MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
da ogsaa en Pokker Peek"! ja ka va
der a jøre? jeg ser ikke andet end at
oppebie Jer Ankomst, og da søge at væl-
ga det bedste. Her er nydeligt i Sand-
vigen i disse Dage, vi har deiligt Sol-
skin, men desværre magter jeg ikke
at benytte mig saa stort deraf. Jeg
har været en liden Tur mellem 12-1,
og agter mig ud igjen mellem 6-7; det
gaar smaat kan Du tro, og jeg har
mistet min trofaste Støtte, Bettebarnet,
der igaar gik med Gine Hambro til
Arne, og kommer ei tilbage før imor-
gen. - Mor har det nu saa som saa,
hun stræver og er træt, og lider der-
til fremdeles af sin Chardialgi.
Hos Johns leve de godt, jeg har ik-
ke seet nogen af dem siden i Man-
dags, da vare vi hos dem med Tante
Mone samt Oscar og Marianne; jeg
kjørte naturligviis frem og tilbage,
det var min første Udflugt, men
siden har jeg spadseret hver Dag.
Bull var herude i Middags for at
invitere os ind til dem Søndag Mid-
dag, men vi bad om at maatte have
det tilgode; jeg maa være forsigtig,
da det Sidste ellers lettelig kunde
blive værre end det Første, og jeg kan
ei gaa saa langt endnu. Igaar gik jeg
nok vel langt - rundt med Nævegaar-
den - og det bekom mig ilde, jeg var
klein om Aftenen, og er derfor blevet
en Smule ængstelig, jeg har ikke ha
Lungebetændelse før i 60 Aars Aldere
Konfidentielt vil jeg betro Dem, og
kun Dem alene, at stykket heder:
Bygmester Solness efter hovedper-
sonen. Det er i tre akter. Men hver-
ken titelblad eller personliste må
trykkes forinden manuskript til
samme indløber. Dette vil ske sam-
tidigt med den sidste manuskript-
sending.
Det glæder mig meget at sagen
med herr Reclam allerede er bragt
i orden og forhåbentlig til alle par-
ters tilfredshed.
Med hjertelige hilsener tegner
jeg mig
Deres hengivne og forbundne
Henrik Ibsen.
Denne stadige Angst for at forstyrre
har sat Mærke paa Gutten. Han er så
 gammel 
alt. Vi hører ham aldrig i Huset.
Og dog er han saa glad i lidt Liv.
Vort Kjøbenhavnerophold for to
aar siden, da han og jeg i 6 uger
dernede var sammen med unge
"glade" mennesker staar for ham
som en herlig Tid. Og han siger ofte:
Det var taaget i Kjøbenhavn; men
vi havde det saa gjildt, gid vi kunde
reise did igjen!
x Nei,
for
en Mand som arbeider
saa  intenst og er saa over-
nervøs som G. 
 er Kolbotn
hvor han har sitt eget hus
idealt. Men der
er jo umuligt i andre Maader. x
Gutten maa jo lære noget,
vil han - for at tjene sine Interesser bedre - løse
Forbindelsen med hende, han elsker hende ikke,
men han attraar hende. Hans Blanding av
personlig Dygtighet, fortættet Egoisme og Sanselighet
maa fremstilles av et myndig Mandfolk. Naar
en saa usympatisk Mand overhodet kan faa
Kvinder og bli forlovet saa har han jo endel skjulte
Kræfter i sig.
Løitnant Lynum har derimot ingen skjulte
Kræfter. Han elsker Frøken Norman haapløst. Han
drikker kanske litt for meget, men han er ingen
Dranker, det kan jo tænkes at han drikker fordi
han er ulykkelig gift. Naar han vil slaas med
Naboben er dette paa Blumenschøns Anmodning
derom i Haven i 2den Akt, senere vil han det mere
og mere for sin egen Skyld, efter som han ser hvor
Naboben vinder Frøkenen for sig. Løitnanten er en
god ung Mand - og saa er han haapløst forelsket.
Han oppebier først at Fanny hæver sin Forlovelse,
saa er der dog noget som trøster ham, før han
gaar ut og skyter sig. Selv faar han hende ikke, det vet han.
Tredje Akt maa ikke (som i Kristiania)
nia. Baade min moder og jeg finde det
i længden for trivielt hernede. Flytnin-
gen sker i april, og jeg skal en af de
nærmeste dage ind til Kristiania for
at udse mig en passende liden bolig,
langt fra folk og fæ.
Og saa en varm og taknemlig
hilsen til Din hustru med ønske om
at flytningen til hjemmet ikke maa
falde hende for tungt og heller ikke for
tungvint!
Eders hengivne
Ebbe Hertzberg.
Kristiania (in spe, skal være:)
Holmestrand den 9 Marts 1890.
nedsættelse. Men jeg fastholdt mit forslag  
om indkjøb
og holdt en tordentale til dem om det ufor- 
svarlige i at lade denne leilighed gå fra os 
for måske om nogle måneder at se bysten 
havne i Luxembourg-museet eller National-
galleriet i Berlin. Sluttelig ændrede jeg mit 
forslag derhen, at kjøbet skulde foretages med 
henstilling til dig om henstand med kjøbe-
summens udbetaling, indtil pengene kunde 
skaffes. Endnu strittede obersten arrig 
imod, så jeg var nødt til at revse ham på 
ny og gi ham en meget kortfattet, men klar
belæring om moderne norsk europeisk skulp-
tur og hans egen ukyndighed i de ting.
Endelig blev der da under knurren vedtaget, 
at formanden skulde tilskrive dig med an-
mod forespørgsel om, hvorvidt du var villig
Reimers, og sidst
ankommen Frithjof
Nansen; Hr. Brækstad
opoffrer sig for os Alle.
I har det vel deiligt
paa Eders Landsted efter
alle Anstrængelser,
her kan man fullstændig
glemme at det er
Sommer, heldigviis
er her ikke saa forfærde-
lig varmt.-
Undskyld mig nu
at jeg uleiliger Dem,
hils Nina, Deres Broder
med Hustru hjertelig
fra mig, og saa siger
jeg Dem af et oprigtig
Hjerte tusind, tusind
Tak for alt det Gode De
har mig.- En lykkelig
Sommer ønskes Eder af
Deres hengivne
25/6 89 Agathe Grøndahl
paa vaade veie -
Riecks og Arne Bølling
til middag - jeg om
aftenen i Tistedalen,
hvor Christensen fortalte
saga'er og jeg holden
torden mod sladder.
Rusland har
faat frihedsmanifest - og
jubler - om da zaren
ikke kllip klipper friheden
fra imorgen. -
Og vi har faat flertal
for ""folkeafstemning"" om
kongevalg, baseret paa 
tillid til regjeringen.
2/11 Middag hos Bødtkers.
Hr Dok. Emil Rode.
Omhængningen af Galleriets
i Kunstmusæet først i Sam-
arbeid med Eilif P. senere med Holmboe
Billeder har optaget saame-
get af min Tid siden Jul, at
jeg
desværre
ikke har kunnet arbeide paa
Kopien i Januar Maaned.
Idag har Holmboe og jeg afsluttet
dette vidtløftige Arbeide i Kunst-
musæet, og jeg lover nu at bruge
al den dagslyse Tid jeg har uden
for Malerskolen til Kopien, som
jeg haaber kan blive færdig i Lø-
bet af Februar, dog vil jeg ikke
give den fra mig, før jeg anser
den for saa god og saa gjennem-
arbeidet, som jeg kan faa den.
En af de første dage vil jeg søge
Ramme hos Blomkvist, og jeg
skal fra Morgenen af faa
Lov at forhøre mig hos
Dem, om
naar
det kan være
ken for at faa den Rekrea-
tion, som ligger i at komme
helt bort. Men som jeg nu
sidder her paa Kontoret i-
gjen, er jeg vel fornøiet
med, hvad jeg her opnaaet
af Friluft i Julen. - Kl.3
skal vi spise Middag hos
Bings. - Det glædede mig af
Dit Brev at se, at Du er glad
ved at kom være kommen til
Resultat med Husespørgsmaa-
let. Men et Hjem - leiet eller
eiet - bliver dog Maalet, som
med Aarene vinker mere og
mere. Leie først blir dog det
tryggeste. - Og saa tak for det
gamle Aar, kjære Beggeto!
Tak for al Kjærlighed og al Over-
bærenhed! Maatte det nye Aar
i sit Skjød bringe Sundhed og meget
Samvær! Tak for Alt ogsaa fra Marie!
Kjære Peterssen, der er en ting jeg saa
gjerne vilde bedet dem om, som de kanske
synes ikke, kommer mig ved. Kunde de ikke
se at faa se Harriets copi i Louvre, hun
trænger egentlig meget til at faa høre en
overlegen mening om den, naturligvis taler jeg
meget for Harriet heri, men ogsaa for mig
selv, da det har meget at sige for mig, at
Harriet bliver snart færdig med alle sine ar-
beider og kan reise hjem. Naar de sagde
deres mening havde hun noget at holde sig
til og vilde arbeide hurtigere og sikkrere
mod maalet. Jeg kunde nok have ønsket
at de havde seet mine studier for at
høre deres mening, om de kanske havde
faaet lidt haabefuldere tanker om mit
standpunkt, ikke fordi jeg finder det
saa, men fordi Pelouse nu for alvor
har rost en af mine studier som godt
studeret, tør jeg tro, at det er saa.
Naar jeg endnu arbeider videre, saa er
det fordi hver enkelt motiv interesserer
transporteret Tøyet
vare
fulde, Gastgiveren
fuld, Skydsskaffe
ren
ligesaa og Vertinden i
ond Lune og hele Huuset fuld af støyende Soldater -
Den Forskiellighed der er imellem Mennesker
slog mig meget, da jeg saae den fulde snaksomme
Vert med hans Kone, jeg tænkte paa Philemon og Baucis
paa de Ørter, Jordbær jeg under den jevneste
Samtale med Huus-folkene fortærede der og de
Disputer jeg her havde med Baadsfolkene
om Betalingen, deres ubillige Begiæringer, min
Frygtsomhed havde kommet mig dyrt at staae
hos ikke en ædrue, veltænkende Karl havde
sagt til den værste Hold Mund Thormod ellers
bliver jeg ond, nu har du nok, du skal ikke
have en Skilling meere og i det samme tog han
ham ved Armen og satte ham ud; Denne
Skikkelighed havde jeg gierne strax betalt, om
den havde ladet sig betale, men jeg frygtede
for at lægge ham ud med de andre om jeg
havde givet ham noget meere i deres Nærværelse -
og siden søgte jeg ham forgiæves; Til Morgen
Klokken 7 var Hestene bestilt - 2 Heste - men
først Klokken 8 kom en lille Dreng med 3 Heste
vi havde reyst igiennem saa stor en Deel af Norge
Dresden den 20 Marts 1898
Høistærede Herr Grieg!
Af de norske Aviser ser jeg, at der til næste Sommer
skal afholdes en stor Udstilling i Deres Fædreneby, Bergen, hvorved en Musik-
fest skal finde Sted fra 27de Juni til 3die Juli, hvis Ledelse De har overtaget.
Herved tillader jeg mig nu i al Ærbødighed at forespørge
hos Dem, om jeg kunde gjøre mig Haab om at faa nogle af mine
Composioner ved denne Leilighed. Som De vel maaske ved, blev min
Opera: Du Seemannsbraut, hvis Text jeg i Leipzig selv overgav Dem, 1894
gjentagende og med stort Bifald opført paa de Hertugl Hoftheater i Gotha &
Koburg. Efterat Ouverturen, Ballet Musiken og Intermezzoet, som
Mellemaktsmusik ved Skuespill, var blevet spillet der, fik jeg af Hertug
Ernst II Befaling at indsende mit Værk til Ham, hvilket jeg gjorde. Derpaa
blev samme sendt til Hofoperaen i Berlin for at prøves. Hofcapellmester
Sucher, som skulde foretage denne Prøvelse, beholdt imidlertid Partituret
7-syv- Maaneder og stillede derved min Taalmodighed paa en stor Prøve
og bragte Uordning i mine Tinanger. Endlig kom Værket tilbage. En
Copi af Suchers Dom over samme følger omstaaende. Ovennævnte 3
Instrumentalsager som jeg gjerne vilde faa opført i Bergen, er ogsaa med
stort Bifald blevet spillet i andre tyske Byer. Ligesom Sucher udtalte sig
ogsaa Prof. Friedrich Grützmacher her over min Opera. Paa hans Ønske skrev
jeg en Suite for Violincello, Piano, som Mesteren selv forespillede mig og
fornyede med Fingersætning, Buestrøg etc. Om dette Arbeide skriver
I den forbindelse kan det ha
interesse å peke på hvor mange
episke forfattere Trøndelag har
å være stolte over. Det er helt for-
bløffende når man ser nærmere på
det, hvor mange store epikere Trøn-
delag har skjenket Norge. 
Eller hvad sier man til en slik 
navneliste av nulevende norske ro-
manforfattere: Nini roll Anker, Jo-
han Bojer, Olav Duun, Peter Egge, 
Johan Falkberget, Inge Krokann,
Ola Sætrom og Kristofer Uppdal. 
Det er en bukett blandt de yp-
perste i norsk, ja i nordisk prosa, 
som ingen landsdel kan eller nogen-
sinde har kunnet opvise maken til!
Det er uttrykk for et karakteristisk 
drag i trøndersk folkekarak-
ter, like karakteristisk som lands-
ledens mangel på lyrikere.
15/3-1923.
Kjære Professor Paasche,
tak for Deres brev forleden. Det
er kjedelig, De ikke kunde skrive om Ørjasæters
bok – jeg opgir ikke haabet rigtig endda.  Ellers 
faar jeg visst forsøke selv. Jeg synes det er
synd, skal «Fararen" drukne ubemerket – det 
er den for værdifuld til (i motsætning av
svært meget som kommer ut paa landsmaal.)
Nu skal De høre, at jeg har
i opdrag at spørre Dem fra en komité, som 
arrangerer med nogen tilstelninger paa Maihaugen
til sommer: Kunde De ha anledning til at
besøge tante Marie Birkeland en tid og senere reise til on-
kel Peter Broch, der var fuldmægtig ved Soli sagbrug i
nærheden af Sarpsborg. - Hos tante Marie havde de det
meget stille, hun var enke og levede i smaa kaar. Hendes
sønner havde ikke stort at hjælpe hende med; og saa blev
det kun efter, hvad Hanna fortjente med sin kjolesøm,
og hvad brødrene - far og onkel Henrik - sendte hende.
Jeg gjorde mange sammenligninger mellem dette og mit
eget hjem og var ikke glad over, at mit tøi var af saa
meget bedre beskaffenhed og yngre datum end Hannas.
Deres bekjendtskabskreds var helt anderledes end den, jeg
hjemme var vant til at komme i; dette baade gjorde
mig ondt og - interesserede mig. - En hel del mere el-
ler mindre gode og meget spændende romaner slugte jeg,
medens Hanna var optaget af sin søm; de gjorde
sterkt indtryk paa min let bevægelige fantasi og sikkert
skaffede mig en god del nykker kan jeg forstaa nu.
Vi var ikke vant til hjemme ucontrolleret at læse alt
muligt og havde heller ingen anledning dertil. Men jeg
kan godt huske, at jeg dengang fik en slags tanke om
netop at burde læse alt muligt, - at jeg aldrig vilde
kunne blive et selvstændigt og erfarent menneske
Hvorefter den Malm som kommer i Mas-
Ovnen, dens
virkelige
p Eto beregnes; dette
erholder man Vished om ved det hvert
Stykke som sættes paa Ovnen veyes;
sammenholder man da Vægten af Mal-
men med Vægten af Produkten har
jeg min pr E. og saa erfares at den
virkelige
Qvantitet som forbruges til et
Skpd raae Jern neppe er 6/8 Tdr. Resten
er Afgang eller spildes ved Tansporten
7/8 Tdr Malm efter proportional Beregning 1 rde 59 3/4 s
Kul 15 Tønder
1 - 24 s
Fæstning, Prudning, Arbeidsløn
"- 38 50/54 s
3 rde 27 s
Masovnens Produkt forædles enten
ved Støbning eller Smidning
"A" Ved Bærum støbes:
"- "-1-" I aaben Sand. - Kakkelovne Takker
/: Rester til Fladbrødsbagen :/ Skorsteens-
jeg har dannet mig om hans Væren (efter Bjørnsons
mundtlige Historier nærmest) og, Deres egen
berretelse i Deres Brev til mig. Herom engang
mere mundtlig. Nu er det en Selvfølge, at jeg
vil omarbeide det Afsnitt efter Virkeligheden
Sagen er sanlig den, at jeg agter at udgive en
ligen Bog - "Norske Musikere-" med Portrætvig-
netter og biografiske Skitser af Dem, Svendsen,
Kjerulf, Sehmer (?), Neupert, Ole Bull, Nissen
og Grøndahl og maaske et Var til - med andre
Ord samle paa it Sted, hvad jeg til forskjellige
Tider og Stunder har skrevet af, men som ellers
ved Leilighed vilde blive stjaalet af Andre.
Der vil jeg da tage mig alle Vink og Erfaringer
til bytte. Hvis De derfor har flere "Detaljer"
at forære mig, saa spender en Formiddag
paa Deres eget Eftermæl, og send mig dem.
Dernæst har jeg endnu Et at sige Dem, og det er en
gav jeg efter for en øjeblik-
kelig Indskydelse:
Vi to maa sandelig have
det gamle Klisteri ud af
Verden!
Thi hvad der skilte os den-
gang (i Leipzig) - det havde
sikkert sin Rod i sygelig
Pirrelighed paa begge Sider
Og baade Du og jeg, der begge
ved hvad legemlige Lidelser
er - sandelig, baade Du og
jeg bør ære Høstend Klarhed
og Styrke - og vi bør sætte
Sygelighedsfornemmelser
tildørs - og, kort sagt:
leværelser, kutikke, paa gadehjørner overalt var vaadt
af carbolsand. og carbolsæbe stod tilsalgs i hvert eneste
butikvindu; - og jeg inbilde mig at se syge og triste
folk i alle dem vi mødte. Kl. 12 gik Korsørtoget, og vi
var enige om at være glade ved at komme bort, -
, at hvis vi skulde have difteril, havde der væ-
red baade tid og leilighed nok til at hente smitten;
- inden fem timer, blev det sagt, vilde det vise sig.
Men jeg fik snart andet at tænke paa. Den lange
jernbanefart tværsigjennem Sjælland forbi Sorø,
Roskilde og til Slagelse, var jo noget ganske nyt.
Saa store og delige kornmarker havde jeg aldrig
kunnet tenke mig! og jeg kunde ikke rigtig for-
staa, naar tante Mathilde ikke syntes, at egnen
 var smuk. Jeg ved næsten indet skjønnere
end rige, frodige agre gjennemvævede af kornblom-
ster og røde valmue! - I Slagelse var vognen fra
Emilsminde og Marie Mynster for at hente os. Aa,
hvor jeg husker den gammeldagse Kaleschevogn med
 spendt helt op over næsen af en!
jeg var ydterst trykket og beklemt ved at være
i nærheden af den høie, fremmede dame og ønskede
Hansteensgade 2 IV
17 Juni 1904.
Kjæreste Janna!
Hvis Du efter Ulla Persens
Brev, ikke kan reise til Sæters-
dalen uden Følge, jeg ved jo slet
ikke hvordan der er, saa kan
Du godt komme til mig i
Numedal hvor jeg vil male
Opdal
Kirke
Der er bare den ene
Ting, at D jeg maa have Kir-
ken fuldstændig for mig selv,
mine Motiver maa være saa
helt mine, ellers gider jeg ikke
male dem. Derfor fulgte jeg
ikke Schirmers Raad og reiste
til Vaage Kirke, som Anna
Schønheider har malet, og
derfor har jeg opgivet Tydske-
kirken i Bergen, hvor Weren-
skiold sagde, han havde
et Motiv. - Men naar dette 
er klart, at Du ikke vil male
i Kirken, saa vil Du være
28/5-1937
Kjære Vilhelm.
Nu er du vel i fuld
fart med din akademifert
og pavedyrkelse, - og jeg er
nettop ferdig med mit
Københavnerophold - reiser
herfra nu og gleder mig til
å komme hjem imorgen
tidlig. Håper barna har det
godt!
Jeg skal hilse dig meget
fra professor Harald Bohr,
som er nesten ennu hygge-
ligere enn Niels, - lettere og
–og Regine Normann stakkar – gud vet om hun er glad til, 
hun blir kvit ham, eller om hun ikke er det –. Det er den 
værste tragikomedie jeg har hørt paa længe –.
Nei nu faar jeg slutte. – Jeg er træt. Pusen min sover 
i kurven sin, Svarstad gaar op og ned og snakker om Trygve Andersen 
«jeg synes jeg ser Nils Kiærs ansigt, naar han træffer ham», sier 
han – men er forresten ikke Kiærs i utlandet? –
Jeg tænker sommetider paa ting jeg skal skrive, naar 
pusen blir stor – d.v.s. over aaret eller saa – og jeg skal arbeide igjen. 
Ting, som jeg tror skal bli bedre kanske end noget før –. 
Hvis ikke jeg er blit analfabet til den tiden, men det er jeg 
vel –. Saa dette lange brevet blir vist det sisste du 
faar fra mig paa lange tider –. Men du faar gjøre vel 
mot mig og skrive litt til mig snart igjen – jeg sitter 
altsaa paa en kvist i Rom, ammer en unge, vasker barnetøi, 
laver mat, vasker op kopper – og tuter ret som det, fordi 
jeg gud bare det ikke gjør nogen av delene videre tilfreds-
stillende visst. Det er jo verst med det første –.
Mange hilsener til Anker og dig selv fra Anders og 
mig.
Din hengivne 
Sigrid Undset.
Anders sier, han skal skrive et brev til dig engang – naar jeg har
har jeg følt mig syg og kraftløs, og uagtet al den
Villiekraft jeg stemmer derimod – jeg lader som om
jeg ikke mærkede det – kan jeg dog ikke komme mig.
Søvn, Apetit og Kræfter er borte. Jeg har havt det
for ondt, alt for ondt. Siden den 19de vi
flyttede ind i disse store Sale der ligge stik mod
Nord, har jeg ikke kunnet lægge i Ovnen, der
naturligviis var i Ustand; at en Rude ogs
netop i mit Sovekammer ogsaa var itu, hører
til de ganske almindelige Tilfælde hernede,
og først efter daglige Bønner i 8 Dage, fik jeg den
isadt. Børnene, Gud skee lov ere friske som
Fiske, De kan begribe at disse under slige
Omstændigheder bringes paa det Tørre. Saaledes
som jeg har frosset i disse Uger kan ikke
fortælles, hver Dag have vi sukket efter
mildt Veir der ikke vilde komme. Saadan
en vedvarende Kulde og Barskhed i Luften
har jeg aldrig oplevet hjemme i vort nordligere
Str Klimat.
De hørte kanskee af Oscar at han skulde
boe hos mig. I den Anledning leiede disse jeg
4 i Dronningens Tvergade i en 1ste Salsetage disse 4
meget smukke Værelser. Et Pragtstykke af
en Sal i gammeldags Stil, en do Spisestue
og 2 mindre, hvor vi ville faae det meget godt,
naar det blot bliver varmt. Middag og tvende
Gange kogt Vand have vi af en Jomfru ovenpaa
der holder et Slags table d'hote, og da jeg syntes
paa denne Viis at kunne undvære Pige har jeg
kun en Kone der kommer 3 Gange daglig.
Dette er naturligviis mere besparlig, men giver
ogsaa mig mere at bestille. Kl 7 skal Oscar
have første Frokost, kl 10 anden, kl 3 præcis
spise vi og til alle disse Klokkeslet skal Bordet
være tryllet færdig, og da det O. er en Mand
Harriet
Backer
Hansteensgt. 2 IV
Oslo.
9de September (Fortsat fra Sommer
heftet)
Regn. Syltning. Den tyske
Oversættelse af "Kvinden" skal udkomme
i Oktb. Oversætteren skriver til Advo-
kat Voss, som har overtagat Tyskland
for mig følgende. "Da Bladene
nævner Fru Garborg (Aftenposten for igaar)
som Forfatterinde tør jeg - eftersenest
Anmodning fra Berlin — bede Dem
forsøge at indhente Fruens Tilladelse
til at angive hende som autor,
idetmindste i en Forudskikkelse
af Bogen at omtale hendes Forhold
til den. Forlaget mener, det vilde
ha Betydning for Bogens hurtigere Salg."
Er det ikke vindunderligt!
Jeg svarer tilbage: "Forf. ønsker ikke
at opgive sin Anonymitet." Punktum.
Korekturen er heldigvis
overtaget af Forfatteren Morgenstern.
for Sommeren, da hun har en
Elever, Det vil jo rigtignok tage bor
god Part af Fortjenesten, men deri faa
hun nu at finde sig. - Jeg maa bekjend
med Skam at jeg ganske har glemt Din
Penge i Sparebanken; dersom jeg kan faa
det bragt i Orden inden dette skal sendes
bort imorgen, da vil Du finde Anvisning
indsluttet; hvis ei, da skal de ret snart blive
Dig tilstillet. Hvad her hjemme findes for
Dig af Bøger exc skal blive sendt med
Flügelen og Sengen. Jeg hører Du har an-
modet Benedicte om at komme bort til
Dig for at være Dig behjelpelig med Ind-
redningen af Dit Logi, men det lader
sig nok ikke saa godt gjøre, thi uden
at tale om Omkostningerne ved Reisen
og Opholdet, da er hun saa nødvendig
i Hjemmet, hvor hun virkelig er den
belivende Aand. Moer har arbeidet saa
meget, at hun kan nok behøve Hvile;
hun er desuden ikke altid rask, end-
skjøndt hun aldrig omtaler det, og træt
er hun bestandig. Hun har skrevet til
Tante Constance, og vi faar nu at see hvad
hun siger dertil. Jeg kan meget godt tænke
mig at Du trænger til en Benedicte, men
Du maa ogsaa erindre at vi ere gamle,
og har det første og største Krav paa hende,
da hun desværre nok ikke indlader sig
i noget Ægteskab, i hvilket Tilfælde vi na-
turligviis maatte gjøre Afkald paa hende.
Benedicte har sine Feil, som vi Alle, men
naar man betænker at vi bør bære over
med hverandre, da maa jeg tilstaae at
hun er en prægtig Pige, der, som det
synes kunde have fortjent en bedre Skjæbne.
Hun har imidlertid Religionen at holde
sig til, og den skjænker hende Kraft til
at udrette sin Gjerning i Livet, og det med
Tak til den gode Gud. Ja, da Papiret er
blevet fuldt vil jeg nu sige Dig Farvel, og enten
ud at røre paa mig eller ned i Theatret for at
11/5. 36.
Kjære Tore,
Skal du ha Klær saa bare gaa
og faa dem, naturligvis. Det er ikke at
spørre om slikt. Lat Forretningen
sende mig Regningen, slik fik Arild
det gjort fra en fin Skrædder, jeg husker
ikke hvad han heter. Jeg skulde ogsaa
selv hat litt Klær nu, men jeg sitter
her med mit og kommer ikke av Stolen.
Men jeg begynder jo at nærme mig
Slutten, Gudskelov. Saa blir det vel
den siste Boken i mit Liv, og det
er paa Tide, jeg har vel gjort noget slikt
som halvhundrede Bind nu snart, jeg
husker ikke. Jeg har skrevet saa mange
2 Binds Bøker, tykke Bøker med mange
Mennesker. Om et Par Maaneder er jeg
77 Aar. - Du møtte vel Mama paa Baaten?
Den 13de er Cecilia 19. - Hilsen Papa
et Spøgelse pegte tilbage på et langt
Livs utallige Krænkelser. Skulde de også
her manes frem! Det sidste Slag!
Over pianoet hænger billedet
af far og i samme hjørne Kristine
I hjørnet ved chaiselongen
har vi væggen næsten dækket
af billeder fra kontor og stue.
Paa spisebordet mit blaa
tæppe.
Hos mig hænger mit
tæppe over sofaen, og hele
den væg er omtr. besat med
billeder.
Stuens langvæg 7,5 m.
De andre maal nogen-
lunde i overensstem-
melse hermed.
Godnat!
K.B.
Til
Hans Majestæt
Kongen.
I min Usikkerhed om Maa-
ten hvorpaa jeg kunde faa
frem først min Tak til Deres
Majestæt for Olavsordenen
fik jeg, paa min Henvendel-
se til Hoffmarskalken, det
Raad, den Oplysning, at
jeg hadde Anledning til
at skrive nogle Linier direkte
til Deres Majestæt.
Faar jeg da Lov til un-
derdanigst at bede Kon-
gen modta min dyptfølte
sætte mig i spidsen! for
denne hjælpekomité.
Jeg satte byens embeds-
fruer til det og nu
seiler de for fuldt
opraab i avisen. Vældig
meget snak og lidet
sund sans i 2 timer 
med chocolade og kager.
28/1 Melding af lykke-
straalende Roggegutter,
at de har faaet en
liden broder. Forøvrigt
trives de udmerket ved
ophold her og franske
visitter i sit hjem og
erklærer sig villige til 
at fortsætte resten af
livet. - Rædsomt veir
med piskregn og storm.