MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
som tilsidst stod som et St. Hans-
Baal paa Høiden nordenfor
Strømmen. Saa kom Skyggerne,
Natten og Kulden. Men det var
dog en Vaarsmag, og Capri var
naturligvis Syden med Solvarme
og Lunhed. Snart kommer nok
en Vaarstorm med Sønnevind
og Vatten og bringer Liv
i Leiren, før blir det ikke til
noget. Men det er nok en Lykke,
at det ikke kommer for braat,
thi i modsat Fald vilde vi vist
faa høre om Sne- og Fjeldskred
inde fra Fjordene. Igaar Formid-
dag havde jeg laget mig til at
kose mig rigtig "for mig sjøl",
men naturligvis kom Emanuel
Mohn. Jotnerne agerte frelsen-
de Engle og snart var vi inde
i Ruter, som jeg har lagt 100
Gange og 100 Gange igjen, men
som dog blir ny. Jeg har dog
faaet lidt Respekt siden ifjor,
paa Grund af Mavens Uvillighed
til at fungere, naar der bare
fyres paa med Fladbrød og
Melk, og til Sommerem vil
vi leve mere bon. Da er
7/12 - 1923.
Kjære Dea,
tak for dit brev forleden, og tak for 
de vakre broderier til børnene. Det er rent trist at se 
slikt - engang var jeg da selv svært flink til haandarbeide 
- nu blir det aldrig andet end strikketøiet som jeg kan 
sitte med, mens jeg leser eller holder mørkning. Men tak 
skal du ha for de yndige ting til børnene. 
Du maa nok tro jeg hadde tænkt at 
besøke dig, da jeg var i Danmark isommer - eller ivaares, rettere 
sagt. Men jeg hadde jo en steddatter dernede - den av sted-
børnene som jeg er virkelig glad i. Hun sluttede paa Askov 
i april og skulde til en husmorskole i Sorø i mai, og 
saa tok jeg en rundreise med pikebarnet i mellemtiden 
og hadde tænkt at besøke en hel række av slegtninge og 
gamle venner, naar jeg vel og vakkert hadde faat barnet anbragt 
i skolen. Men da jeg kom til Kjøbenhavn, fik jeg slike 
efterretninger at jeg maatte styrte hjem over hals og hode. 
Min søster Ragnhild, som jeg visst har fortalt dig blev gift 
i Stockholm, hadde en svær operation i januar maaned 
og nu i mai viste det sig, at en efteroperation ogsaa blev nød-
vendig, og min svoger som er nevrosteniker og hypokonder
og rent hadde mistet sans og samling, syntes ikke han kunde
Skal aabnes 13de Marts i Alfheim.
Andet Oplag af "Folkeviserne" er nu
ogsaa snart udsolgt og der tænkes paa
et Hefte nye Danseviser. Men første
Hefte maa ogsaa snart optrykkes
igjen.
25. 1.04
Idag er G. 53 aar. Han er friskere
og kjækkere end i fjor paa disse Tider,
og Boka gaar fremad. Schjøtt, Ivar,
Løland og Eskeland har været her.
Ivar holdt en fornøielig og god Tale
nærmest  Enetale, (G. kan ikke
udholde Taler) om Ordet Rogabald,
(Rogapal) i dets filologiske og profetiske
Betydning; fik det til at Apalen
det var Garborg. Nogle af hans Æbler
var fuldt færdige og gode at spise med
det samme, andre blev bedre og bedre
naar de lagdes ved i Høy og gjemtes
o. s. v. Ivar søger Hauens videnskabelige
er likevel ikke helt uværdig medlem av Guldaldersklubben saa kan
jeg indberette til den ærede formand at jeg f.t. læser Øhlenschlæger 
høit for Hans og Charlotte om aftnerne – igaar aftes f.eks. Sct Hans-
Aftens-Spil og utvalgte stykker av "Helge". Man bør jo bibringe
de unge kultur! Og de tok det rigtig saa pent saa!
Sally Salminen tror jeg du vil faa glæde av forresten.
Og takk for sisst – det var ordentlig hyggelig at se
dig her engang igjen. Forhaabentlig varer det ikke saa længe mellem
klubmøterne næste gang!
Ekenøtten din har satt tre blader til disse soldagene, 
- men de er smaa og hvite de og!
Mange hilsener, og ha det saa bra,
dit hengivne
medlem.
Doktorboken har jeg hørt saa meget om saa du skal rigtig 
ha takk for at du sendte den!
har endnu ikke fåt svar, om han vil tage
dem; heftet med Klaverstykker var no-
get stort, så jeg er lidt bange.
At man dog kan være så naiv, når man
har levet en tid i denne store tigerstad!
Jeg tænkte så småt, da jeg gav Konserten,
at jeg skulde få lidt til en sommerreise.
Udbyttet var 1,50 eller 2 kr. jeg ved ikke
så nøie på øret. Man fristes ikke
så sjælden til at ønske denne væl-
dige Christianiaustillings en dygtig
tilsætning af det "Morgenbladet" så spot-
tende kalder Bergensk Lyrik. Men gud-
bevares denne så produktive intelligens
er vel for fin til sådant selskab.
Min hjærteligste tak for Deres velkomst
hilsen! Hvor vilde jeg ikke sætte pris
på at blive for "troldet"et par dage.
Ja, nu har I vel allerede fuld vår
derborte på de kanter. Her er det endnu
Hr. Billedhugger
Gustav Vigeland
Sorgenfribakken
Kristiania
Norwegen
Lammers og Grøndahls kor.
Til at udføre Alt-soloen vilde
jeg foreslaa frøken Ellen Nordgren.
Hun synger dramatisk og har en
stor stemme. I October kommer
hun til at være her. - Nogen anden
ved jeg absolut ikke. -
Det syner mig, at det er mere
praktisk først at holde en egen
koncert og da bagefter dirigere i
Musikforeningen. - Vel er det saa,
at bliver dit nye værk først opført
i Musikforeningen, saa behøver jo
Du kun èn prøve til egen koncert,
og det er jo en stor besparelse
baade af tid og penge; men paa
den anden side borttager Du jo
den spænding som din koncert
vilde være bleven imødeseet med
om den var afholdt først. -
Desforuden "M" har jo ca 900
medlemmer, og det er vel
har naturligvis ikke kunnet godkjende
Musikken, men det er jo bare godt.
Det har ærgret mig at ikke Aviserne
har bragt frem en mere udførlig
Kritik. Gud give jeg kunde skrive
saa skulde jeg nok fremkomme
med en, men hertil fordres mere
end en Gangs Høren. og et nærmere
Indblik i Musikken.
Jeg har grebet denne Anledning
for at sende Dig en Hilsen, da
det nu er lange Tider siden vi
saaes, og jeg jo skylder Dig et
Brev for de kjærkomne Linier Du
sendte mig i Leipzig. Du har
gjennemgaaet tungs Sorger siden
vi sidst saaes og jeg Condolerer Tabet
af Dine kjære Forældre. Jeg haaber
at Du om ikke ret lang Tid
vil komme sydover, saa vi kan
seés og tales ved. Om mig selv
er lidet at sige, jeg indformerer
Johan har stadig underhandlinger med
tremassefolk om salg av tømmeret for
det konsernet, han representerer. Håber
på litt bedre priser enn ifjor.
13/12 Naken bakke, sterk kulde - 
varmemangel i hele Vollen, vår butikk 
også på bikken til å bli tom. Bad
innstillet!
Johan dårlig i beina, tilsengs
med grøt omlag to døgn; jeg skjør i 
hodet - det takker oss.
Har begynt "Firmaet" - lagt den 
bort og startet en Kåre P. sk "Reinert og
Jonatan". Jeg er nokså tosket, ja.
Men det har jeg ikke råd til for nå ser
det ut til, at Jonfrids utdannelse blir
adskillig dyrere end beregnet - studium
på universitetet i Nancy, hvis han
greier eksamnen til høsten. Og
hvad støtte kommer Astrid til å 
trenge? Hun har ennå ikke fått
vite, hvad hun får i pension i
Drøbak, Mandag
Kære Vigeland,
efterat ha faat dit
Brev idag satte jeg mig straks
i Bevægelse forat finde Busten.
Jeg hørte straks paa Eksped.
her at den var kommet (men
jeg havde ingensomhelst Besked
faat!); men hvor var den
nu. En Kører havde tat
den, sa Eksped. Jeg ledte da
i Hotellet her. Nej. Jeg ledte
Noderne til Vasantasena
er kommen og gjennemseet.
Det var et herligt syn at se
alle de nydelige Peterstem-
mer. Imorgen er jeg 34 år
allerede. Har netop afsluttet
mit 33te, med en miserabel
blæserprøve, og skal nu
til at sætte sangene i Kjær-
lighedens komedie. De skal
være færdig til imorgen,
honorar Kr.10, som går ti kul
og ved. Nei, nu ikke flere
småstadsnyheder. Tusinde
kjærlige hilsner til Nina og
Dig fra Annie og Aase
og velkommen hjem
ønsker
Din heng.
Johan Halvorsen.
Herfra Bergen reiser jeg den 28de
over Xania, Kjøbenhavn
for dem.  Jeg vet, det har faldt Ebba vanskelig at si det – jeg har altid
trodd, hun egentlig følte sig sterkt draget til mig, men at det var indflydelsen 
fra en anden kant som gjorde hende tvilraadig. Naa. Hun er blit meget 
religiøs og saa fandt hun paa at gi Trond sin billet og saa fik jeg hamn og 
Gunhild til paaske. De saa hustrete ut og Gunhild hang med sit sure 
fjæs og lignet en taarepil vandet med iseddikk. Der var ikke sørget for ett
nyt plagg til dem og fru Aagaard var nok allerede grundig træt av sin
post (det finder jeg saan rimelig ogsaa) og ofte ute av humør, og de hadde ingen hjelp med lekser eller noget og alt var sørgelig og sort.
ingen hjelp med lekser eller noget og alt var sørgelig og sort. Jeg sprettet
op en gammel kaape og sydde den om til Gunhild; dermed gik alle 
helligdagene, natten til anden paaskedag sat frk A og jeg til det lysnet 
av dag – kaaper har jeg aldrig sydd før, med strie etc. , men den blev pen.
Sidste dagen gik jeg i butikker med dem og tok maal – det varer særlig Trond;
han er saa styg og er slik et skumpelskud paa skolen allikevel, skjønner
jeg, saa jeg har klædd ham op – hvit syttende maidress blev jeg færdig med
i dag – arme ungen; jeg er syk i hjertet naar jeg tænker paa ham, for jeg synes
ikke jeg kan ha ham sammen med mine egne unger.  Saavidt jeg skjønner
lar moren dem ogsaa aapen seile sin egen sjø nuå. Jeg tror gudhjelpe mig hun ikke
gidder se efter dem nu, naar hun ikke kan plage hveærken Svarstad eller
mig med det.
Der blev intet raad holdt og S. reiste uten at ha berørt
fremtiden med ett ord. Jeg var ændel overvældet overav det. Saa skrev jeg 
og bad hamn ordne med Hjorth om jeg kunde faa leien heroppe forlænget, og
det kan jeg altsaa. Men naar han nu kommer tilbake agter jeg ikke
at betænke mig mere fra at si, hvordan jeg vil ha det – jeg vil ikke
bo paa Kampen. Han har selv vænnet sig til at maatte greie for sig selv
sagen.
Jeg haaber, Du nu for-
staar situationen og fornaar
C. F. Peters til at give efter;
eller, hvad der ogsaa for os
vilde være det behageligste,
om Peters kunde formaa R.
Forberg og Augener & Co. til at
overlade ham Deres ret.
Vi formaa ikke at udrette
noget angaaende dette spørgs-
maals løsning.
Din hængivne
Sigrud Hals.
Lillehammer 15.10.1919.
Kjære Kitti,
jeg maa si, det var altfor sødt
av din mor at hun hadde arbeidet en
trøie til Lillegutten min, og saa yndig som
den er. Jeg synes det er aldeles fænomenalt
at din mor kan holde paa med slikt
endda og at hun arbeider til mig er virkelig
altfor rørende. Du maa si hende tusen
tak for det; jeg vilde skrevet til hende
selv, men jeg husker ikke adressen deres privat.
Og tak for brevet dit. Det er saa
hyggelig at høre fra nogen av dere i byen, 
nu jeg er saa langt borte – endda gud vet,
De bedste Hilsener
Deres
Hulda Garborg
Kristiania, den 23. Februar 1896.
Kære dr. Elias!
Det var mig særdeles beha-
geligt efter så lang tids forløb atter
at modtage et venskabeligt brev fra
Dem og jeg sender Dem som svar dis-
se linjer.
Herr Fischer har aldeles ingen
grund til at føle sig overrasket ved
at jeg har tilladt en anden forlæg-
ger at besørge en tysk udgave af
mit skuespil «Catilina». Den i sin
tid af Paul Hermann foretagne
oversættelse af stykket har nu hen-
ligget hos herr Fischer i 8-10 år uden
at være bleven offentliggjort, og herr
Fischers påstand om at jeg skude
have anmodet ham om at vente
dermed indtil en revideret origi-
naludgave var udkommet, er fuld-
stændig grebet ud af luften. Den
Lillehammer 21. juni 1947
Kjære Stina,
Takk for kortet dit idag og for boken.
Jeg hadde den, – men jeg sitter pris på å ha fått 
den fra dig personlig!
Mange hilsener og på gjensyn isommer,
din
Sigrid.
- (som momentant fik tak i en af bryterens
føtter og klarte at bremse stenens fart,
da den sammen med mig havnede i en
stensøis), - at jeg slapp fra det med
nogenlunde hele lemmer.
Hvad paalidelighed og orden angaar -
viste han sig - i den tid han var hos
mig - rent exemplarisk. Jeg har heller
aldrig hørt an det - andenstedsfra.
Han viste bl. a. et strengt "maate-
hold" overfor spiritueuse drikke -
endskjønt anledning til det modsatte
gaves ved flere anledninger i den
nænte tid. -
Sandal i Jølster 21te sept. 1927
Nikolai Astrup
"Kunstmaler"
er forretningskompagnoner, reiser de
som oftest sammen.
Et spørgsmaal: hvad ved man om Thor-
valdsens sexuelle forhold? Han stod i
venskabsforhold til en rig Nordmand fra
Trondhjem ved navn Knudtzon (f. 1784, d.
1854), der fra sit 22de aar af levede i ægteskab
med en Englænder og havde møbleret bolig staa-
ende i Neapel, hvor de i regelen tilbragte vin-
teren, medens de ellers færdedes om paa
reiser. Th. har modelleret begges buster (i 1816),
hvilke begge findes i den Knudtzonske familie
i Throndhjem, og Knudtzon skal have havt
stor indflydelse hos Th., idet han ikke alene styrede
med
hans finantser og skaffede ham bestillinger, men
udvirkede at Th. forærede Throndhjems domkirke
en afstøbning af hans kollossalstatue af Kristus;
ja han skal endog have havt en væsentlig
andel i Th.’s beslutning om at stifte musæet
i Kjøbenhavn og forære dette sine efterladte
værker. Alt dette synes at tyde paa, at Th.
i ethvert fald har været au courant og fortrolig
med Knudtzons livsforhold.
Tak for julekortet! Et godt nyt aar ønskes
dem hjerteligst af Deres hengivne
Ebbe Hertzberg.
holde frokost for ham, og iøvrig løp han efter os al den tid
vi var i Antwerpen, vilde nok vikariere for vor manglende familie og 
var usigelig elskværdig - og omtrent det kjedsommeligste individ, jeg har
truffet, Det var med nød og neppe vi kunde slippe ham til tredjemand
ved vort bryllupstaffel, men vi greiet det da og hadde en liten
henrivende fest for os selv - med champagne og skaaler baade for
fødte og ufødte familjemedlemmer i en nydelig restauration ute i
en zoologisk have. - Ellers var ikke bryllupsreisen til Belgien saa vel-
lykket som vore andre bryllupsreiser - det regnet ustanselig, hotellerne
var skrækkelige og jeg var daarlig - skjønt vi hadde nogen bedaarende 
aftener i Brügge, som er vidunderlig. Det var forresten alle de gamle
flamske byerne, men øsregn og kvalme tar jo altid litt av stem-
ningen, - og vi hadde begge en fornemmelse av at gaa over til et
morsommere kapitel, da vi seilet avsted fra Antwerpen og vor konsu-
lære ven - jeg belæsset med roser og konfekt, altsammen elskværdig-
heter fra hr. vicekonsulen. -
Her i England har vi likt os fra vi satte foten i land - 
det begyndte alt paa bryggen i Harwich. Drogere, konduktører og
droskekusker - disse landeplage overalt ellers i verden - tok sig av os
og vore effekte, saa vi følte os som i englenes varetægt. Og selv
det frygtelige pensionat i Bloomsbury, hvor vi først havnet, kunde
ikke sætte os ut av humør. London var for deilig i solskin og
høisommer - og efter nogen søking fandt vi dette stedet i
Hr. billedhugger
Gustav Vigeland
Sorgenfribakken 2
Her.
Kristiania 2dre April 1882.
Kjære Grieg!
De er visselig det bedste og elskværdigste,
men samtidig ogsaa det urimeligste Menneske
under Solen - det første paa Grund af Deres go-
de Hjerte og varme Medfølelser med Andre,
det sidste fordi De fodrer at ethvert hvilket
somhelst Hensyn ubetinget skal underordne
sig denne Medfølelse, uden at
hvad deraf vilde resultere. De siger saaledes
uden videre: "Skaf T. et Stipendium"; men De
maa dog vel medgive, at man først maa under-
søge i hvad Forhold hans Kvalifikationer staar
til de øvrige Ansøgeres, og at man ikke saadan
a priori kan tage Parti for eller imod. Og
selv om jeg nu for min Del skulde finde
at han burde foretrækkes for Andre, saa er jeg
jo kun 1/4 af Komitèen, og om jeg end altid for-
svarer, hvad jeg anser for rigtigt og retfærdigt, saa
er det derfor ikke sagt at jeg kan overbevise de
øvrige, som jo ogsaa fra sit Standpunkt tror sig
at have Ret i deres muligt afvigende Dom. Her-
til
24.7.1926.
Kjære Tore Ørjasæter
tak for dit brev idag. – Jeg er netop kommet tilbake 
fra en ordentlig ferie – den første rigtige ferie jeg har hat siden før 
jeg blev gift – hos mine venner Geijerstams i Sundfjord, og tilslut en 
liten tur op til Selje – en øde øy nu, bare ur og myrer og helleberg bent ut 
mot havet med dragsug og skodde, og en ruin av et gammelt kloster nede 
paa myrerne, og St.a Sunnivas hule oppe under en berghammer. Jeg skal 
vise dig billeder derfra – haaber jeg, Geijerstams fotograferte og tegnet derute –
naar du kommer hit i høst, og forhaabentlig faar jeg skrevet noget skikkelig 
paa indtryk derutefra til vort julehefte, men det vet jeg ikke – slikt ligger
egentlig daarlig for mig.
Jeg blev glad for at høre, det staar godt til med Jo, og ogsaa 
med Åslaug nu – bare veiret snart blir bedre, skjønt inat er det klart 
og maanen skinner, kanske faar vi veirvending da. Og glad for du arbeider
– ja gid du nu maa faa det frem slik som du vil ha det; jeg vet selv
hvor træt en blir indvendig tilslut av et emne, en har holdt paa med 
i aarevis uten at faa rykket det ut av sig med røtterne, saa det engang er 
ute og ikke skyter nye rotskudd – saa en kan dyrke noget helt andet i jorden 
sin, saa at si. – Jeg selv længter mig syk nu efter at komme til med 
noget moderne igjen. Det blir visst ikke paa et par aar – jeg blir neppe 
færdig med det avsluttende bind av «Olav» ihøst. – Du kan vel 
skjønne, at det er bare en glæde for mig, hvis jeg kan gjøre dig en 
tjeneste, saan som du ber om – jeg sier dig tak for du skrev om det og ber
dig endelig si til, hvis det skulde gaa slik at dette blev forlitet –
Men, stakkels bobler, hvor har I vel hjemme?
I har kun ravnemoder, - ingen far; -
forstødt - ! på havets bund hun Eder vilde gjemme,
endskjønt naturen altid kravet har.
For let for vandet, - og for tung i luften -
I måtte svinde hen, for at fornuften
blev den, der lo tilsidst og - allerbedst. -
Min "Gråirisk."
(julen 1895.) (E.D.)
Jeg eied en liden fugl i bur, -
en yndig, og gråbrun sanger!
den kvidred som oftest i moll, thi dur
var aldrig ret dens genre;
og tonerne klare
fremkaldte en skare
af deilige tanker, -
lig efeuranker, ljbl
der beholdt sit' blad.
det at være blit litt varmere og ikke
den evige isnende Nordenvind. -
Arild huserer nu stærkt med at
faa Seil til Skjekten, og jeg har sagt at
han maa faa Gustav til at stelle
med. Arild er forresten flink,
han skjøt 8 Rotter paa 2 Dager, men
saa sluttet han tvert med Jakten.
Mama sendte ham ut en Dag for
at se efter Eg, og han fandt 32 Eg
i tre Reir. Han er flink til at
snuse, han gaar alt og lurer paa
at bade, men det faar han ikke Lov
til. - Smaapikerne de er snille og
hjelpsomme i Haven. - Du maa
huske paa at være i godt Følge naar
du skal til Fagernes og se Solformør-
kelsen, og saa maa du ha et farvet
jeg har nogle af din Moders Tegnin-
ger fra hun gik paa Christians-
sands Pigeskole, som jeg skal
sende dig ved Leilighed, det er
saa kjedeligt, at du ikke kan
give mig din Addresse, men Pa-
sternakhistorien gjentager sig med
os 2 hele Livet igjennem. I min Ung-
dom blev der sunget saameget en Sang
af Chr Winther:
"Hun er sød,
"Hun er blød,
"Hun er smal om sit Liv,
"Hun er nysselig og kysselig
"Og rank som et Siv!"
Her forgangen Dag fik jeg vide, hvem der
der havde begeistret Digteren
til denne Sang,
og saa
var det ingen mindre end en tysk
Prindsesse, der skulde giftes med
Christian den 7de og for hvem Winther
skulde være Lærer i dansk Sprog og Li-
teratur. Da han paa Toldbodbryggen sag-
de Farvel til flere af sine Venner, sag-
Kjære Ven O. G.,
Nei du er da en saare mangfoldig
Mand! "Tobakken
kom
først idag" - du er
altsaa en Mand som det "kommer" Tobak
til. Men jeg skal
ikke
prøve at utfritte dig.
Og
om
du endog har stjaalet Tobakken saa
kan du lite paa at jeg skal være taus,
siden jeg har faat Del i den. Ja jeg
Maleren Erik Werenskiold
Lysaker
det høfligste, om jeg ogsaa havde tilskevet
Fritzsch i den anledning; men jeg haaber
at han ikke tager mig det fortrydeligt
op,naar han hører, at jeg nødig skriver
Tysk. Ligeledes vilde jeg være Fritzsch meget
forbunden, om han vilde tilstille mig
N=44 af wochenblatt, som jeg endnu ikke
har faaet uagtet anmodning. Tag mig
nu ikke ilde op, at jeg pager dig med
dette, men jeg ved ingen anden udvei
og lover bedring for fremtiden.- Jeg
har forresten ikke stort at berette her-
fra, da der endnu ikke er passeret
noget af særlig interesse, naar jeg und-
tager, at Patti gaaterer her, og at jeg paa
lørdag om muligt agter at høre hende
i Faust. Har du hørt Schumanns
Genoveva? Jeg var forleden i operahaus
med en opførelse, og jeg maa rent ud
tilstaa, at jeg neppe vilde tro mine
øren og øine; jeg har aldrig seet noget
saa udramatisk baade fra tekstens
og musikkens side. Alle personer
ere hinanden saa lige, at man næsten
sløves af denne monotoni, og den deilige
Onsdag
Kjære Nini,
Dette lommetørklæ skulde du 
egentlig hat til at avtørre dine taarer med, mens
du laa og svettet over egne og Olaf Bulls bekym-
ringer – men tror du jeg har hat saa mye tid
som til at klippe ut det? Egentlig skulde der
ogsaa været NR.A. paa det – men jeg indset, at
det faar jeg ikke tid til at sy paa det i de 
første par aar –
Ungen ligger – mig til skam og skjændsel 
og dr. Randers til forargelse – i rev og list endda og
spreller saa godt han kan, stakkars pusen, og skriker
av sinne, naar han blir byttet paa og faar alt det 
lange tøiet om sig igjen. Bukserne og skjorterne hans
kjører ut med ham i barnevognen hver dag, og
kommer hjem igjen kanske med to-tre flere knap
huller end da vi reiste ut. Ellers trives gutten
vældig og er nu mahognibrun med en fin lysegul lug
paa snei ned i panden, og aldeles rædsomt søt, saa
jeg næsten ikke husker paa at længes efter hans 
far – uten for at  vise ham for en sukkerunge jeg
Janu. 27
I Dag har jeg tilskrevet min ædle Severine.
Doktor Nordboe har seet til mig og trøstet mig
med bedring som glæder mig, og indgiver mig
Trøst.
Januar 28
Glad ved h at have været bedre i Dag end nogen
-sinde, iler jeg for at indberette Dig min Bog dette
gode, nu har Haab og Tilfredshed igjen omlejret
mig, og gjør mig navnløs lettet. Den søde Ritmester
Schilderup har været her som snarest. – Glad
Tilfredshed qvæger mig. –
Jan. 29de
Febru 8te
Efter en lang Række af glade, og mørke Dage,
er jeg da atter her i mit Hjem, og jeg glædes
nu med at min Heldbred bedres, og derved
vil jeg igjenvinde megen glæde. – Søndag kom
Bertha og Severine til Stolpestad, tilligemed Kjøbman
Rachs i fra Christiania, som min Berthas for
-lovede, de var alle paa Rejsen til Christiania.
De Følelser som gjennemstrømmede mig ved at
Skue Bertha paa denne Vej, er ingen Ord at
finde til, minne ønsker for hende er nu varme
og inderlige, gid hun nu maae finde den Lykke
som er Frugten af trofast Kjerlighed, og Lønnen for
fromme Hjerter, min eneste Tanke er Bertha! i denne
Tid, og hun er i min i Erindring baade Nat og Dag,
hvad ængster ej trofast Venskab, for en Dyrebar
Veninde Skjebne. –
26.2.35
Kjære Ingeborg,
Takk for brevet dit – Men jeg er ikke mis-
fornøiet med forretningen og du skal slet ikke betale mere
end din halvdel. Men det kan vi jo tale om naar du
kommer. Du behøver ikke at dra med flasker og forklæ;
oljen til dig er i tre pene blikbokser, 1 stor og 2 smaa. En av
guttene mine kan hjelpe dig med dem dem til bilen eller
hvor du vil ha dem hen.
I hast, din
Sigrid
hvor den kolde Nordvest
har splittet Skyerne.
Naar jeg har vandret hjem
om Aftenen, har jeg maattet
knappe Regnkappen paa
mig "bag-frem", altsaa paa
Ryggen, for ikke at blive gjen-
nemblød paa Knæerne.
Vi er tidligt ude i Aar med
Vinteren, - omtrent som i Midten
eller Slutten af November ifjor.
Vær derfor glad, at Du kan
glæde dig i Kunsten i Leip-
zig, thi Du kan næsten
ikke putte Næsen ud i Na-
turen her hjemme. Anderle-
des med mig, som maa
traske op og ned i Vind
og Veir. Men saa faar jeg
ogsaa mangt et præktigt
konserter. Hvis de er i Berlin paa
den tid, vilde det have overordentlig
stor betydning for Nissen om de
vilde dirigere ham, gjør det! -
Hans arbeidsenergi er al ære vært, om
ikke omlaget teknik og musikalsk
personlig modenhed kan siges at have
naaet et betydeligt niveau. - Af
kamerater er han den tækkeligste
og vinder i længden, jeg tror han
er paalidelig som faa, og som ven
"fast i fisken". Om hans kunst
ikke netop griber og varmer mig, - han
er os dog som menneske temmelig
overlegen. - Her lever vi bra, jeg holder
paa med korekturerne til N. 2. konsert,
det er et afskyligt arbeide! - Hjertelig
hilsen til dem og deres hustru fra
deres ærbødig hengivne
Halfdan Cleve
Adresse: Steensgaden 5