hun er betydelig bedre, - men
endnu langt fra bra, - sover daar-
lig, har altid ondt i baghodet,
og ser endnu temmelig mørkt paa
tilværelsen. - Jeg tror, hun burde
blive der længe, ialfald indtil
vi har ordentlig vaar her.
Og for vel en uge siden
fik Carl post - eller rettere sagt
i løbet af nogle dage fik han 3
poster. Den første var et vikariat
paa 3 maaneder paa Stenkjær. Did
Melle ELISA LINDEMANN, p
M. B.
Kristiania
29/August 04
Hotel Augustin
Ærede Hr Doktor!
Da jeg henvendte mig til
Hr Doktoren med anmodning om at faa
optræde i Kristiania som Bergliot, havde
jeg dengang ikke tanke paa noget gjæstespel
herinde. Da jeg nu imidlertid har optrått
7 gange paa Hr Tahlstrøms Theater, som
Ragnhild i Svend Dyrings hus og således har
opnået at presentere mig for Kristiania publikum
og heldigvis med det bedste resultat, antager
jeg det rigtigste at min optræden herinde
herved er tilendebragt for denne
gang, såmeget mere som mit ophold i
Kristiania er blevet meget længre end
paatænkt. Den resterende tid af min
permission bør jeg visselig tilbringe
uden afbrydelse i udlandet baade af hensyn
til mig selv og til Bergens Theater. Jeg har
altsaa afslaaet Hr Hytters tilbud om muligens
at faa assistere ved Musikforeningens consert
15de Oktober og haaber jeg at Hr Doktoren er enig
med mig heri. - Med varmeste tak for den
G. fik en Del Telegrammer
som altid. Mest fra Lag og
Skoler. Enkelte holder Fest for ham
idag. 50 Storthingsmænd har
ogsaa telegraferet, Maalfolk og andre.
(Hvad er maalfolk forresten? De
bedste "Maalmænd" i Thinget
stemte nylig imod Bevilgning
til maalkurserne. Hvad mener
de med at ville ha Norsken ind
i Skolen, naar de ikke vil sørge
for Lærere som kan norsk.
Sligt ligner Humbug.)
26  1.04
Thorleif Homme til middag.
Han spilte og sang Salmer for
mig paa den gamle sætersdalske
Maade, som Præsterne og Skolerne
nu snart har faat udryddet.
hvert enkelt. Det har jo hændt saa ofte (f. Ex.
ogsaa i Norge), at en Kunstretning (Stilart) er
kommet til et Land, hvor Befolkningen fortiden
har havt saa særegne Passioner, at den Ud-
nyttelse som Stilarten faar, blir noget helt nyt.
- N. B. for saa vidt noget tør kaldes saa. - Og vi kalde
jo en kilde for oprindlig, fordi om dens Vand
før har flydt i andre Land. Ligeoverfor Kunst
tør og kan jo heller ikke vore Fordringer til
Oprindlighed være større end til Kilden.
Med andre Ord: det nationale ligesaalidt som
saaledes, at fakultetet fandt gjennem sin
egen raadighedssfære at burde opnaa, hvad
det ligeoverfor regjeringen havde anbefalet,
men ikke sat igjennem. Skal jeg derimod
være anvist paa udelukkende at leve af mine
hænders arbeide, er det en selvsagt ting, at
det med videnskabelige forskninger kun
kan gaa smaatt fremad, – jeg kan da
med temmelig god grund sige som hin franske
digter, der umiddelbart før guillotineringen
pegte paa sit hoved og sagde: et j'avais pourtant
quelque chose là dedans! Jeg tror ogsaa at kunne
præstere adskilligt, som ikke af nogen anden
vil blive gjort synderlig bedre.
Til hvad jeg ovenfor har sagt om glossariets
udarbeidelse vil jeg i anledning af kommissio-
nens og departementets udtalelser endnu føie
at begge disse instantser lægge en altfor stor vægt
paa den sproglige del af udarbeidelsen. For Schlyter
forelaa der en særegen opfordring til i denne hen-
seende at yde det mest mulige, da hans glossar
tillige blev det sikreste hjælpemiddel i oldsvensk
overhovedet. Men i oldnorsk er vi jo nu saa vel
forsynet med ordbøger, at der ingen grund forelig-
til byen; hvorved handel
og "vandel" i Tistedalen
meget vil reduceres.
Siden møde i en
komité (fru Bødtker,
dr. Berle, redaktør
Berentsen, jeg) som skal
lave matinée! 17 mai
til indtægt for et
Eidsvoldsmonument.
29/4 Søndagsmiddag med
Riecks og Seips og
lille kloke lnt. Sandvik
(gudskelov.).
30/4 Tordenveir og varme.
Foredrag i kvindesagsforn.
om bevægelsen i Tyskland.
Don paa Sund med Riecks
og Seips.
23.9.1926.
Kjære Tore Ørjasæter,
jeg skynder mig at sende tilbake m.s., fordi jeg skal 
reise til Oslo i eftermiddag – mandag er jeg vel tilbake til Lillehammer,
om du skulde være paa optur da og det passet at du saa indom.
Det vilde være lettere at snakke om Gudbrand Langleite; jeg synes 
altid det er saa vanskelig at skrive om kunst.
Jeg skjønner jo det, at du maa ha ut Gudbrand som et
hele og saa bli kvit ham for godt. Det var litt vanskelig for mig at 
faa noe indtryk, jeg sat her i gaaraftes og inat og læste, med alle de tidligere 
trykte versionerne ved en side, saa indtrykket blev noget flimrende, 
en uavladelig tumlen hit og dit indi samme Eldringen av tanker og 
konflikter. At der er meget rikt og skjønt i den nye bolken vet du
vel selv, saa jeg trænger ikke si det; indvendingerne var det som sagt 
lettere at komme med mundtlig: det er bl.a. det at jeg ialfald synes 
ikke, det blir lettere at skjønne den magt som Falkjom har over Gudbrand, 
ved det at det drages frem i forgrunden saa ofte, for det er vel i 
virkeligheten ikke Falkjom som er saa merkelig, men Gudbrand som
er altfor sensibel og let at hildre. Og hvorfor vil du stryke digtet 
Norsk dagning? Jeg synes det er ett av de aller bedste – man kunde
da meget bedre undvære baade Venezia – og Rhin-stemningerne, som 
– efter min mening – bare svækker indtrykket av Lagnadsfingeren 
og Hav-digtene, fordi det jo ikke er saa væsentlig, hvor Gudbrands 
skrot færdes; flakkingen i hans sind vil vel være den samme, hvor
Sammesvergelsen, de i i disse
dagene har opdaget i Frankrike -
med underjordiske Våbenlager, radio-
stasjoner etc. er engstende. Ingen
ledere arrestert. Vil den skandalens
armenns øverste, er det derfor,
regjeringen synes lammet?
Johan har som formann i
Asker elektrisitetsværk presidert
ved en bygde-bankett, holdt hoved-
talen om verkets utvikling. Senere
talte ingeniøren Eilertsen, verkets, for ham og sa,
at når dere har hørt Anker i kveld
tror dere kanskje, han er lang og omstende-
lig? Men han er mannen, som i alle 
forhandlinger skjærer gjennom til det 
vesentlige helt andig, og får alle saker
unda på korteste tid. Det er 
karakteristisk for Johan i alle hans 
verv, tror jeg. Elektrisitetsverket 
i Asker har til forskjell fra de
fleste bygders fulgt hellet ved
en god start, kan stadig stå ved
næst efter forhold og økonomiserte vilkaar at gjøre
det hyggelig.
Hvem der her - som i alt andet - kunde finde
den gyldne middelvei!
At udstyre et værelse altfor luksuriøst, 
er praleri; og den modsatte yderlighed: altfor tar-
velig - faar let udseende af ligegyldighed og ofte
paaholdenhed.
Middelveien - en smagfuld harmoni
det, man burde stræbe efter. -
Der er mange, der tror, at man maa være "kunst-
ner" for at forstaa at omgive sig med, hvad der er
pent. Nei, langt fra! iallefald ingen udøvende
kunstner. Lidt af den saakaldte "gnist" har jo
naturen selv lagt i et hvert aabent, modtageligt
sind. -
Fuldt fagmæssig og sagkyndig at udstyre
vore værelser for dermed at tilfredsstille kunstens
og skjønhedens fordringer - det er formeget 
her i vore smaa og fattige forhold. Men jeg tror
heller, der kræves saa meget for 
geligt udseende,
hos de unge herrer,
for liden ridderlighed.
Men - mænd er som
kvinder vil ha dem;
og unge piger i smaa
byer har ikke raad
til at være stolte synes
det. -
15/6 Saa tørt, saa tørt.
Don reiste om aftenen
med adjunkt Lyng, efter 
at have haft ham og 
overlærer Hesselberg her 
til middag, op til
Hafsrød p til et
rævehi. - Jeg hørte
om form paa Leni i 
geografi - hun er klok
men ikke lys.