MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Ø Kjbhvn. Klasensgade
11.
25/6/1901.
Kjære Bjørnson! Du husker,
jeg skrev og sa' at "Labo
remus" var som en af
disse kinesiske æsker,
som man kan bli ved
at lukke op og op i det
uendelige, før man kom
til den inderste æske.
Det har jeg nu gjort.
Ikke 3 men 9 gange
har jeg læst stykket, og
jeg synes, det er umuligt
Aldeles forkasteligt som
et drama om menne-
5 Rue Léo Delibes
Avenue Kléber Paris d. 7/3. 95.
Ærede hr. Greig!
Jeg har netop arangeret Deres
Pianostykke: Brudefølge drager
forbi for fuldt orkester. Min
lærer hr. Richerd Mandl, som
De vistnok kjender, er så for-
nøiet dermed, at han ønsker
at få det opført på konsert
her. - Jeg skriver for at spørge
Dem, om De vil være så elsk-
værdig at tillade det. Jeg
har gjort mig flid for at
arangere Deres musik på en
for Dem værdig måde, men
Kristiania D.1 April 1883
Beste Hr. Ed. Grieg
Hvor Deres Brev glædede mig og hvor inder-
ligt jeg takker for venlighed,. der falder
ikke saameget af det Slags i min Stilling.
Jeg var, da jeg intet hørte fra Dem, vagtet
Deres løfte om at sende mig et Var Linier,
en Smule ængstelig for, at min lille Skitse
ikke havde belaget Dem - det er du engang
lidt underligt at se sit eget Billede. Men
De har fulstændig beroliget mig og derfor
skal De have dobbel Tak. Hvad jeg har skrevet
om Møtet mellom Dem og Nordaak er kun en
Fantasi, men hvilende paa den Forestilling,
Ja - something rotten in 
the state of Denmark - .
14/9 La vi plan om at
reparere det raadne gulv.
Var Riecks og Gunh. her
om aftenen - om form.
Don i Saugbrugsforn. Det
er ilde, at de dér ansætter
ingeniører i de herhjemme
saa sjelden gode stillinger
ved de nye anlæg uden
konkurence - efter
min ukyndige mening.
15/9 Besaa jeg sammen 
med Peter og Surk Suhrke
alle nybygging i Tiste-
dalen - den nye
damindeling af fossen,
Neupert har da slaaet sig ned
her og vil oprette en Claverskole
Han skal spille paa Musik-
foreningen 1te Konsert. -
Anette Essipof staar i Under-
handling med Musikforeningen
om at optræde i December
hun vil have 500 Kroner
Den unge Violinist Viardot
væntes hid. - Vi leve paa
vort gamle viis - Conradi, Bole
og af og til Grøndahls besøge os.
Fru Grøndal har færdig nogle
Claverstykke som skal være
meget gode - formodentlig kom-
me De vel snart ud. -
Jeg og mine bede at
hilse Dig og Din Hustru
paa det venligste
Din heng.
Karl Hals
Et godt menneske har medlidenhed med dem,
thi de prostituerer sig så altfor opriktigt i sit
nederlag, men de andre gotter sig i skadefryd.
Men så er der én ting til,og det er skammen,
Jeg er
så
undselig over at dette er landsmænd, så-
ledes at det virkelig er mig imod at tale om det.
Tænk nu bare dette med musiken. For et tus-
sete fjog den arme Selmer dog må være, men
sagen er at Kongen og alt det uvæsen derinde, står
bag ved. Skulde og måtte ikke ærlige folk blive
republikanere under slige foreteelser som nu
slag i slag viser sig på det politiske og sociale
livs område, så skjønner jeg ikke noget mere.
De blir også republikanere i masse. Min egen 
mådeholdne bror sae' forleden at nu må jo
folk blive republikanere. For en skandale at skul-
le få musiken fra udlandet. Men når man
husker at det altsammen foregår i en by, hvor
det er gjængst at høre ting som det at storthin-
get burde pidskes fra hinanden, Bjørnson
og konsortér korstfæstes, og at det er sørgeligt, at
kong Oscar ikke har Karl Johans ben i sine
næser, så han kunde kjøre op svenske kanoner
Jeg glemte ovenfor at tilføie, at L. III 2
med varianter
og
Bl. III 2 byder en hel række forsøg fra afskrivernes
side  paa at korrigere det ene af stederne,
det andet er udeladt. Af alle disse læsemaader,
hvoraf ligeledes flere ere umulige, synes mig
kun den først anførte af varianterne til L. III 12
at kunne benyttes ved en emendation af G. 306.
Forøvrigt har smiðr her faaet flertallet smiðir,
der ifølge Vigfusson er en yngre form end smiðar.
E. H.
om Brontës blir langt men det har været morro at gjøre det.
Jeg har lyst til at lave et litet bitte et om en kvindetype, slik 
den ble opfattet og slik den er stillet før og nu, nemlig Jane
Austens Emma og Ibsens Hedda Gabler, som nemlig godt kunde
være den samme person. Emma lever bare i en tid da den konventio
nelle moral lægger kapsuner paa den slags smaa dumme fruentimmers
tendens til at gjøre ugagn, Heddas tid har en anden
konventionel moral - eller umoral -jo galere hun ter sig, jo betyde
ligere er hun. Resultatet er at Emma faar noen smaa smæk
og blir efterpaa en lykkelig Mrs. Knightly, mens stakkars lille fru
Hedda, da hun blir gjort begripelig hvad hun egentlig har stelt til
i pure betuttelsen skyter sig med sine leketøispistoler.
Der er ogsaa i Emma en kvinde hvis skjæbne Emma klaafingrer 
med, en kappelan der ligner stærkt Tesmann o.s.v.  jeg faar
pusle litdt med  denslags smaatteri -til noget større arbeide
faar jeg ikke leilighet endda -men jeg gjør da saapas meget, at
jeg ialfald ikke glemmer bogstaverne endda. 
Apropos bogstaver-Pei har lært sig hele det latinske
alfabetet av aviserne - d.v.s. Ebba og jeg har lært ham bogstaverne
da han laa av hoste og han husker godt og «læser avisen» hver dag
Han har ogsaa opsnappet de rareste brokker av søstrenes skole-
lærdom og spurt sig videre frem, saa nu har han taalelig greie 
paa «Jessu barnets» liv og død og de snille jøderne og de slemme
jøderne og englene ved graven- og verdenskrigen og kulkrisen og gud
vet hvad. Han er en brav unge kan du tro. Lillesøster derimot
kan hverken gaa eller snakke endda -hun bare stabber bak en
stol og sier «pus» om katten og «Pei» om broren, men
Kristiania, d. 27de jan. 1910.
Kjære Professor!
Jeg beder om Deres allervel-
villigste undskyldning for, at jeg
først nu – i allersidste øieblik – kom-
mer mig til at besvare Deres spørgs-
maal om gamle dr. Printz. Delvis
tør jeg rigtig nok paaberaabe mig, at
jeg har ligget tilkøis i kulden; men
længe nok til helt at diskulpere mig
var det dog ikke.
Om P. har jeg forøvrigt kun
det at oplyse, at han eiede en segl-
samling, istandbragt med stor flid
og liden kritik. Seglenes antal erin-
drer jeg ikke, men ved forleden aar
at løbe dem igjennem, dannede jeg
mig den opfatning, at Rigsarkivet
ikke
vilde kunne
betale meget for samlingen. Den
Fortsættelse til Digtet "Trist"
Hvor Gjeitestien langs Fjeldets Væg
Sig slynger så brat og smal
Slæber sig Anders med tunge Steg
I nagende Hjertekval.-
En Taugstump skimtes bag Trøien.
Og som han når frem til Bergsko-
gens Rand
Høilydt fløiter ham trosten til:
"Anders vend om, tænk på Kone og-
Barn,-
Anders, Anders, far ikke vild!"
Og Dvergfuru'n bøier sig mod ham
ned
Med Knirk under Vindbygens
Kast.
"Se jeg krøges og hærjes af Veir
og Vind,
Men lige kjækt står jeg fast.
Gjør som jeg, og vær Mand Du
Anders!
og jeg har efter evne forsøgt at gjøre det.
Gjerne vilde jeg fortsætte, men jeg orker
ikke at holde på med avispolemik og
den slags. Derfor - skulde jeg nu, 
når der virkelig er brug for mig og mange
har tænkt på mig - gement kasseres,
så vil det forbittre mig tanken på alt
som hører til.
Jeg mener, at det har du nu magt til
at hindre.
Din ven
Jens
Jeg orker ikke skrive om noget andet - det er
også den lyse, lyse morgen. Men du ved nok, at jeg
følger dine seire med glæde i hjærtet. Du ved har
vel set de ting jeg har skrevet om "Fontænen" og dig i
"Politiken" og  "Sv. Dagbl." - Chr. Krohg sendte et tilsvar
til "Politiken", men det blev ikke optat! Det synes jeg måtte
være nokså kjedt for den gamle "Europæer". Kr Samtidig blev jeg anmodet
om at anmelde for "Politiken" næste års udstil-
linger i Kbh. Så Krohgs aktier står ikke høit der!
gå løs. Idag, søndag, er jeg først
buden ut til middag, og like
derfra skal jeg gå til foredraget
her i Stavanger. Så reiser jeg
i natt inn til Sauda, hvor jeg
i morgen skal holde to forskjellige
foredrag. Og senere blir det så
både reise og foredrag hver eneste
dag. Til Oslo kommer jeg, efter
planen lørdag morgen kl. 9.
Du har vel imidtertid også
holdt ditt foredrag, som forhåpent-
lig er gått godt. Jeg håper dere
ikke har det for koldt, - Magn-
hild passer sikkert godt på huset!
Du får la hende, og Ida lese
brevet, - med mange hilsener
til dere alle
fra din
Kristine
hilse din Hustru fra
os allesammen hos Hals
og ikke mindst fra mig.
Hils ogsaa Fortidsmaleren.
Lad mig nu ikke vente
for længe paa Brev, du
er den Eneste som det
glæder mig at høre noget
fra. - Et godt og
ideerigt Nyaar ønskes
dig ifra din Ven
Ole Olsen.
saa jeg en Byste i det ene Hjørne
Men den stod med ansigtet ind mot Veggen
Det var Bjørnson. Ja, nu
skal han i Skammekrogen, mente
Ege; men han har engang havt en
ganske anden Plads her i Huset.
Paa en Væg hang ogsaa et Billede
af Bjørnson - op og ned. Taget i Kabinettet
var malt som et norsk Flag.
Datteren, Svava, er meget
musikalsk. Hun var Organist, da
hun var 14 Aar. Er Sang og Orgelelev
paa Lindemans Skole. Skrivergaarden
er herlig, 24 tildels meget store Rum
med 4-6 Fag Vinduer, en ren Labyrint
af Gange og Korridorer og rare Trapper.
Og udenfor Skandinaviens største
Kastanjetrær. De er herlige og dobbelt
saa høie som Huset. Jeg var her da Fru
Sinding, dengang Fru Gade for  7? Aar siden
eiede et lidet Hus  i Drøbak. Og dengang
hørte jeg, at det spøgede i Skrivergaarden.
Derfor er jeg ræd. Jeg er
24.9. 1928.
Kjære Fredrik,
tak for brevet dit idag. Jeg er svært glad
for du kunde skaffe E.F. denne hjelpen – saa kan hellere 
jeg gjøre noget en anden gang. Hun er svær, baade til 
at skrive og til at snakke – nervøs, vanskelig stillet og
der er jo en masse menneske som ikke reagerer mot noget 
i stilhet. En masse især som henger sig til at skrive over 
bakker og berg, naar de ikke har nogen at tale med, og ingen 
av dem later til at tænke paa, det er en av de almindeligste
utveie for troubled souls. Naar jeg har aapnet morgenposten, 
er jeg i regelen akkurat forberedt til at si De profundis
med fuld forstaaelse.
Hvor enkel og let forstaaelig igrunden Sigrid Storaade
er! Ikke var hun plaget av nogen overbevismig om at f.eks.
kristendommen kunde ha ret og hun uret, ikke behøvet hun tænke 
paa assuranceselskapet, eller lensmand og politi. Og vi vet ikke
engang det mindste om Harald Grenske som beiler – kanske hans 
kurtise var av en aldeles irriterende art –. Jeg tænker mig 
hende, morgenen efter den celebre mordbrand, gaaende omkring
paa kongsgaarden, opynget og mild, lekt med ungen sin, været 
hyggelig mot huskarler og terner, inspicert stabbur og fehus,
Garen 24/3.1900
Kjære Grieg!
Sandelig har jeg været
lovlig undskyldt forat
besvare dit kjære Brev
af 9de Febr. ellers havde
du for længe siden hørt
fra mig. Idag otte Dage
siden reiste jeg hjemmefra
forat komme til Kræfter
og føler allerede hvorledes
jeg har vundet meget - om
ikke alt tilbage. Ja den fille
Influenzaen! Jeg saa af
Aviserne at den ogsaa havde
tag i dig - men heldigvis
1929
Indtekt
2000
1300
1700
2700
4600
1500
2600
1900
1000
2600
3000
2300
27.200
Kjære Grieg,
Det forekommer mig, at du
bør svare på det der.
Du har helt og holdent å
bestæmme.
Men det må ske straks.
Jeg må meddele dig, at jeg
har strøket reformatorernes
første strofe med kvinner-
nes og mænnenes forudgående.
Reformatorerne synger altså
alene 2 - to - ganger.
Hilsen!
Bj. Bj.
Bergen 18 Marts 1901
Kjære Edvard Grieg!
Det var svært trist
af Deres sidste Brev at erfare De var
saa klein. Men for os var der dog
ét Lyspunkt, at De trods alt vilde
søge at hjælpe os, naar vi reiser
Bautaen over Ole Bull og
at De forhaabentlig ogsaa selv
vil kunne være tilstede! - Imidlertid
kom vi i Øieblikket i lidt Forlegenhed
da det glade Budskab kom, Thi
De vil jo kun skjønne at vi ikke
kunde lægge os paa Ladsiden
naar vi ikke kunde skaffe Dem Texten
inden Begyndelsen af Marts og
vi vidste De siden skulde forberede
Turneen til England og Holland
ikke at tale om Concerten i Kjøben-
havn. Men Musik maatte vi
de med saa stor Hjærtelig-
hed sender mig i
disse triste dage, vil
være et Lyspunkt jeg
længe vil mindes.
Træt og slappet
af de evindelige & Pono-
miske Sorger, tog jeg
den særdeles godt lønnede
Stilling som Orkester-
dirrigent paa Marienlyst.
Jeg følte godt, hvormange
grader jeg steg nedad,
4.
Studiereise i Norge. - Omegn. av Kr.ania, Telemark. Vestfjord-
dalen, Maristien, Røldalsfjeld - Kinservik til Bergen (tre 
dage). Vade over stridselver. Vossevangen og Nærødalen til 
Gudvangen... betragte Nærødalens storartede og ophøiede natur 
skjønheder, således fordybet mig deri.... som professor Dahl
så levende har skildret i et maleri som nu er fam. Wedel-
Jarlsbergs besiddelse, ... Nærødalen endnu levende for min 
sjæl - antager at få egne i Norge kunne måle sig med 
denne vidunderlige dal hvad det ophøiede og storartede i
naturen betræffer. - Over Filefjeld ned til Valdres, over 
fjeldet til Hallingdal. Fra H. hvor intet synderligt mærk-
værdig bart var at opdage, fortsattes turen til Chr.ania.
Hans reisepenge til reisen 5 spd.
Prof. Rathke meget tilfreds med utbyttet, beundrede min 
fodraphed, roste mine tegninger og at jeg hadde omtr.
24 Skilling tilbage av mine reisepenge 
Kongelig beskyttelse.
Vel mottat av stadssekretæren i Stockholm og hans frue 
gemalinde
f. Sibbern. værelse i Kanceliet. - besøk hos Fahlkrantz
Grev Hamiltons malerisamling. Foretræde for Carl Johan
sammen med statssekretær Due. Kongen kjøpte det fra 
medbragte billede med norsk motiv. Forlangte 100 spd., fik 200.
Andre Gav ham andre bestill. norske motiver. - Opmuntret
av denne heldige debut foran den Kongelige Throne....
også for dronningen et par malerier.
Kronprins Oscar den sakkyndige autoritet.
Kristiania 15de August 71.
Min kjære Ven.
Tak for Brevet!
Umiddelbarheden leve! Idag siger og
skriver idag fik jeg trods dit Forbud.
Brevet fra dig og paastand tager jeg
Pennen udi Haanden, forat bringe Dig
ud af slemme Vildfarelsen. Dog først en
liden Indledning. Igaaraftes kom Td.
hid fra et 6 Ugers Ophold paa Fedr-
Præstegaar faar jeg føje til, det gjør det jo
lidt mere poetisk, men noget af
Fedr Navnet Prosa tror jeg dog den
idyllylliske Præstegaard har haft -
dog har han, som han udtrykke sig
vegiteret" ret smukt I sit Brev for
nylig havde han glemt, at vedlægge det Brev
eller det nu var for Forbudets skyld - jeg fik
det først idag, som sagt. Td. ser bra ud
og synes friskere end nogensinde, han har
jo ogsaa haft det sorgfrit nu i denne
Tid. Modsat med mig. Jeg har lært
de for tiden bør lede til nogen foran-
staltning. Og dermed bliver det vel og-
saa, indtil vedk. gjør sig eklatant umulig.
"Aftenposten" er overhovedet et godt exem-
pel paa vore nuværende norske forholds
opløsningstilstand. Alt gaar der paa
en trøidus; ansvar føler egentlig ingen,
egentlig redaktør findes ikke; kun eieren
som forretningsfører, og medarbeiderne
gaa mellem hverandre og afløse hverandre
efter fuldkommen ukjendte naturlove.
Selv at være høiremand er der en
unødvendig betingelse. Sidste sommer var
venstremanden S. B. Halvorsen en maa-
neds tid denne høireavis’s hovedredak-
tør, hvoraf han blandt andet benyttede
sig til at hilse Birger Kildals udnævnelse
til statsraad i en jublende artikkel. Sum-
men af disse betragtninger bliver derfor
det gode raad til Dig og andre Stockholmere,
Bergen 28 Febr. 1905.
Kjære Onkel Edvard!
Tja, nu lader det saa sandelig til at jeg
ogsaa begynder at bli fornuftig (ikke for
tidlig, mener du vel) - Siger farvel til
Bergen, Norge, alle mine theaterplaner
og andre mindre vellykkede ideer og drager
i løbet af næste Maaned til New-Orleans
beliggende ved det Mexikanske Hav.
Stor omveltning, ikke sandt? Det mor-
somme er imidlertid at alle lige fra mama
og til min kjære Bankchef fuldt ud sanktio-
nerer min plan og finder ideen god. - Jeg
reiser med en ven af mig Leif de Lange, med
et aldeles nyt dampskib, som skal over i
Fragttraden. Takket være Halfd. Grieg faar jeg
saagodtsom gratis reise - kun kosten skal
betales. Vi kommer til at være ombord i
Ca. 1 Md. og anløber kun Blyth og kanske 
Azorene - Du synes vel dette er en lidt 
hovedkuls plan - men faktum er, at jeg har
Skulde man have hørt sligt? En slig gemen-
hed går dog over alle grændser.
Brede Lassen har fåt at lignende om at
han ikke måtte anmelde mine sager.
Gid han tog det ad notam!
Warmuth ligeledes der stod "at Hals
vilde sikkerlig ikke have taget sig
af et sådant misfoster som den
Ellingske muse". Warmuth taget
sig af mig! Å jo!
Men alt dette synes dog at tyde på,
at det kun kan komme fra en
kant, hvor man er bange for kon-
kurrance. Noget så dumt, De - som
om det ikke blev bedre for os kunst-
nere, jo flere der blev istedfor det
sædvanlige system med at putte unge
mennesker under vandet strax de stik-
ker hovedet op for om muligt at få
kvalt dem, før de kan få anledning
ikke blot sit Hus, i Fremmedes
Hænder. Og nu er vi begge saa glade
ved, at vi forblev paa Næsset.
Naar vintersolen fylder Stuen, er
det som den deiligste Sommer. Men
oftest har vi jo skyet og mildt
Veir i Høst. - Vi har havt en Sorg
hjemme. Aase, som vi fik til Pige
i Høst, og som baade Marie og
jeg har lært at holde saa af,
begyndte at hoste igjen. Hun for-
talte da, at hun i Sommer havde
havt en svær Hoste i den Tjeneste,
hvor hun da var (hos Algaards) og
der en Dag var kommet en hel Del
rent Blod ud af Munden paa hende.
De havde kureret paa hende med
en Dekokt af "Kalvelunge og Kandis-
sukker", tror jeg det var. Marie og jeg
fandt jo ikke disse Lægemidler betryg-
gende og sendte hende til Klaus,
om konstaterede: Tuberkulose,
og beordrede, at hun skulde reise
hjem til sine Forældre paa Øvre-
Børve. Dette var jo et svært Slag
for hende, men hun tog alt saa
godt. Hun har et lyst Sind, men
det er saa saart at sidde i
ved Siden af den Uforbederlige og den
Undseelige ved Siden af den Æreløse -
Her er omtrent 200, hver koster om
Dagen 6 skilling i Føde og 4 sr Klæde og de
fabricere i Uld og Linned Vare for omtrent
5000 Daler om Aaret - Klæde til 2 rde
til 1 rd til 4 f 8 s Aleen - vid. dets Fundatz findes i
Diurendahl
Her er et privat Theater som er meget
vakkert - Theatret er ophøyet, Plads for
Soufleuren og Gallerie over Parterret -
Reyste fra Christiania den 9de Augusti;
Rector Treschow, Conrector Rosted og Hr
Flintenberg fulgte mig i en caurse til
Rydsgaard 2 ½ Miil
beliggende
fra Christiania; Vi
kiørte over Egeberg, hvorfra Udsigten
over Christiania Bye, Fiord og Landstæderne
rundt omkring er fortreffelig - - Ud-
sigten fra Steenberget ved Trunhiem, fra
Paradis Bakke ved Drammen og fra
Egeberget, veed jeg ikke, hvilken af jeg skal
give Fortrinet. -
Præsident Villumsen sælger af sin tykke,
for 600 rigsdaler Melk til Christiania Bye -
vasion. Min yngste søn som gaar paa
en klosterskole i Oslo kommer hjem - til sommeren kommer
han forresten hjem for at bli hjemme, nonnerne tar ikke
gutter over 12 aar. Han har hat udmerket godt av at være 
der, men nu glæder jeg mig svært til at faa ha ham her.
Min ældste er voksen - en stor og sterk og vakker gut
er han blit, snil ogsaa og meget velbegavet, men kanske 
ikke fuldt saa begavet som han selv tror. Forhaabentlig
lærer han vel med tiden hvad han kan og ikke kan.
Med bedste hilsen og ønsket om glædelig
jul til dig og dine
Din hengivne
Sigrid
have været Mandag, vor Bryllups-
dag, men da havde Fru Münster
med Døttre lovet at komme til Vale-
strand. Vi havde det meget hyggeligt,
men fik ligesaa stort Selskab den
følgendee Dag, rigtignok kun til Aftem.
Tante Grethe kom ud paa Formiddag
og blev den hele Dag og senere paa
Dag kom Onkel Müller - meget
ældet og affældig nu - Cecilia Krohn
Benedicte Lund og Maren Ellerhusen
med deres respective Mænd, samt
Oscar og Marianne. Tante Mone med
John og Marie vare til Middag hos
os. Vi holdt til paa den store Sal
og havde det morsomt. Signe var
meget fornøiet over at være paa
Salen, thi hun er nylig begyndt
at tumle sig omkring alene, og her
var rigtig Plads for hende.
I dette Øieblik kom Knud med
Vexlerne. Thalerne fik jeg til 80 Stk.
saa de udgjør accurat 200de, men
R.dalerne maatte jeg betale med
50 1/8, saa at Beløbet for dem blev
Spd.. 125.38/. Det var et stygt Snit
i Din Pung dette, men forhaabent-
lig vil det nu være Dig en god
Tid. - Min Tid er forbi, og der-
for vil jeg blot tilføie de kjærligste
Hilsener fra os Alle til Dig og Nina,
saavelsom til Onkel Hermen med Familie,
og saa tegne mig
Paddy.
34.
famisen; og ikke den neste vemodig-
vaunke om kunsk, og fonstan.
Så det blir altså en større
bok av mig iår også. Om noen
gidder lese den.
Sverdrup og jeg på
Ishavet. -
157
gjemmesteder, Regine - alt det verdi-
fulle brister frem gjennom Dem.
Hennes godhet, hennes varme og hennes
fantasi. - Snakket en del med Sigrid,
men mest moret vi oss sammen
 pr. blikk - vi kjenner begge
festens gjenstand godt, så vi kan det.
Venter Johan hjem i kveld.
Har fått satt op ny vei, med
shevsat før til klær til ham - 
glæder mig til den.
30/10 Omsider blev jeg buden på et
Oxfordmøte ("lukket"). Hadde Hanna
med mig. Det hele var verre, enn jeg hadde
tenkt. Så uhyre platt og ordinært, sprog og
tone og bekjennelsenes innfald. Når jeg
medfor en nyomundt til eier, som virket 
hysterisk. Professor H. Gran ledet, professor 
Hegård og  datter og kone vidnet på sitt 
dansk, han humoristisk i Berchman - stil
om hjemmets lykke efter at han ikke lenger
var pasja, hun ikke humorisk, datteren
ikke forlystelsessyk. Denne guden ordrer
Herr direktör J: G: Gustafsson.
Nya teatern.
Gothenburg.
(Schweden.)
av Hennig paa hans mindeutstilling. Jeg er forresten gla i Hennig både
som menneske og kunstner tiltrods for hans eventyr med mit portræt.
Vi en sammen med Holbøes da – her hos mig og hos den, det var Hennigs 
gode ven og de eneste mennesker han brød sig om at træffe. Jeg er svært 
gla i Holbøes ting og liker ham; hun, fru Holbøe, er et av de yndigste 
mennesker jeg nogensinde har truffet – født Harildstad fra Sjaadali 
med hele det stille, nydelige laget de har i de goe gamle slegterne 
nord i dalene – saanne som kan sætte paa et bord og by en maten 
paa den maaten at en syns verden er igrunden ikke saa ilde som 
en mener til daglig; halve plagen i livet er at folk ramler saa 
forbandet med det de tar sig til.
Ja – paa gjensyn da, kjære, hvis det kan lage sig slik 
i høst. Ha det bra da og gid det maatte gaa godt med
dine forældre saa du fik ha den i fred stund endda.
Mange hilsener
din
Sigrid.
Sverig? Jeg synes ikke det kan være mindre
end et par kommandørkors. Er det sandt
at konsul Heftye er bleven dekoreret i
Wien, men ikke Peter Petersen?
Fra min spanske kollega, Don Puebla,
har jeg havt et langt venskabeligt brev;
han vil skrive et værk over udstillingen
og interesserer sig meget for vore nordi-
ske forholde, angående hvilke jeg har
skaffet ham alle de oplysninger, der
stod til min rådighed.
Er der ingen udsigt til at få
se Dem her på gennemrejsen til
Paris? Intet skulde være mig kærere
end at få lejlighed til at fortsætte
det i Wien så behageligt knyttede
bekendtskab.
Under alle omstændigheder, en hjer-
telig hilsen til Dem selv og til herr
intendanten fra
Deres hengivne
Henrik Ibsen.
Rom den 28de December 1867.-
Kjære Bjørnson!
En mere velsignet Hilsen, end
den, der gjennem dit Brev kom till mig
paa første Juledags Morgen, kunde jeg
ikke i denne Verden have modtaget.-
Den Ladning Sludder, jeg i min E-
pistel sidstegang udskibede, voldte at
jeg i Mellemtiden ikke havde en rolig
eller selvtillfreds Time. Det værste et
Menneske kan gjøre mod sig selv er at
gjøre Urett mod andre. Takk, fordi Du
med dit store Sind tog Sagen, som Du
gjorde! Jeg øjnede ikke andet end Ufred
og Bitterhed for lange Tider; men nu, bagefter,
ser jeg det som noget saa ganske naturligt for
Dig at Du tog Sagen netopp paa den Maade
og ikke paa nogen anden. Jeg læser dit
Brev atter og atter igjen hver Dag og læser
mig fri for den pinende Tanke at jeg
skulde have saaret Dig.-
Misforstaa ikke mine Yttringer i det
Herr Professor
Dr. Gustav Storm
Uranienborgveien
Kristiania