MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
27/11. 48.
Kjære Tore,
Jeg har hørt om Forlaget L Elan, jeg
vet ikke om det er for de yngre. Hvorledes
fik du fat i det? Men at du fik Forskud
fra det er meget rart. Du skulde
forresten sendt mig Kontrakten -
for de andres Skyld, for det heles Skyld,
vi var jo enige om det.
Jeg sender dig tilbake Kontraboken med
Creditbanken. Du kan jo selv ha den
hos dig - saa du kan sætte ind store
Slumper av Penger fra Utlandet naar de
begynder at strømme ind. Naa, ialfald var
det jo nogen Kroner og Øre fra Holland
engang som du vel faar ved Leilighed.
Stakkar Tore, du sliter paa mine Vegne
og kaster bort Tid og Porto.
Bare Grieg kunde stramme sig
op til at utgi mit siste Skrift,
men han dirrer fra Top til Taa.
Papa
og stoler på at De vil gøre, hvad De
kan. Måske kender De ham allerede
af navn som literatur- og teaterkritiker?
Han er en af vore allerbedste.-
For den sidste store vennetjeneste,
De viste mig, takker jeg Dem hjerteligst.
Jeg kan rigtignok fremdeles ikke slut-
te mig til Deres opfatning at herr F. skul-
de have handlet i god tro. Men det får
nu være som det vil. Sagen er nu ordnet
til min tilfredshed, og dermed historien
endt og glemt.- Med forbindtlige hilsener
til Deres ærede frue tegner jeg mig
Deres hengivne og forbundne
Henrik Ibsen.
13.12.1926.
Kjære fru Vislie
Vedlagt følger de omtalte
penger, kr. 300.00 til ytterligere litt 
hjelp for trængende. Og tak for De vil 
ta paa Dem at greie med det!
Med bedste hilsen til Rektor
Vislie og Dem selv
Deres hengivne
Sigrid Undset.
bruds arme. Den nat kommer Tue 
hjem til sin hustru: Nu skal alt 
være mellem dem som for otte år
siden. Og samme nat giver hans ældste
datter sig hen til hans svend.
Men Tue Jonssøns hustru dør i
sin herres arme. Alhed er skræmmet
op en stund – saa glemmer hun
alt i sin elskov. Moderens minder bliver
til mildt vemod i den vinters lykke,
da der blot er et, hun ved – Aage,
som har lovet hende tro og som elsker 
hende grænseløst. Om vaaren falder 
dommen. Aage er bleven fredløs 
sammen med hendes fader for 
drabet. Saa maa de skilles. Og
der gaar aar, hvor hun faar bud 
fra ham i ny og næ – at de maa
Derfor behøver ikke det Nye at
forsømmes. - Nu vil jeg jo sige,
at det var høist interessant at
høre Liszt, og man staar jo lige-
overfor det Store. Men jeg har
ikke Detaljerne, jeg har kun Total-
indtrykket. Jeg maa have det
om igjen. Og før jeg faar det,
sidder jeg igjen med en Utilfreds-
stillelse ved ikke at have for-
maaet at tilegne mig, hvad
jeg har hørt, som mit, og hvad
jeg føler, er stort.
Iggar læste jeg i Verdens
Gang, hvad Du skrev om
Verdi. Bravo! baade vak-
kert og varmt! Og saa sid-
der her en, som heder Frants,
og hverken har hørt Aïda eller
Othello. Na - na, - man kan
nicht alles haben. Det brin-
ger Tanken hen paa Gammel-
osten og Visen, som jeg
stukket med glødende
syle sammesteds. Det skul-
de fordrive den forfærdelige
hoste, som i mange år har
tæret på min kraft og mit
sind. Me Jeg lå i en uaf-
brudt døs og sløvhed, vidste
hverken hvad dag eller dato
det var, orked ikke at spørge
efter en avis, endsige læse
den. -
19de januar 04. Ja, ser Du
længere kom jeg ikke sidst.
For at Du skal se hvorledes
jeg har længe været optat
af tanken om dig og af
tanken om at skrive
til dig, tager jeg ikke no-
fordi jeg har hadet som pest alle 
de jeremiader over fattigdommen, jeg 
har hørt i mine dage, og alle de 
afskygninger af medlidenhed, jeg har 
stiftet bekjendtskab med - uforstaaende 
medlidenhed, medlidenhed du haut en bas, 
medlidenhed, der var beregnet paa at tirre 
min urokkelige selvtillid (det var paa 
skolen især), og sødsyltet, tantelig medlidenhed 
med sauce af formaninger om "at ind-
rette sig praktisk - efter sine kaar" Den 
sidste er den værste form ubetinget - den 
er nederdræktig ækkel. Saa du kan jo 
forstaa, at jeg ikke har følt mig opmuntret 
til at holde medlidenhed med mig selv. 
Men nu begynner jeg som sagt at blive 
kjed af fattigdommen. Det tager 
ligefrem formegen tid at gaa og regne 
ud, hvordan man skal slippe gjennem 
maaneden. - Jeg burde egentlig skrive 
en roman om denslags ting - en liden
villig til en konferentse som fore-
slaaet. 1) Men - paa Deres kontor
formaar jeg ikke at indfinde mig;
dertil er min menneskeskyhed for
pinlig at overvinde. Da paa den
anden side Deres tid selvfølgelig
er stærkt optagen, vil jeg tillade mig
at proponere, at jeg indfinder mig
i Deres private bolig
paa
en af Dem nær-
mere bestemt aften kl. omtr. 9. Dagen
er mig derimod ligegyldig.
Deres Excellences
forbindtligst ærbødige
Ebbe Hertzberg.
Oslo, St. Halvardsgade 10,
den 6te april 1891.
(jeg har jo ikke på langt nær
alle) er endel slidt for at bli 
gode i reproduktion.
Kunde Du kanske låne 
mig friske exemplarer, 
om du har.
"Abel" vilde jeg også ha med 
en anden baggrund end den
plankevæggen. Sophus Bug-
ge mangler jeg samt Bjørnson 
og Ibsen. -
Jeg sender dig et særtryk af 
"Domkirken", som venner og fiender
synes at ville tie ihjæl.
Din ven
Jens.
Dagbok.
1917 - 1918 - 1919
1920 - 1921.
at være tilstede hos os 17 Mai
og kanske ogsaa fra at skrive
noget for Dagen. Det
sidste skjønner jeg under
nærværende Omstendigheder
blir ikke mindst vanskelig.
Og ingen er mere enig
end jeg i at saadant
vel nærmest maa ske
i en Stund naar man
føler sig oplagt og ikke
alene
paa Bestilling.
Men naar jeg ellers har
skrevet "et Par
Vers" saa er dette nærmest
Deres egne Ord. Jeg har 
altid helst ønsket en
hvilket han i fuldt mål fortjener,
ikke alene som videnskabsmand
men også fordi hans hus er som
et hjem både for herboende og gen-
nemrejsende norske.-
Med en hjertelig lykønskning
i anledning af din nye bestilling, og
med en hilsen til alle venner og be-
kendte tegner jeg mig
Din hengivne
Henrik Ibsen.
P. s. Lidt må jeg dog tilføje om den her-
værende skandinaviske koloni. Den består
af mindst 50 personer, navnlig af kunst-
nere og polyteknikere. Eilif Petersen
har vundet et anset navn i den tyske kunst-
verden; han har nu en hel del elever, fle-
re, end han kan modtage, melder sig
og må tilbagevises; han har sikkert en
stor fremtid for sig. Sinding maler
det ene billede efter det andet med u-
Jeg afleverede Deres
Brev straks efter Mota-
gelsen til Linthve, med
Tilsagn om, at jeg havde
sagt Grieg, at fra min
Side Intet var til Hin-
der og at G. gjerne snart
vilde have Svar. Han
yttrede, at der først maatte
sees, hvorledes Korets Kræfter
blev i næste Halvaar, og
jeg antog at han havde
meddelt dem det for-
nødne. Saaledes staar
Sagen, og det er derfor ikke
min Skyld, at De endnu
ikke har modtaget Svar,
nogle dager mellemrum.
Min hilsen til
Dig og din hustru
Din
Bjørn Bjørnson
over sin Tids Tilstande og Begivenheder paa
temmelig
en overlegen men meget skarp Maade,
altimedens dog hans varmeste, dybeste Følelsesliv
ogsaa bryder frem. Hartvig Lassen var meget
indtaget i de Prøver jeg lod ham se, og det vilde
være mig en let Sag at faa hans varme Anbefaling,
ligesom jeg er vis paa, at Colletts endnu leven¬
de danske Venner, hvoriblandt Folk som Winther,
Paludan Møller, Hauch, Ploug, Gjødvad, Krieger,
Fru Heiberg, om jeg henvendte mig til Dem, gjerne
med sin Stemme vilde understøtte dette
Foretagende. Jeg vedlægger et lille Digt som
jeg tænkte maaske kunde udfylde en Fortales
Plads. Sig mig om De tror det gaar an.
Det er min inderlige, af alle partiske Hensyn
uafhængige Overbevisning at Colletts Bog vil
gjøre Lykke.
naar dens Opfattelse afviger noget fra
hans, og det reiste sig igjen her, hvilket
Emil Erslev udtrykker paa den Maade;
ja de Mennesker skulde egentlig slet ikke
have været engaserede i Musikforeningen;
de ere ikke rigtig i Niveau med den.
Min ærbødiste og varmeste kompli- Chr. 21/11.84
mentet for "Holbergsuiten"!
Bedste hr. Grieg!
Å nei, hvor De gjorde mig glad, o,
så usigelig glad og lykkelig først med
Deres smukke, opmuntrende telegram og
nu siden med Deres så overvættes skjøn-
ne brev. Min underligste, mest dybt-
følte tak for alt, alt, hvad De
har gjort for mig! Men hvad klin-
ger dette af? Kan disse farveløse ord
blot tilnærmelsesvis give Dem et be-
greb om, hvor mit hjærte er fyldt
af tak og hengivenhed for Dem.
Jeg åbnede telegrammet med fe-
brislk iver - den gamle angst -
De forstår - De kan tro, jeg
Nørholm, 20 Okt. 32.
Hr. Bergendahl.
Det staar ikke Adr. paa Fruens Lap, saa jeg sender
Boken til Dem.
De har misforstaat Grieg: 3000 nu og 2000
til Jul er akkurat like saa godt som 5000 nu. Men
kan Kohner - som han vil - fortsætte at honorere videre
og gaa i Gang med Filmingen? Jeg er ræd for at det blir
Utsættelse og Utsættelse igjen. Jeg ventet i 3½ Aar over
Tiden sist og avslog Henvendelse baade fra Universal og
første Gangs Henvendelse fra Nerofilm. - Forresten vil jeg
aldeles ikke at De skal "underrette" mig. Det er Grieg som
er saa snil at greie med det. - Med det samme: Jeg er
73 Aar og skulde greie mig uten en slik Debuttanttitel paa
mine Brever som "Forfatteren Hr." Deres ærbødige
Knut Hamsun.
2den Dec.
Ikke ret mange Uger have vi været
her og allerede længes Mama saa hjertelig efter
Oscar. Ak kunde Du nu en Dag komme stor-
mende ind og jeg kunde høre Din friske Røst, og
see Dit lille, kjere, spillende Ansigt! Men ak,
Gud veed naar jeg seer min Gut igjen. Alf
vil bedre end jeg kunne fortælle Dig hvordan vi
have det her, jeg kan det ikke godt, da jeg endnu ikke
ret veed det selv og heller ikke strax kan vente at
faae det godt. Men at Gutterne have det
godt troer jeg. De see fornøiede og friske ud
og ere meget glade i Skolen. Den Tour ud paa
Christianshavn have de egentlig godt af, de komme
altid rødmussede og varme og begavet med en
velsignet Appetit hjem, som vi Gud skee Lov see
os istand til paa det behageligste at tilfredsstille,
da den Mad vi hente er baade rigelig og meget
god. De ere altid inde hos mig, og drikke The
om Aftenen, saa gaaer Emil til Sengs, og Alf og
jeg læse endnu en Stund. Alf bliver en dygtig
Gut hernede. Han veed Besked om alting, han
vexler Penge, han pakker ud og ind ved Flytninger, ved
hans Arm vandrer jeg trygt om Aftenen, naar vi
ere ude og forretter vore Ærinder, gjennem Gader og
Stræder, og han veed meget bedre Besked end jeg.
han av lungebetennelse - som har
herjet iår, influensa. Han var 
typisk Oslogutt - ureflektert, hos-
glad og freidig. Så søt mot Johan,
fulgte ham trofast på turer og 
ørretfiske gjennom isen på Gåneli-
vannet.
En nærmere venn er også død 
av samme ondartede lungegrums -
Henrik Reimers. Han hørte min
ungdom til - og brukte tross i de 60
ennå all ungdom til - med sin
rungende, smittende latter og tusen
infall og historier. En stor, glad 
gutt - og sine barnebarns kjæreste
kamerat.
18/4 En verre tragikomedie enn den, 
Folkeforbundet nå opfører, har verden 
knapt sett. Utallige møter, 13 manns og
18 manns komitèer, prek og skriving i avisene 
om sanksjoner, som skal gjøre slutt på 
krigen i Etiopia - og null resultat.
28/10. 35
Kjære Tore,
Ja her er Skillingerne dine.
Her er ikke Spor at skrive om herfra.
Ole Krømpe gaar og steller i Haven, Mama
har ond Mave, men er god igjen i Ørene,
Ellinor er snil, men uforstandig med sig
selv, jeg for min Part er paa Hyblen min
og sitter og prøver at faa til noget, men
det gaar jammerlig sakte. Er vel ikke bedre
at vente av mig nu kanske. Men jeg maa
nu vel i Guds Navn bli færdig til næste
Høst med en liten Bok jeg nu holder paa
med, ikke 2 Binds mere. - Arild skriver
at han haaper at kunne tjene litt selv nu,
men jeg vet ikke hvad med. - Og Cecilia
vet jeg ikke sikkert hvor er nu, hun har
talt om Sinsen.
Ja du faar leve!
Papa
Kjære Bjørnson!
Indlagt i mit officielle Svar
maa jeg tillskrive Dig nogle Linjer og
takke Dig for dit sidste Brev, som jeg
endnu ikke har besvaret. Korrespon-
dancen havde rigtignok taget en saadan
Vending at en hurtig Expedition fra
min Side skulde synes nødvendig;
men jeg har forudsatt at Du i vort
lille Sammenstød ikke har seet andet
eller mere end noget Forbigaaende - og
min Misstemning var jo heller ikke direkte
rettet mod Dig. Nej, kjære velsignede
Bjørnson - jeg ved med Visshed at der
aldrig vil kunne komme det imel-
lem os, som isandhed skal kunne skille
mit Sind fra Dig og hvad Dit er. Men
at det maatte være mig et ubeskrivelig
bittert Budskab at modtage, vil Du
indrømme mig. Jeg har ikke hylet
over Tabet af Møblement og deslige,
men at vide mine private Breve,
Papirer, Udkast o.s.v i hvilkesom-
helst Menneskers Hænder, det var
mig en i højeste Grad fortrædelig Tanke,
for ikke at tale om Tabet af mangt
der havde en anden Værdi end Taxations-
summen. Man har ikke sagt Dig Sandhed
være. Den almindelige fryd var stor, da
vi fandt indseilingen til rue de Rivoli,
men udenfor den kjørte nogle svære vogne
i ring, forhaabentlig blev vi dem en vei-
viser. Det er et uhyggeligt veir.
Hilsen til eder begge af ganske hjerte
samt til Werner Werenskiold og til
den lille skrighelt. Hils hjertelig Munthe
og frue, af og til er det min plan at
skrive til dem, men enda ligger den plig-
tige brevsvaren tyk paa mig og arbeidet.
Naar I svarer ere i snille. Eders hengivne
Kitty.
de andre udførte arbeider, men afholder mig fra en-
hver vurderen af det, siden d under påskud af, at
jeg ikke vil blande mig i en sag, som endnu er uaf-
gjort. I mit skrevne foredrag
som nu er 3 måneder gammelt
findes Abelmonu-
mentet nævnt i en linje som noget, du holder på med.
Så de høie herrer af Abelkomiteen skal ingen
anledning ha til at føle sig krænket i sin ukræn-
kelige ret til at være de eneste afgjørende. Jeg 
skal fremdeles optræde som den uvedkommende, 
som jeg hidtil har været i denne sag, hvor ingen
trods mit ligefremme tilbud har havt interesse
af at høre min mening. 
Jeg forstår vel, at du går i en svær spænding for
den skjæbne, dit arbeide får. Men jeg forstår ikke
din tankegang, når du samtidig, som du modsætter
dig så bestemt disse foredrag, som
der
ikke berører kon- 
kurrencen, ønsker af mig en artikel og endogså
et privatbrev, netop om konkurrensen eller om 
Jeg andsætter ikke jurymænd
posten" for igaaraftes gjør bout og nu
anvender en argumentation (f. ex.
om forretningsverdenens krav paa
stabilitet i toldtarifen), som Mrgbl.
allerede gjorde gjældende for 3 uger
siden og da til hr. Bætzmanns øien-
synlige fortrydelse?
Deres ærbødigst forbundne
Ebbe Hertzberg.
Kristiania
Fossveien 7,
den 6 juli 1897.
50
Johan hadde hans kone tilbords
nu den grimmeste dame i bilo.
Hun hadde ikke hatt tid til å lese
boken om Grieg eller andre bøker,
for hun hadde så travelt med Oxford
bevegelsen. - Efter denne uttalelse
havnet Johan i spydig melankoli.
Cally sang på vertens opfordring
Marscillanen - sam villt og eggende
fra gaten, som hun synger den - idet
samme vi skulde gå: "Ja, så er 
jeg rustet" sa Mowinckel.
At taareveningene er forbi -
og uten uroligheter, har fått Evesonja
til å puste ut i lettelse. Her på 
bjerget blir den unge modige jenta-
til Axel Kielland skjeldt ut i tyske 
aviser for sine åpenhjertige brever til 
Dagbladet fra Saas. -
fordel for mig, (endskjøndt Fischer i komi-
teen skal ha tilbudt sig at vige pladsen) men
den forandredt sit forslag om en tilkaldt
"bildende kunstner" til alternativt
1) et konsultativt
en
kunsthistoriker som
konsultativt medlem, der kan tilkaldes ved
vigtige spørgsmål.
2) et 4de fast medlem, som er kunst-
historiker.
Da jeg fik dette at vide - i al hemmelig-
hed selvfølgelig!! - af Solberg, som gjerne
ser mig som medlem af komiteen - gav
jeg ham at vide, at
Konsultativt medlem vilde jeg ikke være.
Vilde de ha en mand, som kunde indkaldes
efter forgodtbefindende og sættes udenfor, når
det fandtes bekvemt, måtte man se sig om
efter en anden end mig. Noget partielt
ansvar for restaurationen vil jeg ikke kunne påta mig
Vil De være så snil at 
sende min «Verdens Gang» til
Nizza poste restante,
Ærb. Edvard Munch
Kjøbenhavn K. d. 23/7 1894
Kjære Hr. Grieg!
Jeg skal idag blot meddele
at Dr, Abraham er gaaet ind paa,
at den tydske Text i op 48 under-
lægges den danske , Sangene gaa
nu i Arbeide her
De vil om kort Tid faa
Besøg af en ung og ganske fortræf-
felig Violinspiller Henri Marteau
ou hvem Joh. Svendsen udtaler der
mest smigrende Ros. Marteau
er stor Beundrer af Deres Værker
og de han skal koncertere i
Bergen, vil De næppe undergaa
glædet mig meget at æse
om Deres Succes i Rom
og overalt hvor De og
Deres Hustru hædrer
Deres Land, man er
ogsaa stolt af at være
Deres Landsmandinde.
Jeg hører meget lidt
Musik; siden min
Mands Sygelighed røre
vi ogsaa næsten aldrig
men dersom der gives
et Land hvor man kan
være tilfreds selv uden
Musik, saa er det Frankrig.
Vil De hilse Fru Grieg
hjerteligt fra mig og tilgive
disse linier. Deres
meget forbunden
Fanny d'Avont
Mr de la Tombelles adresse:
6 rue Newton Paris
NINI ROLL ANKER
Litt og Totthrs attest
til hurvælelse
Rom, den 19. April 1883.
Herr teaterdirektør Lindberg!
Som svar på Deres ærede
skrivelse skal jeg tillade mig at
meddele at De ved at indbetale
400 kroner til den Gyldendal-
ske boghandel i København vil
erholde retten til med det af Dem
ledede teaterselskab overalt i
Sverige, med undtagelse af Stock-
holm og Göteborg, at opføre
skuespillene «De unges forbund»
og «Gengangere».
Jeg erindrer meget godt vort
møde i München for tre år si-
den; jeg beklager at jeg dengang
fik så liden anledning til at
tale med Dem; men ved senere
gennem tidningerne at følge Dem
på Deres kunstneriske bane har
jeg modtaget indtryk af at mine
arbejder vil under Deres ledelse
forme den omtrnt efter Ønske), eller gjælder
dens Præstationer? (De har jo i længere Tid været ene
raadig Dirigent). Hjælp mig paa ret Vej og forklar mig
af hvilke Grunde eller hvad det egentlig er, som gjør
denne Fang. mindre ideel end saa mange andre
lignende. Jeg er ganske konfus, ved hverken ud eller
ind, og uagtet det ikke er behageligt at tilstaa sin
egen Dunhed, men Sandheden dog heraus?. Saa
siger De lige i samme Øjeblik at, "da Ole Olsen
er af en egen praktisk (ikke ideel) Natur, saa pas-
ser han netop til gribe an en saa uideel Maski-
ne". Jeg kan ikke komme til andet Resultat
end at dette maa være Inkonsekvense; thi hvori
Musikfrng. virkelig er saa uideel, saa synes mig
Nødvendigheden af en ideel Ledelse at være saa
saa meget mere paatrængende nødvendig, saafremt
der skal kunne ventes nogen Forbedring. Som
sagt, jeg forstaar Dem ikke. - Jeg har altid ind-
bildt mig (maaske er det blot Indbilding) at have
holdt paa det ideelle, men jeg har levet længe
nok tilat gjøre den Erfaring at dette, for mere
eller mindre rent at kunne virkeliggjøres, for en
meget stor Del en afhængigt af og maa rette sig efter
de ydre Forhold, med andre Ord; det er en gam-
le Kamp mellem Ide og den krasse, bydende, u-
bønhørlige Virkelighed, og at afpasse det ene
efter det andet for saaledes at bringe en Slags
Forsoning tilveje mellem begge, er det man
i daglig Tale kalder "at være praktisk". Det var nu det.
mellem Eder. - Naar jeg bare i
rette tid havde været vidende
om dødsfaldet, vilde jeg jo
saa gjerne have ladet høre fra
mig ogsaa paa anden maade
end nu.
Af aviserne har jeg med glæde
læst om den Nordraakconcert
Du gav med et saa ypperligt
resultat i enhver henseende.
Det er vel saa nu, at Du
har udsat afreisen fra Bergen
noget; men alt for længe
varer det forhaabentlig ikke
førend Du kommer. Husk,
at hvilken vei Du end
reiser, den er ikke behagelig
naar kulden begynder. -
Med glæde har jeg
læst Rojahns artikler om
Dig i "Verdens Gang". - Det
fat paa, naar han er færdig.
Schjøtt vil, at han først skal
gaa igjennem Blix's Oversættelse af det
nye Testamente til ny Udgivelse.
Det har han ogsaa Lyst paa. x
x
- Tæt Snetykke. Stille arbeidsdag.
Brev idag fra Rigsdagsmand
Patursson. Han er først nylig kommet
ned til Kjøbenhavn, da han har ligget
syg i sit Hjem paa Færøerne. Han beder
mig skaffe ham sin Broder Sverres
adresse. Men jeg ved bare at S. er
kommet til Norge. Tror ikke han
endnu er i Xania.
x G. som før altid bare kunde
leve i Høiden et Aar, har, siden den engelske
musiker Delius (kjendt herhjemme som Folkeraadets
Komponist) i Paris for mange aar siden
spaadde ham, at han skulde do" 1911,
gaat fra sin fixe Ide om et Aar og forbereder
sig nu til at være færdig med det han
endnu har at skrive til 1911.
Jeg maa si jeg foretrækker, at han altid
lever / Aar bra Dato.
Behøvs jo ikke mer. xx
var nu kun humøret noget
bedre, men det er mere end
slet. - Humøret er ikke bleven bedre
ved, at han i lørdags ikke kunde
overvære en fest, der blev given for
Olsen i Nordlandsforeningen. Jeg
mødte som eneste repræsentant
for familien Hals!!
Antonie er bedre. Igaar var hun
ude at kjøre en tur. Hun beder
hilse Eder begge saa meget, og takker
for, at Du erindrede hende i dit brev.
Essipoff har været her i byen i
12 dage, og hun har lagt adskillig
beslag paa min tid. - Hun var
storartet tilfreds med vore flygler,
og glad var jeg, for haavde hun
været misfornøiet med noget, vilde
Thor og den Gamle naturligvis
tænkt, Ja, havde bare vi vært friske
saa---.- Lev vel og med hjærteligste
hilsener til din hustru og Dig
din hengivne
Sigurd Hals.
Jeg trænger ikke saa grov Blyant.
19/2. 47.
Kjære Tore,
Ja her er nu Policen.
Det kan jo være at du faar
Pengene uten videre, da du er
færdig med "Retten". Og det staar
tydelig paa Policen at den
6. Mars 47. skal Summen
betales, hvis du ikke er død.
Men jeg undres
saa
med Arild
som ikke er færdig med Retten. Det
staar like saa tydelig paa hans
Police, men Gud vet hvad de kan
finde paa. Stakkars Arild som de
blodsuger for dyre Ungdomsaar.
Papa
Skal bli Moro at faa se den siste lille
Damen. Det er Moro med dem allesammen.
Baade Lørdag og idag var jeg heme
hos Salomon. Idag traf jeg ham selv.
Jeg kan da fortælle Dig, at Brønden
er færdig med udmærket Vand. Han
har allerede lagt Laag paa. Ligeledes
er veien færdig, og Sand tilkjørt,
men ikke paalagt, da der bør ventes
intil Vinteren og Sneen er helt borte.
Paa Grund af Snefaldet er heller
ikke Rørlægningen færdig. Det halve
Skifertag er lagt paa Hytten, men
saa maatte der standses paa Grund
af Sneen. Salomon tager den sam-
me Rørlægger, som har besørget Al-
bys Vand - og Afløbsgreier. Alt
staar saaledes vel til med Trold-
haugen. Jeg glæder mig til, at du
skal faa rigtig godt Vand der-
borte, det spiller en større Rolle,
end nogen tror. - Paa Næsset
er foregaaet den store Forandring
at jeg har faaet Telefon, og det er u-
beskriveligt, hvor den letter i alle
Retninger. Men det Væsentligste af
Alt er, at jeg siden dens Anskaffelse
oftest har kunnet være hjemme om
Herr Eric Zachrison.
Styrmansgatan 39.
Stockholm.
Frk. Inger Alvær Høst
Tusend tak for brevet og pengene -
det var alt for snildt af Dem at
lade mig faa saa meget af avancen -
jeg er jo ikke vant til at faa noget,
naar folk (som ofte hænder i senere tid)
sælger mine billeder med avance.
De og Deres mor, er de eneste, som hidtil
har givet mig noget af avancen.
Nei nu lyver jeg - Elif Pettersen gjorde
det ogsaa, da han solgte til galleriet,
det billede han kjøbte af mig. -
Det forbausede mig at ikke Holmboe
gjorde det, da han solgte til Rasmus
Meyer
et billede, som han kjøbte af mig for
den billige pris af Kr. 30.
At frk. Kapp-Kristiania solgte et bille-
de, som hun fik for 10 kr. - til en rig
englænder, var mest ærgerligt fordi,
, det virkelig gode billede, derved forsvandt
for mig - jeg fik jo heller intet af
avancen, - men billedet havde en spe-
ciel interesse for mig, og jeg skulde gjerne
nu givet et par hundrede for at faa
kjøbt det igjen, - det var en af de faa
billeder, som jeg havde malt færdig
med en gang -  under en intens uafbrudt
stemning.
Et af mine billeder blev solgt paa en dødsbo-
få udtrykke min oprigtige er-
kendelse af i hvor høj grad jeg
udleder stykkets fremgang af det
fortrinlige sæt, på hvilket det er
bleven fremstillet.
Desværre har jeg af tid-
ningerne erfaret at herr Schwartzs
sygdom indtil vidre har lagt
hindringer ivejen for stykkets
genopførelse; men jeg ser tillige at
der fra theaterstyrelsens side er
truffet foranstaltninger til at
få hans rolle doubleret og håber
på et godt resultat deraf.
Med gentagetn tak og med
de bedste ønsker om et godt og glæ-
deligt nytår tegner jeg mig som
herr hofmarskalkens
med højagtelse ærbødige og forbundne
Henrik Ibsen.