MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
17/1 Møde i "Haldens
Minder" paa latinskolen
(Fru Michelet, kapt. Baastad
og jeg komité til arrangeren
af Haldens musæum).
Visit af Nils Kjelland med
fader frue og søster. Don
kjørte med Sverdrup-hund
paa ski.
18/1 ÷ 8º og blaa himmel. Jeg
kjørte tur med Gunhild
om form. og Don med
Gamle-Gulen. - Læste 
om aftenen høit negerprofessorens 
(Blooker Washingtons') bog. -
19/1 Kr's og Johan's til
middag, Riecks om
aftenen. - Om form. chocolade
hos tante Erna Ording.
skende og stor Glæde
for ham
Saasnart
jeg kan faa Tid vil jeg skaffe mig
en Fortegnelse over Billederne
hos Rasmus Meyer og sende
den til Dem.
Med venlig Hilsen
Harriet Backer.
Kjære ven!
I anledning af en sag, der staar
i nærmeste forbindelse med mit arbeide
paa glossariet, maa Du være saa venlig at
give mig raad og bistand. Der forekommer
nemlig en del, især juridisk-tekniske ord og
udtryk, hvis hidtidige tydning lader meget til-
bage at ønske, og som jeg i arbeidets interesse
har maattet befatte mig saa meget mere
indgaaende med. Resultaterne af disse under-
søgelser, som jeg paa den ene side ikke har af-
brudt, inden jeg selv fandt mig nogenlunde
tilfredsstillet, men som jeg dog, som ikke-filolog,
paa den anden side nødes til selv at betragte med
forsigtig mistro til egne kræfter, - disse resultater
kan jeg vistnok i glossariet finde passende
plads
for;
men motiveringerne vilde tildels gaa udover
Hvorledes kunde jeg udgive min digtsamling
hvis «Ballonbrevet» og mange andre stykker
tilhørte doktor de Besche og «Ill: Nyhedsblad?
Hvorledes kunde Bjørnson i sine «Småstyk-
ker» optrykke «Mellem Slagene» og «En glad
gut», hvoraf det ene efter norske begreber
skulde tilhøre «Kristianiaposten» og det
andet «Aftenbladet»? I hele den civiliserede
verden hersker der ingen tvivl om dette
spørgsmål, og det er mig pinligt at tæn-
ke på at mit fædreland danner den ene-
ste undtagelse. Hvis jeg har husket fejl
og mit brev til Botten-Hansen om «Fru
Inger» existerer, så beviser det jo til over-
flod at Nyhedsbl: kun erhvervede sig en
vis begrænset ret, i modsat fald var det
meningsløst at fastsætte noget om opla-
gets størrelse.
Ligeså enestående vilde det være
om eftertrykker H. J. Jensen skulde kunne
gøre affærer med mit private brev. Der
forekommer kun to stærke udtryk deri, idet
jeg kalder hans forehavende «en svindler-spe-
kulation» og ytrer at «hvis han fremturer
i sit forsæt skal jeg både gennem pressen
og for domstolene vise ham hvad slige
kæltringstreder fører til». Hvis Jensen
ejer forlagsretten så øver han kæltringstreger
mod sine kreditorer; ejer han den ikke
så øver han dem mod mig. I begge til-
Dresden den 30te Juni 1872.-
Kære ven!
Tak for dine sidste breve, og und-
skyld at jeg til dato ikke har besvaret dem.
Idag et par ord.
Den 27de sendte jeg mit digt til
festkomiteen; jeg håber at Du ikke vil finde
noget betænkeligt deri. Skulde Du ville dra-
ge omsorg for en absolut fejlfri korrektur,
vilde jeg takke Dig meget. Hvis tiden til-
lod det ønskede jeg gerne et revisionsaftryk;
men det er sagtens ikke muligt. Jeg sto-
ler på dig!
Med valget af hr: M: Beyer til
oplæser i Haugesund er jeg vel fornøjet; jeg
kender ham personligt og ved at han har
alle fornødne betingelser til dette hverv.
I Kristiania må man vel også kunne
opdrive en habil mand;- blot ingen
skuespiller!
Digtets plads i rækken af talerne
må I selv bestemme; jeg tror ikke at ind-
holdet vil give anledning til megen tvivl-
rådighed i så henseende. Jeg er enig
med Dig i at det bør forelægges prins Oskar.
Man
kunde hermed ville bemærke, at det
hertil ikke behøves hvad man nu i vor videnskabelige
Terminologie forstaa ved Retsphilosophie, en viden-
skabelig Undersøgelse af Retsideen efter den tydske
speculative
Methode; thi de
Folk
som gaa i Spidsen for Verdens
udviklin-
gen, de tvende store vesteuropeiske Nationer kjende
ikke eller bekymre sig ikke om den, uagtet de endog
ere Ideenes Veksteder, hvor
i Re-
gelen enhver virkelig frugtbar Tanke først
kommer
for Dagens Lys. Det er vel ogsaa
kanskee saa, men
det Spørgsmaal kunne vi indtil videre lade fare.
Thi
er den strænge skolerette
transcen-
dentale Speculation dem end fremmed, saa
mangle de dog ingenlunde deres Retsphilosophi, tvertimod
tilhøre mange af de Dybsindigste og meest befrugtende
Forskninger netop paa dette Feldt dem. Og det blive da
blot Spørgsmaal om
hvilken
Retsphilosophiens Methode
der er den
rette
, men
det vedkommer os ikke her.
forelagt, som man ikke kan løse uden en
alvorlig Granskning efter streng videnskabelig Methode
.–
At spørge
hvorfor Christian den Femtes Lov gjælder
hos os, hvorfor den som vil erhverve Rettigheder, maa følge
den, og den som er den ene hørig, tvinges til Lydig-
hed, kan synes otiøst, og det
er
vel
kanskee ikke
saa Mange, som vilde bekymre sig om de ikke
kunde forklare
det saa overmaade tilfredsstillende.
Men saa kom Arbeideragitatorerne og spurgte, hvad
Ret de 112 Mand havde til i 1814, da Landet var
uden Regjering at komme sammen paa Eidsvold
og
give en Forfatning, som lagde al Magten
i
Gaardbrugerens, Byborgerens og
Embedsmandens Haand, men Byrden paa Alle.
Og det er sandelig intet otiøst Spørgsmaal og der
er dem, som i Samvittighed maaske kan finde
sig besnærede nok deraf,
fordi deres Opfat-
ning ikke er dyb nok til at kunne
give dem
fyldestgjørende Svar. Men svare derpaa kan ikke
den, som ikke veed, hvorfor Christian den Femtes Codex
er Lov. Saa kommer Præsten og
at den hellige Skrift
forbyder at skille sig fra sin Hustru udenfor Hoers Sag, og
erklærer
tionen af Historisk tidsskrift gjerne have literaturan-
meldelser o. lign. som staaende indhold, og i sammen-
hæng hermed leverer det da ogsaa historiske for-
fatteres biografier. Maurers bliver rigtignok den før-
ste af dette slags, men ogsaa denne ledsages af
en temmelig lang og vidtlyftig fortegnelse over
hans skrifter. Da jeg har anseet den sidste for
at være af megen nytte, har ikke kunnet
henvende mig til et rent populær-litterært tids-
skrift som Norsk illustreret tidende dermed. Hvad
derfor Asbjørnsen og Alfred Larsen angaar, vil jeg
indstændig bede dig ikke at nævne noget for
dem om min biografi; saasnart den er trykt,
skal jeg gjøre Asbjørnsen en visit og levere ham et
exemplar, hvori han vil finde alt, hvad han
trænger, baade hvad norsk og tysk angaar. Alfred
Larsen præsenterer Maurer for det norske publikum.
Skribenter af fag ere aldrig fagmænd; de kunne blot
give almindeligheder, som regelmæssig ere ligesaa værdi-
som karakterløse.
Med portrættet gratulerer jeg dig! Er det for
fruen, du maler det? Faa nu endelig en god
træskjærer til det!
Jeg lever vel og stille. I storthinget er jeg aldrig,
Tove paa bdl
bal
om
aftenen hos apoteker
Walther. Whist - .
3/1 Aarsregnskab. Om
efterm. telefonerte Don
fra Sund - Thor havde
skudt en hare for
Karl Rolls present til 
Don, hundere "Klang". -
Mama blev om aftenen
vred og forlod stuen fordi
jeg tændte en cigaret
derefter talte Sigrid,
Paps og jeg i over en time,
med papa om vor 
opfatning af religion
kunst og "det sociale
problem". Og det lysned
og letned, særlig tror jeg for
Herr Fr. Gjertsen,
Vildmark. Næsodden.
NB: pr Dampskib Fønix.
Tinn den 31te Oktober 01
Her E. Greig
Deres meget kjærkomne skrivelse
af 25 har jei modtaget og takker
saa meget. jei har bestemt mei
til om Gud vil saa reiser jei
jemme fra 12te eller 13de November.
den korteste vei er over Kongsberg
og her fra til Kristiania er 18 mil.
men paa denne aarstid gaar rei-
sen mest over Skien og Træine
der fra til Kristiania men lit
dyrere er det, har dere den tillid
til mei saa Ønsker jei om
dere vilde hjelpe mei med
nogle kroner til reise udgifterne
jei har og kunde haft nok men
min datter har ikke faat sine
værtpengge ennu saa jei
maa skaffe hende, og hvad
opholdet i Kristiania angaar
saa kan jei være saa
er. jeg synes der blir værre og værre for
hvert Aar. jeg siger som Du; jeg mener
at være saa god Nordmand som nogen,
men erkjende maa vi dog, at
mange henseende staar sørgelig tilbage.
Gaar vi ikke i os selv og erkjender dette,
saa blir her aldrig bedre.
Om kort Tid skal jeg give en Romance-
koncert, bare med Romancen af Brahms og
Dig. Af Dig skal jeg synge Hjemkomst,
Spillemænd, Saa Du
Fædrelandssalmæ,
Fyremål, Hytten og Feskenvisen. Jeg skal
akkompagneres af Frøgen Hudne Andersen,
saa jeg haaber det skal bli rigtig bra.
Og saa maa jeg slutning sige Dig
et par Kjærlighedsord, at jeg tænger
storligen efter Dig. Det er nu, saa vidt
jeg mindes, snart to Aarsiden jeg var
noget større sammen med Dig, og
derfor vilde det nu være mig en
Bergensbanen gik da - Det indleder
en ny Tid for Bergen. Og det er under-
ligt at tænke, Banen skal gaa opad den
samme Sverressti, hvor Bjerkebeinere gjorde
deres berømte Vintertog, mistede Helse, holdt
paa at fryse ihjel etc. Blot ikke Lande
mister i Stemning og Genialitet, hvad det
vinder i Fladhed og Kommunikationer. Vi
har været saadant et Huldre= og Bjerg-
Troldland med alskens fortryllede Kro-
ker og Sidedale, Snegrop og steikende
Sollier, - blir vi saaa for gjennem-
sigtige, saa kanske flyr de alle-
haande Ubevidsthedens Nætter, som
trivs i Mystikens skabende Dunkel-
hed.
Ang. mig selv, saa bund-
fryser jeg
i Aarets
Lille, vilde Rose
Lille, vilde Rose,
Rødmende fra Hæk,
Solskinssmil i Øiet,
Uskylds Barnetræk,
Sundhedsglød på Kinden,
Blidt Skjærsommersind,
Alfeskjælmsk du stjæler
Dig i Hugen ind,
Lille, vilde Rose!
Lille, vilde Rose,
Sommerens Poesi
Stråler fra det Væsens
Hulde Trylleri.
Af din Aandes Sødme
Sprudler Vellugts Drik,
Fra din Sjæl
Skjønhedens Musik,
Lille, vilde Rose!
 (Vend!)
Høvringen Tell, Gudbransdalen.
6/8 07.
Kjære Veda!
Nu kommer min bøn til dig, om du vil hæve 150
kroner, af min bankbog og sende mig dem, er du svært snil, helst
om du kunde str snart gjøre det. Ikke fordi jeg kommer hjem, aa
nei, det ser mørkt ud for arbeidet, veiret er fælt uroeligt, og jeg er
fælt træt og nervøs for arbeidet. Hallings reiser om en uge og de fleste
er allerede reist herfra. Nu har vi maanedsregn tror jeg, her er regn-
tykke helt til vinduet. Her har været en deilig tid, ofte uhyre hyggeligt,
fordi Hallings er deilige mennesker, men det er vanskeligt, naar en blir
saa træt, da blir man mer passende til eneboer, ja nu kommer jo den
tid, men jeg har allerede hat en træt tid og har lidt under den. Jeg er
ræd, de har ønsket mig heller vekke. Nu om aftenen er jeg god for Halling,
for han vil gjerne syge synge ved peisen, hvilket er min fryd, saa der
hjælper jeg ham til det. Han kan alle verdens sanger med alle ord til, og hvad
han ikke kan, dertil har han bager bøger, hvori de staar. Her vil bli tomt
og fælt, men jeg vil være uden samvittighedskrupler, fordi de gjør saa meget
for mig, og jeg undertiden blir dem til plage kanske. Gid jeg var hjemme
igjen, men det maa være med færdige billeder helst, for nu vil jeg ikke
mer hertil. Fridtjof Grøndahl var her en uge, han var til stor hygge,
han har en god karakter og er naturlig og snil, vi lo overvættes meget,
og alle var vi vittige hver paa sin vis.
Hr Dr. Elling Holst
Høvik pr
Kristiania.
end at skulle ud med
Kr 1900 af det, som jeg
tjener ved mit Arbeide
fra Dag til Dag.
Jeg blir jo ældre, og
det vil nok gjøre godt
at kunne se lidt roligere
paa de Dele.
Du for Din Del har jo
saa ofte talt om at
ville sælge Troldhaugen,
og hvem ved, om ikke
baade Du og jeg skulde
kunne finde noget, som
bedre vilde harmonere
med dine Helbredshensyn
og med mine Finantser.
Ja nu faar jeg høre Vedk.
Svar inden Onsdag Mid-
dag. Sker det, kommer jeg
at telegrafere til Dig.
Nu Farvel, Marie
hilser kjærligst, ligesaa
hilser Erika og Karl.
kan ikke fuldtakke
Du faar undskylde, kjære Vardo.- Og no til lidt
Juleberetning! Altsaa Juleaften hos Doctorens med
det samme Selskab, som ellers pleier at være samlet
hos Graah; der var naturligvis Juletræ og Presenter i
Mængde og vi havde det ret hyggeligt, men rigtig
Juleaften blir det ikke for mig. Juledagene tilbragte
jeg, den første hos Onkel Eilers og den andre hos Edvart
Hagempo, begge virkeligt hyggeligt; de var alle i saa
godt Humør og saa fornøiede; Onkel Eiler drak Din
og Niskes Skaal og bad at hilse Eder. Igaar var jeg til
Middag hos Edvard Bull, som har et rigtig yndigt
Hjem; han og. Dodo er saa henrykt i hinanden og i
deres lille Skat, at det er en Fryd at se paa dem;
desuden har de Interesse baade for andre Mennesker
og for hvad der bevæger sig i Tiden, saa en Dag
hos dem blir aldrig lang; de spillede lidt af "Per Gynt"
for mig, efter mit skjøn meget pent; jeg synes godt
om at høre E.B. spille, men ikke at se paa ham,
thi da er han lidt af en Karikatur; jeg tror han copie-
rer Dine eller kanske Mors Bøininger, hvilket det ikke
Skuespillerinde
fru Lucie Wolf.
Kristiania.
Norwegen.
altsaa ikke og de par uke hun har været husmor i Stockholm 
isommer har nok tat slik paa humøret hendes at hun trænger
til at styrke sig litt, før hun gaar paa en vinter derinde.
Der findes omtrent hverken mat eller klær og absolut ikke belys-
ningsmaterialer i landet.
Er Ciss i byen endda? Jeg haaber at se dig og hende, 
eller dig alene, hvis hun er strøket sin koss da, oppe hos mig 
naar jeg kommer tilbake
Pei er straalende heroppe, kan du tro – alle er nu ogsaa
saa snille mot ham. Forleden gik han med mig op til Høvringen 
og hjem igjen samme dag og det er jeg noksaa kry av.
Mange hilsener til din mor og dine søstre
din hengivne
Sigrid Undset Svarstad.
At I har det godt
nu ved jeg; Influensaen
har raset i mig, saa
jeg skjælver endnu mere
end ellers. Hils Nina
kjærligt og Lev vel
Din hengivne
Agathe Grøndahl
Han blev en Smule udskjældt
af den unge Magnus Brostrup
Landstad (for Stipendiegreierne. G.
er en af Statens "tilforordnede i
Uddelingskomiteen) Ellers hændte
der som altid ingenting.
Naturligvis sendte Løland
sin Ansøgning til Statens Stipen-
dium for sendt. Den "kom ikke
i Betragtning". En Sumlepave er
han i denne verdens Ting; 

12. 3.04
Sne og tæt trykkende Luft. Her arbeides.
Brev fra Stefan Frick om at komme til
Gudbrandsdalen 3die Paaskedag. Faar prøve.
G. er druknet i det nye Testamente. 

17.3.04

 Kolbu, vestre Toten.
Travle Tider. Jeg sidder nu her paa Gaarden
"Narum" midt i bredeste Totenbygden.
undskyld mig frue - at jeg paa sidste halve
side har tilladt mig at skrive paa samme
"flaasede" maner som Folkestad selv! -
man fristes til karikatur, naar man selv
blir karikeret.
Men forresten var jo Folkestads
("Papegøien")
karikatur-
portrait ganske harmløst -; thi, at man
laver en snip rødere end den er, og et skjorte-
bryst gulere end det er, - det er jo bagateller
som ikke er at ærgre sig over. -
Da var causeriet i avisen værre; - for det første
burde ikke Folkestad tale om narre-agtig
klædedagt - og aller mindst om fodbe-
klædningen; - thi han vakte selv opsigt ved
at gaa i pøsregn paa Bergens sølede gater
med hvide gamasjer -, "med manchetter paa
beina" - (de var da rigtignok ogsaa temmelig
tilsølede) - og jeg synes sligt maa komme
endnu nærmere det, "at klæde sig som en neger";
thi jeg har virkelig en gang i Afrika seet en
neger, som gik med veritable manchetter paa
benene. Men naar Folkestad talte om de
vældige "lauparsko (gammeldagse skisko),
saa havde han noget at "fare i" - fra gamle
dage; - jeg eiede nemlig et par slike, men
men Helene har jeg jo set en del til. Imorgen reiser altsaa 
hun ind til byen for godt.
Nu kommer vel Svarstad snart op paa sit sisste 
besøk før han reiser ut; jeg er saa gla han skal faa komme 
sig avsted – han trænger svært til en ordentlig avveksling nu. 
Jeg skulde ikke hat noget imot at komme ut en tur selv, men
jeg har det jo ogsaa bra som jeg har det – Mosse friskner godt
til heroppe og gutterne er kjække og kraftige ser det ut til. 
Bare det begynder at bli litt længre og lysere dager, saa blir her 
aldeles vidunderlig heroppe i løvhagen.
Mange hilsener til din mor, som jeg haaber er kjæk og
frisk. Du kan tro Hansemand er yndig i den lille trøien 
fra hende. Og mange hilsener til dine søstre, men først og 
fremst til dig selv fra
din hengivne
Sigrid.
været normal og ligesaa gammel
som jeg da han skrev sin Bog, saa
var den ialfald blit kortere.
- Min Stue er som et Drivhus idag
og Sol i Masser over Herligheden.
Jeg havde 11 Damer igaar. Muntert
og hyggeligt. Det er saa deilig bekvemt
at være bare Damer, saa slipper
vi at skabe os den Stunden. x
Fru Sinding og Fru Werenskjold kom
kjørende med "Draga" fra Lysaker.
Sinding har iaar mistet sin Kompo-
nistgage. Ligesaa Haarklou. Der knappes
af det nye Høirestorthing ihærdigt paa
alt til Kunst. Den hele Bevilgning
til Kunstnere er nu en Latterlighed,
og kunde ligesaa gjerne sløifes helt
snart. G. reiste igaar til Byen med 2 Toget og kom
hjem med Nattoget.
Ivar skriver igaar at Olriks
Anbefaling til Houens videnskabelige
Stipendium følges af et Brev fuldt af
"Ovlate". Gid det
pessimisme. Løland var nedbøiet av
dikter - og forleggersorger, jeg av versyke og
barnagtig misfornøielse med verdensord-
ningen!
Men G. mente at hverken forleggeren
eller verden var fullt så gale som vi
syntes. Og såsnart sola  viser
sig igjen gir jeg ham kanske rett.
Men den ser ut til å være sluknet
for godt altså - x
Idag har jeg havt et anfall
av udmerkethet. Det er lenge siden
sisst, og  skal
med guds makt bli lenge til det
neste
Jeg kjøpte i sommer på
Island 28 små lammeskind til
for i en kåpe for tilsammen
kr. 5, 75. Det var jo billig, og når jeg
selv beredte dem, syntes jeg jeg måtte
ha råd til det. Og nu har jeg altså
vært garver i hele dag. Jeg har fulgt
en oppskrift jeg fikk av en dame i
Vapnafjord. Deroppe vasket de
oftest skindene selv sa hun. Men
jeg for for et søl! Never more detta,
andet. Jeg vilde ikke,
hun skulde sige hvad hun
kanske senere kom
til at angre. Men hvert
øjeblik kom hun tilbage
til "Lydia". - Noget, hun
sa indignered mig:
"Men det er karoline,
det er Karolines skyld".
Uf, den søde kjære Karo-
line, mesteparten af hvad
folk ikke har likt hos dig,
får hun skylden for. Jeg
sa' også til fru Thoresen:
"det er dog uværdigt at an-
gribe Karoline for ting, som
man ingen besked ved om.
Det er tarveligt,"
"Ja,"
en forespørgsel fra komunen, 
om S. forn. kan skaffe dem 
vandkraft til elektrisk lys
i Tistedalen. Da Peter og Johan
til tilbudt komunen vandfald
ved Brekke for 50.000 til 
samme øiemed, er deres
stilling lidt vanskelig. Om
aftenen var vi paa Sorgenfri.
Don er optaget af Esse's 
skjæbne - synes, hans forældre
gjør uret i at holde ham til 
studierne ist for at lade ham
følge sin lept og blive sanger.
16/1 Deilig vinterdag. Don
skitur om form. Mødte
op paa stationen til Herslow-
afsked. Førte om kvelden
jagtjournal. -
21 
1.04
. Aften.
Kongens og Harriet Backers
Fødselsdag. Byen flager. Fuldt af
gratulerende Damer hos Harriet
i Form. 60 Aar er hun i dag; men
kjæk og ung og arbeidsfør som
aldrig før. Hendes sidste Kirkeinte-
riør fra Stange er vel det deiligste
hun har gjort. Kitty Kielland som
er nogle maaneder ældre er ogsaa
i fuld Vigør. Janna Kielland Holm
Harriets begeavede, skjønne Elev
var den yndigste Opværterske.
Var en Stund sammen
med Skredsvig. Utne Wentzels, Strøm-
dal, Visdal og Singdahlsen før jeg gik
derop. De skrev inde paa Logen en
forunderlig Gratulationsskrivelse, som
jeg maatte bringe Harriet.
Spiste Middag hos Wentzels
sammen med Visdals. Wentzels
Haben Sie von mir was verkauft?
Frühdrucke – und meistens auf
Japan – Sind Sie geneidgt
ein von dieser Collection zu
kaufen? – Oder wären Sie geneigt
das ga Verkaufsrecht für ganz
Deutschland zu erwerben?
Wie stehe jetzt in Ich wollte
Ihnen auch 1 vorschlagen eine Mappe
Portraits und Kopfe zu ubernehmen –
Die Mappe und inwahrscheinlich
in 50 Exemplare gedruckt und vielleicht
mit Vorwort von Hrr Gustav Schiefler –
Es sind folgender Portraits:
Strindberg
Gunnar Heiberg
Leistikow
Mallarmé
van Henry van de Velde
Holger Drachmann
Henrik Ibsen
Pianistin Martha Sandal
Violinistin Eva Mudocci
(Vielleicht mein Sebstportrait)
den Eingr
einDazu einige Kopfe in
Holz
Die Arbeiten sind sammtliche fertig
Mit vorzugl. Hochachtung Edv. Munch
Hansteensgt. 2 IV
2/7 1916. Kristiania.
Kjære Hr Konsul Joachim
Grieg.
Tak for Brevet, som er mig
en Trøst, thi man arbeider
altid i Vaande, naar et
Billede skal afsluttes.
Derfor ogsaa tak, fordi De
gik ind i Atelieret, og saa
Billedet. Jeg var svært be-
drøvet over ikke at træffe
Dem selv, for jeg vilde saa
gjerne talt med Dem.
Nu maa det snart være
færdigt, for her er for hedt
heroppe, hvor Soten bræn-
der hele Eftermiddagen
til den gaar ned. Jeg er
glæder mig, at Billedet skal hænge paa Deres Væg,
hvis det virkelig er, som De ønsker det skal være.
Med hjertelig
Hilsen
Deres
forbundne
Harriet Backer
glædede mig meget at gjen-
se. De høre hjemme i tydsk 
Afdeling ved siden af Deres
Kirkestol. I mine Tanker
staar den tydske Afdeling
sig brillant, næsten ethvert
Billede der gjør Indtryk af
at være et gediegent Kunst-
værk. Ja, jeg vil ikke skrive
mere. Hils Deres Moder hjer-
teligt og Hofs, naar De ser
ham. Undskyld, at jeg gjør Dem
dette Bryderi.
Deres hengivne
Harriet Backer -
Jeg haaber, at De har faaet
Fotografierne, der blev sendt
fra München af Astas Stil-
leben og mit Billede.
Dog - her har været én Undta-
gelse, nemlig Pintsen. Thi
det var to uforglemmelige
og Du ved ikke, hvor jeg længtes
efter Dig og tænkte paa Dig. Ja
ikke bare jeg, Marie ogsaa. Vi
holdt os begge Dage i fuldstæn-
dig Ro hjemme paa Næsset,
tog et Plaid med ud paa det
yttre, og læste og solede os og
formelig jamrede os paa Dine
Vegne, at Du ikke var hjemme,
saa Du kunde faa nyde
de første Sommerdage.
Naar faar vi dem igjen. Nu fryser
det hver Nat og er kun 5 og 6
Grader om Dagen. Du kan
tro, det har rykket i mig efter
at tage Turen ned til Kjøben-
havn, men - et af mine Jeger
har seiret, om det er det bedre
eller det slettere, det ved jeg
ikke, men det er iallefald
det mest moralske. Ne-
vermind! vi skal trøste os,
naar Du kommer hjem,
§ 43
Hvorfor skal, når Hjærtet taler,
Din Læbe være så stum?
Hvorfor skal Du være så skrukkelig klog,
Når jeg er så skrekkelig dum?
Se dèr er for mig Melodien 
må jeg kalde det refrerende - forbe-
redende - i første Vers. Så kom
mer der Frejdighed og Glæde
i andet. Tredie er igen lidt
mere på Stedet, med noget Skæl-
meri. I fjerde hæver det sig
straks til næsten sentimental
Patos, som i de to lidet
berøves det søde ved en skælmsk
humoristisk Vending.
De må gærne skrive denne
Melodi, meget gærne. Men
Meningen var forresten kun
at give mine Tanker Luft
overfor Dem. Det trænger man
27/7. 49.
Kjære Fru Stray,
Arild kan ikke ha git Dem
Anvisning paa nogen Fuldmakt fra
mig. Det har De misforstaat. Jeg
kan ikke gi Fuldmakt til nogen Ting.
Hvad jeg i sin Tid blev brukt til et
Banklaan i mit Navn, er bortfaldt,
ingen vet bedre end De at jeg har
intet Grundlag mere, jeg er klappet
flat til Jorden. Jeg kan bare takke Dem
fordi De i al Almindelighet vil ordne
mine økonomiske Affærer.
Jeg har alt for flere Uker siden
kvitte bedt Gyldendal kvittere for Aarets
Indtækt. De vil huske jeg fik en Seddel
som jeg bad Forlaget sætte paa mig, fordi jeg
atter vilde ha en konto i Forlaget som jeg
Frøken Aasta Hansteen
oplyses herved venligst om, at jeg aldrig
har "betegnet den norske Literatur som en
sjælløs Samfundsdigtning", aldrig har søgt
at "omstyrte den Kendsgærning, at Kvinden
er til", aldrig har sendt Frøkenen Udklip
af Aviser, aldrig har skrevet noget Brev til
hende og vel heller aldrig kommer til at gøre
det.
Frøken Hansteen burde være lidt
rimelig mod mig, synes jeg. Man g kan
jo ogsaa gøre en Skælm Uret.
Knut Hamsun.
p.T. Haugesund, 10/3. 91.
Med forbindtlig Hilsen fra K. H.
i middagen broderte jeg - jeg syr til min forlovede
lille søster, som farer paa ski og paa forelæsninger
med sin kjæreste og aldeles ikke tænker paa 
alvorlige ting som buffetduger og servietter, læste
lidt i Sven Lidmans dikter - hvor han skriver
deilig! - var paa kontoret igjen fra 5 - 7, kom
hjem og strøg bluse, og nu skal jeg arbeide igjen.
Men gud, hvor jeg skal bli doven til sommeren!
Mange hilsener,
Din hengivne veninde
Sigrid
Haaber høre fra dig snart! Husk paa at sende
det, hvis fru v. Kræmer skulde skrive noget!
Jeg venter paa familjebilledet af dere alle.