MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
11/11-1923
Fru Anna Backer,
Fredriksstad
I besvarelse av Deres brev av 6. ds. kan jeg bare
si, at hvis jeg kan gjøre St. Josephssøstrene nogen tjeneste med 
det, skal det være mig en glæde at holde foredrag i Fredriksstad.
Da jeg imidlertid hverken kan eller vil bli profes-
sionel foredragsholder – ikke ønsker at ta bort fra mit hjem og mine 
børn noget av den tid som mit arbeide levner mig – har jeg hittil 
aldrig tat honorar for de foredrag, jeg en sjelden gang har holdt, 
og altid selv betalt min reise. Saa det vil jeg gjerne faa lov
til at gjøre nu ogsaa. For Deres og Deres mands venlige ind-
bydelse til at bo hos Dem, mens jeg er i Fredriksstad, takker 
jeg meget.
Litt vanskelig er det derimot for mig at love
en bestemt tid. Jeg er endda ikke færdig med de saga oversettelser
som jeg har paatat mig at utføre for Riksmaalsvernet iaar; 
det har været et svært anstrengende arbeide, og sykdom i
familien har yderligere heftet mig, saa jeg kan ikke saa godt straks 
ta fat paa et nyt arbeide. Det som jeg kunde ha lyst 
til at tale om - naar jeg først skal til med foredrag igjen – vil kræve 
ikke saa litet arbeide. Jeg har nemlig tænkt at opbygge Deres
- hos direktør Laurin - jeg nyttet leiligheten til 
at tale om "Jo Gjende." Han kunde imidlertid
bare henvise til Svennberg – Hedberg er jo visst 
ikke i nogen kontakt med noget teater nu.
Det sammee sa Per Hellstrøm, som ellers var 
paafaldende godt kjendt med norsk literatur.
At stykket skulde kunne vække interesse
her mente forresten begge to; Hallstrøm mente,
at i Danmark vilde det kanske endda mere 
ha utsigt til at slaa an. Der leter de 
jo nu med lys og lygte efter noget nyt og friskt 
selvstændig – og det hadde vistnok Hallstrøm 
ret i. Vet du om Agnes Mowinkel har nogen
forbindelser i Kjøbenhavn? – Teaterforhold og
Kristiania, den 13. Februar 1893.
Kære herr Lindberg,
Det gør mig oprigtig ondt
at jeg ikke kan efterkomme De-
res anmodning om henstand
med restbeløbet af mit honorar.
Jeg stolede så sikkert på at kon-
trakten i et og alt vilde blive o-
verholdt. I forrige uge skikkede
jeg derfor en større pengesum
til København til indkøb af ob-
ligationer og nu står jeg her næ-
sten blottet for kontanter. Alt-
så, nogen udsættelse er umulig.
Da Dorsch-turnéen er opløst,
skønner jeg ikke, hvem der kan gø-
re vanskeligheder i denne sag.
En i alle henseender udmær-
ket «Hilde» er absolut nødven-
dig!
Deres hengivne
Henrik Ibsen.
31/8 Reiste jeg til Kristiania,
efterladende hotellet i fuld
sving. 1ste aug. drog Agga og 
jeg til Ula, Sonja Nygaard
kom senere. Vi var der 
til 14/8. Der er paradis. - 
Johan kom lige fra Gøteborg did
en stormnat - med Kattegat-
pokalen ombord. - Ellers seiled
vi med en lodsbaad, baded i
sjø og sol, jeg blev brun som en
indianer. Og frisk igjen
og modig. Sjøen er livsfornyende.
15/8 Var jeg i Kria og paa Stabæk,
hvor en Sigrid Peyronnet var uden
mand, men med glæde i sjæl og hjem.
Pey. reist for ned til Paris.
16/8 Kom jeg hjem. Riecks og Seip
Rom, den 30. marts 1884.
Kære herr Wergeland!
Hjertelig tak både for
telegrammet og fordi De har
bevaret mig en plads i Deres
venskabelige erindring! Det er
nu adskillige år siden vi sidst
såes, og det skulde glæde mig me-
get om vi atter igen kunde mødes
et eller andet steds i verden. Mu-
ligens kommer jeg nordover til
sommeren og da var der måske
anledning til at opfriske gamle
minder fra München. Fra vo-
re fælles bekendte dersteds hører
jeg kun sjelden. Den eneste jeg har
vedligeholdt en smule brevveks-
ling med er Oswald Schmidt. Han
Tusind tak Thomasine for dit telegram, det
var saa morsomt at finde det paa mit bord en
aften, da kom hjem. Der er saa mange, som
synes, at jeg burde have skrevet meget mer om dig,
det kunde jeg havt lyst til, men det er saa ind-
groet i mig at man skal gjøre alt saa kort
som muligt, ellers var der jo en masse at
have nævnt om, hvad du har været for alle
os som levede af eders hjems vidunderlige aandri-
ge hygge. Forleden dag kom frk Bøe atter til
mig, hun vilde nu bede, om jeg vilde skrive
om fru Bjørnson, da hun syntes, hun havde
vært saa heldig med at faa mig til at skrive
om dig. I den anledning havde hun med sig
fotografier af gamlefruen, Cardine, Bergliot,
Dog Dagny og Erlings to smaa døttre. Jeg
svarte, at det vilde ikke være heldigt, at jeg
paatog mig det, for der vilde komme til at
være stor forskel i varmen ved mine ord, da
du og dit hus stod mig saa meget nærmere,
mindst mulig, sove med ham i armen og saan – god til at 
holde varmen er forresten peisen. – Men iforgaars vaagnet jeg med 
snefok! Etpar tommer sne til morgens, siden slut og regn, vaatt 
ute, klamt inde, hvert plagg maa tørkes i kjøkkenet (6 trapper 
ned) og dampes ved petroleumsovnen heroppe. Jeg har endelig faat 
tak i en kone, som henter bleier og kladder daglig, men de sidste 
dagene har jeg faat det vaatt tilbake. Og lillegutten ligger 
og sover hele dagen herinde, hvor vi er, og hvor der brænder lamper 
og apparater og kokes mat og smaatørkes –. Ak nei, det var igrunden 
ikkeno arbeide at snakke om, dengangen jeg skrev og digtet –.
21de.
Nu er to dager gaat. Og ingen sol! Maanen skinner 
om kvælderne, skyerne trækker litt tilside og jeg lægger mig i haabet – 
og vaagner kl. 4. Nei, regnet permer ikke paa tak og ruter! 
Det er taalelig mildt, naar jeg smetter op, faar om mig slobrokken, faar 
det lunkne vandet over natlampen i taket og vasker ungen 
mins ende. Og saa kryper jeg lykkelig og lunt ned i sengen med 
lille gutten min ved brystet. Men saa vaagner jeg kl. 8 igjen 
til graaveir, nye kvaler med tøiet og ængstelse. Og igaar visit 
av jormoren, som finder, at gutten har ikke lagt paa sig og 
fortæller mig at melken min er for tynd og at han ikke 
faar næring nok. – Jeg hensynker i fortvilelsens avgrunde. Anders forsøker 
at trøste mig, med at gutten er all right – det tror jeg forresten 
selv han er. Men herregud hvor jeg søker i danske og engelske bøker efter
Men klimaet virker dog
slappende, - man lige-
som orker ikke.
Nei, - nu får jeg vand-
re til kjøkkenet og se
til vore pandekaker,
hvordan vor brune
kokke greier dem. Å -
de kan alt, - bare de vil,
og ikke selv liker det så
godt, at der bare blir
en liten fjerdepart til-
overs for nonja-nonja
= frøkerne. - Og de
elsker alslags kake og
søte ting, - akkurat som
barn og som - Dé.
Dé er henrykt over al-
slags snop - hvis du
den tid da Karl skal con-
firmeres.
Vil Du være saa snild at
lade mig høre fra Dig pr.
omgaaende post, hvilken be-
stemelse Du tager. - Jeg haaber
det bliver til det, at jeg kom-
mer til at modtage Dig
paa Bristol jernbanestation
og ikke Kristiania
Med mange hilsner til
fru Grieg og Dig,
Din hengivne
Sigurd Hals
8/8-1923.
Kjære Peter Egge,
Tak for Deres brev – det blev jeg ordentlig
glad for. De vet det nok selv – succes er god, det skal Verden 
vite. Men det en trænger mest for sig selv er at høre, en anden 
kunstner, som en har respekt for, og faa godt omdømme der. Saa 
De skal ha tak igjen.
Og saa faar jeg ønske tillykke – først Deres datter.
Hun var blit saa nydelig, da jeg saa hende i vinter; gid hun maa
faa det slik som hun saa ut til at trænge ha det, klok og
forfinet som hun saa ut. Og Dem og Deres hustru tillykke, at
De maa faa se hende saa lykkelig, at det ikke blir for svært at
ha hende langt borte. Se et barn plantet om i et andet land 
synes jeg altid maa være litt saart. 
Min søster Ragnhild, som De vist har truffet,
blev gift i Stockholm for nogen aar siden. Nu er hun her 
ute paa Balberg, efter hun hadde ligget syk et halvt aar, 
flere operationer. Hendes to smaa barn er her hos mig, har været 
her siden 1ste juni og skal forhaabentlig bli til 1. november, 
saa moren kan faa ro til at bli frisk – forholdvis frisk ialfald, 
til hun skal ta fat med husstel igjen. De er rædsomt søte
men bevares for en uro – i huset. Jentungen er paa alder med
kommer Vedkommende snarest muligt ihænde.
Hvis man endelig skal ha interviews,
og disse Forskrifter blev efterfulgt, slap
man en Masse Ubehageligheder! -
I samme No. af "V.G." ser jeg, at
De skal til Bristol til Høsten! Er
dette virkelig saa? - I det Tilfælde,
haaber jeg at De giver 2-3 Konserter
i London. - Mr. Vert vil gjerne ha fat
paa Dem. - Som De erindrer, fik De et
Tilbud fra Ham gjennem mig for et a to
Aar siden. - Skal jeg faa ham til at
gjentage dette og nærmere specifiære Det?
Jeg haaber, De kommer til England i alle Fald.
Jeg har en Masse Forespørgsler: "When is
Grieg coming to England?" -
Med hjertelig Hilsen til Dem og Deres Frue
fra mig og min Hustru. Deres hengivne
H.L. Brækstad
strenge sig an. Jeg antar
500 kr. kan hjelpe ham paa
fode, men det kommer vist
svært an paa et par
hudrede straks. -
Hvorfor til Dem?
Ved ikke. Har det paa
følelsen. Send det videre,
hvis De ønsker. Men
han bør hjelpes.
Altsaa: Ernst Sverdrup
adr. Stibolt
Rivierstr. 5II
Kristiania
Og saa sender De mig. Hr-
dr; et lidet ord om, hvad
De gjør. Jeg overlader
sagen til Dem.
I ærbødighed
Just Frøchen
tunge hvite vin. Og jeg ved Du:
Jeg kan ikke spille for Dig
Jeg kan ikke synge for Dig
Jeg kan bare danse for Dig
Din
Dagny
Og Min elskede lille, bitte dame som
hun skal ha det travelt. Jeg som havde
tænkt at kunne faa være der og hjælpe
henne.Kjære Nina Grieg!
Bergen 12/3. 1902
Kjære Grieg
Tak for dit hyggelige Brev
Jeg havde Kjelland og Dahl oppe hos mig igaaraftes
og fik ordnet en Del.
Da jeg reiser til Vidden om et Par Dage og har
det sprængtravelt kunde jeg ikke paatage mig at
ordne noget videre uden jeg lovede at skrive til
dig forat spørge om du vilde være saa inderlig
snil at besørge indlagte Liste. Forsaavidt der er
nogen som du ikke naar eller vil have noget
med, vil du da være saa inderlig venlig at melde
dette snarest til Dahl.
Der er skrevet til Segelcke forat paaskynde Vegretten
til Mappen - saa nu tror jeg det gaar.
Kjelland har leveret Tegning til Møblerne
I Ryggen af Sofaen kommer Forlovelsesdigtet med Noder
etc. Tegningen tiltalte meget. Vi skal nok blive enige
om den pekuniære Afvikling
Skriver du til mig vil Brevene blive eftersendt
til Garen. Du maa undskylde at jeg ikke bøiede mig
under dit skal; men jeg hader for det første at se mit Navn
paa Prent og dernæst stod mit Navns Underskrift ikke i logisk 
Sammenhæng med Circulærets Indhold (Kunstnere Videnskabs mænd
min opfordring skaffede Wisky, som
jeg ikke fik betale). -
Du er kanske saa snild at
sende mig en liden telefon-
meddelelse lørdag, om dere
kan komme da, - eller først paa
søndag; - det hyggeligste vilde
jo været, om dere kunde komme
lørdags efter middag; - du faar
prøve at lage det slik!
tils den frue med tak for sidst; -
og være hjærtelig velkomne
skal I iallefald være, - om
her er smaatt.
Med bedste hilsen
Din hengivne
Nikolai Astrup
det er vel noget andet,
når man er frisk og
kan bevæge sig frit,
uten al den rædselsful-
de åndenød og hoste.
Vi nyder det! - Ja for
du kan skjønne hvor
lei og bedrøvet Dé var,
og stakker sånt mas og
stræv for hende vedsi-
den av alt sit trættende
skolearbeide at ha hele
husstellet og mig, som
sat der som en urørlig
stønnende masse.
Nei - vi tænker ikke mere
på dem tid. - Nu har
Dé ferie, tre herlige
uker, - og du kan tro
Rom, 20.3.1913.
Via Frattina 138
Kjære Nini,
tak for brevet dit. Og tak for de to smaa-
bøkerne, for det var vel fra dig de var, de og – aaja, tak for det 
altsammen. Alting kom saa godt med denne tiden – for herre du 
store gud hva vondt det har været for os i denne tiden. Svarstad 
stakkars vilde visst gjerne hjulpet mig – men han duer ikke 
til at forstille sig, saa jeg skjønte jo, han var mindst saa ulykkelig 
som jeg selv – liksom ræd for ungen og ræd for mig atpaa til –. 
Ellers saa vasket han op og hentet mat og gik og slæpte paa 
gutten, bare det laat i ham, saa nu skriker den, hvergang vi 
lægger den i vuggen – men smiler og er frygtelig søt, naar vi tar 
den op og snakker til den –.
Hadde en kortlap fra min mor idag, hvorav jeg 
saa, du hadde været deroppe. Jeg er saa glad for det – at du sendte 
hende blomster til mit bryllup var pent av dig og nu dette. Hendes 
svigerinder – min fars søstre – har været yderst væmmelige mot hende 
først i anledning av at jeg hadde forlovet mig og stod paa 
randen av ægteskap, uten at de var blit forsynet med udførlige 
beretninger – det er denslags folk, hvis ideal er at alt som kan 
synes til familje med en skjeppe erter, skal kline sig sammen 
i en sofa og fise unisont – undskyld, men saan familje-overintimitet
Jeg havde haabet at vor Pige idag
havde kunnet henvende sig til Fru
Hagerup for at faa Besked om hvor
dette kunde finde Eder, men saa
hører jeg at det idag er
betyder: Husarbeide gaar foran alt.
af Familien
min Lykønskning tilbedes
90 aarige Fødselsdag. Det er Fru Hare
men "Brille Hormens" Enke frisk
som en sprælende Tale men som
en sters.- Det er hyggelegt at vide at
hun har formue og kan gjøre sig Livet
meget behageligt.
Med vore venligste Hilsener til Eder
Deres W.D. Krohn
Frue
det er sandt som du siger; du er endnu
styggere med det Plag!" Saa opgav hun
mig. Og i Kjøbenhavn for 4 Aar siden syntes
hun, at mine løse Kjoler var "deilige".
Aa hun var saa morsom og fuld af
Stemning, saa rig og
overdaadig
og
deilig, og det er saa uendelig trist og vemodigt,
at hun er borte. Og slig som vi alle
maa skamme os herhjemme over den
Behandling hun i alle Aar fik her! Det
var saavist ikke underligt, at hun vendte
Norge Ryggen tilsut. Jeg husker et Exempel
fra den Vinter i Paris. Hun kunde ikke
faa Fribilletter til Theatrene, skjønt hun
henvendte sig til vor Minister, for han sa,
at den danske Mimster var hendes minister.
Og den  danske vilde da med Rette ha
sagt, at den norske M. var hendes, saa hun
opgav det træt. Og da havde hun skrevet
en række  Mesterværker,
som
"Hellemyrs
folket", "Prof. Hieronimus", "Paa St. Jørgen" o.s.v.
Og jeg, min Stakkar, som havde
faat et lidet Debutarbeide (Mødre) opført
paa Kristiania Theater, jeg fik
Kjøbenhavn, den 28 Juli 1894
Kjære Herr Grieg !
Bliv ikke vred over igjen iaar at
modtage et Plagebrev !
Vil De, kjære Herr Grieg, være villig
til at dirigere en af de filharmoniske
Concerter i næste Saison ? Ligesom sidst
lægger jeg Alt i Deres Haand: Tiden,
Programmet, Solisterne, Honoraret
Det er, saavidt jeg erindrer, længe siden, 
er opført ved vore 
større Koncerter-, om De vilde opføre 
f. ex. "Olaf Trygvason" en af de filhar- 
moniske Koncerter vilde jeg stille et 
fortræfligt Kor til Deres Raadighed og lade
12.  11.03
Sol. Skal iaften i Kvindernes.
Stemmerets klub (hvor jeg ikke er
medlem) og fortælle om Sangdansen
og maaske begynde at danse lidt
med Damerne.
3de
Pludselig begyndte det at sne igaar efter.
Da jeg kom hjem med Nattoget, var det
formelig Føre, ialfald hvidt. Men
løs og blød er Sneen idag og blir neppe
liggende. Der var overfyldt i Stemme-
retsklubben. Jeg forsøgte at lære
Damerne lidt Dans; men Pladsen
var liden og Tiden kort -  de vilde
nok gjerne fortsætte, hørte jeg. Aasta
Hansteen var den livligste af alle
men dansede ikke med. Kifty
Kielland, Ingeborg Brandes, Fru
München, den 25. Februar 1889.
Kære herr boghandler Lund!
Af de idag ankomne nor-
ske aviser erfarer jeg at skuespil-
direktør Olaus Olsen har opført
«Fruen fra havet» i Kragerø og jeg
tillader mig i den anledning at fo-
respørge om han til Dem har indbe-
talt det fastsatte honorar, 400 kroner,
der skulde erlægges forinden første
opførelse turde finde sted?
For Deres brevkort med under-
retning om tilsendelsen af de 2,500 kro-
ner til den Gyldendalske boghandel
beder jeg Dem modtage min bedste
tak.
Med vore venskabeligste hilsener
til Dem og Deres frue tegner jeg mig
Deres hengivne og forbundne
Henrik Ibsen.
selv om det er et uegenpatisk. - Den
gule fjerhusken hans klædde den
graa vinterdagen glimrende. Kommer
han for det onde eller det gode?
spurte folk hverandre. - Men det
var en feststemning, en stilfærdig en,
over hele den svarte folkemængden,
som fyldte gatene. Entur de nu 
kjørte det, saa kom endelig den
rigtige kongen paa besøk til os 
igjen; eller det var skjønt de befriet
pusten for at en trætte var 
slutt, noget bittert glemt. - 
Gunnar Heiberg fulgte med
os hit ut og skal hvile sig her nogen
dager. Han er mærkelig hyggelig at
ha til gjæst, falder straks i 
med hus-vanerne - tillemper sig som
bare en europæer kan det. Han
er vel ikke den genialeste mand
jeg har møtt, men den klokeste
by far.
1 Dec Første kvelden bad Heiberg
ogsaa saa flink til at skrive til mig paa Montebello. Valdis tok mig 
paa sengen en morgen og var indom her en liten stund – hun var paa
biltur med sin mand og nogen venner. Ellers saa har jeg jo hat nokk at
gjøre med at se igjennem alt som laa her av postsaker og se at faa besvart 
det som maatte besvares. Nu begynder det da at bli vei i vellingen likesom,
og jeg kan tænke paa at ta fat paa ordentlig arbeide igjen. 
Ja saa maa du leve saa vel da og ha det godt, baade 
du og Clara og barna, naar dere tar opover igjen til Asserbo. Du maa
hilse baade hende og Volmer saa meget og vær selv hilset fra 
din hengivne
Sigrid.
Men er hun som D-, saa er hun
Fru
D., saa er hun
altsaa først og fremst orginal - en
sjelden og vidunderlig Ting for en Sange-
rinde. Det synes jeg ogsaa Martha Sanddal
var. Dengang jeg hørte hende i en Fiskehytte
paa Svarthuger og i Baad paa Savalen for
4 (?) Aar siden var hun en Aabenbaring
og ligesaa
paa
den første Concert her i Byen. Da
sang hun Sindings  Symrasange
og Strengeleiken herligt. Ligesaa Sigurd
Lies Sange. Men - hun blev gift. Og man
siger, at siden har hun sunget stygt.
Ja ja, det er den gamle Historie: ingen
kan tjene to Herrer. Og det at være
nygift Kvinde kan aldrig i Verden bli
"Bisyssel". Men det kan Kunst heller
ikke. Altsaa et maa lide, og hun maa
lide. Det er  den dyre Betaling for
den Luxus at være Kunstner for en
Kvinde -
Igaar var Nissens, Wentzels, Fru Brandes
Ja, tak for kjolen da, kjære – det er morsomt bare at ha noget
 helt fint og elegant;, jeg har jo aldrig hat andet endn Müller…-kjoler
igrunden
Her hadde jeg det hyggelig i julen – mama var her og var i godt
 humør – vendte himmelsiden ut for at tale med vor kollega
Thit Jensen (Tro hvad min veninde Barbra nu syns om sin veninde
Jeg har altid hjerteklap av spænding naar jeg venter mama
paa besøk; hun er verdens søteste menneske at ha i huset, naar
himmelsiden hendes vender ut – vender hun den anden siden frem,
saa gjør hun miljøet om sig noksaaå helvedesk. I sommer tok hun mig 
halvveis av dage. Denne gangen sat hun og gav ut solskinn og smaa
 plutselige gnister av morro og søthet – de unge pikerne dyrket 
 hende, Andersungen var søt, Mosse er jo paatagelig friskere og
var det Hans Benedikt som er en liten engel – og for min mor
er trods alle hendes formeninger en gut rent instinktivt litt
litt mere end en liten pike.  Saa efter en halv times beskuelse var hun
 paa det rene med at Hansemand var det aller søteste og mest
velsignede barn, hun hadde set.  Det er han forresten.  Han er
saa stille at jeg vilde være ræd, hvis han ikke smilte saa villig
ved den mindste foranledning og ligger timevis og pludrer og ser paa
sine fingre – men jeg er gla naar han skriker; det hænder ikke
hvert døgn.  Bortset fra hans ualmindelige elskelighet kan jeg
 ikke opdage noget unormalt ved ham – og jeg er opskræmt og
 vaaker over hvert lite tegn paa liv –- og utvikling – men er han
saa sund og kraftig som han ser ut til at være og faar jeg 
beholde ham frisk, saa vet jeg ikke hvor min henrykkelse over
Livsanskuelse, maa den conse-
qvent gjennemført gaae op
i Fatalismen [Fatum, Naturmagten
der magter selve Athene, er hos os personifi-
ceret.
Fatum hos Sophocles er den
sædelig gjengjældende Magt hos Homer kun
Fatum optræder i alle gamle
en blind Naturkraft. Religionen som Verdensmagt
indover der paa mangtet Vis. Naa
ja, nu spiller Du friskt op for dem
fra Norge saa det klinger langt
udover Hoderne paa dem - og mere
og mere blir her bare et Land, og det heder
Europa. Her spilles Du da, grin
Du nok véd, stadig væk af hos Colonne
og Du er blet en Yndling hos Pariserne, saa
vi nok far se Dig igjen her snart, tænker
jeg. Nytaarsaften var Du til Gjeste
hos os i din deilige Sonate, som Ar-
nesen spillede, og Engelænderen Delius
akkompagnerede, - og de spillede godt.
Jeg begunder alt saa smaat i
Tankerne at gaa ind i mit ny Ar-
bejde, som jeg gjerne vilde have fuld-
han agter å reise til Dombås om et
par dager. - Jeg håper ikke Bergerons
brev, som jeg eftersendte, betyr nogen
presserende uttalelser som skal forstyrre
din ferie.
Letten har
ringt op og
meldt sit
første oldebarn,
- Ingrid fikk
nyttårsdag en
liten pike.
Mange hilsener fra os
alle - Honoria på godnatt visit - særlig fra
din Kristine
Kjære Aubert. Tak for
den Glæde Du gjorde
mig! Hos Kitty staar
en liden Flødenæbbe, som
Veda skal ha
fra mig
Kitty
kunde ikke faad den
ned i sin Kasse til
Eder blandt alt det
Skjøre, hun sendte E-
der. Forhaabentlig er Kas-
sen kommet frem?
I Næbben gaar der Fløde
til to. Godt Nytaar
Kjære Venner! Tak
for det Gamle.
Eders
Harriet Backer
28/12 1906.
Bedeutung" verstanden. Og det
er fra L. at alt dette stam
mer, og De kan forlade Dem
paa at han havde gjort et
fladt vrængebillede af Deres Con-
zert! - En ganske tarvelig dusin
pianist er han. - Firmaet "Schied-
meier" kan fortælle hvordan
han "solgte" pianoer for dem.
Ja nok om dette. Jeg spiller
med glæde Herr Grieg, og jeg bor
jo her og har ingen udgifter, men
kunde De lægge et par ord ind
for mig at jeg blir behandlet
med höflighed var De rigtig snild,
en norsk kan gjerne skrive et
sligt brev til mig, men en ud-
lænding ikke, allermindst en jöde,
det gaar ikke! -Det er en fornærmelig
mistillid til Deres navn at han
saa meget som muligt.
Vestre S. er fælt om
Hverdagene; gid vi kunde
en Del Prøver i Tivoli — ja
et Par maa vi ha der.
Men saa er det Dragter,
og saa Dekorationer?
Aa ja, det blir et
frygtelig Mas igjen; men
naar man har git en 
vis Mand Lillefingeren, saa-
Men kan han Olson eller
hvad han heder spille Fele?
Det er jo afgjort, af De
blir med at danse ialfald?
Ja ja - nu har jeg plaget
Dem nok for idag -
Hilsen
H. G.
Skal vi ikke snart "Konstituere" os, saa vi kan
optrede lidt vigtigere?
koss nokon kan gå slik vike etter
vike – ja måne etter måne, det er
meg uskyneleg.
Hvalstad 23.3.33
(Atter ein ny og fullmogen
landsmålsdiktar. Han heiter
Åsmund Sveen, og boki hans
som eg las igår "Andletet". Desse
unge hev skriv eit nynorsk som
me gamle amfibiene må ovunde
dei.
Eg veit ikkje kvar Sveen
höyrer heime, og dette er vist
förste boki hans. Men han hev
form som tyder på at han
må vera frå ei sers god målbygd
med gamle gode kultur-tradisjonar.
Han er også forunderleg mogen
tenkjar og eig ein stærk fantasi.
Sterkt, jordbunde sanseliv, men
Bergen den 19de Februar 1894
Kjære Edvard!
Dit kjærkomne Brev
har jeg netop modtaget og iler
nu med at besvare samme.
Jeg har oftere i Vinterens
Sol tænkt paa det fordømte
Ovnespørgsmaal, som Du kalder
det; men da jeg ikke hørte
noget positivt, slog jeg mig
til Ro med den Tanke, at
alt var iorden. At Dit Brev
ser jeg imidlertid, at der
sandsynligvis intet er gjort ved
Sagen, og da vil jeg selvfølgelig
med Glæde sætte mig i Bevægelse
for efter Evne at udføre Din
"Vilje" med Hensyn til Ovnespørgs-
maalet. Jeg synes forøvrig
tikke at nære nogen Tvivl
5. dec. 1930.
Kjære Ronald Fangen,
tak for brevet dit av 3.ds.
Du vet, hvis meningen med det er 
at dere har opgit at faa mig med ind i styret
saa er jeg personlig mest oplagt til at feiere en
takkegudstjeneste, men da maa dere faa Duun
med i det. For styrets skyld er det vel ikke saa
herlig med Bjerke, men jeg er aldeles enig med dere
i at det gode forhold inden styret maa opretholdes.
Jeg kommer ned til 12te – Barbra ogsaa.
Hun var heroppe hos mig forleden dag. Jeg skulde
inderlig ønske at dette møtet maatte føre til at
Kaare P-partiet gir sig, men sjøl veit – ! Det
skulde ikke undre mig det gran om det blir gjort
et nyt forsøk, selv om styret faar foreningen
med sig denne gangen og – og næste gang o.s v.
med vil jeg for idag slutte; kan Du i det oven-
nævnte Anliggende hjælpe mig, saa ved jeg at
Du gjør det. Lev hjertelig vel og hils alle
fælles Venner fra
din hengivne
Henrik Ibsen.