MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
27. 12.1926.
Kjære Herr Kjær,
guttene burde skrive selv og takke fordi De har
været saa altfor snil og husket paa dem. Men jeg vil ialfald skynde
mig at gjøre det for alle tre børnene - Hansemands skrivefærdighet er 
ikke stor og Anders undskylder sig altid med at han i julen er fordrevet
fra sit poulun; det er f.t. optat av tre kusiner. Vi er altsaa 
for en 14 dages tid vændt tilbake til "storfamilien." Jeg utkaster som
en antydning fra hr. Professor Magnus Olsen – i hvilket forhold har det 
indvirket paa storfamiliens opløsning, at folk begyndte at bygge i flere 
høider? Naar en hel generation stormer op eller ned av en trap i beksømsstøvler, 
saa maa det ha animert de gamle til at tænke paa gaardsdeling og 
utflytning, tror jeg –. Men for nogen uker i helgen er det morsomt!
Vi hadde en deilig juleaften – især fordi Mosse var saa 
straalende. Naar hun ser "levende lys", stiller hun sig op, nikker og neier til 
dem – jeg tror det tar seg ut for hendes øine som om lysene nikker og blunker 
igjen til hende. Hun blir ved at ha det godt, men blir altid litt grætten 
naar her er saa mange fremmede – hun er ikke fri for at være noksaa
skinsyk nemlig og synes, der blir gjort altfor meget væsen av kusinerne. 
For mig er det en deilig, fredelig tid – kan jeg ikke faa ro til at arbeide, 
saa kan jeg jo med god samvittighet sitte ved peisen og læse. Der er 
bare saa litet av det nye som smaker av noget – det skal gaa i "de 
fortaptes hus" praktisk talt alt. Men Camilla Colletts var – jeg hadde
36
vi får det snart like vanskelig som
Amerika har det med negerspørs-
målet. - Vi har det nå. -
Snapshots fra møtet igåraftes, øverst fra høire: Einar Skavlan, Sigurd Hoel, 
Kristian Elster, stående: Arnulf Øverland, nederst Sigrid Undset, 
Nini Roll Anker og Georg Brochmann.
Viggo Madsen; -
(som et par andre norske malere - er meget mistroisk overfor)
- ja ved nærmere bekjendtskab,
vil De sikkert komme til at staa foran
ham ogsaa. - Jeg har ikke faaet tak i
Bukdahl's bok endnu, - men efter det,
jeg har seet gjengivet af den i aviser og
tidsskrifter, - tror jeg sikkert, han kommer
til at staa for mig som en af de virkelig
bedste dansker - en af de "gode undtakelserne"
ja ikke bare for mig, - men for alle
nordmænd som læser ham: - han "skriver
sig jo ind" i det norske folks hjærter.
Bukdahl viser, at han er stor nok til at
kunne kaste bort helt - en mulig uvilje, -
om den kan tænkes - ogsaa at existere hos
dansker - overfor nordmænd.
Men altsaa til saken ; Deres eventuelle bok om mig.
De ønsker - at jeg "hver gang (jeg) husker et
billede - skriver det op til (Dem)". Det skal gjøres.
Jeg har nu ogsaa forsøgt, - saa meget som plads-
sen til lader det - at udfylde Deres spørge-
skemaer eller Deres bilag til "Foto"-numrene.
At sige noget om farverne er jo vanskeligt, da
der jo er tusendvis af nuancer, - og naar jeg et
par steder har gjort "tilløb" til at svare paa
Kristiania, den 15.6.97.
Kære ven,
jeg takker dig så hjertelig for dit
forslag om at komme op og sé Aulestad.
Men det er mig desværre umuligt at kom-
me væk. Og jeg har ikke sindsro til det
heller. Hvad bladene skriver om en rejse
til Danmark i sommer er bare misfor-
ståelse. Rejser jeg herfra, så rejser jeg
for bestandig. Og hvis alle veje spærres
for Sigurd her i Norge, så sér jeg ikke
at jeg har noget mere at gøre her. Og jeg
har jo andre tilflugtssteder at ty til-
bage til. I München har jeg boet læn-
ge nok til at kunne lade mig natu-
raliser i Bayeren, hvor jeg er sikker
Hr. Redaktør D. Smith
Aftenposten
Oslo
det af med Kjærligheden, og saa siger Du. Og op
af det store Folkehav o.s.v nye Slægter, nye
Mennesker med Blod - men som kanske igjen
har altfor smaa Hjernekvantiteter! Og saa
Faren, hvis Intelligentsmennesket drager sig
ud af Livskampen. Det er som med Arbeider-
spørgsmaalet. Enten raa Horder eller Intelligencen
som tør føre Friheden ind paa Kulturens Grund.
Du kan vide, jeg kan ikke skrive noget om disse Ting.
Men det gjør ingenting, om Du ler af mig derude i
Kolbotten. Jeg læste Bogen nu i Julen hos min Svo-
ger Præsten Lunde, som ogsaa læste den, var grebet
af den; men saa spurgte: Hvad vil da egentlig
Garborg? Det er fuldstændig sandt alt sammen,
han vil ikke Usædelighed; men paa hvad
Maade vil han ordne det? Men Garborg
ha brevet med sig. Hans reise hadde været mislykket –
 utstillingen er blit utsat paa grund av den spanske.
Mange hilsener
din 
Sigrid
hos Tante Hanne, men hun blev ligende
Mandag og derfor blev det udsat til
imorgen; urimeligt er det jo ikke at
vi ogsaa da faaer Afbud, og i det
Tilfælde skal jeg skrive et langt Brev
til Dig. Nu vil jeg sige Dig Farvel
for iaften, da jeg maa løbe i et meget
vigtigt Ærinde! 
Kl.11. Aften.
Mener Du ikke jeg kom
til min Vagtmandsbestilling alligevel?
Jeg har siden Kl.10. havt med mine
Bøger at bestille, hvilket ikke er det
glædeligste Arbeide, naar det ikke gaaer
efter Ønske. Da Smaapigerne - de to
Ældste - endnu ikke er kommet, vil jeg
fylde dette Ark, og det skal være med
en Beretning om den 100 aarige Fest
jeg nys overvar i Harmonien. Direc-
tionen var saa særdeles artig at invi-
tere Mor og mig til Ballet, og saaledes
fik jeg da ogsaa nyde godt af Concer-
ten, der gik særdeles godt, jo Sympho-
nien af Gade endog fortrinlig for her
at være. Der er kommet en heel Deel
Violiner til. hvilket bidrager meget
til at forhøie Effecten, da vi tilforn
næsten aldrig kunde høre dem naar de
blæsende Instrumenter satte rigtig i.
Jeg tænker ikke at I saa noget til Ber-
gensposten dernede, derfor mener jeg at
det maaskee kunde interessere baade Dig
og Nina at see hvad den siger omnu denne
Fest. Altsaa nu taler den:
Harmoniens Hundredeaarsfest feiredes
igaar i Hr. Holdts Locale med Concert og
Bal for at saa stort Antal Medlemmer,
som omtrent Salen kunde rumme. I Salen
ene End var Rector Boalthe Büste opstillet
paa en høi Søile, omgivet af et for Anledningen
med henne om boken min. -
konfeksjonarbeidernes kår. Og 
da Janne er svert døv, har det 
gått høirøstet for sig. Hun sier, den 
er i orden hvad alt faktisk an-
går. Men så er det his fabu-
lering da -. Tror neppe, jeg kan 
få den ferdig i høst - om ikke
hodet mitt plutselig skulde bli
sterkt igjen. -
Rømte fra fullt hus - Annefri,
og barna - og fra Skaugumsfolkets
daglige badebesøk til Astrid på
Tromsø i fire dager. Men dèr
blåste det ennå verre enn her,
og var ennå tørrere og ennå mer
fuktig luft, så der døde jeg helt 
av. - Det er fjellet, som mangler
mig. Men jeg mangler myrt ood - 
de månedlige sendinger til Jonteeds
ophold på handelsskolen i Hauen
tapper mig helt. -
Og verden står og skjelver:
at høre, idet Du i tilfælde velvilligst
kunde sende mig attesten og jeg
vedlægge den min egen, som jeg
agter at indsende direkte.
Altsaa: værsaasnil at tænke
over, hvad Du kan forsvare at
udtale om ham.
Mine bedste og varmeste ønsker
for Din helbred og hele velbefindende
tilligemed en ærbødig hilsen til
bispinden!
Din meget hengivne
Ebbe H.
Var i gaar i selskab med Gunnar Kr.
Løvl., geheimerath Schwartz, Brøgger
etc. etc. hos Schibsted. L. og G. Kr.
syntes ikke at søge hinanden!
Abel er prægtig!
misforståelser i anledning
den havde jeg som Du vet 
villet skrive lidt i katalogen –
– Man vil gjerne ha det 
til at det er fra min
første Berlinophold – og under 
inflydelse af Strindberg og 
tyske – I Paris 1889skrev jeg i 1889
som jeg fortalte Dig noget om en 
min planlagt billedrække –
Jeg sier: jeg vilde ikk det 
skulde ikke længer bare males
Bergen den 11te Septbr. 1865.
Efterm. Kl.5½.
Min kjære Edvard!
Da Du i Slutningen af
denne Maaned agter at forlade Kjøben-
havn; forekommer det mig som om
det nu kunde være den rette Tid at
sende Dig mit Adskedsbrev til denne
By. Jeg sagde dem imorges paa Landaas
at jeg vilde blive i Byen inat, da
Veiret er meget koldt og ubehageligt,
og jeg skulde tilbringe endeel af Af-
tene i dit Selskab, men jeg frygter
halvt for at de sende Giggen efter
mig alligevel, da jeg har hørt af
Edvard Christie at Wilhelm Coilse
fra Christiania kommer derop idag.
Jeg er ganske rigtig kommet hjem
fra Smits hvor jeg har spiist Mid-
dag Gravøl for gamle Farmor, der
døde meget pludselig og rolig forrige
Mandags Aften. Hun havde holdt sig
paa sit Værelse i 14 Dage, men have
den Aften netop spadseret et Par
Gange over Gulvet, og var sat sig i
sin Lænestol; der hun med et Par
svage Pust opgav sin Aand. De
har al Grund at takke den gode Gud
der kaldte hende bort uden at hun
leed mere, da hendes Sygdom var
Kræft i Brystet hvilken iAlmindelig-
hed pleier at medføre haarde Lidelser.
NORSK STIL.
DE: GAMLE: NORSKE: TEPPE-MØNSTRE!
Til studiet af teppevævningens kunst i Skandinavien er der
desværre kun levnet os et saare ringe væsentlig litherært ma-
teriale. - Det kan vistnok forudsættes, at her i Norden, som
i det øvrige Europa har brugen af tepper til forhæng og
beklædning af væggene allerede været meget udbredt i den
senere del af middelalderen. Mindet herom er bevaret i vore gam-
le mythiske digte og sagaer, saaledes i "den ældre Edda" og "Vølsun-
ga saga", hvor det fortælles om Gudrun, at hun virkede tepper for
Thora og paa dem fremstillede krigerske og fredelige optrin.
I samme saga berettes, at Brynhild, da hun blev forelsket i Sigurd
Favnersbane, morede sig med at udsy hans heltegjerninger. Sigurd
Favnersbanes bedrifter var senere længe gjenstand for afbildning paa
trapeter. I flategarbok fortælles saaledes, at Olaf den Hellige fore-
lagde  skalden Thorfin at besynge det optrin af Sigurds livs,
der fremstilledes paa et tapet, de netop havde for sig. Tepperne
 blev ved festlig leilighed ophængt rundt hallens vægge, bl.a beret-
tes i Snorres Olaf den Helliges saga, at Olafs moder Aasta, da sønnens
hjemkomst fra hans lange undenlands færd meldtes hende, lod sine
piger pynte stuen med "tjeld (tæpper) om væggerne og med hynder paa
bænkene, medens i andre sagaer omtales, at vaabnerne anbragtes
paa tjeld-nagterne. - At tepper ogsaa benyttedes til udsmyk-
ning af kirkerne derom vidner blandt andet den række jernnag-
ler til ophængning af saadanne, som man har fundet i
Lomens gamle
stave
kirke i Valders. Vider omtales i 1320-23, blandt
de kirkelige prydelser, den oprindelige, forlængst nedtagne kirke
paa Ylheim i Norum i Sogn eiede, ogsaa tepper, hvormed dels
korets to sider, dels langsiderne var behængt. En levning fra
denne tid er det paa fig. I. afbildede mærkelige gamle teppe,
der for nogle aar siden fandtes mellem to gulve ved nedrivnin-
en af en kirke paa Hedemarken. Stykket er 2 m. langt, 1,20 m.
høit og meget omhyggelig udført i gobelinsvævning. For be-
stemmelse af dets alder har man væsentlig vaabnene og rust-
ningens enkelte dele at holde sig til. Alle disse gjenstande
har nu her ganske de samme former, som var i brug fra
2den halvdel af det 11de aarhundrede til omtrent midten af det
12te. Krigere rustede fuldstændig paa samme maade finder
vi paa Bayeuxtapetet (ca 1100) og i saatidige håndskifter.
I samklang hermed staar ogsaa bogstavformerne saavelsom
ornametikken og de arkitektoniske enkeltheder: korte sværd
søiler med tærning - kapitäler og rundbuer. Det synes saaledes beret
Kristiania d. 19 Marts 1896.
Kjære Grieg!
Tak for Dit venlige brev
af 16de. Alt er altsaa i orden.
Jeg har idag tilskrevet hr.
organist Ingolf Schjøtt, og
bedet ham godhedsfuldt snarest
sende os partituren. - Honorarerne
kan vi altsaa betale Dig, naar Du
kommer hid.
Det var forfærdelig ondt at høre,
at din kjære hustru er bliven
saa daarlig, og det netop nu 
naar Du skal afsted. Det maa 
jeg sige, er tungt for hende 
at kunne følge med paa den
Friskt i Mindet stråler end
O Stav din Baun, til Fiende=Mén
tændt offerfro af Borgerhænder.
Og dens evig=gyldne Skin
Skal stedse nære Helte-
flammer i vort Sind.
Kommer en Dag, Da Værd i
Kamp skal vises,
Atter vort Kuld med Ret
for Dåd skal prises.
Ja, forsand hver Haldens
Mand
Med Løvemod vil atter
slå for Hjem og Land! -
Fr. Döcker=Smith
P.S. Fandt desværre ingen 
og kjæk norske Mar
jeg måtte skrive
29 Blandford Square
Regents Park
N. W.
Kjære Edvard Grieg!
Vil De, til alle de
store Tjenester De
har vist mig, endnu
føie Een? Jeg tør
ikke love, at det skal
blive den sidste, men
den er i alfald denne
Gang ikke vanskelig.
Som De kanske ved,
skal jeg spille Deres
Concert i Paris i
slutningen af Juli
Mellem Husebø
Opdal i Numedal
13/10 1907.
Kjæreste Asta.
Jeg sidder heroppe høit i Nume-
dal tung af Sorg i Hjertet
over Thomasine. Efterretnin-
gen kom først herop Thorsdag
gjennem Posten; men jeg havde
jo læst i Avisen, at Michael
var kommen hjem, saa alle
mine Tansker var hos Thoma-
sine og hos Eder. Jeg er saa
fuld af Sorg før. Jeg elsker
hende, det ved Du. Jeg kan ikke
snakke om denne Kjærlighed
og dybe Beundring, som om
noget, der er forbi. Jeg synes
næsten, hun er mig nærmere
end nogensinde. Gud glæde
hendes Sjæl i Himmelen!
Den passer netop for storslagne
Glæder! Og jeg tænker, at der
ogsaa er Trøst for Eder i
de sidste hellige Minder, og
Bosted, tillader jeg mig at adressere Brevet til Dig.
hvis chef paa disse
kanter Peter altsaa er, hvile.
Alt ser fredeligere ud i
Sverig og fredeligst, at
general Rappe, chefen
for svensk mobilisering,
ligger paa befaløvelser i 
Skaane.
11/7 Red Don hjem om
form., havde en
samtale med Thrine,
og da jeg kom efter om
efterm. modtog han
mig med den ikke
særdeles overraskende
tidende, at nu vil
Thrine gifte sig med
Schwartz. Det skal ske
en af de nærmeste dage,
saasnart særeie er ordnet.
15. december 1939.
Kjære Ingeborg
Takk for brevet dit og for smørret. Jeg er rørt 
over at du har kunnet tenke på slikt i denne tiden, da vi
vel alle sammen er hjertesyke av angst for Finlands skjebne
– og vår egen dernest. Og av sorg over alt som skjer hver dag
nu. Jeg ber også - men jeg har jo lite håb om noen timelig ro og 
lykke for den slekt som lever nu. Det heter i kirkebønnen
på 22de søndag efter pinse: "Vi bønfalder dig, Herre, tilgi dit folk
dets synder, og måtte Din milde godhet løse os av den syndens 
lenke som vi i vår svakhet har latt os binde i." Og det er en
tung og lang lenke – og generationer har arbeidet iherdig på å 
smi den godt og fast på sig.
Det gleder mig meget at Solveig og Ronald blir med-
lemmer av guldaldersklubben vår. Hvis de bare får tid til å
komme i møtene våre – og vi i det hele får leilighet til å holde 
møter neste år.
Alle de Besøg som aflægges fra den ene Deel til den an-
en maa skee i Baad, da hender det ofte især om Vin-
teren naar Søen er uroel, at en som aflægger
et besøg i godt Veir icke den Nat kan komme tilbage
formed haardt Veir, dette er en ubehagel Følge
af situationen, men saa har den og andre Fordele,
de største Skibe kan lægge ind lige til Bryggerne og
der lade og laste. Det vanskel lange
indløb
som ved Trhiem
hindrer her icke i nogen Maade. Den Grund Csund
hviler paa er aldeles klippete men ved nogle af
Indvaanernes Flid er den paa enkelte Stæder giort
frugtbar.
Den Have som Hr Knudsen har bestaaer af 2 alen
dyb Jord som er ført paa Klippen. Hvor der groer Kir-
sebær, Æbletræer og alle slags Havefrugter. Særdeles
god Engbund anbragt her
paa en høi Klippe paa Kirklandet
hvor en Opmaalings Vare
af Lieutn. Wibes Abeide staaer saae jeg hele Byen og
Egnen omkring, jeg kan ej sige det er meget smuckt,
men udsædvanl og interessant vye, og et bevis
paa Handelens Magt og Nytte.
Langt borte sees Smølens Forbierg
der er saa farligt for de Søefarende
og hvor man længe har talt om et
Lystaarn
107
skal bli deroppe i sommer og foreta under-
søkelser. Efter Havørn ulykken for 
en uke siden er jeg opskaket, og så med 
gru min elskede gå ombords hernede
på bukta. Men selskapet telefonerte
 to timer senere til mig, hilste
fra Johan, at han var vel fremme.
Et fly er et fint fremkomstmiddel -
det er bare det, at går det galt, går
det galt med alle for godt. Skib og
jærnbane byr på charme - et fly
nesten aldri.
Feiret Arthur Knagenhjelms 70
års dag igår. Arthur er en fin fyr -
ubemerket og stillfarende passerer han
gjennom livet; men han ikke no dusin-
menneske, hans ubestikkelige hederlighet
og stolte beskjedenhet er ikke vanlig.
Jeg prøvde å se noe til ham igår,
og oplevde litt av det samme som i 
Frankfurt - hjernen nektet plutselig
å fungere. Det er pinlig - mangel
på konsentrasjonsevne? Nervene sterkere 
enn viljen.
når de sorger og leder og
angrer og ser sig om efter
hænder, som vil støtte --
ja, hun jomfru Bensen,
Kristofer Jansons nuværende
kone. Hun er vist ikke så
dyb at lodde, som Du tror. Me-
get misfornøjet og skuffet
er hun over at hun, ved at bli
fri Janson, ikke fik den position
hun havde tænkt. Hun havde
tænkt sig noget ganske andet.
Noget i retning af at være Bjørn-
tjerne Bjørnsons hustru. Der
er ikke mange deroppe i Xania,
som gjør stas for hverken han
eller hende. Triste går de på ga-
den ved siden af hinanden.
Og Janson bærer en af de nåle
med ægte perler og stene, som fra
himlen er dalet ned til hende, i sit
slips. Føj!! Hun fik jo slig en masse
smykker og grejer, kostbare, kostbare
sager ned fra himlen engang. Og når
derinde er, at onkel Christian
selv er delagtig i de svindlerier
i Nordland, som han har
anmeldt 3 ingeniører for -
paa den maade, at der
gjennem
af
den enes papirer 
fremgaar, at Amtmand
Graff har modtat bestikkel-
ser af - ham?
9/5 Peter kom hjem fra
Kria, hvor han havde
været i Jægermøde. Henrik
Reimers kom med. -
Om aftenen var jeg paa tableau
prøve teatret og om form.
greied jeg med blivende
folkekjøkken for Fr. hald.
10/5 En voldsom artikel
vente, at De vilde
hjælpe mig hermed,
og jeg føler mig
i en stor Taknemmelig-
hedsgjæld til Dem! Bare
jeg nu kunde opfylde
Deres og de Andres
Forventninger om mig!
Og dertil Deres Concert,
som De selv har gjort
saadan storartet Lykke
med ifjor; jeg synes
det er et stort Vovestykke,
da jeg aldrig har spilt
den før, men der er Intet
jeg heller vilde spille,
og efter min egen
Hansteensgt. 2 IV 10/10 - 25.
Kjære Magga min. Er ikke
Gonkas Adresse simpelt væk -
Diakonhjemmet? Og tror Du, at
hun kan spise Druer og at jeg
trygt tør sende dem fra min
Kjøbmand til den Adresse?
Hvad Godt hadde Du med Dig?
Din Søster Harra
jeg bestille til vaaren, baade for mig og min søster, m.m.m.
A propos Thomas a Beckett – det om hans mauriske avstamning
er bare et sagn – der er en gammel vise om Gilbert a Becketts eventyr i blant 
sarracenerne, om en deilig saracenisk jomfru med det u-arabiske navn Susie Page 
som befriet ham, fulgte efter til London og blev døpet, gift med Gilbert osv.
Becketts mor var fra Caen, men av engelsk slegt. Han studerte i Paris. 
Det er fra den tiden at legenden fortæller, alle de andre studenterne hadde sin 
veninde, men Thomas hadde ingen. Paa en bestemt dag i aaret gjorde studenterne 
en fest for sine smaapiker og hver viste frem et haandarbeide som han hadde
faat av sin veninde. Da kom en engel og brakte Thomas en messeskjorte, saa 
fin og let at den kunde ligge i et nøtteskal – den hellige jomfru hadde ogsaa sydd 
til sin ven. At Henrik den 8de lot hans aske sprede for alle vinde
er sandt.
Ja, nu blev jeg kaldt paa –.
Saa faar du leve saa vel!
Din
Sigrid.
Det er ikke usansynligt, at
en smule forundsat ved at løfte
dette brevs afsenders navn og
over grundes? en sådan har jeg na-
turligtvis og den er for at komme
direkte på sagen følgende.
Jeg har i Bonn en vän herr Joseph
Bergen 30/12 03.
Kjære Edvard! Inderlig Tak
for Julekortet og Juletelegram-
met! Ja, Tankerne krydser
hinanden i disse Tider, det ved
jeg vist. Og nu nærmer det gam-
le Aar sig sin Slut! Tak
da, kjære Edvard og Nina, for alt
trofast Venskab og for hver
en kjærlig Tanke. Herregud,
hvor Livet var fattigt, hvis
vi ikke havde den Lykken at
holde af hinanden og være
hinanden nær, og der ligger al-
drig saa meget Hav og Vand
imellem. Maatte nu det nye
Aar bringe Dig Sundhed og Kræf-
ter, kjære Edvard, saa skal Du
Literaturhistorikeren
herr professor P. Hansen.
R. af Dbg.
Kopenhagen.
(Dänemark.)
at han skulde skjælde mig forfærde-
lig ud den første Gang han traf mig.
Da jeg imidlertid med min Tilkommende
under armen om Aften fik fat i ham
i Tivoli, og udbad mig de lovede Grov-
heder, maatte han, efter at have -
sit ganske gyseligt paa hende med Øjnene,
gjøre et ynkeligt tilbagetog, og forslaar
at hvis han havde vidst det var hende,
kunde han naturligvis ikke have haft
noget at indvende o. s. v. Jeg tror nu
virkelig ogsaa, at han fik et meget gun-
stigt Indtryk af hende, og det samme
haaber jeg selv bliver tilfældet med Dig,
min gamle ven, naar jeg faar den
Fornøielse at presentere hende for
Dig. Jeg vidste ikke
og kunde derfor ikke
underrette Dig tidligere om det indtrufne,
synderlig for denne plan, da de jo allerede
have alle disse venner i de forskjelligste
udgaver. Jeg vil derfor bede Dem om itide
ogsaa at tænke over den sag, og om muligt
at træde i korrespondentse med Grønvold
(adr. Barerstr. 62) desangaaende.
Gamle fru v. Faulhaber ligner den første
Napoleon mere end nogensinde. Hun er nu
i sit 77de aar, men ser
ud
til at kunne opleve
det kommende aarhundrede.
Børnene vare - voxne. Forandringen i saa
henseende var for mig meget morsom at iagt-
tage. Desværre var min specielle yndling, Lutz,
ikke hjemme; til gjengjæld fik jeg en ny bu-
senfreund i den yngste, 17 aarige søn, Fritz, en
fin, maaske lidt for blød, men i sine retninger
ogsaa meget energisk karakter. Han vil til fa-
derens slet dulgte ærgrelse blive mediciner,
men han har rigtignok halvtredie aars sko-
letid igjen. Frøken Laura er bleven en meget
tækkelig, lidt flegmatisk, ikke vakker dame,
med store, følsomme, brune øine. Hun deltager
ivrigt i husholdningen og tillader moderen
naarsomhelst at være fraværende.
Maurer og frue smagte meget paa en
Norgesreise i en høstferie. Dem bad de hjerteligst
at hilse; dog var Maurer lidt urolig for, hvorledes
De vilde likt hans smule polemik mod Dem i
vetospørgsmaalet. I saa henseende gik i borgen
for Dem Deres meget hengivne og forbundne
Ebbe Hertzberg.
Hilsen til Deres broder, Hans!
nyde - det er virkelig, hvad jeg
kalder "musikalsk Østersnydelse."
Du vilde blive rørt ved at se
Maries Glæde over at skulle paa
Næsset igjen, - naar vi taler om
det, begynder hun næsten at lække.
Vi flytter tidlig op, antagelig i Midten
af Marts. Thi den første Vaarfornem-
melse deroppe, de første Maaltroster
om Kvelden, de første Krokus og de
første Aurikler, alt det maa vi have.
Kom saa Du og Nina ogsaa rigtig tid-
ligt hjem, saa skulde vi have det
saa godt sammen, thi der er aldrig
saadan Fred og Ro deroppe, som net-
op tidlig tidlig paa Vaarparten, - da
er ikke andre Folk flyttede paa Landet og
Plaserturene ikke begyndt.
Saa glædelig Jul da, begge to fra be-
ge! Vi skal tænke paa Eder, naar Juleklok-
kerne kime og naar Julestemningen -
det stille, kjærlige, milde, barneglade, vemo-
dige - lægger sig om os! Glædelig Jul!
Gud signe Eder Begge!
Din
Frants.
se, tilstiller frøken Klingenfeld de
resterende korrekturark og derhos
ligeså uopholdelig drager omsorg
for at bogen kommer i handelen.
Jeg behøver hersteds nødvendig-
vis fem hæftede, ikke indbundne,
exemplarer, hvilke bedes mig hid-
sendt snarest muligt.
Felix Blochs agentur venter og-
så på at stykket skal blive tilgæn-
geligt.
Jeg beder Dem om godhedsfuldt
at meddele herr Fischer og ligele-
des vor fælles ven dr: Brahm ord-
lyden af denne skrivelse og tegner
mig med vore bedste hilsener til
Deres ærede frue og til Dem selv.
Deres hengivne og forbundne
Henrik Ibsen.
end jeg der bor her oppe
i Norden.
I Haab om snart
at høre fra Dem, tillader
jeg mig at fremsende
min bedste Hilsen til
Deres Frue, og ønskende
Eder et godt Nytaar
forbliver jeg
Deres hengivne
H Ibsen
P.S. Hjelms 1ste Abounements-
concert har været; han havde
forresten ikke saa mange
Abounenter som De havde;
man siger at han ikke har
havt med end Cr 20 spd tilovers;
Orchestret fik 80 spd og saa
var der Udsigter til Musi
calier &cr. Jeg spillede