MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
i fuld Activitet ved Bagatellen, de vare komme
op omtr. Kl.5. Da vi havde spiist havde jeg
først en Domino med Nommels, og da han
forlod os, en Pikot med Tante. Du kan
til Dominoen, jeg
har nu vundet over 1100 paa hende; spiller
jeg derimod en sjelden Gang med John;
er det mig næsten en Umuelighed at vin-
de et eneste Spil. - Jeg bliver træt af at
læse bestandig, naar jeg ikke kan ko`me
ud, og da jeg nu maa bruge mine Been
mere end sædvanligt, saa kommer jeg
nok ikke at gaa meget ud deroppe, undta-
gen Søndager naar den maatte ville favo-
risere mig med godt Veir. Jeg vilde ønske
Du kunde være med mig der, men det
lod sig nu umuelig gjøre iaar, da vi kun
har een Pige - og det en uduelig til - og in-
gen fast Dreng, saa at vi slet ikke benytte
vore egne Kjøregreier, men kun Elias's
splendide Gig, og hans Høihes selv som
Kudsk. Ja, min kjære Edvardman, det er
sørgelige Tider vi nu opleve, og end sør-
geligere frygter jeg de komme at vise
sig. Det gjør mig saa ondt at jeg alde-
les Intet kan gjøre for Dig, thi ihvor-
vel Du just ikke tiltrænger det nu,
saa kunde dog den Tid komme hvor en
liden Skjærv efter Far eller Mor kunde
være meget velkommen. Naar jeg en-
gang falder bort, saa frygter jeg der In-
tet er tilbage af den bitte lille Formue
som jeg dog eiede for omtr. 7 Aar siden,
og da nu min ene Søn virkelig tærer
paa mig, saa smerter det mig dobbelt
at jeg Intet kan efterlade den Anden.
Jeg vil derfor sige Dig hvad jeg har
foreslaaet for Din Mor, og hvilket hun
sat at Tidspunktet for
Deres hidkomst og den
af Dem betingede pris
for hver konsert passede
til Selskabets øvrige en-
gagementer og stod i for-
hold til dets midler.
Jeg har herpå svaret
idag, at Selskabet burde
vende sig direkte til Dem,
adresse Hotel Kongen af
Danmark, kjbhvn, men
at jeg med glæde strax
skulde underrette Dem
om indholdet af sekre-
tærens brev.
Jeg håber nu inderlig
17 Maj. Kl. 11 Aften
Min kære Lulli! De faar dette Kort imorgen; jeg vil
bare sige Farvel. Jeg er glad i Dem, De har været saa
inderlig sød, og jeg skal være Deres altid, ved De. Jeg
faar skrive væk og gøre min Gærning i Verden, og
kaster jeg mig bort en Dag, saa er det ikke med
Hud og Haar, jeg er Deres alligevel nu. Men nu skal
De være snil og sød og gifte Dem. Og jeg vil komme
til Dem da og træffe Dem og snakke med Dem. Og saa
faar De vel et lidet Barn engang, som jeg ogsaa skal
snakke med, for det kan jeg. Saa Gud ved, hvordan det
hele gaar, men det er jo ikke saa nøje heller. Kære
Lulli min, jeg er saa glad i Dem, det skal De tro;
men jeg vil helst, at De skal gifte Dem og ikke gaa
og slide Dem op. Jeg skal opsøge Dem dèr, De er, det
kan De være vis paa, og saa skal det kanske blive bra
alligevel. Saa tænker vi ikke mere paa dette da; vel?
Skal jeg sende Dem min nye Bog? Jeg gør det med
Glæde, større Glæde end De kanske mener. Og herefter
forstaar De jo, at jeg intet vil opnaa alligevel, om jeg
ærbødigt og inderligt sender Dem mine Bøger; før var det
anderledes, troed jeg. Gud med Dem. Tak for Deres Kys,
Lulli; angre ikke paa dem. Vær nu fornuftig. Farvel. Vel mødt.
Deres Knut
selv, som er meget bitter; - ja
stakkar, hun har jo ogsaa havt
en forfærdelig tid! Hun kom
ikke til os nytaarsaften, men
bad mor fremføre som hilsen
til familien en del af "Jobs bog",
som udtryk for hendes følelser.
Det gjorde mor ikke; men far
holdt isteden en tale for
hende. Hun bor nu hos
Teilmanns, men reiser imor-
gen formiddag til Kjøbenhavn.
Jeg har ikke seet hende endnu,
men jeg tænker at gaa paa
stationen for at sige farvel
til hende. Jeg tænker, der blir
talrigt fremmøde.
Mere tror jeg ikke, jeg
ved at fortælle dig, da jeg, som
sagt, er dumpet ret op i arbei-
12. juni 1935
Kjære Fredrik
Takk for brevet dit forleden. – Efter det du skriver
blir det vel bedst at vente til senere paa sommeren med hus-spørs-
maalet: jeg kommer jo selv til at reise tilbake til Montebello
meget snart og kan vanskelig faa tid til at se paa noget forinden. 
Litt mere maa vi vel ogsaa snakke om sakerne, hvis Stina og du 
skal se paa hus for mig – takk for at dere vil det!
Sender dig vedlagt det der samleheftet om Christenthum,
Rassenwahn ind Judenverfolgung. Gid du kunde skrive noget om 
det et sted.
God sommer ønsker jeg Stina og dig og barna! Dere skal
vel til det selvanlige fjeldet – Hundorp altsaa?
Finlandsreisen var trættende – men jeg er glad jeg blev
med. Bl.a. fordi jeg tror det betød litt at vi kom saa mands-
sterke. Vore verter var makeløse. Aldrig har jeg sett maken til
gjestfrihet.
Mange hilsener
din
Sigrid Undset.
Dr. med. Karl Malmsten, docent ved Karolinska Institutet,
siger i sin erklæring af 1ste juli 1886 blandt andet:
Då jag i øfver tio års tid haft kännedom om, at
prof. E. Hertzberg är behäftad med en af viljan fullkomligt obe-
roende, pervers kønsdrift, och då tvifrelsutem denne abnormitet
– jemte annat – är symptom af en hereditär nervsjuklikhet - -
- - så vill jag härmedelst såsom ven och läkare førklara, - - att
kännedomen om offran nämda abnormitet icke på minste
sätt kunnat rubba min innerliga tilgifvenhet och djupa høg-
aktning før prof. H. etc. -
Dr. med. Frederik Bjørnstrøm, Professor i Psykiatri, Ofverläkare
vid Stockholms hospital, siger i sin erklæring af 3 juli 1886 blandt
andet:
Att prof. E. C. H. Hertzberg, som tilhør en slägt, inom hvilken
førekommit flera fall af sinnessjukdom och svårare nervlidander,
sjelf føreter flera på ärftligt anlag beroende afvikelser från ett normalt
själslif; - - att han alltsedan barndomen lider af den førwända
kauriftning hos kønsdriften, som fått namn af Perversio eller
Parästhesia sexualis, och hvilken i dette fall måstes betraktas
som en oførwällad, rent sjuklig abnormitet; att hans iøfrigt
starka och väl wårdade kroppskonstitution bevisar, att han i
høgst wäsentlig mån måste hafva lyckats bekämpa denna drift;
samt at hans nervøsa åkommor - - icke rubbat den goda intel-
ligents han besitter eller gjort honom oførmågen att skøta of-
fentliga värf, intygar härmed efter noggrann undersøkning
och på aflagt embetsed
F. B.
Fr. Westphal, ord. Prof. an der Universität, dirig. Argt an der. Kgl.
Charité. Geh. Med. Rath, udtaler i sin erklæring dateret Berlin,
12te juli 1886, efter en udførlig skildring af min tilstand følgende:
værd, om kvindesag,
om ægteskab!!!
23/10 Var Katti med
børn og dicipel (hus-
lærer Paasche Amundsen)
Johan og jeg i Holm
kirke og hørte præsten
Christensen - som
er af "Brand" typen og
præker for Katti.
Midt under prækenen
kom jordskjælv - og
jeg fik føle den store
dødsrædsel for første
gang i mit liv. Det
vared et knapt
minut - længe nok 
til at evigheden kom
ganske nær! De
Kjøbenhavn den 18 Juli 1883
og Søndag-eftermiddagsforestillinger. Ja, nu 
maa jeg slutte, mere har jeg forresten heller 
ikke at fortælle om. Et rigtig glædeligt
Nytaar ønskes eder. Eders Sigrid
Kjære farmor og tante
Halma; Jeg haaber I har det rigtig vel. 
første juledag var vi hos tante Dahls,
og traf tante Talida, hvor hun er sød.
Tusin tak for de nydelige ting fra eder, 
og saa for de deilige kager som vi fik.
og saa maa jeg slutte med: godt nytaar ønskes
af eders hengivne Signe
Kjære farmor og tante!
De andre har nok ikke levnet mig
stor plads; men "glædeligt nytaar"
maa jeg da ønske eder. Saa
mange tusend tak skal I have
for alt, I har sendt mig. Undskyld
det idiotiske kort I fik fra mig til
julen. Tænk: vi har snebar sølejul. 
Eders hengivne Ragnhild
saa Pianistinden, frøken
Dahl maatte sløife
det sidste Nummer - Jeg
er glad ved at kunne
underette Dig om at
ingen af disse Instrumen
ter var fra Brødrene Hals' Fa-
brik - Frøken Gullowsen
synger virkelig godt, og
vil haabe at hun i Stock-
holm - hvorhen hun reiste
for et Par Dage siden
vil gjøre fortjent Lykke,
omendskjøndt en ondskabs-
fuld Korrespondent har
har være ondskabsfuld nok
at skrive slik om hende
i svenske Blade
skyld at jeg er kommen ind
paa det honette Theaterliv.
Johs Selmer er kommen
Hjem og har averteret efter
Til
Eva Sars og Fridtjof Nansen
Lysaker
bedækket dem med kys,
der kom fra min sjæls
allerbedste og kjærligste.
Tænk Dig jeg, som aldrig
har sét på tryk et rigtigt
eller fuldt ud forstående
ord om noget af det,
jeg har skrevet - og
så kommer Du, Bjørn-
stjerne Bjørnson, og sætter
mig på den plads, jeg
fortjener at stå på.
Ja, man kan jo ikke tak-
ke for sligt! Al tak blir til
intet. Jeg vilde altså bare
med disse ord gi tilkjende,
for Dig, den uhyre glæde,
vilde være bedst
for mig. Søndag var
vi tilaftens hos Lam-
mers's som begge sen-
der Hilsener. Ligesaa
gjør Moltke Moe,
som jeg havde den Glæde
at træffe der. Vi blev
med engang gode Venner.
Der var en ivrig Diskus-
sion om Maalsagen mellem
Ernst Sars, Moltke Moe
og Collin, og det var mig
en sand Nydelse at høre
de to førstnævnte udtale
sig baade i Aand og
Ord i Overensstemmelse
med, hvad jeg selv har
Næsset 13/3 98
Kjære Edvard!
Dennegang blev det en lang
Pause mellem Brevene, men jeg
har atter havt en sprængtravel
Tid. Overhovedet ser jeg, at
mit Haab atter og atter om
bedre og mageligere Tider bare
er Grønne. Mine tre Beskjæf-
tigelser som Ligningschef, Dispa-
chør og Forsvarer vil altid holde
mig optaget, det er nok Sagen.
Og du har det jo ogsaa travelt
paa Din Kant. Jeg forstaar, at
der maa være meget at ord-
ne i Anledning af Musikfesten,
men Du faar trøste Dig med 
at selve Indøvelsen og Udfø-
Bergen 13 Feb 1888.
Kjære Edvard!
Jeg sender Dig idag et Billed, som
Du skulde havt til Jul, men som
jeg maatte forskrive fra Kristiania,
hvorfor jeg først har kunnet faa det
nu. Jeg blev saa glad i det, da jeg
stødte paa det, thi det indeholder
jo saameget, som vi har glædet og
glæder os ved. Det lille Vindue, inden-
for hvilket vor Toddykokkeras gik for
sig ved det lille Klaffebord, og Peisen og
Klædetørkningen, -og Susanne og Kari
er der ogsaa. Selv det trollede ved
Skogadalsbøen har faaet sit Udtryk,
idet Bagdelen af en Gris under Fo-
tograferingen er bleven forvandlet
til Bagdelen af en Gjeit. Saa har vi
Birkeskogen med Hougen, hvorfra vi
viftede Farvel til Stølen og saa i Bag-
grunden Friken med
Det nærmeste Fjeld er Uranaasi, og mel-
lem dette og Friken fosser Uradøla
ned mod Utladalsjuvet! Ja gid
Du maatte blive glad i det, -for
mig er det Billedet af Kjernen
af Norsk Fjeldnatur, jeg kan ikke
tænke mig denne mere koncentreret
end i Utladalen med Omgivelser.
Herr fuldmægtig
August Larsen.
Gyldendalske boghandel.
København.
Kjære Valdemar!
Da jeg kan tænke mig,
at Du i det længst mulige udsætter
med at meddele mig nedslaaende
efterretninger, sender jeg Dig disse linier
blot for at bede Dig i saa henseende ikke
at genere Dig. Jeg er fuldt fattet paa
en hvilkensomhelst skuffelse, og skal
ikke fortvivle, om jeg henvises til det for
de fleste mennesker ene gyldige expedient:
hjælp Dig selv. Fremfor alt beder jeg Dig
indstændig ikke at vikle Dig ind i van-
skeligheder for min skyld; under det
uveir, som synes at trække op paa vor
kjære halvø, kan Din stilling i Stock-
holm blive prekær nok, om Du ikke
ogsaa lægger min sten til byrden. For
Kjære Jappe
Vilde Du være så snil 
at få Tag i på Universitets-
biblioteket min Rader Mappe 
på 8 Raderinger (I grønt 
Omslag udgivet af Meier-Graefe)
Jeg vilde gjerne faa vide hvormeget 
jeg har Ret til at trykke 
foruden Map Mappen og hvor mange
jeg har Ret til at signereHilsen
Din Edv. Munch
Jeg kommer til Byen om 8 Dage
Kristiania, 29.12.98.
Kære Bjørnson,
Jeg har nu netop modtaget dit
brev og vil straks i al korthed besvare
det.- Nationalteatret har allerede hen-
vendt sig til mig angående mine styk-
ker og jeg forlanger 10% af billetsalget
+ abonementsindtægten. Du skriver
at du har fåt bare 10%  af nettoindtæg-
ten. Dette må være en misforståelse.
Du har visst fået 10% af bruttoindtægten
eller billetsalget.- Efter loven om for-
fatterret, Kap IV, § 21, varer ejendoms-
retten indtil 50 år efter forfatterens
død. Vi bør holde fast ved dette.
Med gode hilsener til dig og dine
venskabeligst
Henrik Ibsen.
Dybwads gd. 8, 26-2-05
II
Fugleredet.
Lille bitte, søte fugl
ikke flyv saa ræd i skjul,
for jeg ser Dig godt dernede
i dit lille lune rede!
Aa, lad mig faa titte ind!
Stryg med nebbet mod mit kind!
Nei, jeg gjør dig ingentingen -
bare Kysser dig paa vingen!
Men hvad ser jeg lille fugl?
Er der flere i dit skjul?
Fire unger, nei - hvor søde!
Rigtig pusselodden - bløde!
Her har vi atter havt en ulykkelig
skandal. En gift kjøbmand Bugge
var i nogen tid bleven stærkt plaget
af prellere, indtil hans kompagnon,
der neppe har kjendt forholdets egent-
lige karakter, anmeldte dem for
politiet. Fyrene – de var nok to – blev
af retten straffet for pengeudpresning
til et par aars indespærring; men
den stakkels kjøbmands dage her-
hjemme er vel ikke desto mindre
talte. Jeg kjendte ham ikke.
Af andet nyt er her lidet. Mon petit
matelot, der nu begynder at faa dun
under næsen, tilbragte nytaarsnatten
hos mig; men forøvrigt er jeg i det hele
lidet begjærende. Om nogle maaneder
venter vi en
ægte
Tyrk hid fra <…?>; han
er gift med en Nordmand, som for
øieblikket er herhjemme, og da de tillige
God Bedring beggeto! Drik Trold-
haugens og Næssets Skaal og gam-
le Norges med, og Utladalens,
og Frikens, og Susannes og det
Saa skal Du se
det glider nok. En saadan Skaal
ved Brønden hver Dag - det maa
hjælpe! Det er trist at se over til
Troldhaugen nu med de lukkede Vindues-
skodder og den nedfældte Flagstang. Gid
vi kunde gjøre ligesaa hos os; luk-
ke Butikken og stryge sydover til
Eder. ! Jeg siger til mig selv: bare
Taalmodighed, saa kommer det nok. For-
leden Dag hentede jeg mit Fiskesnøre -
det lange brune - fra Gangen paa Trold-
haugen: Her er nemlig nu en hel Del Vit-
ting, baade store og smaa i Viken mellem
Næssene vore. Det er Næsten Synd at
fortælle dig, hvor deiligt det er at ligge
der i Baaden en saadan Dag som idag og
nappe op den ene lækkrere end den anden.
Forøvrigt har jeg fremdeles holdt mig
i fuldstændig Ro, siden du reiste, - ikke
gaaet en eneste Tur. Men jeg begynder
ogsaa at føle Resultaterne i Form
af Bedring. Nu er jeg paa det Stadium,
ikke har truffet paa
rigtig fede Fugle; der
for smage de kun
halvt saa godt som
sædvanligt. Jeg gjorde
først en liden Syltning
hvoraf jeg presenterede
Marie en liden Krukke
til hendes Geburtsdag.
Senere har jeg gjort en
lignende; men den
blev ikke saa betime
lig færdig, at denne
lille Krukke kunde
naa Christiania
til Ninas Geburtsdag.
Saa faar I værsegod,
bagefter at lade Ind-
holden smage Jer
saa godt, som Fugle-
nes Middelmaadighed til
26.8.1926
Kjære Dea,
Du kan tro at jeg blev kjed for det, da jeg fik 
dit kort over paa Vestlandet og saa, du var i landet og tænkte 
dig op til Lillehammer. Ikke kunde jeg finde nogen adresse heller, 
og det var gammelt — jeg var vel avveien utenfor regelmæssig post-
forbindelse, ja hadde ikke engang pen, blæk eller blyant (vi var 
nemlig to forfattere sammen og fast bestemt paa at det skulde være 
ferie og ingen fristelse til at syssle i vort metier). Men svært kjed 
av det blev jeg, da jeg hørte at du hadde været her, og jeg ikke traf 
dig. — Jeg haaber, din tur i Norge var vellykket ellers? Hadde du 
nogen av børnene dine med dig? Og syns du ikke her er vakkert paa 
Lillehammer? 
Jeg var altsaa borte i næsten seks uker, og det er den første 
virkelige ferie jeg har hat, siden jeg blev gift — ellers naar jeg reiser, er 
det jo altid mig som skal sørge for alt og tænke paa en masse 
for de andre. Denne gang var jeg gjest og hos en ven fra den glade 
ungdom da jeg begav mig til fjelds med en ryggsæk og streifet rundt 
i maanedsvis uten anden bagage end en tandbørste, et sæt ombytte, 
en solid bok og cigaretter. Nu er han gift med en yndig, elskelig 
ung kone og har 5 børn i alderen fra 4-10 aar, og jeg hadde min 
Hans med mig, saa det var livlig nok ute paa den lille gaarden 
de har paa en ø i en av Vestlandsfjordene. Og vi fisket og arbeidet 
i høionnen og melket og badet med ungerne og hadde det herlig.
Juli 13de
Mig er da nu igjen levnet end fornøjet Aften.
Ouren fra Stolpestad kom her i Dag, og siden
gjorde min uforlignnelige Bertha! mig den
uventede Glæde, at komme til mig, som 
atter gav mig de beste Tanker om hendes uforanderlighed
mod mig mod mig. Min Severine gjorde sin Sødster
Møde, og glædet mig ogsaa at komme op, hvor
glæder Alt dette mig, og hvor er det mig kjert
at jeg aldtid modtager Beviis om, at jeg ej er
Dem Ligegyldig. – Agnete Jevne med tvende
Døttre besøgte os i Aften, og hvor gjør det mig
Ondt for denne gode Kone, der engang saa end
-gang saae en lys Fremtid i møde, og nu deri
-mod skuer Vanskeligheder rundt om sig. –
Gud lindre en hvers Kummer, og styrke Alle
Svage bedrøvede Mennesker. – Glad, dog ett
Veemodsfuldt Humeur. –
Juli 14de
Tordenvejr raset i Gaaraften, der hindret mine
Veninder fra at gaae Hjem, og nød jeg derfor
det gode at beholde dem til i Dag morges,
hvor de nu forlod mig. – De har bestemt
sig en Tour til Fjeldet tilligemed flere, hvor
jeg er vis paa de vil fornøje sig, eensom er
jeg her, dog er jeg overbevist om de Fordums
kjerlig erindrer mig, gode ædle Hjerter
forandres aldrig, og Tryg er mit Haab
min Tillid, bygget paa disse Toe, der er mit
Alt, min Glæde. – Meget Traurig –
saa det Publikum, som fri-
kventerer Queens Hall, kan
godt ansees for det mest musik-
elskende og musikforstandige i
London. Ved Plebisciten fik
Beethovens Pastoral Symfoni - 106 stemmer
Mendelsohn Violin Concert - 100 - " -
og Deres Peer Gynt (Suite I)- 77 - " -
den tredie paa Listen!!
Som De ser, paaskjønner man
Dem i London! -
Tænker De snart at tage en
Tur herover? - Fler Venner
har spurgt om Dem og hvorledes
kan tro at Dagen ikke blev glemt.
Thi Kl 11 omtrent om Formiddagen inviterede
Fru Greve os alle ind i Stor-Stuen,
og jeg blev da gratulered med min
Ven Edvard Grieg, som skulde blive
en Ægtemand denne Dag. Ogsaa
ved Middagsbordet blev Deres erind
ret. Senere da jeg kom til Byen
fik jeg høre at Deres skulde vies
Kl 6. Eftermiddag. Jeg var kommed
til Byen Kl 4 1/2, og havde tænkt
mig up til Landaas - men so hørte
jeg at Consulèn var i Byen, og Fruen
sengeliggende (for Foddens/skyld;) saa
kom Jakob Schediwy ind til mig
og inviterede mig til sin Fader
hvor ogsaa Tante Mone skulde være
og der gik jeg da, og drak atter
Eders velgaaende Kl 7 1/2, - Alle
gode Thing er tree, siger man jo
Men jeg maa gjere det endnu eengang. idet
Jeg har skrevet til Bjørnson (Brevet
gik igaar) og jeg tror, jeg har
skrevet i "en god Stund", som
du siger. I alle Fald fik jeg
skrive fra Leveren. Jeg er som
Du vis paa, at han vil for-
staa mig og jeg haaber inderlig,
at han maa fortsætte Olav
Tryggvason, -
14/1 90
Længere kom jeg ikke Torsdag, og idag
har vi Tirsdag. Der kom Folk
og siden har jeg ikke opdrevet en
rolig Stund. Blytt er syg af
Influenza og her er meget Arbeide.
Dørene staar ikke. Søndag havde
jeg glædet mig til at fortsætte,
men selv den blev opspist af
Uro.
--- ja, hvis Bjørnson fortsætter
Olav Trygvason, saa vil 1890 blive
et vigtig Aar for Dig. Ingen
forstaar Dig bedre end jeg, og
Du skal ha Tak, fordi du
lod mig skrive til Bjørnson,
- det faldt sammen med, hvad
alle Staternes Forhold, og der altsaa behøves positive Bestemmelser,
vilde Wolf at civitas maxima skulde fastsætte disse, og at enhver
Stat i denne skulde være stemmegivende. –
§ 285.
Staters Frihed og Selvstændighed ere efter Forfatterens Defi-
nitioner det samme. –
§ 287.
Staters Lighed bestaaer ikke deri, at de de facto skal have lige
Rettigheder, men kun at de under lige Omstændigheder kunde
erhverve lige Rettigheder. –
§ 288.
Det er især Ret til at beslutte Krig og Fred der afgjør om en
Stat kan ansees som Souverain eller ikke. –
§ 290.
Ved en saadan Uenighed deles Staten i to Stater, og enhver
fremmed Magt maa følgelig være berettiget til at tage dens
Partie, som ansees at handle meest retmæssigt. –
§ 292.
Krigserobring naar Krigen er retfærdig, maa ansees som en lov-
lig Erhvervelsesmaade, siden det Erobrede kan ansees som en Godt-
gjørelse for lidt Tab, og som Middel til at sikkre sig for lignen-
de Fornærmelser i Fremtiden. –
§ 294.
Man bør ikke formene Fremmede Adgang til Landet af den Grund
at man vel er forpligtet til at leve i en Stat, men ikke i nogen
individuel. Det synes at være tilstrækkeligt, at Forbrydere
der have flyttet til et fremmed Land straffes uden at udleveres;
thi det er egentlig blot Staterne om at gjøre, at den gjensidige Sikkerhed
et øre for mine sager og nå, det fik
jo være - det må en ung komponist
jo finde sig, men da må man også
få forlagt hos folk, der har et navn
som forlægger, så man kunde håbe at
se sine værker udbredte - men jeg tror
virkelig og det er den anden og meget
større hindring - at det at få forlagt
hos en af vore forlæggere er det samme
som at begrave sig.
Og her komme det jo først og fremst an
på navnet. Her er et rottehul, men
når man kanske kommer til at leve
sit hele liv i et sligt rottehul, er
det godt at være kjendt. Allernødvendigst
er det, når man tillader sig at finde,
at her stinker lovlig stærkt, selv
for et rottehul at være. Ellers går det
på livet løst. De gode rotte forstår ik-
ke spøg.
som et moment, at den var moderne. Nei, W.
havde ikke brug for moderne musik, han
Bedste Grønvold!
Hvad du egentlig i dit stille sind har tænkt
om mig i høst, ved jeg ikke, men jeg tør forudsætte,
at du just ikke har tænkt paa mig med synderlig
blide følelser. Nu er jeg dog endelig efter mange
forgjæves tilsprang in anima kommen til at gjøre
et in chartam, og saa maa jeg da begynde med en
ynkelig bøn om tilgivelse, fordi jeg først nu svarer.
Sagen var, at jeg ikke var sikker paa, naar du kom
tilbage til München, og saa fortsatte jeg ogsaa med op-
rettelserne, da jeg endelig maatte skjønne, at du
atter var installeret paa Isarens flade strand. Med
hensyn til kommissionen har jeg at berette, at
kirkedepartementet ikke befandtes villig til at udbe-
tale dig begge halvdele paa én gang, og bureauchef
Collett, som havde med den sag at gjøre, og som for-
øvrigt er mig synderligen bevaagen, kunde trods al sin
velvillie ikke lade være at spile øinene vidt op, da jeg
fremførte en saa udepartemental anmodning.
lofter og værstue. Og derefter har hun rimeligst sendt bud til 
frænder og venner som hun likte at være sammen med: "Kom og besøk mig,
saa skal vi ha det hyggelig! Nu har jeg sørget for at vi blir ikke brydd her 
i gaarden av uvelkomne visiter paa en god lang stund!" - Jeg har 
forresten aldrig tænkt paa det før, men nu saa jeg medett Olav Trygvesøns 
skikkelse endda mere straalende av ung troværdighet og mandig fromhet 
– naar jeg tænker paa at han bryter saa ubehersket med hende av religiøse
grunde for at ta sig saa ridderlig av den ulykkelige og uforstaatte danske 
kongsdatteren, gifter sig med hende og kjøper slikkeri hjem med til 
sin sytete kone –!
Hjertelig hilsen til din forlovede! Jeg haaber dere vil 
besøke mig engang i vinter begge to – dere skal være like velkomme 
som om jeg netop hadde brændt op gjestestuen fuld av plageaander!
Din hengivne
Sigrid.
München, den 19. December 1879.
Kære ven! 
Lad mig først og fremst takke
Dig for tilsendelsen af dit pole-
miske digt og ønske Dig tillykke
såvel med dette overhovedet som
med det så hurtigt nødvendiggjorte
andet oplag; jeg håber, at flere snart
vil følge efter.
Det har været mig en stor for-
nøjelse at læse dine lette behændige
vers, som jeg ikke tror at ret mange
skulde kunne gøre Dig efter, og
det er en både ny og virkningsfuld
idé at lægge sagnet om Kivleslåtten
som undergrund under det hele.
Og det er jo også en sag af vidtrækken-
de betydning, som Du arbejder for.
Men det forekommer mig meget
tvivlsomt, hvorvidt det vil kunne
lykkes at få vor gode norske be-