MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Fru Schirmer sang Sange af Sinding til
Tekster af Mortenson og Garborg. Hun var
svært godt oplagt og vandt meget Bifald
Tyra Bentsen og en af hendes Elever, Frk.
Bjørseth, spilte Piano og Violin sammen.
Siden dansed de unge (ogsaa jeg) national-
danse o. a. Danse til henimod kl. 2.
Stemningen høi. Den som rimeligvis
ikke likte sig saa altfor godt var vel
Restauratøren, Andersen. Han tjente
ikke meget paa os. Men Andersen
er altid snil og venlig stemt mod
Osto Gilde. Mange paastaar, at han
i al Stilhed maa være maalmand,
siden han gir
os
saa megen og god mad
for saa billig Pris. (Locale, Mad og
med
Øl og Dram
Kr. 2, 50 pro P.) Igaar var Madbordet herligt.
Fra Ludefisken til Ribben, Rostbiffen
og Gammelosten, alt var extra godt.
Jeg laa hos Seippels inat. Reiste hjem med
Egentlig ere vi slaver, ordet er saa forbrugt, at det
generer mig næsten at bruge det, men det giver forholdet.
Ligeover for loven har vi jo slet ingen rettighed, os
selv med alt hvad vi eier giver vi i vor ægtefælles magt."
"Ja vist har manden en større magt, det er vist
sandt
nok,
men slaveri kan det mu ikke kaldes. Kjærligheden
ophæver aldeles det slaviske, den er det netop som fri-
gjør, som gjør, at man med glæde deler hinandens
byrder, ja som stiller en fuldstændig lige."
"Er kjærligheden i ægteskab assureret, ja er den al-
mindelig tilstede? Sæt en mand eier en slave, de
ere blevne saa gode venner, at de ikke kunne undvære
hinanden, de har allerede glemt, hvem af dem, der
er herren. Dog en dag er eierens kjærlighed uddøed
uddød, kommer ikke saa slaveforholdet lige skarpt
frem igjen?"
"Men de ser jo, at bibelen fordrer underdanighed
hvad siger ikke vielsesformularen."
"Ja den vielesformular, den har vel pinet mig,
naar jeg som brudepige har seet mine veninder
med bøiet fromt hoved staa der og faa denne tordenrøst
over sig. Det er mig ufattelig at skulle kunne døie, at
der siges, at manden skal være ens herre og man
selv har blot at være underdanig. Det er ogsaa i
November 12te
Nu har jeg da en Dag været fraværende fra Dig
min Bog, og nu er jeg atter her for at sige Dig
alting. Jeg er nu nyelig kommen fra det Dyrebare
Bjerke, hvor jeg som sædvanlig nød, umiskjendelig
Godhed, det er mig en sød Tanke til en hver
Tid at troe mig velkommen der, og jeg tør derfor
frit sige, at Bertha og Severine er mit Livs
Ophold, thi uden dem vandrede jeg min Bane
mørk og ene, allene overladt til mit sørgende
Tungsind. Jeg er meget traurig, og henter blodt
ved Dyrebare Erindringer Trøst. Den himmelske
Musik, som Bertha fremkaldte med sine trøste
Toner i Nat, og derved henrykkede mig saa
ganske, disse Melodiske Toner, opfylder min
hele Sjel med den reneste Harmonie, og op
-vækker de saligste Følelser, lysten til at eje
dette trøstende Instrument, er saa stor: at jeg
af alle Kræfter skal stræbe at see mig i besidelse
af et lignende. I fra den gode sjeldne Guri
har jeg i Dag modtaget et Brev, hvori hun
fortæller mig at hun er Gift. Himlen skjænke
dette gode ædle Menneske, den velsignelse som
gode Hjerter allene fortjener, gid hun i sin nye
Stands Indtrædelse, maae nyde det Held, og den
sande Lyksalighed som er Frugten af troe Kjerlig
-hed, og ædle Hjerters Løn. – Meget Tungsindig
er jeg i Aften, jeg er nu atter ene, adskildt fra
mit Liv min Trøst.
Til ængstlig Vemod Hjertet kalder mig
Og Taaren standse nu på ængstlige blege Kinder!
O! snart maaske min Wandring ender sig,
Og tabte Barndomsfryd jeg evigt finder.
den ei skal tilskrives fornævnte Grund.
Jeg er just ikke oplagt til at skrive
idag, thi jeg ærgret mig svært
i Formiddag, og det taaler jeg des-
værre slet ikke. Jeg synes dog at
jeg nødig vil udsætte det længere,
da jeg idag har Tid, og der en an-
den Gang kan komme noget Andet
iveien. Jeg er saa vant til Ube-
hageligheder i Forretningerne, at
de næsten ikke berøre mig, men
naar jeg møder Lumpenhed, og det hvor
jeg har mindst Grund til at ane Saadant,
da oprøres mit Sind i den Grad,
at det ganske nedbryder min Helbred,
og gjør mig uskikket til Alt. Des-
værre er John nu borte - han og
Betten reiste i Onsdags - og jeg
maa saaledes bære Byrderne alene.
Veiret er, Gud være lovet! nydeligt,
saa at jeg haaber at gjenvinde min
Ro naar jeg kommer op til Landaas.
Det er jo rigtignok ingen glædelig
Tanke, naar jeg ret fryder mig i
Naturen deroppe, at vi rimeligviis
ikke kommer der næste Sommer,
men det vilde være høist utak-
nemmelig mod den gode Gud om
jeg ikke glædede mig saalænge vi
endnu ere der, og om jeg ikke med
Taksigelse mindes alle de Glæder
jeg der har nydt. Moer er alene
idag med Sophie Grieg og
Theoretisk begrundes denne fortolkning
derved, at flere skattepaalæg skylde an-
dre hensyn end den udelukkende finansielle
sin tilværelse, idet de ere fremkomne
i øiemed at ordne visse næringsgrenes
udøvelse osv., og selv hvor dette ikke
er tilfældet, staar de i saa nøie forbin-
delse med det økonomiske liv i
landet, at de ikke ansees at kunne
afhænge af aarlige beslutninger. I-
følge den belgiske legations forbindt-
lige løfte haaber jeg imidlertid om
nogle dage at kunne Dem et ex-
emplar af deres sidste finantslov
til brug ved citationen; dog stoler jeg
ikke ganske sikkert herpaa og
jeg
har
gjort flere forespørgsler hos juridiske
boghandlere for uafhængig deraf at
Hvorledes har Derer da havt
det i den søde Juuletid?
Her har det været stille. Hos
Dim gode Faer var vi two Dage
mellem Juul og Nytaar, som
han vel ogsaa har fortalt Dig
Jo Harmonien gaaer det Iaar
som altid so lala. I næste
Uge skall vi have Svendsens
Octett paa en Kammermusik
Concert - men den er noget for
vanskeligt for hvores Strygeres.
Paa sidste Concerten havde vi Gold-
mærks nye Overture til "Sekuntale,
men den er ikke ganske efter
min Smag; - formeget bombastus.
Og nu lev da vel, Klokken er Mid-
nat og jeg er træt efter two
Prøver i aften. Hils Din
kjære Hustru fra Din hengivne gamle
Ven August Fries.
vi saa ikke stort til hinanden i byen – men
da visste man jo altid, hvor dere var at
finde og hadde altid et forsæt om at
nu skulde vi da snart sees –.
Jeg lever svært stille heroppe - du vet
jeg gik ikke ut før gutten kom til,
og hittil har jeg lagt mig hver aften ved
8-tiden – undtagen to ganger mens Helene
var her; en aften var jeg nede hos Lundebys
og hadde det svært hyggelig, og en aften
var jeg hos nogen hyggelige unge mennesker
ORsagfører Moes, venner av Helene. Der
var desuten Bojer, le plus grand homme des 
lettres de Norveges – men jeg forstaar desværre
ikke rigtig at skjønne paa ham; naa
der var forresten svært hyggelig. Fru Muller
ser jeg av og til, hun bor her og passer paa
maa have det, men Harriet fik
bestemme for sig. Hvis I ikke har
en bestemt fotograf for dette, saa
synes jeg, at Klem er baade meget
flink og rimelig i pris, han bor
lige over for kunstforeningen.
Harriet beder at hendes penge maa
blive hende sendt hertid, men det
har ikke nu saadan forbrændende
hast, for jeg har skaffet mig midler,
før jeg reiste fra Kristiania,
dog vil hun jo altid glæde sig
ved at se dem, naar det kan
ske uden vanskelighed for eder. -
Synes du, det høres vanvittigt at
jeg tænker at male et billede ligt,
det i høstudstillingen, du har jo
oftere gjentaget, men har ikke det
altid været copi efter selve billedet.
Jeg Jeg tror, at jeg husker meget
i tonen igjen, ja at jeg skulde
Sådant vilde jo for ham være at
handle imod sin egen fordel og til
skade for sit teaters anséelse.
Jeg antager derfor at hvis Les-
singtheater ikke blandt sit eget per-
sonale kan forføje over de fornødne
kræfter, så vil man være betænkt
på for anledningen at søge for-
stærkning andetsteds fra.
Men naturligvis er jeg mine
trofaste og årvågne venner lige
fuldt hjertelig taknemmelig for
den tvivl og bekymring, de har
næret. Bring godhedsfuldt dr:
Schlenther og dr: Brahm og
modtag selv tilligemed Deres ære-
de frue de bedste og varmeste hil-
sener fra
Deres i venskab forbundne og
hengivne
Henrik Ibsen.
som anstand, oftest hadde han ogsaa sit kors med hit; mama underholdt korset 
mens professoren og jeg fraadset i biskoppelige hyrdebreve - fra middelalderen naturligvis;
det er spesielt en viss biskop Arne av Bjørgvin og en herr Horken sommesteds, som er aldeles
fortræffelige mænd -. Sommetider kom imidlertid Einar Lunde og teosoferte med pro-
fessorinden nede paa postmesterens veranda - de bodde der og fru postmester vidnet 
at professoren fik ikke andet av føde end citater av Rudolf Steiner og maten 
laante korset mest hos fru postmester; officielt skulde de, d.v.s. hun stelle 
sieg selv. Jeg tror at Taranger var saa menneskelig at han likte seg, naar han kunde 
komme hitop uten kors paa og vi tok kaffe og likør og kake og cigaretter og Norges 
gamle love. Ja hadde du set og hørt den konen, da vilde din ærbødighet for den 
mand som er gift med hende og endda sier at egteskapsskilsmisse er ugudelig svimle 
svinde ueber allen Gipfeln! Men for Guds skyld, snak ikke om dette til noen - han er 
til og med høflig, elskværdig, deltagende mot sin kone, gaar turer med hende etc. 
Bare en eneste gang - talen faldt paa dr. Steiner og hun var ikke med - eks-
ploderte professoren og yttret seg uforbeholdent om Steiner og antroposofien 
i dens forskjellige virkninger saa det var en lyst. Paasche som selv i sin grønne 
vaar har frekventert mystagogens opbyggelse i Berlin gav et referat med anekdoter 
som jeg sandt at si ikke vilde tiltrodd ham dristighet til at komme fram med 
 mend nu har han jo syslet med Sturlunga i to aar og det tar vel litt 
av penheten - .
Signes mand har traadt en spiker opp i foten og har holdt paa at 
bli alvorlig syk; Ragnhilds mand skal 6 uker paa sykehus for mavesaaer 
og mama ind til hende imens; mamas brever har i den anledning ikke været 
opmuntrende læsning, men nu det er ordnet at hun skal reise ind til 
Stockholm, er hun jo bliere. Men er det ikke pussig at mama som faktisk 
i de sisste aarene reiser hver tredje maaned eller saa mindst - om det nu bare er 
inden Skandinavien - simulerer den yderste grad av reiseuvanthet og reisenervøsitet
Jeg beder Dem forstaa at baade dette Kort
og mit forrige bare er for Dem, jeg vil ikke
ha noget refereret til K. Jeg vil i det hele
tat ikke blandes ind i det med ham, det koster
mig Møie bare at skrive et Brev, jeg er
fremdeles svækket av Influensaen siste Vinter,
det er min Kone som maa svare paa næsten
alle mine Brever. Jeg skal jo jussom ogsaa
prøve at arbeide litt paa noget jeg har under
Hænder. - Jeg synes som sagt det er galt for
Dem, mig staar det ikke paa med naturligvis, jeg
har Hus og Hjem.
Deres ærbødige Knut Hamsun.
Ja det er slutt paa den gamle trykte katalog, og jeg maa
prøve at ruske op i min daarlige hukommelse:
No 64
"Høstregn i fjellbygden". Eier: Malerinden fru Helga Ring-
Reusch - (fru Professor Hans Reusch)
Lysaker Oslo
Jeg veed ikke, om hun lever.
Billedet var det første, jeg udstille-
de - malet 1899 - 1901 - udstillet 1901
Jeg var 19 aar, da jeg malte det, og jeg
synes ofte, - (men det er vel indbildning);
at jeg aldrig senere har kunnet male
og føle saa intenst overfor naturen-
(uten at copiere denne). Desværre var
billedet malet med de billige 15øres-
amatør farvetuber, - saa jeg er bange
for billedets holdbarhed. Skulde De
treffe eieren, - vilde De da være saa
venlig at spørige, om jeg fik lov at copi-
ere det? Jeg klarer det selvfølgelig ikke,
og det er kanske alt "tapt sig" meget.
N0 65
"Juninat og soleier"
Eier: Ole J. Stang, - hans adresse er mig
ukjendt, - (da jeg engang laante billidet til en
utstilling, kom brevet frem bare med adr: Ole J.
Stang Xania). Det skulde interessere mig at faa
vide, om De finder frem til ham - da han ogsaa
har et andet af mine (ældste) billeder: "Høst-
skumring i haven" No 74. - Dette "soliebillede"
hos Stang er det ældste af alle i variationerne.
(Se No 28 - 65 - 66 - 67 - 68 - 69 og 70)
i Helsingfors.
Af dansk Blade har Du maaske seet, at
min Svoger Vilhelm Melbye døde, i October,
ganske vist var han vlevet svagelig, og led
af forfærdelige Hovedpiner og Hypocondrie, men
det kom dog meget brat over os; en Fredag
formiddag Kl 11 sad han i sin Sopha og var
død - pludselig, uden at nogen havde Anelse
derom; han havde blot ikke nydt meget den
foregaaende Dag - det lureste Symptom paa at
han feilede noget; for min Søster var det jo
forfærdelige Dage, og kun Tiden vil kunne læge
Jeg vil saa forfærde-
lig gjerne ud og stu-
dere videre og arbeide
derfor maa jeg se at
faa samlet mig nogen
penge. Og Aasen er
det eneste arbeide jeg
har gjort siden den
statue, jeg arbeidede hos
Sinding i Kjøbenhavn
Gid De vilde kjøbe den
og gid De kjendte nogen
andre, som ossaa vilde
ha den! Prisen er kr. 50.-
Jeg ber hilse Deres frue -
jeg talte med hende en-
gang i Kjøbenhavn - hun
sang saa vakkert paa
koncerten.
Deres ærbødige
Augusta Finne
Ementa
Canja
Mayonaise de lagosta
Bifes rolados com foie-gras
Espargos com molho branco
Peru assado e recheado
Entremeio
Pudim Centenario
Sobremeza
Doces d'ovos variados
Pastelaria franceza
Bombons
Queijo e frutas
Case Colomal
Schöneberg bei Berlin
Apostel Paulusstrasse 3
7/11-1906
Ærede, kjære Herr Grieg!
Tusind tak for Deres venlige
brev! Ja det var satans dumt
at jeg gik til Sachs', - jeg har
nu bevis paa at det var Liebling
jeg talte med, jeg husker desuden
nu selv for mange aar siden
at have truffet ham hos Godow-
ski der ogsaa er mosaisk. - Hvad
jeg idag vilde sige Dem er at De
ikke for min skyld skal have
ubehageligheder med disse menne-
sker, jeg har nu paatagelig havt
bevis paa at De gjerne vil have
mig til solist, og dette er en ære
som jeg oprigtig sætter pris paa!
Deres breve har ogsaa glædet mig, især
dette at De endnu har bevaret
Hr. Gustav Vigeland
De har gjort mig en
meget stor glæde - tak!
Maatte fontænen faa den
skjæbne, den og de fortjener.
Deres forbundne
Nini Anker
Rød
9.XI.06.
Kjære Harriet!
Jeg har talt med Blehr, som
var meget elskværdig.
Din Tantes Skrivelse har intet
lovformelig Værd. Enhver af de
øvrige Arvinger kan nedlægge
Indsigelse mod den. Han sagde
at Skifteretten stiller sig mere
og mindre velvillig overfor saa-
danne Skrivelser og hvis den
blev  underskrevet af 2
Vidner var der en Mulighed
for, at den blev tat for godt, men
han syntes ubetinget det Rette
var, at hun opsætter den i fuldt
Hensyn til Dine Penge i Privatbanken.
Tak Din Gud at Du har dem der, selv
om Du maa betale Skat derfor, men
tænk aldrig paa at faae dem overført
paa Din Far. Rigtignok betaler jeg
vist Skat af mere end jeg bør, selv
om de være mine, men jeg kunde al-
drig handle saa samvittigsløst at
lade dem overføres paa mit Navn i denne
Tid da de deved vilde komme til
at staa meget usikkert. Jo Du veed
jo nok at alt Sligt bliver ganske
mellem os, saa det er næsten overflø-
digt at sige Dig, men saa meget er
vist, min kjære Ven! at min Stilling
for Øieblikket er saa mislig som den
bedst muelig kan være, da det virke-
lig ser ud til at mine gamle Dage ei
skal blive blide. Du har naturlig-
viis hørt at Landaas er averteret
til Salg, men desværre viser der sig
ingen Liebhabere, og om det absolut
maa sælges, da vil det
hvad det vil blive betalt for
fiint hvad der nu er tillage; jeg hører af
Elias at saavel By- som Landsfolk
skal mene et Par Tusinde. Jeg havde
haabet at faae mindst 1000 Daler for
Anlægget, og da Bygningerne deroppe
er brandforsikkret for omtr. 3500do, saa
havde jeg dog tænkt mig at disse med
Haven ogc. samt Vognhougen med uneBit borte
liggende Engstykke vilde bragt
München, den 28. Maj 1878.
Herr boghandler Lund.
Kristiania.
Af aviserne ser jeg at skue-
spildirektør Foght den 22. dennes
for 1ste gang har spillet «Samfundets
støtter» i Drammen, og slutter der-
af at De i overensstemmelse med
mit brev af 10. Maj af ham har mod-
taget de 400 kroner, af hvis forskuds-
vise indbetaling opførelsesretten var
gjort afhængig. Da jeg imidlertid
fra tidligere affærer med herr Foght
har gjort meget ubehagelige erfa-
ringer angående denne person,
så kunde jeg nok tænke mig som
en, rigtignok meget fjern mulighed,
at han havde dristet sig til at op-
føre stykket uden at honoraret var
12
e sig aidrig riktigt lugn
och lycklig numer. Hon var inte den-
samma som förr. Det kunde hända, att
hon fick de gräsligaste anfall av svart-
sjuka, och då Harry en gang var bort-
bjuden till direktör Leyons, smög hon sig
dit och spionerade på honom.
Naturligtvis kunde detta inte undgå att
göra intryck på Harry, som kände sig
mycket besvarad av Birgits misstänksam-
het.
- Detta visar, att jag varit totalt blind,
som inte från första början förstätt, vart
det skulle bära hän, brukade han säga.
Men det lonar sig inte att prata om det nu.
Då Birgit en gång frågade, vad han
menade med detta, fick hon till svar.
— Vårt förhällande har växt oss över
huvudet, Birgit. Vi förmà inte att hålla
det inom rimliga gränser. Våra känslor
ha bragt oss på avvägar. Jag menar i
vart fall du. Det blir för mycket för dig.
Du blir rädd och hysterisk, därför att du
redan från början menat att det var ga-
let.
Det värsta var, att Birgit tyckte sig
märka en allt mer tilltagande likgiltighet
hos Harry. Han var ofta upptagen på
kvällarna. Nu var det inte så ofta han
stannade på kontoret. Han var ute på
baler och andra tillställningar hos sina
bekanta utan att ta Birgit med. På sista
tiden hade Ingrid Berg börjat anordna dis-
kussionsaftnar i sitt hem och dessa för-
summades aldrig av Harry.
Hos Ingrid Berg var också Birgit väl-
kommen, men hon gick sällan med Harry
till dessa sammankomster. Det förargade
henne, att Berit Leyon alltid var där och
6.10.1926.
Forfatterinden 
Fru Annie Wall, 
f.t. Oslo.
Motta min hjertelige tak for
den elskværdighet De har vist mig ved 
at sende mig Deres bok "Människor 
jag møtte."
Deres forbundne
Sigrid Undset.
Kristiania, den 21.12.98.
Til
Nationalteatrets administration.
Som svar på administrationens ære-
de skrivelse tillader jeg mig at meddele at
det vil være mig en fornøjelse at træde i for-
bindelse med Nationalteatret når Kristia-
nia teater afslutter sin virksomhed. Ønske-
ligt vilde det imidlertid være for mig om jeg
forud for overenskomsten kunde opnå en kort
samtale med et af den ærede administrations
medlemmer for at erholde enkelte oplysninger,
so jeg for tiden savner. Jeg er hver dag sikrest
at træffe hjemme kl. 11-11½ formiddag, eller jeg
skal møde frem til opgivet tid og sted om det-
te falder bekvemmere for administrationen.
Ærbødigst
Henrik Ibsen.
Nørholm, Grimstad, 26/10. 23.
Kjære Vigeland,
Jeg forstaar kanske ikke dit
Spørsmaal fuldt ut og jeg kan naturligvis
ikke en Brøkdel av hvad du selv kan av
Kunst.
Der er vel ikke mange Regler
uten Undtagelse. Hvis jeg nu forstaar
dit Spørsmaal ret saa vilde jeg svare at
Brødrene Jules og Edmund Goncourt er
Undtagelsen indenfor mit eget Fag. De
var saa bokstavelig sammen om sit Arbeide,
og de efterlot sig et Livsverk av den høieste,
mest utsøkte Kunst.
Dette er noget du vet før, du har
bare ikke kommet paa det i Øieblikket.
Du er paa den sikre Side hvis du gaar ut
fra at der findes sjeldne Undtagelser kanske
i alle Fag, jeg tror nok at du ogsaa indenfor
den bildende Kunst vil finde Eksempler
herpaa: der er saaledes Billeder som man
Leipzig, Mandag 17 Juli 1899
Kjære Honoraria!
Du synes vel at det nu kan være passe tid at du
faar høre lidt ordentlig fra Leipzig, og ikke bare fra Auerbachs
kjelder og fra slagmarkerne.
Jeg kom hid altsaa kl. 11 om formiddagen i fredags
kjørte lige til Hotel de Prusse, Rossplatz 7, barberte og vaskede
mig og styrede veien til Meiner, Rossplatz 17. Jeg havde
min plan fuldstændig klar, den havde dannet sig af
sig selv under mine samtaler med de tyske kolleger, fra
Kiel og til Berlin. Jo mere jeg talte med dem desto kla-
rere blev det mig at jeg havde bragt med mig fuld-
stændig gale forestillinger. Jeg havde tænkt mig forhoder
patriarkalsk og forlæggerne kneisende majestætiske paa en
tribune lidt høiere end professorerne, hvilke sidder tillidt-
fuldt skulde er op til de første. Men saadan er det ikke
Det er sjelden et godt ord at høre af professorerne om for-
læggerne; gjensidig fiendskab og mistro er grundtonen
(privatisen da, officielt holder man gode miner). Og til-
slut det vigtigste, forlæggerne staar trods sin pengesæk
socialt et trin lavere end professorerne, og har derfor
krav paa at hundses af disse. For det er den store
hemmelighed her i tyskland, det findes kun en me-
thode til at vinde de lavere rangerendes agtelse og kjær-
lighed, og det er hundsning. Du forstaar at alt dette
kunde jeg umulig ha tænkt ud alene hjemme i Stock-
holm, saa reisen var uundgaaelig nødvendig.
Nu, jeg gik altsaa ind, men kom desværre ti minu-
ter for sent, han gaar hjem til middag kl 12, men
ventede tilbage kl 3. Nu, derved var intet at gjøre, jeg
var ærgerlig om at jeg skulde miste hele min jernbane-
grættenhed inden jeg traf ham, jeg sagde fra i en bestemt tone
at jeg kom tilbage kl 3, og gik ud i byen for at spise middag
64 The Grove, Hammersmith, London W.
Kjære Nini, tak for dit brev. Dette er bare
for at si dig, jeg vilde gjerne, du skulde 
 ha Keats digte fra mig, og jeg lot dem
sende dig en i dag, – men vil du la mig
 vite om den er kommet frem – for nu bak-
efter falder det mig ind, at jeg kanskje
har opgit ufuldstændig adresse – jeg husker
ikke. Jeg skal se at finde en eller anden
utgave av Brontë erne for dig. Vi lever 
bra og arbeider flittig – liker London , 
 men her har været et ugudelig veir like til de
siste dagene. Krokvik har sendt A. Kraghgs
 tegninger til min historie – det var vel en ondskaps
fuldhet – de var skrækkelige!!!   	Mange hilsener din
S.U.S
Fru Nini Roll Anker
Lillehaugen
Asker
På Elmistronive 
Norway
28.11.1919
Jeg faar bare smaabrever fra ham, hvori han sier, han har meget
at gjøre – Signe sa, han hadde gjort et Herkules arbeide i høst med
gaarden og indredningen av børnenes leilighet. Nu kommer han vel ikke
hitop før til barndaapen, den 14de. Da blir han vel kanske en tid.
Ragnhild fik en datter for 3 uker siden. Der gaar alting bare
bra. Ulla Marianne er naturligvis det deiligste barn som endda har set
dagens lys. Ragnhild er et lykkelig væsen – hun eier ikke nerver nemlig.
–Ja tak for brevene dine, skulde jeg sagt. Jeg sender tilbake
billederne av gutten til din søster – for et pragtfuld lite menneskebarn
han er! Jeg kan jo ikke andet end sammenligne alle barn i den alderen
med min lille stakkars Mosse – men mine unges husdamer blir forargede: 
Mosse blir nok bra, og ingen er saa pene som Mosse. Det er godt for
mig at merke, de er saa gla i hende – at der ikke i fremmedes øine
er noget frastøtende ved hende – jeg synes jo hun er en yndig liten
skat, men det synes vel f eks. Tronds mor at han er. Og jeg kan
ikke la være at ængste mig for Hans Bendikt – Mosse var ogsaa saant
et sundt og sødt litet barn. Hans strutter ogsaa av sundhet og
ler med et lite tandløst gap, bare jeg kommer i nærheten av ham. Endda
har han ikke faat andet end hos mig. Jeg syns jeg er endda litt
glaere i ham end jeg har været i nogen av de to andre.
Aaja gid, gid du kunde komme hitop en tur. Jeg er for-
resten ganske forberedt paa at noget skal komme iveien, men
gid du kunde! Jeg er frygtelig alene, endda jeg lever forholdsvis
selskabelig, sammenlignet med Sinsen – der er neppe fjorten dager mellem
hvergang jeg er ute eller der er nogen her, min danske frøken baker 
henrivende bløtkake og marengs og begge pikebørn steller med hen-
Lillehammer 22.12.38
Kjære Ingeborg, takk for julehilsenen
din og for dukkekomfuren, som jeg er forferdelig
glad i. Høber du blir bedre snart av
tonic'en, så det gir sig litt med frettheten.
Og så kan jeg hilse fra Nini, jeg var og så
til hende på Røde Kors klinikk, hvor
hun lå tll observation – det viste sig å være 
en tarmbetendelse, hun skulde få komme
hjem til jul. Men hun så ordentlig dårlig
ut denne gangen, hadde helt mistet 
 indianer-teinten sin og var blek.
Og sa må du ha god jul da, og
takk for det gamle året. Og på gjensyn 
innen altfor lenge. Koppestellet er til 
fødselsdagen din skjønner du, men da skal
jeg skrive brev til dig!
Og lev så vel så længe.
Din hengivne
Sigrid.