MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
som før foreløbig.
Theater nemdi har intet gjort endnu til
Marknaden. Blir nu for sent at sætte
op 1ste Akt af Liti Kersti som tænkt.
- Vi faar vor Kaffe efter middagen
inde i min Stue. Idag laa jeg som ellers paa
Caiselongen og G. sad i sin Lænestol foran
Klæberstensovnen med Benene paa Pladen.
Vi smaasnakket om diverse. G. klaged
over at ha sumlet bort en Kvittering igaar.
"Har du ikke lagt den i væsken?"
"Nei, der lægger jeg aldrig Kvitteringer."
"Naa - i Distraktion?" "Nei, saa distrait
er jeg ikke". "Hm. Husk paa Hønemelken,
min Herre!" Og saa mindet jeg ham om
en Fadaise begaat i Distraktion forleden
da Schjøtt var her - et vel saa kompro-
mitterende Tilfælde, som at lægge en Kvittering
i en Væske. Da maatte han le hjertelig.
Vi sad nemlig ved Bordet Mandag Aften,
S., G. og jeg talte om at mange Steder kastet
Folk paa Landet Killinger og Kyllinger
for hele fremtiden. Det glæder mig, at de er nødt til
at anstrenge alle deres evner, det er saa vederkvægen
de sundt, om det kan tage lidt paa kræfterne.
Men det gjør mig ondt for dem, at de udenfor kun-
sten ikke kan sympathisere med deres kollegaer, 
tør jeg paa grund af min høie alder ligeoverfor
dem sige, vær endelig stærk. Jeg tror nemlig fast, 
at som i («Dornröschen»)? eventyret kun den, der med
en fast villie og et rent sind betræder slottet, naar 
frem og vinder prinsessen, saaledes kan blot i et
rent sind et virkelig stort talent udvikles. Sand
kunst maa være absolut ren, jeg vilde helst sige kristelig.
Nei, de skulde ikke angre, om det end skulde sætte
dem et par aar tilbage, at de har været her den
tid, det er meget værdt at tage saa prægtige erin-
dringer om ædle menneskers velvillie for dem med.
Jeg glæder mig til at øve alle mine kritiske evner
paa deres to billeder, det var morsomt, at de sender 
dem hid først.
Professorens store Wienerbillede er her paa gjennem-
reise til London, den mellemliggende tid har
gjort det end mer storartet, det er ganske overvælden-
de vakkert. Han begynder nu paa Romsdalsmotiver,
Jeg skal hilse fra Bullern 
og fra lille Kone 
der sad og 
brandt over en flaske 
Portvin 
i en bodega
– Forresten er der borgerkrig – 
bagler og birkebeinere går i flokke 
i sidegater – og de konspirerer i bodega 
hjørne og sidegader –
krepere, bare jeg tænker paa kontoret.
Forresten ved jeg, det vilde være lige
galt, hvad jeg saa end tog mig til,
men jeg kan ikke overvinde min mod-
bydelighed for arbeide, alt slags
regelmæssigt, ordnet arbeide. Ser du,
lykken er nu, at jeg er en kunstner- 
natur - ja bi lidt, saa skal jeg
prøve at forklare hvad jeg mener.
For det første skal det slet ikke 
være en undskyldning, det er ikke 
sagt af forfængelighed, men det er 
den bitre, triste sandhed, som jeg først
i den seneste tid har turdet være 
mig selv bekjendt. Intet foragter jeg 
saa meget som kunstnere, og allermest
saadanne unyttige skabninger som de
kunstnernaturer, der intet frembringer
men blot er kunstnere for sig selv.
d.v.s. kun har alle en kunstnernaturs
"indadvenedende" egenskaber, egoisme,
mangel paa arbeidskraft, - og lyst,
På snarlig Gjensyn 
gamle Ven og de 
hjerteligste Hilsener til 
Din Holmboe og Frue
Din
Edvard Munch
Han hørte ikke til de kunstnere, som fjesker for galleri- 
direktører og kritikere eller en kulturministers bevågen-
het. Han stiler rakt mot den "kongelige nåde". Og den 
opnår han også denne gang, men i begivenheternes medfør
til ingen nytte. - Til at begynde med synes alt forgjæves.
Hverken den norsk-svenske minister grev Løwenhielm eller 
hans gamle velynder Due, som dengang var ved legationen
i Paris, finder at kunne skaffe ham den personlige au-
diens han hos kongen, som han eftertraktet, og fraråder
ham forsøket. - Men han gir sig ikke, han kjender en
tysk maler som atter kjender kongens hofbibliotekar.
Ukyndig i fransk som han er får han mere sprogkyndige 
nordmænd til at oversætte en skrivelse til kongen, som han
selv har forfattet og hvori han minder kongen om hvor-
dan lykkens hjul kan svinge fra den hårde motgang til 
lykkens tinde. Selv befinder han sig i motgangens tegn 
men håber på den kongelige nåde og på kongens endnu 
interesse for det land han i sin ungdom besøkte.
Brevet kommer frem, han får audiens og tilladelse
til at troppe op med sine billeder i Tuillerierne. Som 
tolk medbringer han den tyske maler. Billederne blir 
opstillet i biblioteket, "selv blev vi stevnede ind i et li- 
det sideværelse der meget lignede et stort Klædesskab,
men kongen beskuede malerierne". Så blir han kaldt
Hvem kan forklare 
slikt
? Jeg tror alle,
som kjender Gutten er enige om at et
stillere, fredeligere og elskeligere og lydigere
Barn er aldrig vokset op i noget Hjem.
Det er forfærdelig Synd paa dem
begge. — — — —
- - Der er Dage da man forfalder
til Barnagtigheder, som man gjerne vilde
være vokset ifra: Naar man tænker
paa alle de Taarer man
har
spenderet
paa denne verdens mange Tilskikkelser
saa blir man næsten flau. Det blir
slike modbydelige Syndfloder i Aarenes
Løb. Og man siger til sig selv. Herregud -
nu har du kjedet dig selv og andre med
at græde i saa mange aar - prøv nu
at le! Og desuden, min Dame, Taarer
klæder dine 40 Aar saa forbandet daarligt.
En Smule Forfængelighed har man da
tilbage -
Bestum 5/10 1902
Kjære Grieg,
Hjertelig Tak for
Dit elskværdige Brev! Ja
nu er "Cæcihaforeningen" stiftet,
og nu skal den startes. Men nu
faar jeg føle hvad det vil sige
at arbeide med en kollegial Be-
styrelse; det er et tungvindt
Apparat. Ofte er jeg nær ved at
revne af Utaalmodighed, men
maa holde mig pent i skindet. For
er det noget, som de Herrer ikke
Taaler, saa er det den kunstneriske
Christiania d 12te Februar 83.
det - som vil hjælpe mig til mnuligens en
gang endnu at faa samlet det meste eller
vigtigste af min production til en retrospec-
tiv udstilling, - saa jeg endnu engang kunde
faa anledning til at faa se mine egne ting
samlet, Hvad det har at betyde for for en
maler "er det jo faa som almer.
Professor Francis Bull opsøkte mig engang
her og bad mig om at faa forsøke en slik
orientering, - - han vilde skrives til alle,
som muligens endnu ikke havde solgt de billeder,
som de engang i tiden havde kjøbt af mig,-
og om de var solgte igjen - da forsøke at
finde den endelige eier - og saa bede "vedkom-
mende" holde ham a jour med billedets
videre sjæbne, saa man stadig kunde vide
hvor det var - i tilfælde af en eventuell retro-
spectiv udstilling. - En saadan "Astrup-udstil-
ling maa vi ha!" sa han.
Nu ja, - dette var vel kanske noget - "i stemning
sagt" - af professoren, - tænkte jeg, - jeg hørte
iallefald aldrig noget mere fra ham - (med und-
tagelse af, at han sendte nogle "prospekt-fotogra-
Johan til Saksætre.
10/8 Fisked vi i to
kjærn - foruden at
Kai og Oscar gik i
vandet, den første
ufrivillig, den anden
"badendes" - alle blev
vi gjennemvaade og
de tre gutter ophaadte
resten af dagen indtil
vi reiste iført uldtæpper. 
Om aftenen kom vi
hjem samtidig som
Don, der i Kria har
styret sig ud til
Kleppestølen og sam-
men med Kr. Berg
kjøbt jagtret til
hjortejagt paa vestlandet
vi begge og talte sammen.
11/10 Reiste jeg ikke
til Kristiania for at
gaa i teatret med
Johan som aftalt.
Modtog ist. om form.
mange visitter - Signy
Gløersen med sin
(uvillige?) brudgom,
Lundestad. - Riecks
om aftenen. Don i
møder baade form. og
efterm. - om efterm.
med Mads Wiel og
fyrstikfabrikkens
disponent Johansen,
der redegjorde for et
hos kassereren (Wesenberg)
opdaget underskud stort
thi naturligvis var telegrammet realiter
til hende - at lade mig repræsentere
ved en vakker krands paa hans kiste.
Saameget mere glæder jeg mig over denne
idé, som den vil tvinge en af Eder (eller
begge) til at skrive mig et brev til, idet jeg
nemlig tør udbede mig gartnerens regning
tilstillet pr. omgaaende. Jeg ved jo, at
den slags sager i Stockholm ere dyre; derfor
maa Din hustru ikke frygte for, at jeg skal
forfærdes over prisen.
Det gledede mig meget at se, at I
ogsaa sidste jul kunde feire ferierne
uden sygdom i hjemmet. Forhaabentlig
har vinteren heller ikke senere været Eder
for haard, uagtet den vel ligesaavidt i
Sverige som her har kunnet regnes blandt
de sunde og styrkende.
Naturligvis følger jeg med spendt
opmærksomhed gangen i forhandlinger-
ne om Din trans–substantiation, havde jeg
17/6 Hedt. Tennis. Bad.
Schultz's. Seips. Tennis.
18/6 Kom Maleren Werenskiold.
Don i møde kanalen og
middag Bothner.
19/6 Jeg efter en smertens
nat mest i seng. W.
skjød gjorde den første
skitse til P.s billed -
i jagtdragt. Om aftenen
tennisfolk.
20/6 Beg. Werenskiold
at male Peter oppe i
nærheden af Onkel
Hermans udsigt og
Ja, saa var det festen. - -
Først og fremst, - den var extra
vellykket, og klokken var over 4,
før vi kom hjem (fortal Jack det)
Salen var pyntet med duskeluer
paa alle gubberne rundt væggene,
og i de andre værelser flag og
grønt, - birkeløv og blomster paa
alle spisebordene.
Vi modtog gjæsterne i selskabs-
værelserne; og da alle var kommet
gik det løs med skuespillet.
Det var rigtig kvikt ,- og blev
spillet meget godt, - gjorde stor
lykke blandt publikum. Især
var frk. Christoffersen god som
tjenestepige, hun var forelsket
i en af de to forklædte damer,
og blev meget ulykkelig, da hendes
elskede pludselig optraadte i
nu! Den som kunde lette
den for Dig! - Maatte nu
Opholdet paa Skodsborg
snart bringe Dig saa langt,
at Du kan begive Dig hjem-
over! Her er dog fremdeles
meget koldt. Inat frøs det
endog i Haven, og vi har
Dog dog kun 3 Uger igjen ind-
til den længste Dag. Ja vi
har et ugjestmildt Klima,
glæder os til en Sommer, som
igrunden ingen Sommer blir
i almindelig europæisk-men-
neskelig Forstand. Og dog er
vi glad for det vesle som
er, - en gang imellem.- Det
er stor Synd paa Dig, at
Christinia, 12te Juni
1876
Kjære Vardo!
I Utide skal Troldet dræbes,
en Sætning, der meget ofte finder
sin Anvendelse paa mig; saaledes
ogsaa nu da disse fattige Linier,
der efter min oprindelige Tanke
skulde været sendt Dig til Bry-
lupsdagen som den mest passen-
Tid til at afbetale min Brev-
gjæld, nu formodentlig knapt nok
komme til Geburtsdagen. Ja saa
gaar det med alle mine Forsæt-
ter, eller rettere sagt, med alt det jeg
gjerne vilde gjøre og imellem haaber
kunne drive det til; kommer
nogensinde til Udførelse, saa
det sikkert først i den 11te
Tkanske endog i den 12te.
er nu saa mange, at hvis
ikke skal gaa rent galt med
(det vil sige, at Du først faar
efter den 15de), saa er det nok
jeg nu skynder mig at sen-
de Dig alle gode Ønsker for D
for at sige i mit stille Sind
Godt for det kommende
ge efterfølgende Aar, det ved
Bonden havde faaet sine Penge og
bygsler
Gaarden paa nye, svarede Præste Sønen
ney! vil du nu have den, skal du give
400 rde Gaarden var betydelig. - Bonden
saae sin Regning ved at legge det 100 til
og taug stille. -
om Eftermiddagen red ud med Professor
Treschow og Hr Manthey for at besee Olie
Møllen og Papir-Møllen. Olie-Møllen
tilhører Hr Collet. - Hampefrøe, Linfrøe, - etc.
ligger under 2 store Møllehiul, som perpendiku-
lær dreies omkring og knuser det først, saa
varmes paa en Ovn og saa legges i Poser og
bringes under Stamper, hvor Olien presses
ud af dem og løbe ned i Kar, som staaer under
hver Stampe; hvad der bliver tilbage i
Poserne kaldes Olie-Kager, og udgiør en meg-
get sund og nærende Spise for Qvæget. -
Søndag, 19-11-1905
Hilsen fra mor!
Kjære Honoria!
Gratulerer med Norges konge Haakon
VII, - og med den gode afslutning paa
denne spændende tid!
Det er næsten utroligt, at det vir-
kelig er sandt, alt det, vi har oplevet
iaar, - hvem skulde vel drømt om det
ifjor, da vi inde i Stokholm læste de
foruroligende forudsigelser om forhand-
lingernes afbrydelse - Alle gaar nu her
i en glad og forsonlig stemning; republi-
kanerne er lige ivrige for at skaffe
sig plads ved kongeindtoget, som mo-
narkisterne, - og de sidste erkjender,
at uden minoritetens rabalder og den
sidste folkeafstemming vilde fremtiden
ikke været saa tryg og klar, som nu.
Tænk om du kunde været med
her i disse dage, - da hele byen forbereder
sig til fest! Men det er vel egentlig ingen
mening i at opfordre dig til at komme
den lange, dyre vei for saa kanske ingen-
ting at faa se alligevel. - Jeg har en skræk
at Vølven er Componeret
for mere end 20 Aar siden,
altsaa gaa en Tid da de
Arbeider af Wagner som hvad
Emnet angaar kunde? minde
om ham, maaskee ikke var
til, endsige kjendte af
mig etter Nogen her.
Skulde De see Kapelmester
Sitt, vil jeg bede Dem bringe
ham min Hilsen og Tak for
Valget af Vølven til Op-
førelse og dens efter Deres
Yttring saa fortræffelige Ind-
studering. Vil De ogsaa
hilse Deres kjære Fru Nina
varmt fra os Alle, og takke
hende fra mig fordi Han
endog "med Andagt" vilde
omfatte mine Sange.
Jeg har ved denne Lejlighed
faaet bedræftelse paa, hvad
jeg alt forud vidste, at
jeg i Dem ejer en sam-
stemmende og kjær Kunst-
fælle, som jeg skatter saa
Herrn Historienmaler M: Grønvold.
Barer-Strasse, 58, Rückgebäude
München.
Germania.
Herr Redaktør!
Vedlagte Artikkel om den nye
Bank er jeg delvis ligesaa enig i, som
jeg delvis er uenig. Siden De beærer
mig med at bede om et Raad des-
angaaende, maa jeg aabent svare, at
den hverken uforandret eller ændret
synes mig egnet til "Leder" i Mrgbl.
Derimod forekommer
den
mig
høist
bemærkelsesværdig som indsendt Ar-
tikkel, hvad dens hele Udtryksmaade
jo ogsaa synes at prædestinere den til.
Paa den anden Side kan De neppe
optage den uden et Postscriptum,
og et saadant, der søger at dele Sol
og Vind til begge Leire, har jeg da
Ægteskab vil sige, og det er det, som gjør mig 
bitter. Hvorfor skal vi opdrages til saa meget
skjønt, og hvorfor tillader man os at faa
disse Ideer om Livet, naar det faktisk
er noget Tøv, jeg begriber ikke hvad Sundt der
er i den Opdragelse, naar Livet efterpaa, ja
meget snart viser os, at det er det sjældne,
at Størsteparten af Mænd ler og trækker
paa Skuldrene af vore romantiske Ideer.
Kan man ikke heller sige, som sandt er, –
at Ægteskabet er et Vanesamliv, at faa
Mænd er istand til at fatte og vedligeholde
Kjærligheden, at enten maa man stole
ubetinget paa, at det Menneske man har
valgt er værd Valget og saa resikere det, eller
maa man gaa ugift, dersom man ikke
vælger den simplere Dele at modtage
et efter min Mening demoraliserende Ægte-
skab. Ja Dagmar jeg er næsten kommen til
at den ugifte Stand er for Damer den hæder-
ligste, Mændene tager sig jo Revanche paa
anden Maade, om de er ugifte. Ja Dagmar
den Mand som er sin Kone utro er ynkelig.
Og dog naar alt kommer til slut og sidst
saa er det jo Opdragelsen og Samfundets
Skyld, det er ikke saa meget den enkeltes.
Er det ikke noksaa rimelig, at de
desavoueres af en Gruppe, hvis
Mænd jeg er overbevist om, at
han sætter høit. Kanske jeg
ikke havde tænkt over dette,
hvis ikke Fridtjof i et Brev
fra Rom havde skrevet, at
Eilif saa træt ud. - Jeg hol-
der jo forfærdelig meget af Ei-
lif, som Du ogsaa gjør, det
ved jeg, og jeg orker simpelthen
ikke, at mine Venner, vi
har saa faa igjen, gaar hen
og blir syge af Græmmelse.
Nu ved jeg, at jeg er fuld af O-
verdrivelser; men hvad hjæl-
per det, naar jeg føler det
saa. Jeg har altid holdt
paa Gruppeudstilling, og 
denne Gruppe har min fulde
gjør det godt at faa
græde græde, om bare
et Secund, ja det
har jeg gjort idag ved
den Billet jeg har holdt
saa inderlig af dig, men
jeg tror alt - Ordet
for mig, jeg vil ikke
besøge dig. Levvel - Farvel
Lev en Kunstner værdig
glem mig - jeg var
Intet, en Mulighed
der ikke er mere. -
Lillehammer, 12 febr. 1921.
Kjære Professor Paasche,
tak for de tilsendte bøker og for Deres brev av iforgaars.
Jeg er svært glad for at jeg har faat fat i Munch omsider, jeg tror at jeg der 
skal finde omtrent alt jeg behøver at vite.
Med hensyn til saken mot Kristin saa maa hun saavidt
jeg kan skjønne – efter M.L.L. – fri sig med byttered (noget som hun selv skjønner 
vil være praktisk talt umulig, da hun forstaar at hele bygden mistror hende, og 
slegtningerne kan jo ikke vidne med hende). Er ikke dette det sandsynlige –
da jo vel anklagen maa gjælde ubotesak, saasom det eventuelle egteskapsbrudd 
skulde være begaat med hendes mands mors fætter og ogsaa gaar ut paa barnemord.
Og skulde ikke saken i tilfælde fremmes ved tingstedet og hovedkirken for Nordre 
Gudsbrandsdal? Og Biskop Hallvard er nødt til at sætte vagt ved hendes
gaard og forsterke den, da hendes voksne sønner har indfundet sig vælnede i 
prestegaarden og der har forløpet sig –. Biskoppen er altsaa litet tilbøielig til 
at tro paa anklagen –. Saken kommer altsaa ikke videre, da saa Erlend
næste morgen indfinder sig paa Jørundgaard –.
Erlends historie blir jo litt mere kompliceret ved det at jeg
hadde tænkt, han er selv blit sysselmand over halve Orkdølefylke – paa sin
families foranstaltning og som løn for sit udmerkede forhold nordpaa. Hans
virksomhet som sysselmand er naturligvis en skandale –. Jeg mente at dette
arbeide Du har ligende
foran Dig. 
Fru Ellen glæder sig
til at reise op til Bergen
og skrike(!) ud "Ei er
det nok"..., og det kan sku'
hænde', at det ei bliver for
meget i en anden betydning
heller; thi Du skal jo holde
Concerterne i den store
Håkonshalld.
Af "Verdens Gang" ser
jeg, at Gina Oselio efter
Bergensernes mening sang
romancer "med overlegenthed""
Er det ikke din og din
hustrus mening at give
en concert i Kristiania
282.
Men er det da formeget at ønske - - - ja, i mine givne
forhold er det det visselig; thi det viser sig at være umu-
lig; - kommer ikke det ene, saa kommer det andet ivei-
en for ligevægt i sindet, - en skildpadde er man ikke!
24/9-97.
Spurvene er sandelig ikke "pøbelfugle"!
jeg tror, jeg liker dem bedst af alle vore smaa-
fugle. De ligner igrunden menneskene - enten
er de overstadig lystige, eller ogsaa skjænds de; -
pjuskede og lurvede ser de ud, men er det ikke
alligeve! ja - jeg er saa glad i dem. -
29/9-97.
"Urd"- "Om skjønheden i hjemmet."
(dette foredrag blev afholdt 29/9-97 i den kvndl. diskussionsfrng.)
Horten
Prod. Monrad siger, at "skjønheden langtfra
 tilgift i tilværelsen, men et af den-

vi vil søge of finde og skjøn-
 sted, hvor
Familien er Grundformen for
alt Samfundsliv; den indeholder
Spiren til alle de Goder, der kan
udfoldes for Personligheden i
Livets videste Kreds
vi går til vore foreninsmøder, at der ikke bliver
pålagt de enkelte medlemmer noget slags fores
i nogen retning, er jeg fulstendig enig med
bestyrelsen i, men meningen med dette er jo også 
bare at minde om, at her i vor forening gjelds
ikke det bud, at "kvinden skal tie i forsamlinger
Skravlebøssa
Kjære Jappe! Hilsen fra 
Venedig – det må vel 
være verdens rareste
by – og kanskje på en måte 
den maleriskeste – Kanaler 
2 meter brede gader – Kirker 
overalt – Kunstværker overalt – 
– noget af et Karneval – 
men det fineste – Ansigtet 
er vendt til Østen – man 
lugter – Orienten – Grækenland
Tyrkiet – og Jerusalem –
Håber alt står vel til – Hilsen 
til alle Din E Munch
som laa temmelig langt afveien. Der var en del høst-
folk dernede ifærd med at tage ind høet;- og saa blev
det arrangeret saaledes, at vi alle en eftermiddag skulde
kjøre i tomme høvogne paa for anledningen ordnede sæ-
der derned - og sidde paa toppen af læsset hjem igjen.
Jeg var frygtelig bange for, at Marie skulde komme i
en anden vogn end jeg; men baade hun og Caroline
med kagekurven sad i nærheden af mig, saa jeg var
rigtig glad og tilfreds. - Hvorfor det hed "søen" -
det var en deilig, frugtbar eng, der før havde ligget
under vand; dette var i tidernes løb tørret ud og havde
efterladt masser af store og bitte smaa sneglehuse -
blendende hvide og tørre - i hele jordbunden; og jeg fik
det travelt med at samle saa mange, min lomme
kunde rumme, - har endnu en del af dem. - Yderst
fornøieligt var det i aftenbelysningen at sidde sam-
men med alle de glade og syngende piger og høstkarle
paa hølæsset hjemover; man blev rystede sønder og
sammen paa den ujævne landevei; men det var jo
bare dobbelt morsomt! og jeg sad saa inderlig godt
og trygt ved siden af min kjæreste, der holdt mig
riktig godt og fast ind til sig. -
fundet complet og sender. 
Bethovens Fantasi, findes
hverken i Catalogen eller
Bibliotheket; - saa den besid-
der Musikforeningen ikke
Jeg erindrer den engang
blev opført her; og hvis
jeg ikke tager Feil var det
paa Fru Erica Nissens Con-
cert; saa hun eier formo-
dentlig Verket.
Hvad Ave Verum corpus'
Stemmer angaar, er det sand-
synlig at de ere udlaante
til en eller anden Chorfor-
ening her i Byen; og faar
jeg Snusen i dem skal
De blive Dig tilsendt. 
Vi har ladet eftersøge Din
tabte Colly, paa Damp
Lysholm og jeg står sammen og dr. B. har 
sluttet sig til os med hensyn til
i ønsket om at  
erhverve bysten
for samlingen. De to andre udtalte sig ikke
om bysten selv, men jeg er vis på, at de var 
mod kjøbet og oberstløitnanten gjorde da også, 
hvad han kunde, for at forhindre kjøbet ved yder
udenomsgrunde.
Altså sagen står så:
Jeg indsendte skriftlig forslag om indkjøb
til dr. B. såsnart han kom da han igår 
kom tilbage fra Kr.ania, med forlangende om 
at få forslaget behandlet i møde idag.
Nu vidste jeg to ting.
Den ene, at samlaget, iår som iår har 
50 tusen Kr. mindre at uddele iår end ifjor, 
vil afknappe
nedsætte 
Kunstforeningens d.e. det  
faste galleris bidrag fra 4000 kr. (vi havde
samtlige trær, og da blev vi liggende
åpen for landevei og vestavind.
Men hvor vi skal ta pengene fra?
Imidlerted gjør dette kjøpet lillehaugen
værdifullere og mer salgbar; og en dag
står vi kanskje foran nødvendigheten
av salg.
20/5 Seilersesong. I dette øieblikk
er Erik, Thommes og Gunnar Thommessen
nede ved verftet for å starte for regatta
med Eriks nykjøpte drake - i raka
storm. Uff!
Johan blev reiet på av Magnus
Konow annen dag, han skulde prøve 
den nye Norna. Johan hadde forsert
sig frem ved "linjen og Konow hadde selten;
men stor forbitrelse i den anl."
No enestående, at min 66 åring kan
være like heit som attenåringer.
Men alle Konowos og hans sammen-
støt årene opigjennom kunde
Grimstad 28/4. 29.
Hr. Øverland,
Her er nu Avskriften ordret.
Jeg husker ikke mit Uttryk fra Vraaliosen,
men skrev jeg "uten Skyld" saa har jeg
altsaa overskredet, der staar "rent
ufrivillig".
Ellers en rar Adfærd og et rart
Brev fra en Sekretær!
Men jeg bryr mig ikke om Saken
nu, interesserer hverken dens
ved
Adfærd
eller Brev. Bryd Dem ikke om ham
De heller, er han en dugelig Mand i For-
eningen saa er jo det Hovedsaken.
Jeg kom hjem igjen igaar Aftes like
elendig som jeg reiste.
Deres ærbødige
Knut Hamsun.
Apropos: Jeg har ikke set Arbeiderbladet.
kanalen, Broderfolkenes
vel og krigen i Japan i
skjøn forening.
2/1 Havde vi ungdomsmid.
Berg her - 32 dans.
Dan fru Huitfeldt tilbords
Stang
jeg, politi Seip.
Vi Esse Herslow sang
ved bordet, mange og 
morsomme taler forøvrigt.
Dans efterpaa og glæde.
3/1 Reiste Sigrid og Astrid
kl. 4. Sov og spilte billiard
om efterm.
4/1 Johan og smaagutterne
her til middag. J. Makken
og jeg spilte l'hombre til 
kl. 2 nat. - Om form.
var Don og Karl Roll paa