MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
fra Danmark og Smaabyer i Norge.
- Traf Vigeland som snarest.
Han skal denne Uge ned til
Aasgaardsstrand og modellere
Jonas Lie og siden paa Høifjeldet.
Han er noksaa daarlig i Halsen.
Japanernes Leire vedvarer og
Verden glæder sig . Tolstojs mandige
Brev til Zaren er Dagens store
Begivenbed. Mon nu Ruslands
Love kan naa ham? Smaakranglet
i vor egen Politik træder ganske
i Baggrunden f. T. - Gudskelov! Den
er ikke synderlig morsom nu, det
er vist. Smaakjagl med Svenskerne
om Consular og ministre og Smaakjagl
med Danskerne om vore store
Mand. Nu vil de ogsaa plukke
Ganger Rolv fra os.
at søge Deres
Stemninger leven-
degjort paa bedste
Maade, jeg formaar,
og gjennem de
bedste Midler
jeg raader over.
Det glæder mig
at modtage
Deres bedste Ønsker
fra vor Tonesadfærd.
Dette er en stor forbedring;
men nætop i øjeblikket
har jeg ikke tid til å gjøre
den!
Hurra for som-
meren fantasiens tid!
Din
Bjørnst. Bjørnson
Hils Nina.
268.
saamegen Venlighed. Nu skal jeg fortælle
Dig hvor de have været, saa vil Alf
lægge en Liste inden i Brevet, hvoraf Du
vil kunne see de Presenter de have faaet
Festerne begyndte med Oscars Geburtsdag
hvor her vare et Par Damer til Frokost,
som han selv havde valgt, da han heller vilde have
dem end Smaae Gjæster. Han fik ogsaa den
Dag noget Smaat, men jeg husker ikke hvad 
det var. Juleaften hos Stenstrups. Ligedan
1ste Juledag. 3 Dag vare de paa stort Børne-
bal hos Nissens – 4de Dag hos Stenstrups – 5te Dag
budne
vare de med mig hos Fru Stenersen, hvor
var voxent Selskab – Dagen efter sendte Fru
Stenersen sin store Slæde med 2 Heste, for at
kjøre os en Tour – Nytaarsdag var Oscar med
mig først til Middags hos Onkel Secretair,
og til Aftens hos Schweigaards. – Tirsdag var Alf
med mig hos Hansteens, jeg vil altid gjerne
have en af dem med, da de have saa
godt af at være blandt Voxne, og de ere
selv saa glade i det, og hvor de ere
blive de modtagne med Venlighed.
Iforgaars 5te Jan. vare de paa Børnebal
hos Stenstrups, og igaar vare vi Alle
inviterede til Fru Colban ude i Kongshavn.
Der var Juletræ, og de fik atter Presenter
59
desveissjøn i tinget - bunkere hos kan
eller et par av de andre arbeiderparti-
mennene, jeg talte med. Underlig. Men
de komme jo til makten på et 
signet tidspunkt. - Likevel har regje-
ringen hittil gjort et fint inntrykk av 
ro og klokskap. 
Johan slåss i artikler i Arbeider-
bladet for sin "planøkonomi" på 
vildtes område - dennegang for fredning
av ørretten pa Hardangervidda -
med tilslutting fra arbeiderhold og
motstand fra formannen i Arbeidernes
jæger og fisker forening.
3/4 Var på et møte i bankettsalen i 
Folketeaterbygningen iforgårs - innkalt 
av Håkon Meyer (Folketeaterforeningen)
for å danne en radikal-intellektuel
organisasjon. Formålet var dunkelt 
og blir ikke nærmere utredet av Meyer,
men det resulterte da i, at det blir 
nedsatt den vanlige "komité" til å
Lillehammer 17. sept. 1921
Kjære Nini,
det er en evighet siden jeg skrev til dig. Nu aner jeg ikke av dig - 
hvor du er, hvor du har været etc. Jeg skulde ønske jeg kunde træffe dig og faa 
snakke med dig – men det er lissom saa for mye at skrive om. Jeg kjører rundt i 
en hvirvel av mine egne saker – skriver og blir intervievit (jeg har altid sluppet det 
hittil, men gud vet hvorfor der pludselig kom en hel række av journalister hit
i en uke. Jeg lot den første faa komme ind, rent ut sagt fordi han saa saa daarlig 
ut, og jeg skrev om for han det intervievet han hadde lavet og lot han faa 
drikke kaffe med mig imens med nybakte kjeks og syltetøi og alting pent og hyggelig,
og saa gjorde han det om igjen selv – ja nu har jeg lært til en anden gang og lar
mig ikke mere intervieve om saa Lasarus selv kommer direkte fra Abrahams skjød
med hundene slikkende sine saar! Saa sylter jeg og saa blev jeg tegnet av Harald 
Bruun og det var ogsaa litt av en prøvelse og varte mange dager, men jeg har da 
samtykket i at det billedet blir litograferet og hængt op i bokhandlervinduerne, 
for det ene fordi jeg ikke hadde tid til at sitte noe mere og for det andet 
fordi frk. Andersen og frk. Rasmussen og Peimand syntes det var saa pent og 
likt og jeg var i en gudhengiven stemning og tænkte Folkets røst er Guds røst og jeg 
ser kanske slik ut, endda jeg hadde haabet at det gjorde jeg ikke –?
Ja jeg har kjøpt huset her nu, og indtægten av de samlede verker 
har jeg allerede bundet, for jeg har husforsikret mig for Mosse, saa der skal
være 40 000 kr. til hende naar jeg dør – for det kan der vel kjøpes en livrente
et Par Maaneder. Det blir
et interessant men vanskeligt Ar-
beide, og det gjælder at gjøre
Fyldest for sig. Jeg skal ial-
fald lægge mig i Tøiet det
bedste jeg kan. Og saa
skal jeg søge at forene det
nyttige med det Behagelige og
se og høre baade Nattio-
naltheatret og meget mere.
Forleden Dag kom en
Mægler til mig og spurgte
fra en unævnt Mand, om
jeg vilde sælge Næsset.
Jeg tog Sagen under Over-
veielse og kom til det
Resultat, at saa godt kunde
Næssset blive betalt, at jeg ikke
havde Raad til at lade være
at sælge. Jeg har da for-
langt 25000 Kroner kontant.
Næsset Det har kostet mig ca. 14000
a 15000, og jeg vilde saaledes
have en Fortjeneste af
vilde jeg tage med Dampe-
ren d. 2.den over Christian-
sand, hvor ved jeg Kommer
til Bergen om Morgenen
d. 4de.
Hvis dette ikke passer
Jer, vil jeg bede Jer
strax skrive et Par
Ord til mig, adresseret
til J Hoffmanns Hotel,
Frederikshavn Antagelig
vil et Brev kunne naa
mig der før min Bortrejse
imidlertid, at De måcke også kan
minde nogen virkelig for Sagen.
Min kone var med dernede og
ganske hvad jeg har ud-
talt offentligt om den Ting.
Erindrer De, at det hendstillet -
kdrigt da De reiste, at jeg kunde
korrespondere med Dem om en Or-
kesterkoncert i Köbenhavn i Vinter
Må jeg gå lige løs på Sagen og
sige Dem, at jeg vilde være Dem
svært taknemmlig, om De vilde
svare Ja. Jeg vil overlade
Solisten, Haus-
mand ganske til Dem og det
bedste Orkester, her findes og kan
ønsker det, til Deres
Rådighed. Mer kan jeg ikke give.
De har jo før sagt ja- og 
jeg mindes har saa De dengang ikke
utilfreds med Samanheider
Bli nu ikke vred
paa mig, for jeg har
ikke saamange Venner
at jeg taaler at miste
En som Dig,- men
spille vil jeg ikke baade
for Din og min Skyld.
Kjærlig Hilsen til Nina!
Din hengivne
Agathe Grøndahl
Ormøen pr Kr.:nia. 14 Febr. 1900
Jeg har været der en gang; men
nu er forbudet skjærpet, saa jeg
slipper ikke ind mer.
Nu maa jeg nok gaa i klub-
ben; derfor farvel. Hils Vilhelm
og gutterne saa meget fra
mig, - og skriv snart til
din
Kristine.
er godt er samlet og til alle tider faar sit udslag i den
største kjærlighed, hjælpsomhed og medfølelse overfor alle
deres omgivelser; - men der er hellerikke mange menne-
sker, der nyder saa almen en tillid, høiagtelse og gjen-
gjældt kjærlighed, som Mynsters gjør. De maa efter
mine og almindelige anskuelser føre et aldeles fuld-
komment jordeliv, hvilket ogsaa viser sig i deres -
trods mange gange trange kaar - store tilfredshed med
alt, hvad der er dem beskikket. Man merker godt, at
forholdene er forandrede paa Emilsminde i de senere
aar, - jeg mener de pekuniære; indtægtskilderne er langt
fra de samme, som da hr. Mynster levede og havde
sin faste bestilling paa Bødstrup og sine, literære sys-
ler; det er kun gaardens afkastning og maaske et eller
andet lidet legat, de har at stole paa til deres eget og de
to pleiesønners udkomme. Derfor følger vi ogsaa med
den allerstørste deltagelse og interesse kornet paa mar-
kerne, og hvad der forøvrig kan være af gaardens anlig-
gender til deres fordel, vi - der staar dem saa inderlig
nær og gjerne vilde dele alt, baade godt og ondt, med de
kjære, gode mennesker! disse tre beundringsværdige
søster med deres glade, lyse sind, og som er istand
16.2.98.
Kære dr. Elias!
Jeg iler med at svare Dem på
Deres spørgsmål:
Side 39. veke = weiche, schüchterne
" 67. lér = lacht.
" 66. Stevkamp = Wettkampf im
Versemachen.
Olaf L.Stabur = Vorrathshaus.
*)
" " Brikkespil = Schachspiel.
" " Bjergtagen betyder nærmest for-
lokket, ikke forbandet.
Deres oversættelser er ganske rigtige.
Deres hengivne
Henrik Ibsen.
* som står på
støtter:
som sjømannen sa. Hadde det vært
ét skind, men 28!
x — Her er uendelig stille i
stuen min. Det er sannt, at her
er mere 
ensomt
enn på Kolbotn.
Der stakk da et menneske innom
av og til som skulde ha kaffi, o.s.v.,
om sommeren nesten daglig - her
aldrig. Og G. er så stille som en
mus ovenpå. Aldrig en lyde derfra.
Og Tuften er på skolen, eller leser
oppe på sitt rum.
Men jeg liker stuen min.
Gult og grønt er godt å se på, og
om kvelden flotter jeg mig med at
legge litt på peisen. Det er min
eneste luksus, og da så -
Så sitter jeg og glor inn i
varmen og "tenker efter". Eller har
besøk, nemlig av min mann, min
søn og min nabo, som altså er Løland.
Sommetider synger jeg viser for dem, og
sommetider snakker vi dypt. Begge
dele har samme resultat: kl. 10
Af nogle udklippede Morgenbladsspalter, som fulgte
indlagt i Brevet, erfarede jeg Sagens ydre Stilling
for Øjeblikket. Da jeg just i den
Tid
opholdt mig ude
i Genzano, kom Skrivelsen mig noget sent ihæn-
de; men saasnart jeg havde modtaget den, gav
jeg uden Betænkning mit Svar. Jeg afslog Tilbudet,
afslog det definitivt, uden Forbehold, og uden at aabne
nogen Mulighed for at forandrede Omstændigheder skul-
de kunne fremkalde nogen anden Beslutning fra
min Side. Aldrig, hverken da eller siden, har det
et Øjeblik kunnet falde mig ind at der for mig
var noget andet Svar at give end et, som indeholdt
et fuldstændigt Afslag. Kjære Bjørnson, Du ser altsaa
at Du i dette Punct har gjort mig Uret ved at nære en
Mistro, som den, der fremgaar af dit Brev til Dietrikson.
Jeg vil imidlertid ikke nægte at jeg kan forklare
mig denne Mistro, ogat at jeg lægger Skylden derfor
ikke saa meget paa Dig som paa mig selv. Jeg ved
at jeg har den Mangel ikke at kunne komme tæt
og inderligt nær til de Folk, for hvem Fordringen er
at skulle knæle give sig hen aabent og helt ud; jeg har
noget af det Samme som Skalden i Kongsemnerne,
jeg kan aldrig komme mig ret for at klæde mig
helt af, jeg har en Følelse af at jeg til min Raadighed
i personlige Forholde kun har et falskt Udtryk for
det, som jeg bærer allerinderst, og som egentlig er mig
selv, derfor foretrækker jeg at lukke det inde og derfor er
det at vi stundom har staaet ligesom observerende
hinanden paa Afstand. Men dette maa Du selv ha-
ve indseet, eller ialfald noget lignende, det er umuligt
andet, thi ellers vilde Du ikke have kunnet bevare
et saa rigt og varmt Vennehjerte for mig.- At man
hjemme saa længe har holdt Dig i Uvidenhed om
mit
Svar
kan jeg ikke forklare mig Grunden til, eller
rettere, jeg foretrækker, ikke at forsøge paa at klargjøre
mig den; og hermed nok om denne Historie.-
Kristiania
23de Novbr 80.
Kjære Ven!
Da jeg en morgen kom op forat prise
Dig Jonas Lie udtalse - da var fuglen
allerede fløjet. Jeg har tænkt på
at sende Dig en liten opbyggelig epistel,
men den fremkomer først nu - ved at gjennes-
se endel gamle digte fandt jeg på et skreven
24 november til hr Edvard Grieg og Frue det
er vel bryllupsdag og så sender jeg med
en allerede nogle dage gamel gratulation
Skalden skal råde for Fol-
kets Vel!
For dets Lykke han våge
ved Gry, som ved Kveld,
For dets Æresskjolds Skin-
nende Blå.
Han gå frammest i Fyl-
king, hvor Striden er hed.
Stærk - med Lynslag i Kamp -
som et Solblik i Fred,
For sit Folk skal han
Fanevagt stå!
Fredr. Döcker=Smith
19-7-1942
Min adresse i Paris  
er altid 
Rue de l'université 19.
Rochefort en terre.
Morbihan
Kjære Dagmar, dette kommer vel
nogle dage før din geburtsdag, men saa
faar du dog vide, at jeg tænker paa
dig den dag med mine varmeste tanker
og ønsker dig alt godt for aaret.
Det har været et tungt aar det sidste,
men du har endnu beholdt meget godt
igjen at glæde dig ved og at se frem-
over til. Maatte du blive stærkere
for det ny aar. Det er lidt
vanskeligt at skrive her, men jeg vil
dog gjerne drive det igjennem, saa
blir brevet lidt adspredt, faar du und-
skylde. Jeg sidder i et kjøkken hvor
mange gaar ind og ud, i spiseværelset
er det for koldt fuldt af herrer og
paa vort værelse er der for koldt, vi
har regnveir, saa vi sidder inde.
Harriet syr paa en kjole, blusemænd
løber ind og ud, værtinden taler om
mændenes høiere stilling end vi og
Lørdag.
Kjære Tore,
bare venlig Hilsen idag.
Cecilia har skrevet til Mama at
det maa være du som har kostet Repa-
rationer paa Bilen og som jeg fik Regning
paa. Jeg forstaar ikke et Ord
Papa
glemt at skrive mit eget navn formodentlig. Det skal være om 
maal bl.a., sier han –.
mig er derimod den totale uvished, hvori
jeg lever, det pinligste af alt, og derfor
maa Du være saa snil at lade mig
vide, hvorledes sagen eller rettere sagt jeg
staar i alle retninger.
Hjertelige hilsener til Dine!
bura, ut valeant. Hvad mig angaar,
gjælder udtrykket: uta blank, inna krank.
Din
Ebbe.
München den 24de febr. 1886.
75 III l. Schillingsstrasse.
60
Asketiske Skrifter = Opbyggelses -Skrifter
Askesen misforstaaes, naar
man vil, at det Physiske hos
Mennesket ganske skal
udelukkes og fjernes. Langtfra
at fjernes skal det tvertimod forenes
Ski 18.11. 1915.
Kjære Nini,
tak for brever og hilsener og tak for boken din.
Jeg har læst den litt bedre, mens jeg laa. Den er saa omfattende,
at jeg har vondt for at samle indtrykkene av den – d.v.s., der er 
stykker indimellem, som ikke gir mig no indtryk.  Jeg har læst din
bok, Regines bok, en bok av en ung mand ved navn Moen – og jeg 
takker Gud, hadde jeg saanær sagt, at jeg er grodd op aldeles som 
en hedning. Mama sutrer litt av og til fordi hun ikke ha evnet 
at opdrage os i «religionen» –- og der er ikke den ting jeg er hende mere 
taknemlig for end den sunde, ukristnede luften i hjemmet vort. 
Saa blir det Veronica, som boken 
Din
er om for mig, hendes lykke og
hendes lidelse, og det vet du griper mig altsammen – og jeg ærgrer mig 
over disse mandfolk–anmelderne, fordi jeg ser at de ikke kan lære 
ett ord av alt det som hviskes varsomt indimellem linjerne 
om kvinde-kjærligheten, om velsignelsen, som ogsaa er kaldt forbandelsen – 
av mandfolk – men som er velsignelse – at «til din mand skal din 
attraa være og han skal herske over dig» – Allermest grep mig den
lille scenen med gamle fru Vargen og Veronica – de hastig hviskede ordene 
mellem de to kvinder, da han, manden, er gaat – den ene, som vissen 
er slut for, og den anden, som den skal begynde for –.
Jeg fik læst endel, mens jeg laa – under stadig protest fra 
pleiersken. Regines var det mig et ork at slite igjennem. Jeg pustet
brugende dame. Hellere end at synke ned 
til at blive en flittig boglaverske, der 
aarligaars udgiver et visst kvantum 
betrykket papir, vil jeg leve og dø på 
min kontorkrak - der er da heldigvis 
heller ingen fare. Arbeidet, slidet med 
at sætte paa papiret det, jeg har 
digtet er saa modbydeligt for mig, saa 
jeg skal være hjertegrebet, inden jeg gidder 
være over at dyppe pennen, og før 
jeg kun bekvemme mig til at skrive om 
mine tankebilleder, må jeg være marereden, 
pint ligefrem, af deres skjæbner og sorger.  
- Ja, det var din sorg, jeg vilde 
trøstet dig for, og saa kommer jeg med 
lange udviklinger om mine kunstnerdrømme 
- du vil kanske smile ad dem og tænke 
det er hjernespind af en, der aldrig for 
fuldt, levende alvor har følt, hvad
Da vi kjørte ned var
veiret mildt som en
vaarnat. Don blev paa Sund.
25/1 Fest i kvindesagsforn. 
om aftenen. 250 mennesker,
smaat med legemlig men
rigelig med aandelig føde.
Folkevisedans af lærerinder,
oplæsning af avis af mig
(i fuld belysning midt
paa theatrets scene!),
mange sørgelige bidrag, et
godt fra lnt. Braadland.
Afsyngelsen af en sang
for anledningen, -
tilslut indsamling til 
de brandlidte i Aalesund.
26/1 Kjørte jeg early in 
the morning trods mave
Herr E. Grieg!
Underrettedt
om at De lider meget af
Gigt i Føtterne og som
jeg er kommen paa Ide-
en at gjøre et Vand som
skinger Smerterne, saa
de ganske ophører, vil
De naturligtvis forsöge
om det holder hvad det
lover.
Først at sige, det koster
ikke noget.
Anvændelsen er bare,
at væde Føtterne godt
ogsaa under Fotsolen og
under Kneledene og gni-
de Føtterne godt meget godt.
Det gaar glat under Hænderne.
Herr
Professor Dr. B. af Morgenstierne
Oskars Gade.
Nordgaard Pensionat.
Asker.
22/7 - 1927.
Kjære Frk. Knudsen.
Gjennem Brev fra Fru
Vaumund vet jeg, at De skul-
de være hjemkommet til
Kontoret fra Deres Feriereise
Mandag 18de Juli, og at ture
De da personlig vilde sende
mig de 500 Kroner, som jeg i
Brev til Dem, adresseret til
Øvre Slotsgt. 10, hadde bedt
bad
Dem om at ha den Elskvær-
dighed, efter Aftale, at hæve for-
mig paa min Konto?
Vil De nu gjøre mig denne sto-
re Tjeneste, da jeg trænger Pengene
ved denne Maaneds Utgang?
Helst et Par Dage iforveien, hvis
det lar sig gjøre. - Fuldmagten
til at hæve Pengene paa min
Sparebankbok i Kristiania
Sparebank kan jeg vel faa Lov,
et sekunds nølen, da jeg la ham til imorges og siden hvær 
gang han har faat, har jeg maattet holde igjen næsen 
hans for at faa ham til at slippe.
Lille Mosse tripper rundt og titter paa ham 
«se paa ham, se paa ham» - hun skjønner jo ikke 
stort, stakkar, men Pei er svært fundersom baade 
om hvordan dette er gaat for sig og hvordan «min 
lille bror» skal utvikle sig – hvor snart han kan 
ventes mottagelig for belæring og forlystelser som Pei 
har uttænkt – han hadde kjøpt <avtrykningsbileder> 
idag og haabet, bror skulde kunne greie at more 
sig over dem til jul.
Imorgen kommer vel Svarstad –.
Mange hilsener til din søster. Det er vel 
deilig for dig at ha hende og gutten og deilig for 
hende at være i Norge igjen og hos alle sine. 
Jeg skulde ønsket jeg hadde kunnet træffe hende.
din
Sigrid
Tussebrurefæla på Vosse-
vangen." Knut Dahle er
prægtig. Umådelig beskeden
og klog. Han er lykkelig
over at slåtterne blir
bevarede. Når jeg tager
felen fra ham og spiller
dem, lyser hans øine
af musikanterglæde.
Jeg sagde ham idag
at han kan reise
på førstkommende lørdag.
Da har han været her
akkurat i 14 dage.
Kjøbenhavn 28.9.09.
Kjære herr Collett Vogt!
Nu skulde jeg skrevet for længe siden og
sagt pent tak for sidst, men det er ikke 
blit til no -, og det blir nok ikke mere end 
tak for sidst idag heller. - Jeg vaagnet lørdag 
i rigtig deiligt humør, men saa fik jeg det 
ødelagt og det hjalp ikke, at jeg gik ud i 
Fredriksberg og drev rundt om kanalerne og gik
ind hos Josty og fik frokost - endda der var 
saa nydelig – et perlekvidt lys over de hvide 
borde og stole, og gamle døve damer, der drak 
kaffe og strikket strømper og skreg høit til 
hinanden sine smaa fredelige bemerkninger, og
unge koner med sytøi og børnevogner, og masser
af barn, som legte sisten i sandhauger og
dryssende gule blader, og en stor liden hvid-
klædt pige, som havde faat laane en lys-
levende tulle i en barnevogn - den kjørte
hun op og ned mellem bordene og stelte saa
Seniens
og
Tromsøens
Fogderier
som ere nu et Fogderie, derudi
foruden Huusmænd og Lap-
per, er boesiddende Nordmænd
og Finner 1137.
Udi Helgelands Fogderie særdelis i Fiordene
er en temmelig Korn-Vext.
Udi Saltens Fogderie er og Korn-Vext, dog
noget mindre.
Udi Lofodens Fogderie meget ringe.
Udi Westeraalens noget mere end i Lofodens.
Udi Seniens Fogderie er og nogen Korn-Vext.
Udi Tromsøens Fogderie saa got som intet.
Efter ohngefehrlig Calculation skulde mand
kunde regne at der kunde aarlig høstes i Lan-
det til 15000 tønder Byg og Havre, men
en liden deel Rug, som dog er meget god. Men
det skeer tit at misvext indfalder. Dog er der
gandske faa Bønder i Nordlandenis Amt,
som kand leve af deris gaarders avling, eller,
med hvad de kand have af korn eller qvæg, svare
deres Contributioner og Betienteris løn; Men
af det Vilde Hav maa de søge ved fiskerier hvad
som de skal udrede saadant med og for dend
største deel Subsistere af. Hvorfore og naar
fiskerierne enten slaaer feyl, eller fisken ge-
raader i ringe priis tilstanden her i Landet
er meget beklagelig.
Villa Wally, Weisser Hirsch ved
Dresden, d. 13/5
Kjære Grieg!
Aldrig skal vi da træffes! Den forb.
evindelige Sygdom forhindrer den glæde
som det meste andet af Godt i Livet!
Tak fordi Du vilde være kommen op til
mig (jeg var naturligvis kommen til
Dig istedet), det gjør mig saa ondt at
Du igjen har det daarligt; der gik Ryg-
ter om at Du var saa ualmindelig flink,
dengang Du gjæstede Kjøbenhavn i Marts.
Gid nu Sommeren derhjemme maa gjøre
Dig godt! og hvad om Du saa gjorde som
vi og tog til Syden, det rigtige Syden, til Vin-
ter? Vi agter os nemlig til Algier til
, en Oase i det nordlige Sahara - ikke
fordi jeg just venter mig stort deraf, men
for ikke at lade Nogel uprøvel. Godhør
Dig dog derom hos den Lys= Lage, som be-
handler Dig for Giden - jeg haaber med
godt Resultat.
Med de hjerteligste Hilsener til Din Hustru
og Dig selv er jeg Din Hengivne Ven.
Peter Lange Muller
uvurderlig for - ham, og
Dine Udtalelser herom har
glædet os umaadelig. Selv
synes jeg han overiler Tem-
poerne mange Steder og at
han mangler Poesi i Mel-
lemsatsen, men kanske
denne bløde Stemning
kommer senere; forat
Sturm und Drang hos
Mænd, hos os sværmeri.
Naar Du er fornøiet, saa
er det Hovedsagen - alligevel
synes jeg der er Skjønheder
i den som paa denne
Maade blir jaget for hurtig
over, saa det Brilliante
mere bliver Hovedsagen,
Dybden. Motiverne faar
- synes jeg, ikke Bredde nok;
men det er jo dumt af
mig at ville have en anden,
Mening - naturligvis!
-Ja, tusind Tak fordi
Du vil hjælpe ham til
Dohnâny.
Drammen d. 19 April 75
Kjære Grieg!
Jeg har ventet med usigelig Længsel
paa nogle Svarlinie fra Dig men nu
kommer jeg til at bede Dig om at gjøre
mig en anden Tjeneste. Jeg vil nemlig
til min forestaaende Udenlandsreise
søge et lidet Stipendium og i den An-
ledning vilde jeg spørge Dig om Du
vilde give mig en Anbefaling. Du
kjendes jo min Contak, hvilken jeg
naturligvis vil indlevere og om denne
kan Du altids smøre op nogle smukke
Ord.
Du var snil om Du kunde sende mig
den snarest muligt da det haster.
Vi leve her som sædvanligt fuldt op
af Timer, jeg glæder mig rigtig til at
komme ud lidt naar jeg blot kunne
træff Dig paa min Vei.Din heng Ven
Mere vides ikke; men jeg glæder mig og  læn-
ges efter at faa den. Den Fordel har man
dog ved at leve i Udlandet, at man modtager
det nationale Liv hjemmefra renset og i
Extrakt; hvad der foregaar paa Gader og
Stræder forskaanes man for, og det er en
Vinding. Norske Aviser, yngre end Begyn-
delsen af Mai Maaned, har vi ikke seet.
Hvorledes gaar det Thomas? Holder
han fast ved sit Forsætt at gaa till Theatret,
og er han i saa Fald opptraadt? Forholdene
for en Kunstner er jo ikke meget lokkende i Norge,
men gaar hans virkelige Kald i den Rettning,
saa er jo derimod intet at sige.- Axel er jo
en flink Gut. Han har vel nu ikke lang Tid
af Skolegangen tillbage?-
At Bogtrykker Tønsberg anmoder mig
om Bidrag till en Bog, som han vil udgive,
har i høj Grad forundret mig. Da jeg rej-
ste fra Norge ernærede bemeldte Tønsberg sig
blandt andet ogsaa som Udgiver af et Smuds-
blad, hvori jeg, som saa mange andre, jævn-
lig blev æreskjændt paa den for deslige Avi-
ser almindelige Maade. Hvorvidt han
fremdeles fortsætter denne Bedrift, er mig
ubekjendt. Men jeg agter ikke at kjøbe
mine Fiender, og Hr. Tønsberg faar aldrig
en Linje fra min Haand.
Susannas Brev fra Ischia haaber jeg