MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
saaledes, som om de aldrig vilde have
sagt op, hvis ikke den nu var bleven
for liden Plads for dem, da nemlig
Fru Lie skal have et lille Barn
i Sommer. Det er jo den yndigste
Beliggenhed man kan tænke
sig, og 4 Værelser hvoraf 1 trefags
og et temmeligg stort dypt etfags
til Gade, og 2 til Gaarden. Prisen
er nok nu 250 men De kunde
kanske faa den billigere, da Husleien
skal falde, siges der. Jeg har hørt en
Tvivl om Beliggenheden er sund; jeg
synes det skulde være underligt om
den ikke var det; det maa jo
have nogle underjordiske Grunde,
thi om og udenfra er jo Alt saa
friskt og deiligt, saa det er
til at hilse paa vor fælles
Ven Gulfjeldet - rigtignok
pr. Distanse. Men hans Ma-
jestæt staar endnu i fuld Vinter-
dragt og venter. Jeg har talt med
Manden paa Øijordet om at bygge
mig op en liden Stenhytte i
Nærheden af Toppen paa et
lunt Sted ved en Ur, og det har
han lovet at gjøre for en Ba-
gatel. Naar der nu bliver farbart,
skal jeg ind og vælge Pladsen.
Tænk dig saa Du og jeg (og Lars)
indlogere os i den en Lørdagsaften,
og saa at vaagne Søndagsmor-
gen "paa Fjeldet"! Jo, vi
skal lage os godt til! Jeg
tror, at du i Sommer skal
faa mere Glæde af mig, end
du har havt paa mange
Aar, thi jeg føler mig saa
frisk og fornyet, siden Kar-
dialgien har forladt mig - jeg
haaber for Alvor. Jeg kan
han hjem og vi to og "kjerringerne"
vores vil da forhaabentlig ofte mødes
oppe paa Sinsen, hvor kjøkkenet
til stadighed er enestaaende stor-
artet! - Ja! - Hvad kritiken angaar
var jeg endel benauet det lar sig ikke
nægte, thi jeg har hidindtil kun
faaet rosende omtale som pianist,
men jeg har min private mening
om den ting, - bedre næste gang!
Nervøsitet er ikke hyggeligt at drages
med og selv du, gamle veteran var det
ganske artig at lægge mærke til
i kunstnerværelset! Jeg sender dig
et tidskrift som vil morre Dig, man
har fotograferet en fæl gammel
stabeis i pels og floshat og udgivet
som "Grieg"! - Ja nu hviler du vel
paa dine velfortjente laurbær, og
næste gang tar du nok ikke Jules
Sachs og Co, jeg ser at "Liebling" har
lurt sig til at blive optaget paa
samme billede som du i "Die Woche",
Bekkelaget
Hr Eilif Peterssen
Pioka
Lysaker
Med al den taknemlighet som
mit hjerte har naar det gjælder
dig gratulerer jeg dig Kjære ven
med din Store Kunst, og de sytti
aar.
Din hengivne Harriet
Til aftens hos Borgh. og Gotfr
hvor ogsaa Julie og Johan.
Uhyggeligt.
1/6 Kom Don hjem kl.
4. - Vi spiste for første
gang i hovestuen. Var 
om aftenen paa Fridheim.
Jeg er daarlig i hele mig.
2/6 Stærk varme. Astrik
reiste hjem, belæsset
med eget og vundet maleri,
bøgeløv og komissioner.
Hun har malet sit første
billede, interiør af hjørne-
stuen, og jeg tror hun kommer
til at due.
held har jeg faaet mine
manuskripter tilbage fra
min kritiker Thea med
comites arbeide med at samle
til et mindesmærke
Jeg har idag været i Morgen
bladet og Verdens Gang og
i disse blade kommer der
nogle linier, som jeg mener
skal klargjøre, hvordan denne
sag egentlig har sig. 
Kunde ikke Du skrive
lidt; men send det i
saa tilfælde til mig, saa
skal jeg sende dine ord
til alle Christiania blade;
thi dette bør ind i baade
høire- & venstre-blade. -
Kunde der ikke gjøre noget
for sagen i Bergen
Jeg trykker nu lister
og lægger ud hos musik-
handlerne, saa faar vi
Det bør staa omigjen
Morgen og Aften.
Det er ogsaa meget godt
at De binder med lidt bre-
de Trøjstrimler nedenfor
Kneledene og disse meget
trangt omkring Vristerne,
især naar Smerten kom-
mer, og det er vel naar
de har gaat til Nattens
hvile. Efter Behag kan
Trøjstrimlerne løses af,
saaledes vil de faa nyde
Natterssøvn. Søvnløs-
heden og Smerten i Føt-
terne har vist nok gjort
Dem svag; men naar de vas-
ker Legeme eller Bader det
gnid dem da godt til hele
Legememed samme Vand
lad det staa omigjen
Dagligt og de vil fornem-
jeg faar fuldt her i helgen, først kommer mine tre stedbarn, 
den ene av døttrene med sin mand og sin lille pike (jeg er 
styf-bedstemor forstaar du) siden min mor, søster og svoger 
med tre barn. Du skal vel ha alle dine hjem til 
jul du og? Du faar hilse dem saa meget, og vær selv 
kjærlig hilset og ta imot alle gode ønsker fra
din hengivne
Sigrid.
Deres fortræffelige Quartett i det
vi her fandt alle de skjønneste Egen-
skaber forenede. Friske sprudlende
Ideer, interresante Harmonier kraf-
tige energiske Melodivendinger,
med eet Ord, et genialt ungdoms-
friskt Tonemaleri. Vi gave os
derfor ogsaa med fuld Kraft og
Begeistring hen til vort sam-
vittighedsfulde Studium og vort
Arbeide faldt os let thi Deres
Quartett fængslede os med hver
Prøve mere og mere, idet vi
indlevede os i den Grad det
prægtige Musikstykke, som om det
var vort eget kjære Barn.
At Compositionen og Udførelsen
fandt en begeistret Modtagelse,
har jeg allerede i mit Telegram
15.5.94.
Ærede herr teaterchef!
Jeg har i opdrag at henvende en ærbødig
forespørgsel til Dem. Det er fra dr. Edvard
Brandes, som opholder sig her og spørgsmå-
let gælder om det skulde være ham muligt
at få sé «Et dukkehjem» eller «Vildanden»
da han agter at skrive om vort teater,
hvilket han omfatter med levende inter-
esse.
Deres særdeles forbundne
Henrik Ibsen.
skrev jeg:
En klodset Evne à la Per Degn,
som kun efter Ry baade gaber og skjælver
Er fremme tidt med de tomme Rangler
Og sukkersødt efter Virak angler,
Kritikken tier, den tør ikke tale,
Thi Evner har dy bag - det Sentimentale!
Der gnides - Ringen og Aanden lyder
Slet Offenbachsk Blæk ifra Pennen flyder,
Der laves - Noder au souvenir
Om falske Drømmes - urene Svir.
saadanne Kunstnere - aa jeg kunde
have Lyst til at ælte dem sammen
Bodde paa Grand - fulgte
30/7 Papa og Astrid til
Eidsvold, hvor vi gik
paa kirkegaard til Eilert
Sundts grav, og til præste-
gaard gjennem duftende
enge. 31/7 Reiste p. og A.
videre til Otta - Stue-
flaatten - Kai og jeg Kria,
hvor vi anstrengte os i 
Aggas lille leilighed hele
dagen. I aften kom hun;
10 aar ældre end sidst!
Hun har gjort en stor 
dumhed. - Om aftenen
Karl, Paul Nissen, med
søster, den smukke fru
Lie, paa Grand. 1/8 Med
Agga hele dagen.
NATIONALTHEATRET.
Kapelmesteren.Kristiania d. 29.3 07
Kjære og ædle venner !
For det høistemte tele-
gram I sendte mig og som
var mig mere værd end
alt andet sender jeg Eder
min varmeste tak. - Jubi-
læet var virkelig en strålen-
de fest og jeg er betaget over
al den varme der er strålet
mig imøde. Jeg fik også hils
=ner fra gamle Bjørnson og fra
Jonar Lie, Statsm. Michelsen og Ibsen
Gunnar Heiberg orkestre og sangf. osv.
Ja Annie skal fortelle siden.
Hjærtelige hilsner og velkom-
men hjem til vår og sommer.
Eders heng. Halvor
tar Livet af sit Barn; det eneste
som kan feb befri verden fra
denne Rædsel er — ikke at "sy 
vildfarende Piger letsindige Piger
Puder under armene"; men at
skaffe dem et Hul hvor de kan
krybe ind med sin Jammer 
og faa være i Fred og ikke bli
spyttet og sparket paa.
26..11.03
Klart veir med stærk Frost
Løland til aftens igaar. Idag rolig arbeidsdag.
29.11.03
Klart veir alle disse Dage. Idag 9 Gr. Kulde.
Tågen staar som en væg nede ved Slæbende.
Kristiania, som vi ellers ser saa godt
fra vore vinduer her er druknet i et
graat skiddent Taagehav. Vi ligger netop
Herr
Professor B. Morgenstierne!
Hjertelig tak for Deres oversendelse
af Aschehougs bemærkning. Jeg tillader
mig dog at fastholde min anmodning,
idet jeg forudser, at jeg ikke med god sam-
vittighed kan komme til at oppebære en
stadig statsunderstøttelse for retshistoriske
arbeider, naar jeg mere eller mindre nød-
tvungen skyder dem tilside for økonomiske.
Jeg skal ved leilighed mundtlig saavel
overfor Dem som overfor Aschehoug nær-
mere motivere mit anliggende, hvilket
vel at mærke fra min side er ganske uafhængigt af forøgelsen
af mit annuum.
Deres meget forbundne
Ebbe Hertzberg.
Kr. d. 10 mai 1900.
257.
167.
Større og vanskeligere stykker, end jeg nogensinde har
kunnet, mestrer han nu med sine smaa, tynde
fingre, og med et anslag og en opfatning, som man
ikke skulde tænke sig af en liden spæd fyr af en gut.
6/5-96.
Det er naturligvis intet nyt spørgsmaal - og
sandsynligvis besvaret af mange lærde; men jeg
uvidende og lidet belæste skabning studerer saa ofte
paa, hvorfor kristendommens erkjendelse kom saa
sent til verden, - og om alle de mennesker, der levede
før den tid, - og alle de uvidende, der lever den dag idag
altsaa da maa være evig fordømte? med uvidende
mener jeg dem, der har en anden relign frafaled
kristendommen. Saa er der et andet spørgsmaal
Naar katholiken staar for protestanten som foræl-
det, latterlig og absurd i sin troesbekjendelse og om-
vendt - protestanten som kold, haard og sig selv
fiendsk i alt sit sektervæsen, - hvem staar da
for katholiken som den største synder: protestanten,
mormonen eller muhamedaneren? og for prote-
Paris den 13de April
1890
Kjære Grieg.
Tak for Dit morsomme
Brevkort! Dersom De Greef
skulde vende mig Ryggen,
tager jeg imod Dit Tilbud
at være min Impressario!
Jeg troede jeg havde
givet Dig ordentlig Greie
paa London og sagt at De
spillede paa Saturday &
Monday Popular Concert hos
Chappell den 22de og 24 f. M.
Dit Kort gjorde bra; han
aar siden, det greier ingen snekker 
eller kurvmaker at gjøre mer. 
Venlig hilsen fra Deres hengivne 
Nini Anker 
2 Juli 1915
ideer, at det praktiske fremskridt ikke får vej
for sig. Og der er noget enerverende i dette, at sys-
selsætte sindene med uproduktive opgaver.
Men hovedårsagen, hvorfor jeg er utilfreds
med at dette forslag fremkom, er den at jeg synes
det er en forsyndelse imod vort folk at gøre spørgs-
mål brændende, som ikke er det. Mere end et
brændende spørgsmål kan aldrig ad gangen for
alvor være oppe i et folk; er der flere, så tager de
gensidigt interessen fra hverandre. Nu har vi hos
os et eneste spørgsmål, som burde være brændende;
men som desværre ikke synes at være det. Vi har hos
os ikke mere end en eneste sag, som jeg synes det er
værd at kæmpe for, og det er indførelsen af en tids-
mæssig folkeundervisning. Denne sag indeslutter
alle andre sager i sig; gennemføres ikke den, så
kan vi gerne lade alle de andre ligge. Det er ganske
uvæsentligt om vore politikere skaffer samfundet
nogle flere friheder, sålænge de ikke skaffer indi-
viderne friheden. Det heder jo at nNorge er et frit og
selvstændigt rige; men jeg sætter ikke stor pris på den-
ne frihed og selvstændighed, sålænge jeg ved at indi-
viderne hverken er fri eller selvstændige. Og det
er de ikke hos os. Der findes ikke i hele Norges land
25 fri og selvstændige personligheder. Der kan ikke
findes slige. Jeg har forsøgt at sætte mig ind i vort un-
dervisningsvæsen, i skoleplaner, i timetabeller, i under-
81
vill bekymring - fordi han er rar og ikke som
andre. De er så vakre, begge sønnene. Tilbake
i det store hjemmet sitter hun nå alene
med sin åndssvake datter, 20 år - et lite 
yndig vesen, som ikke kan tale - skakk og 
forkrøplet av stadige kramper, men så
from. Å se Sigrid sitte med henne på 
fanget og høre idelig det eneste ordet, "Massa"
kan: mama - ma-ma....
Den første kvelden satt vi i den store 
stuen i det østre huset - et veldig hus,
dekket på veggene av bøker og malerier. I
alle de små vinduene en del av de hundre
kaktusplanter, som fyller alle husets karmer.
Det brente tyru på den store peisen, og det 
rødlige lyset flakket som gammelt tømmer,
over ølhallen og krus og glass, samlet fra
dalene, - og over sigrid selv tilso i en skål,
dekket av et stort hvitt saueskinn fra
Island. Egentlig er hun helt uforandret
fra vi var unge - hennes verden er bøkerne,
sagaene, legendene, all historie, skrevet 
ned gjennem tidene, menneskets, slekternes, 
jordens og himlens. I den lever hun.
Og allerbagerst var Barnas Plads
Med Gullokker frit for Vinden,
De stormed og slingred:, Du store Mads -
See paa Kringlen! - sa' Blusset paa Kinden
Og Langveisfolket tillands og vands.
Sig samled i higende Stimler -
Men Fjeldene straalte i al sin Glands
Og Klokkerne ljomed mod Himlen!
Schwaz, Tyrol 1875
Kære væn,
Å ja, det kunde jeg nok
tænke mig, at du valgte
at blive og lade mig rejse!
Nu er det imidlertid en far-
lig sag med dette værelse i
et hôtel i en ny by med
ny omgivelser, om ånden og
vil følge med og være tilstede
straks og ikke lade sig skræmme.
Men måske blir det ikke
til mere æn til at få hand-
lingen bestæmt og indelt.
Her blir jeg til over
pintse; her kommer man-
ge vænner hid i pintsen
fra München. Du skulde
også have været her! -
Hele min familie er her og
hilser! Nærmere når jeg
skal bryde op. Din væn
B.B.
Bergen den 2den Mai 1867-
Aften Kl.10½
Min kjære Edvard!
De øvrige Husets Folk
ere nu gaaende hver til Sit, og jeg vil
derfor søge at gjøre en Begyndelse
til Besvarelse af Dit sidste kjære
Brev, for hvilket Du herved takkes
paa det hjerteligste. Jeg kunde nok
tænke at min kjære, velsignede
Edvard, der stedse har været en
kjælig Søn, om end en stor Skrue,
ikke kunde forhærde sit Hjerte saa,
at Kjærligheden til de gamle For-
ældre, der have gjort saa store Op-
offrelser for Din og Din Broers Skyld,
ganske kunde udslukkes i Dit Hjerte.
Jeg har levet saa længe i Verden,
og høstet saa bittre Erfaringer i den
Retning, at jeg aldrig gjør Fordring
paa Taknemmelighed, men Kjær-
lighed synes jeg at kunne vente af
alle mine Børn, hvem jeg har el-
sket med en trofast Faderkjærlig-
hed fra Jer første Stund. Jeg har
engang troet at mine Gutter vare
dem, der meest gjengjeldte denne Kjær-
lighed; nu har jeg en anden Ansku.
else om den Sag, og tro at Smaapigerne
holde meest af mig, og dog ere de
virkelig blevne temmelig forudrettede
ikke med min Villie, men fordi Jer
blir jeg næsten fortumlet ved at
se, hvordan tiden rutscher.
Men morsomt er det. Og jeg
er saa lystig og glad, som om jeg
slet ikke skulde være snart 30 aar.
Jeg maa le indvendig, naar her
meldes nye pensionærer, aldre damer
som kommer tykke og værdige og
er omtrent paa min alder. Især hvis
de er "sitzen geblieben" ser de rent
komisk gamle ud, og det falder
ingen ind at regne dem med til
ungdommen. - Nei takke til at
være norsk da, - du verden, hvor vi
har det meget bedre i næsten alle
retninger.
Først og fremst er det nu ar-
beidet, som optar mig naturligvis
og jeg lærer endnu hver eneste dag
at arbeide bedre; Boveris kritik
fremtoning, som kan tale saa ugudeligt,
men jeg hører det sagt for mig af hæderlige
mødre og husfruer, efter dem taler jeg. De
snakker noget om, at man bør spare sig for
de andres skyld, men de ere snakker, som
de har ret til. Det er da for galt med
Sofies arm, at den ikke enda er fuldt
førlig, men det maa vel hænge sammen
med, at hun er saa nervøs, med større
kraft kommer vel armen sig ogsaa. Mon
hun vil sige mig, om de hansker jeg skulde
kjøbe, engang til, for nu begynder udsalge
jeg er ræd, jeg har mistet lappen om dem
Barnestøvlerne fik hun vel og reimen fra
Bjørn-Sandberg. Hos Lies færdes og trues
vi som altid, skjønt mindre ofte nu, da
vi arbeider saa meget. Mon Sofie er enig
med mig i min skriven om "Albertine" her.
Mons og Asta er her ofte, de sidder model
Mons og jeg spiller meget sammen, men nu
reiser han snart til Australien. Hos
Bjørnsons er alt vel, vi ere gode venne.
Harriet hilser hjerteligt eder begge og Bébé.
Hils Thomas, Dorothea og hendes mand
venskabeligst fra os. Alle venner og bekendte
ligeså! Vi befinder os alle vel, men vejret
har til dato været ubehageligt.
Hvad kan man udbringe penge
til i Norge? Jeg har en opsparet kapital
i Sparekassen i København; men Hegel
råder mig til at købe for 2-3000 daler i
kgl: obligationer, der for tiden står i 84
og forrentes med 4 p:ct. Tror De at man
kan gøre det fordelagtigere i Norge? Pen-
gene kunde gerne sættes fast; men naturligvis
mod absolut sikkerhed. Det nordiske te-
legrafselskabs aktier, der vel er de fordel-
agtigste papirer for tiden hos os, kan
man vel ikke længere få. Kunde
De lejlighedsvis, det haster jo ikke så me-
get, give mig oplysning i denne sag,
vilde jeg takke Dem meget.
Deres hengivne
Henrik Ibsen.
og smaagutterne reiste
om form. Om efterm. drog
Don og Karl Roll til Sund
efter at mama og papa var
reist med 4 toget. Johan
var hos mig om aftenen.
9/1 Var jeg alene den nedslagne
dag og fik fred i min sjæl.
10/1 Regn og søndenstorm.
Spiste middag paa Knivsø
hos Johan (Julie ligger
under behandling for sit
underliv i Kria) sammen
med Borghild og Gottfr. de
har faaet det saa pent - 
men det er forfærdelig at se
Johan - nervøs, rastløs og
ulykkelig. - Don telef.
at han og Karl var paa Ørnelund
men fremdeles ingen hare havde
faaet. -
65.
Spørgsmaalet om, hvorledes det
Onde i Verden kan stemme
overeens med sammes fulde
harmoniske Udvikling. Det er
saaledes urigtigt at lægge det
gjentar med stor Inderlighed Versets
sidste Linjer og de akompagnerer
med Kastagnetter og Vifter. Balladen
beretter en hel udførlig Kjærligheds-
historie.
Jeg har nu omarbeidet
"Vaar". Jeg syntes, da jeg nu
efter 6 Aar atter tog det frem, at
det var et godt Skelet. Jeg tror nu
jeg nogenlunde har faat dækket
Knoklerne.
Har havt to Kort og Brev
fra Tuften. Han har været paa
Ski til Kolbotn i præktigt Føre
og straalende Solskin første Juledag.
"Og da ved du, hvordan det er der",
siger han. 
Aa ja, jeg husker det nok!
Johanne Münter: Chrysanthemum
Gyldendal 1901
210.
Torsdag den 23de Septbr.
Efterm. Kl.5
Dette brev skulde have
været sendt Jer i Tirsdag, men
jeg befandt mig desværre saa ilde;
at jeg maatte holde Sengen hele
Formiddagen, og var paa Sofaen Re-
sten af Dagen. Igaar var jeg heller
ikke rar, hvorfor jeg var saa fornuf-
tig at blive borte fra Tante Riis,
hvor alle de Ander vare for at ab-
berere Mariannes Fødselsdag. Idag
synes jeg dog at jeg kommer mig,
og det endskjøndt vi har fuld-
stændig Vinter. Jeg haaber saale-
es jeg har overstaaet mit Onde
for denne Gang. Jeg var glad jeg
ei var i Kjøbenhavn da jeg be-
gyndte at blive uvel i Mandags, thi
da troede jeg virkelig det vilde bli-
vet alvorlig, men ellers ønsker jeg
mig ofte nok med Jer. I dette
Øieblik har jeg modtaget Eders
kjære Breve, og glæder mig høi-
ligen over at I har det saa godt.
Du maa takke Din kjære Nina
mange Gange for hendes hyggeli
Brev, hvilket jo burde være
svaret nu, men det lader sig al
deles ikke gjøre, og hun faaer
tilgive mig. Hun skal meget 
faae et egenhændigt Brev, men
for mit arbeide under opholdet i Stockholm, maa det
være mig tilladt udtrykkelig at bemærke, at den er
forfattet til Deres Excellences personlige afbenyttelse,
og at jeg derfor maa forbeholde mig, at dens indhold
ikke i nogen form bliver offentliggjort uden mit
dertil indhentede samtykke.
Med megen tak for den velvillie,
hvormed Deres Excellence under vort samarbeides
vanskelige stunder er kommen mig imøde, har jeg,
Herr Statsminister, den ære, med udmærket høiag-
telse, at tegne mig som
Deres Excellences
ærbødige og særdeles forbundne
Ebbe Hertzberg.
Mandag Efterm.
Kjære Grieg.
Mange Tak igjen!
Attesten er udmerket,
og nu faar det gaa
som det kan. At
Fridtjof i Dig har en
god Ven, naar det
Og tillod Deres helbred Dem ikke at tage le-
delsen af en konsert - aa hvor det dog
skulde glæde os at se Dem iblandt os ved
hans grav den dag!
Dag - der er vel ting, jeg endnu ikke over-
skuer, og jeg skal derfor ikke fortsætte.
Deres hjerte er jo dog med os den dag, som De
selv siger. Og - Nordraak vil nok overleve alle komiteer!
Tilslut maa jeg faa lov til at sige, at jeg
ikke kan tænke mig, at reisningen af en
bautasten paa graven - i og for sig en
nødvendighed - paa nogen maade behøver
at kollidere med arbeidet i Norge for et
monument og et fond; saa vanskelige
kan dog vel folk ikke være. Vi har jo
ikke tænkt at bede om en øre fra Norge til
stenen i Berlin. Kun stenen selv havde vi
tænkt skulde være et stykke norsk fjeld.
Det er jo haardt som alt norsk, men - om
jeg maa tillade mig en spøg - med gode miner
maa det vel kunne gaa!
Med største høiagtelse
P. Blissing Dahle.
P.S.
En personlig tak for, hvad De gjennem Deres
kunst har gjort ogsaa mig, tillader De mig
maaske herved at tilføie. Deres folkeviser for
Tistedalen, didkaldt af
diakonissen, som vilde 
ha penge til at anbringe 
en tæniegssyg kone paa
hospital - jeg saa sam-
tidig til to af mine
foreningspiger, som ogsaa
er syge, begge tuberkulose.
Vel ikke et hus deroppe,
som ikke "har" tuberkler.
Don kom hjem fra
Romskogen med 4 toget.
Fuld af beretninger om
kongens enkelhed og
Michelsens bestemte
optræden. Bl. a. havde
M. smidt alle hof-
staldmester Sverdrups
heste og vogne paa
Kitty Kielland
Rue ?
Fru V. Ullman.
10 Tomtegaden
Kristiania
stor betydning, at han uden ceremonier gaar
i selskab med stortings- og departementsfolk
hos Michelsen. Han er der i dag for 3die gang
i en uge; og jeg kan ikke tænke mig andet,
end at han selv maa have udtalt ønske
om at være med paa disse to sidste selskaber,
som ikke egentlig var arrangeret for ham.
Maud vil vel have vanskeligere for at
blive populær, skjønt hun vist ogsaa har
de bedste hensigter om at være elskværdig.
Hun skal af naturen være meget taus og
tilbageholden; og damerne har det vist ikke
nær saa gemytligt med hende, som herrerne
med ham. – Men lille Olaf er rigtig som
skabt til at hyldes af folket; ikke før høres
et hurra, før han vifter med armene og
hopper paa sin fars arm, som om han var
trukket op; men jeg har seet nøie efter, – der
er ingen hemmelig mekanisme, som driver
ham. – Jeg var nemlig med i et uendeligt
hyldningstog mandag formiddag, – i styrtregn
og søle – uden paraplyer og midt op i søle-
pytterne – og da blev lille Olaf under
stormende jubel baaret omkring til alle
ender og kanter af slotsaltanen; han havde
et lidet flag i den ene haand, og naar han blev
træt i en arm, saa skyndte han sig at bytte
naar Midlerne kunde strække til, uagtet
jeg ikke kunde end indrømme Rigtigheden
af den Ytring der faldt i Komt., at det
øse Vand i Danoidernes Kar; thi det maa dog,
naar man vil være ærlig, siges at han har præste-
ret overmaade lidet i de mange Aar han har havt
Anledning til at uddanne sig - og en Begrændsning
maa der jo være. Han søger desuden Stipendium
for at faa Anledning til Opførelsen af sine Arbejder
og dette kan dog aldeles ikke betragtes som Hen-
sigten med Stpd. Hvad vilde man f.E. sige om
den Maler, der søgte Understøttelse for at rejse om
til Udstillingerne med sine Arbejder? Og, hvad Udstil-
linger er for Maleren, det er Koncertinstituter for
Musikerens. Man blev da tilsidst e-
nig om den ovennæmte Orden i Indstillingen,
lidet Haab for Gr. at erholde noget.
Hvis Indstl. til det Schøfferske Legat kan interesse-
re Dem, saa er den her:
Paa Tale var ogsaa Frk. Caroline Müller
utvivsomt burde støttes; men hvad skal man gjøre
med de faa midler man har?
Skulde det atter slaa fejl med Stpd. maa De der
for ikke tabe Modet. - De maa da til Høsten istand-
bringe Koncerter Bergen og her. De har langt
flere Sympathier her, end De selv maaske tror, og
3
arbeiderne.", ligesaa
pendelen
idet der tales om hoved per-
sonen og hovedmotivet, at
siges at
ved de andre kvinde-
lige figurers udtryk og holdning: "Derved blir
medfølelsen med dobblelt Styrke betonet ogsaa
hos os som selve Fremstillingens Grundstemning."
Det er bare en ting, som tilnærmelsesvis
synes at
støde
kritikerens sædelige skjønhedssans, thi længer
kan det dog ikke række. Nemlig, at den ene
forgrunds-figur i sin motiverede stilling, idet
hun vil tale med den anden, vender hovedet
om saa det
"i virkelighed
ser ud, som om det er Publikum

hendes Øie søger. Der er i dette en stødende
Famliaritet."
Her
kunde det synes som om
synes det og, som at den alvorlige
kunstkritiker skulde
burde
stanse og staa inde for,
at han synes,
finder
det er et helt stort kunstværk,
som vækker medfølelse og er gjennemtrængt af
alvor i kunst og tendents.
Men saa spørger Aubert.
Hvad er Kroghs Hensigt med at vælge
dette Emne?
Men saa sier Aubert
hvad jeg ikke hos lar
burde, han sprger.
Men har da ikke billedet selv sagt, hvad
kunstneren har villet, har ikke Aubert selv
fortalt os udenbys boende, hvadh hvad der er