MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
skal jeg sende en fuld-
stændig Fortegnelse.
Jeg er enig i det De siger
om nationalt Felespil,
og vi bør vist prøve et
eller andet. Ærgerligt er
det ellers, at gjøre sligt,
som "Vestmannalaget" har
gjort før; men vi kunde
maaske finde en eller
anden Form, som gik an.
Dersom De sammen-
kalder Møde, saa vilde
jeg svært gjerne faa
komme hjem med 8 Toget.
Jeg har ingen Pige for
Tiden, saa jeg er svært
bundet. Løland er jo reist,
Lillehammer 8. april 1936.
Kjære Ingeborg,
Takk for brevet dit og for smørasken! Det var aldeles
nydelig - Mathea har reservert det for mig, nu da jeg har huset 
fuldt: Hans og to kusiner som er her paa paaskeferie.
Og saa faar du ha god, velsignet helg. Bare du ikke 
sliter dig rent helseløs – jeg vet hvordan det er naar en skal og vil
være færdig til bestemt tid, det leter paa skrækkelig. Jeg har skrevet 
til onkel Møller og bedt ham sende "Kristin" – dennegangen er det
virkelig blit gjort. Jeg kan jo skrive i den til dig siden engang, 
naar jeg kommer opover. Dra med bøkerne hitned er det jo ingen
mening i. Men du kommer vel ned til byn en tur naar du er
færdig – først i mai altsaa.
Jeg er glad for at jeg skal være hjemme ivaar. Montebello
var bra nok, men jeg har likesom ikke anlæg for at være sanatori-
dame. Endda jeg har det rigtig skitt fortiden – forkjølelse (efter
foredragsturneen) som vist ikke er nogen almindelig, skikkelig forkjølelse,
Hr. billedhugger Gustav Vigeland
Sorgenfribakken 2
Kristiania
ladet forsøgt paa at lade mig det vide. Du husker
jeg laa den Nat paa Framnæs. men havde Veien
været dobbelt saa lang og Tiden dobbelt saa kort, med
Glæde var jeg staaet op af min Seng og var ilet hen
for at see Dig et Øieblik. O Robert burde
dog have kommet! Jeg veed ikke mere hvad for
Undskyldninger der <gap/> blev mig forebragt. Spild ikke
Du heller nogen Linie paa dem, thi jeg vil ingen høre.
Jeg veed kun at jeg vilde overvundet alle Hindringer
for at see min Søn, og havde Robert havt den
rigtige Følelse vilde han kommet trods Alt for
at see sin Moder. Har Du Følelse min Robert
eller har Du ganske tabt Mindet om dem Du stam-
mer fra? Maaskee jeg ikke faar see Dig paa
mange Aar. Vil Du da ikke angre det lidt?
O angre det kun, glem det ikke, jeg kan aldrig,
aldrig glemme at jeg ikke fik see Dig før jeg
reiste.
Hvordan vi have det hernede, vil Alf bedre kunne
fortælle Dig end jeg, og jeg skal bede ham skrive Dig til.
De gaa paa Hammerichs Skole paa Christianshavn, og skal
jeg dømme af de gode Carakterer de faae, og den
Flid baade Alf og Emil nu vise ved Lectielæsningen,
saa maa de gjøre gode Fremskridt. Emil var meget
stolt af at have faaet et «ug». for Tydsk idag, og paa
Grund af flere saadanne ugeer, have de i Aften
faaet Lov at gaae i Kasino Theater! Derfor
kan jeg ogsaa sidde saa rolig og skrive i Aften. Stille
og ensom leve vi 3 forladte Fugle sammen, men jeg
har dog den Glæde at see at Gutterne slutter sig mere
og mere til sin Mama, og Mama vil saa gjerne gjøre
det godt og hyggeligt for dem, da de have kun mig hernede.
Forresten trives de ypperlig og ere tilfredse med at
være kommen herned, saa og jeg. Naar Du
Tirsdag 28/5. 46.
Kjære Tore,
Det viser sig altsaa at selve Grünewald
er lei av det sociale Maleri. Det er Vand til
min Kvern. - Du og Gierløff og kanske
ogsaa flere haaper paa at jeg skal faa til noget
i Retning av et Mirakel her jeg sitter, har ikke
hørt saa sindsvakt, 87 Aar, for 3 Maaneder
siden den bare Gelé, og nu ved Pleie kommet
saa vidt at jeg kan kravle mig paa W C uten
Hjelp. Det jeg gjør er bare et lite Forsøk paa
at føre en stakkars Dagbok, litt Refleksjon, litt
Dikt, litt Sandhet - men jeg takker Gud for at
jeg kan saapas. - Det meste jeg skrev i Anstal -
er med i den uhyre "Observasjonen", men
ikke alt, ser jeg. Men jeg skal nok faa Resten.
Gaa bare ikke hen og ødelæg noget ved Hastverk
du eller Gierløff. Den velsignede G. har sendt mig
et Lass Bøker som vil vare min Tid ut. - Sig til
Børnene at det var stor Stas og Moro at se dem.
Papa
Berchtesgaden, den 18. September 1880.
Kære Sigurd!
Af mit telegram vil Du
have set at jeg billiger dit ønske
om at fortsætte dine studier i
Italien. Siden jeg modtog kirke-
departementets skrivelse har jeg
naturligvis tænkt meget over dis-
se ting, og jeg er kommen til det
resultat at Du rimeligvis er bedst
tjent med den vending, som sa-
gerne, takket være vor tåbelige og
utidsmæssige lovgivning, har taget.
Hvad vilde Du have vundet ved at
blive juridisk kandidat i Norge?
Det var jo dog ikke din hensigt at
blive embedsmand deroppe. De
eneste stillinger dersteds, som Du
kunde attrå, kan Du erholde alli-
gevel; du kan blive professor eller
Du kan komme ind på den di-
plomatiske bane uden at have
taget nogen embedsexamen hjem-
me; vi har jo udenlandske profes-
P.S. Torsdag den 18de Mai
er jeg bunden, men fra
den 7de til 11te Mai er
jeg fri -.
og to børn, gjør derfor to aldeles
lige billeder, store og tomme, en stille
bugt med seilebaade, let skyet luft
en so snevei og i forgrunden denne vel
kjendte gruppe, en pige med et lidet
barn paa armen og en lidt større gut
ved siden. Denne gruppe maa være en
faldgrube for malere, de fleste som
skulle have staffage eller figurer i land-
skab forfalder til det. En anden faldgrube
er en moder med et barn halvt liggende
paa fanget. Men da jeg blot den lille
stund i hans atelier saa Smith, har jeg
ingen dom om ham, kanske han er ac-
curat den samme, hvis man saa mer til
ham, ligesaa tækkelig og ligesaa talentfuld.
Idag er rammen til mit billede kommet
og dræber det ganske efter min mening.
Harriet havde igaar faaet megen ros af
Bonnat og et prægtigt tilbud af den madam
som har atelieret at hun faar male en
alene
legemstor act under Bonnats corectur, de
kan vide, hun tog imod det og arbeider nu
hele dagen dernede, hun gjør formelig op-
sigt i den kreds hun færdes, gid hun
maatte kunne blive og høste reel nytte
af den interesse, hun har vundet sig.
Hils hjertelig deres moder fra mig. De ved,
at de glæder om de skriver til
deres hengivne Kitty Kielland.
hørte hende især synge
franske sange - det
gjorde hun udmærket.
24/5 Roede Don om
morgenen til Helle
"for at se til sine jagt
retter" - han returnerer
via Strømstad imorgen.
Johan var her om form.
og talte om sit og Peters
fortald
sapinge
i vandfald. etc -
himlen holde haanden
over forstaaelse de to
imellem! Om aftenen
var jeg sammen med Thrine og
Hulda og hørte fru Oda Nilsen
i "Niniche". Det parodiske
- det store sceneydre med 
gesterne fra verdensbyen paa 
den lille scene blandt Karlsons
kulisser - virked overvældende.
den 11. Januar 1892.
Ærede frue,
Modtag herved min bedste tak for
indbydelsen til kvindesagsforeningens
møde på onsdag. Jeg har imidlertid fo-
resat mig ikke herefter at påhøre fore-
drag over mine arbejder og beder mig
derfor undskyldt.
Deres særdeles forbundne
Henrik Ibsen.
mig saa vakkert og saa
lystigt paa min Geburts-
dag.
Din gamle og hengivne
Ven Harriet
24/11. 47.
Kjære Tore,
Jeg sliter Nat og Dag, Arild har
ogsaa vært her og hjulpet mig.
Det gjelder den uretfærdige og naraktige
"Paastand" av en halv Million paa mig.
Da stjæler de mine Børns Aksjer bare
for ikke at gi sig paa den Sum de har
sat. Jeg har jo bedt Fru Stray prøve at
gjøre noget, men jeg har ikke stort Haap.
Fru Stray og Manden hendes tøver bare om
de stakkars Kr. 150.000 som kom paa Mama,
at de er ulovlige osv. De er forresten
Høiesterettens Dom, hvorledes skal vi komme fra
den. Men det er de 25 Aksjer til dere frie Børn!
- - -
Du skal ikke bry dig om Stenografer,
Fru Stray skaffer dem
Og det er ikke noget for dig at komme hit for
Jeg har ikke Tid mere.
Jeg skulde skrevet og takket Anne Marie
for den praktfulde Hanen hun sendte. Det
er den herligste Hanen jeg har i mit Liv. Og siden
alle de nydelige Bokstaver hun har skrevet. Men
si hende nu Tak, og at jeg er saa træt. Bestefar hendes.
aldeles sandfærdigt.
Jeg tænkte på at radere
effen ud, og sætte veen
i stedet, men har dog
ikke hjærte til at gjøre
det, fordi Du har skrevet det
- At Du ikke vilde skrive
mit navn på billedet, gjor-
de mig virkelig ondt. Lik-
som jeg ikke skulde ha
noget navn?
"Du heder jo ikke Amalie
Skram mere", sa Du. Jo,
det er jo netop det, jeg
gjør. Jeg kan jo ikke bli
af med det navn.
Det er jo kjedeligt at ha
havt 3 forskjellige efter-
Brænd dette brev.
3.
ders Undersøgelser hos Xania Formand-
skabs Ordfører, hans Svoger, fik
jeg imidlertid høre, at Posten sand-
synligvis vil bli besat med den kon-
stituerede Kæmner eller med en an-
den Kristianiaansøger, og jeg forandre-
de derfor min Bestemmelse. Den
korte Ansøgningsfrist tyder ogsaa
paa, at det næsten maa være be-
stemt, hvorledes Posten skal besæt-
tes. Som udenbyes Mand kan jeg
jo heller ikke vente nogen kommu-
nal Ansættelse i Xania, medmindre
der udfordres særegne Kvalifika-
tioner. saasom Specialkundskab
i Ligningsvæsenet. Nah! - Bedre
Lykke næste Gang! - Jeg har
tænkt saa paa, om det ikke vil-
de være bedst for Dig at søge
Dit Hjem i Kristiania. Du føler
Dig jo friskere og mere arbeids-
lidt en «særlig komplikation» hos urninge
som det er en særlig komplikation hos allo-
seksuelle at foretrække kvinder i samme
alder. Heller ikke tror jeg, at De har ret til
at paaberaabe Krafft-Ebing til fordel for
Deres paastand; thi hans paafølgende kasui-
stik synes paa det bestemteste at vise, at han
med «Knaben», «unreife männliche Individuen»
maa mene «Drenge», «børn» indtil Pubertets-
alderen, altsaa med samme Begrændsning,
som Lovene hævde for Kvindens Vedkommende,
idet de sætte Straf for omgang med Piger
under 15 eller 14 aar. Overhovedet kan jeg heller
ikke indse at den mandlige ungdom behøver
lovens beskyttelse mod forførelse i en høiere
alder end den kvindelige. Loven bør her stille
begge kjøn jævnsides, og forøvrigt ikke befatte
sig med emnet. Ud fra dette synspunkt kan jeg
heller ikke udelt slutte mig til Dem, naar De
er tilbøielig til at udelukke størsteparten af de
tilsvarende forhold i orienten og det gamle Hellas
fra vor sag: jeg tror, at De heri for en væsentlig
del har uret, og at det heller ikke er taktisk klogt
at indtage en saadan posistion. Med disse antyd-
ninger til en kritik af Deres arbeide faar
det her være nok. Til gjengjæld er det paa
mod de to gale Mennesker, som
skulde ha Ris begge. Eide var ikke slig
som Hadeln  for mig maatte været
for at virke, skjønt af og til udmærket
Spil. Han havde for meget Krop ligesom.
Og Fru Dybwad lange Deklamation
med Gravrøst i Scenen med Erling
var trættende, trods al Kunst og
Virtuøsitet. Erling, stakkar, kom
nu rent bort med sin dagligdags-Fornuft.
For mig tabte altsaa Stykket ubetinget
ved Opførelsen. Jeg sad og ærgrede mig
over min Snusfornuft; men den var der -
Men jeg er en Aske
dunge!
Utbrændt og gammel, for jeg synes Damen,
skulde ha Ris og Arbeide og Barn, og Hadeln
en Dusch saa kold og langvarig, at Affektionen
gik af
ham
og vi
fik
fat i det prægtige, rare og morsomme
Menneske og sikkert fine Digter, som  nu
anes under den. Ak ja, jeg er vel for gammel.
Men "Balkongen" elsker jeg -
Herr Professor
Dr. V. Bjerknes
adr: Prof. P. Debye
Harnackstr. 5
Berlin- Dahlem
ingenlunde paa forhaand sværge til hans
magisterord netop i hovedsynspunkterne. Saa
have vi byretten, hvis forbindelse med tydsk,
og den hidtil omtrent uskrevne kirkeret, hvis
forbindelse med angelsaksisk ret omhyggelig
maa undersøges. Hvad det sidste
fag
angaar, er
det desuden særlig at mærke, at den kanoniske
rets udviklingshistore i middelalderen fremde-
les befinder sig i stor forvirring, ud af hvilken
den ikke kan bringes før hvert enkelt
lands særlige kirkeret foreligger nogenlunde
brugbar og oversigtlig. Udviklingen af den
kanoniske ret har nemlig, saavidt jeg hidtil
har kunnet erfare, saa langt fra været centra-
liseret ved kurien, at den tværtimod mere
ligner et sammenløb af tilførselsledninger
fra de forskjelligste lande og landskirker. Ende-
lig maa retsudviklingen bringes i saglig og ratio-
nel forbindelse med sit økonomiske grundlag;
i saa henseende turde navnlig en undersøgelse
af de agrariske forhold i oldtiden og middelalde-
ren bringe ganske artige ting for dagen. Jeg
tror derfor, at jeg for min levetid har fuld-
kommen nok med den ældre periode, hvortil
jo ogsaa særlig udarbeidelsen af glossariet hen-
viser mig. I ethvert fald ser jeg, at De er enig
4
kan aldrig bli en Biting.
Men kan en Kvinde
bevist og af ganske Hjerte
paa de af Ellen Key opstillett
Premisse "faa sig et Barn
af en ægtet mand" 
uden at rødme, saa kan
sagtens ikke det komme
andre
ned
. Plads for hende og
hendes Barn! Og Respekt
for hendes Vilje! Selvfølgelig.
For mig blir det dog
af de mange Ting i verden
man helst ikke vil vide
om. Kanske er jeg ikke ren
nok, thi det krænker og støder
min Blufærdighed og min
dybeste Kvindelighed.
x
Jeg indeslutter mit Brev
aabent til Frk Hvoslef,
for at Du skal bedømme
om det er klart, og om det
bør sendes hende i den Form.
Iaften vil jeg telefonere til Dig
og faa vide Din Mening.
Din
H. B.
Kristiania d. 30/11
Kjære Grieg
Du kan være tryg, jeg gir mig ikke paa sagen
Du ser min artikel i Aftenposten. Hvorfor
jeg siger, at der kan bli Opera eller ikke,
det er fordi jeg kjender mine folk. Jeg har
mange, som skal kløes og trækkes i, faa der
kan bruges til at gaa paa mod!
Ja, jeg vilde saa inderlig gjærne
talt med Dig om orkester dirigent!? Hvem?
Det blir jo nu 45 faste. Vi gir 3500 kroner
til manden, betaler 16000x) til orchestret, og to
tusentil dets pensionsfond aarlig, for at holde
det friskt og ungt. Nu har jeg ment at sætte
sammen en komite, der gransker de forskillige
andragender (jeg slaar kapelmesterposten ledig)
og indstiller til mig, hvem, og hvad de synes.
Det blir vel Halvorsen og Holter som det skal
staa kamp om!
Til Aabningsdagen Sigurd Jorsalfar, sat 
op som ingensinde, værdig ord og musik;
skal, maa du føre dirigentstaven
Komunen 20,000, sparebank, samlag 20,000!
5.
Retsregler. –
I Processen beroede efter Christian den Vdes Lovbog,
og beroer endnu mange af de vigtigste Doctriner paa u-
skreven Ret, der i det høieste kun gjennem temmelig løse For-
udsætninger have faaet en Sanction i den trykte Lov. Saa-
ledes er det utvivlsomt, at alt hvad en Part i en privat
Sag undlader at paastaae, ansees frafaldt, forsaavidt han
kjendte de factiske Omstændigheder, der berettigede ham
til Paastanden, men denne Sætning er ikke med udtryk-
kelige Ord udtalt i vor Ret; den flyder alene af den her
gjeldende Forhandlingsmaxime, der paa Lovbogens Tid ial-
fald for det meste hvilede paa de tarvelige Forudsætninger
i 1-6-15 og 1-13-28, der sluttede sig til den bestaaende Ret.
Hele Forskjellen mellem den dømmende og executive
eller administrative Myndighed og Grændserne mellem de
forskjellige Funktioner, der tilkomme disse to Statsmagter,
kan alene afgjøres efter de historiske Forudsætninger,
hvorpaa vor Ret hviler, om end disse i Forbigaaende kan
have fundet et Afpræg i en eller anden speciel, skreven Lov;
den hører altsaa væsentligst til den uskrevne Ret. Loven
om den troskyldige Besidders krav paa at faa nyttige
og nødvendige Omkostninger, anvendte paa den i hans Værge
beroende Ting, erstattede af Tingens Eier, har kun en For-
udsætning i 5-6-4 til Hjemmel i vor skrevne Lov. -
skulde være tilfælde. Eller skal
det simpelthen betyde, at direktionen
ikke vil have mere med mig at
bestille, altså et mistillidsvotum
optima forma. Hvorfor fremkom-
mer så det nu pludselig, eller
er mine kvalifikationer så meget
for ringet siden ifjor? Du vilde
gjøre mig en stor tjeneste ved at
oplyse mig herom, om du kan
da. At alt bliver fuldstændig
mellem os både fra Din og min
side, forudsætter jeg som givet.-
Jeg har da atter tilbragt en
vinter ude, og som jeg håber med
held og udbytte. Jeg blev i Leipzig;
egentlig mod min villie. Men
Du kjender L, og ved, at man gjerne
lever der. Fra Klengel, Fritzsch
og mange andre venner skal
som til en Ven, der gad høre.
Men saa ved jeg, at Du
ikke gider høre, og det
saarer mig ikke, jeg maa
bare le ved Tanken, for
Du er ikke saa taalmo-
dig som Paal Hove.
Alligevel regner jeg Dig
for en god gammel Ven,
som jeg glæder mig ved.
Ja, tak for denne Bog 
i det gamle Aar!
Og gid Du maa 
faa
et lyk-
keligt godt Aar med
Dine! Og skrive en ny
og ypperlig Bog i 1909.
Hils Hulda og Tuften
hjertelig fra mig.
Din hengivne
Harriet Backer
Borgen vestre Aker
2/1. 1904.
Kjære Grieg
Tak for dit hyg-
gelige brev! Alt paa
fru Griegs brev til
Antonie forstod vi, at
nu havde hun og Du
det godt; men først
dit brev gav det
fulde indtryk af
hvor godt I har
for ikke kunne glæde mig over et værk som
Brahms nye symfoni, der dog indeholder
såmeget ægte skjønt, på samme tid som
de yder sin afgud al mulig skyldig
tribut. Vi andre musikere tør muligens
være ligeså gode Wagnerianere som de, blive
ligeså stærkt grebet af alt det her-
lige, han har givet verden, men vi for-
beholder os på samme tid ret til
at holde en liden plads åben for
karle som Mendelsohn, Brahms
osv.
Af skandinaver er her en masse. Jeg om-
gås væsentlig kun en bureauchef Bull,
der er hernede med familie, svært hyg-
gelige folk. Såvidt jeg ved er han i
slægt med Dem og Deres frue.
Gjennem fru v. Kolstein havde Herzogenbergs
hørt at De tænkte på at komme til
Tydskland i vinter
Det er næsten trist at sende afsted et sligt
brev - for en ting, man får sagt, må man
lade ti andre ligge.
Men jeg kunde ikke vente længer med at sen-
de Dem nogle linjer, De ærbødigst hilsener til
Dem og Deres frue fra Deres hengivne
Jeg beder at hilse Deres broder frk. Hagerup, Beyer osv.
har ikke mere med min produk-
tion at gjøre end tyrkerne og negerne
har det.
I år søger jeg atter det norske stats-
stipendiet. Holst, som vi talte med
i vår, sa det samme om at jeg
var dansk, og at det ikke kunde
nytte. Kan Du endnu i år gjøre noget
for mig? Men nu er det vel forsent
og desuden drukner vel alt andet i
den store landsag og "svenskekrig".
Men kan Du ikke sige det til Wekselsen?
Det er jo en bra og kjæk og frisindet
kar, siger folk.
Jeg ved vel at kanske heller ikke
din vægtige stemme vil hjælpe. For den-
gang jeg på din foranledning var, i et
fuldtud forretningsmæssigt møde, bleven
valgt til eller godkjendt som redaktions-
sekretær for "Nyt Tidsskrift", blev jeg dog
uden videre smidt tilside, da det kom
til stykket, og de samme folk, som
havde jaet og samtykket, da Du var
Og høit under Dagens døende skjær
Seiler Korpen deroppe i Ring,
Hæst skriger han over de krøgede Trær
I Flugt på sin natsorte Ving.
Montro lugter han Lig den Korpen?
Og Anders stilt med et undeligt Blik
På Kari og Vesleper
Smiger sig hugtung af Stuen ud,
Noget skjult under Trøien han bær
Hvad er det du skjuler Anders?
"Anders, Anders, hvor går du hen?!"
Roper Konen så sært beklemt.
"Vil berre leite etter Gjeita vor,
Som 'n "Par" har slik vettaskræmt!
- "Snille Far bring mæ Bær med!" ro-
er Veslen.
Forts. på et andet
Lillehammer 25 april 1933
Kjære Ingeborg Møller,
For længe siden skulde
jeg ha skrevet og takket dig
for smørret som du sendte
mig, men det er først den sisste
uken jeg har kunnet bruke 
haanden til skrivning igjen!
Men tusen takk for det skal
du ha!
Haaber at du har det godt
nu, at din søn er frisk, og intet
andet heller støter til, saa du 
blir heftet i dit arbeide. Det
er ikke bra, hvis det skal gaa
Herr fuldmægtig
August Larsen.
Gyldendalske boghandel.
Kopenhagen.
Dänemark.
Lillehammer 24. juli 1922.
Kjære Nini
Velkommen hjem!
Jeg tok bilen helt frem til Lillehammer – det hadde
blit at sitte ½ time paa stationenog <½> time i kupe med folk og
jeg trængte til luft – jeg følte mig som en puittopeskadokke som al luften
var klemt utav! Tak for laan av kaapen din.
Aldrig har jeg oplevet noe saa rart. Naar jeg nu tænker
paa det. Fra det første vilde farce-indtryk av voaar kjære Regine og
buksetroldet ved grinden og champagnen i skogen – og saa eftersom Regine delvis 
avsløret paa sin mærkverdig naive maate og hu sjel foldet sieg ut.
For alt jeg vet saa kan jo skarregyvren gjerne hu
levd et liv saa himmerikes engler monne frydes derved, og nu 
soler hun sig troskyldig i litt godhet og hygge paa sin alderdom. Men – der er dette
mylder av perspektiver: en slik vilje og energi og selvbevissthet – et menneske 
som er saa forutrettet av naturen og som visst ikke er ræd noget.
Det kan altsaa være idel idyl og uskyldig arbeidsom
glæde under Guds høie himmelhvælv i skog og eng og aker.  Men – jamen
var det et rart kompani – incl. søsteren og herr Steen!
Jeg tænker slik på dig – aassen har du det idag
oppe i hulderheimen. Gud vet om ikke du er gla ikveld , naar du stiger i din 
egen seng og forhaabentlig sovner sødelig ved din ægtehusbonds side. Jeg 
tok mit mindste mandsemne og stappet ned med mig, da jeg la mig
inat. Jeg tror at hadde jeg vært otte dager deroppe saa vilde jeg blit gla
til dette øiemed.
De vilde gjøre mig en
stor tjeneste ved, pr.
telefon eller brev, å
fortelle mig noget om
dette arbejde, og specielt
om Odhners initiativ
og arbeide i saken.
Med venlig hilsen
forbindtligst
Kristine Bonnevie
Chr. 13/11.
Kjære hr. Grieg!
De er naturligvis stærkt optaget -
jeg skal ikke plage Dem længe. Men
da jeg sidst talte med Dem, fik jeg
indtrykket af, at Da var noget
bange for "Bergljot"; jeg tror, jeg tør
forsikre Dem. at De i så hensende
kan være fuldstændig rolig. Jeg var
dernede igår - og det gik fortræffelig;
Hr. Hennum har som De ved, sin for-
ce i sådant. Bifaldet var voldsomt.
De varmeste hilsener til Dem og
Deres hustrufra Deres
ærb. heng.
Forfatteren Jappe Nilssen
Olaf Kyrres gd 11
Kristiania
erindring! De kan tro jeg
læste hele Bergensfesten
og deres med rub og stub!
- Nei hvor jeg likte den
varme , Franz Beyer gav
for deres hustru! - Hils ham!
At en slig mand som store
Bjørnstjerne har ordet i sin
magt er ikke nyt længer, 
synes han er genial! 
Og der stikker en gourmand
bag deres ord! Jeg skulde
ikke havt noget imod
at have deltaget i disse
festligheder og - bespisningen.
- De læste vel hvad Otto-
Winter-Hjelm skrev om dem
Waldenarsvelde d. 26 april 1937
Bäste Fru Anker!
Med verkligt interesse har
jag lärt Fru Ankers siste
bok, och jag kan inte låte
bli at säga Fru Anker et
tach for det nøje o. den behåll
mig den skönhet mig.
Jag har de siste dagarna helt
levat med familjen o. alle nå
da han havde prøvet hende et par gange.
Mindre fornøjet var hun med, at hans tid
var saa optaget, at der blev lidet eller in-
om, at det skal blive saa meget bedre
naar han har faaet hvile sig, - og imid-
lertid har hun i den sidste tid læst paa
bare livet med fru Thora Lund for at
faa affilet sin bergenske dialekt
Hun lever altsaa i haabet, og da hun baade
læser meget, og jevnlig er tilstede ved prø-
verne paa Nationaltheatret, er hun i alle
henseende overmaade ved poenget. Hun
venter kun paa, at hun skal faa tage
desto kraftigere fra, naar Bjørnson konner
igjen. Siden jeg nu taler om mine døttre,
maa jeg ogsaa fortalle Dig, at Gudrun er særdeles
flittig, og at Rosenfeldt oftere udtaler tilfredshed
med hendes arbeide og fremgang. Men nu nok
om mig og mine, der forøvrigt lever vel.
Jeg tror og haaber paa, at Du har havt rigtig
godt af Christiania-opholdet. Jeg har intet hørt
om sygdom, og da tør jeg vel gaa ud fra, at baa-
de Du og Din hustru er friske og fornøjede.
Efter alt det, vi i aar har oplevet og vundet
for vort land, gaar det jo heller ikke an at være
syg, - og I, som har fulgt begivenhederne paa
nært hold, maa jo have havt endnu større tilfreds-
stillelse end vi ude i periferien.
Det var en lykke, at forfatningsstriden endte, som
den gjorde, - og at vi fik en konge, der staar udenfor
partierne istedet for en republik med uophavlig par-
tistrid om presidentskabet. Republiken er vistnok
det bedste, naar menneskene er saa gode, som de bør
være, - men som tiderne nu er, maa jeg være monarkiet,
saa sandt jeg sætter fædrelandets vel højest.
31/5. 40.
Hr. Advokat Smedal,
Jeg skynder mig med at takke for
Deres nye Bok.
Gad vite om ikke Tyskland kunde
gjøre noget for at løse vaart Grønlandspørsmaal
nu. Det er bare en liten Tanke jeg har hat
siden Okkupasjonen. For Tyskland skal
jo ogsaa levere Danmark tilbake med
ukrænket Intægritet, saa det blir ikke greit.
Deres ærbødige
Knut Hamsun.