MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
den tyske keisers møde
med kong Oscar. Taler
han Norges sag, eller - ?
Det er vanskelig at
være saa faa, saa smaa -
og saa stolte som i i en 
tid som denne.
Onkel F. Rieck her
til middag - Minni bortreist.
Don og jeg talte om
aftenen lidt om Røds frem-
tid - naar vi ikke er mer.
Vilde helst faa en Anker-
gut i 14 aarsalderen.
16/7 Don red. Jeg om
form. ude hos
onkel Morten Ankers,
der isommer bor paa
Isebakke, med melon.
Til middag Raschs, Ordings,
til ro i dine nye forholde,
i hvilke vi af hjertet ønsker
Dig held og lykke.
Fra Thomas har vi i lang
tid intet hørt. Susanna
beder at han vil skrive og
lade hende vide, hvorledes
han har det og hvor han
opholder sig.
Jeg håber at dette brev
endnu træffer Dig i Kristia-
nia og glæder mig på for-
hånd til at høre fra Dig
når Du er kommen nogen-
lunde i orden på dit nye
embedssæde i Telemarken.
Med de bedste hilsener
fra Susanna og Sigurd
din altid hengivne
Henrik Ibsen.
Dem norwegischen Schriftsteller
Herrn Jonas Lie
z. Z.
in
Stuttgart.
Germania.
800 Kr.
2000
Skat 236
1036
1,036
1064
500
1,536 Kr.
1600-
Kjære N Frøken Knudsen.
dem
Jeg sender hermed min Fuldmagt
til at hæve paa min Sparebank-
2000
bok Sum 1600 Kr. Vær saa
snil deraf at tilbakebetale
hvad Kontoret har udlagt for
mig. 800 Kr, har sendt mig
herud til Nordgaard Pensionat.
og Utlægget for min Statsskat
og Kommunalskat - tilsammen
236 Kr: Kan det være muligt,
at Skatten virkelig var saameget
mindre iaar end ifjor?
Hvad der blir igjen af de hæve-
de 2000 Kr ønsker jeg mig til-
sendt her til min Adresse
Nordgaard Pensionat Asker.
itide
da jeg trænger disse Penge for
Hjemreisen, som sandsynligvis
kommer til at ske Tirsdag den
19 Okt. X (Helst saa snart som
muligt.) Altid Deres taknemlige
H B
Bergen 19 Februar 1904.
Kjære Edvard!
Tak for Brevene! Du kom
mig i Forkjøbet med dit sidste alli-
gevel, thi jeg har i den seneste
Tid været svært optaget med tvivl-
somme Spørsmaal, der hænger sam-
men med Skatteudregningen, og med
denne selv. Jeg er glad ved at være
kommen saalangt i Ligningsarbeidet,
som jeg er, thi nu bærer det snart
østover. Jeg havde igaar et hygge-
ligt Brev fra Arctander, som tyder
paa, at jeg omtrent i Midten af
Marts kommer at være i Kristiania.
Og det passer jo fortræffelig med
Din Tilbagekomst fra Sverige. Ja
gid Du nu maatte ha Glæde af
Turen! Det vil Du vist, naar
Du bare er forsigtig, ikke bare
da vi væntede paa Dit
officielle Svar.
Joh. Selmer havde jeg
Brev fra for nogle Dage
siden - fra Dresden - han
kommer snart Hjem.
Jeg har i Aftenposten
haft en alvorlig Feide med
Josephson - Der i Anled-
ning af et Angreb paa
ham fordi han gjorde
saa lidet for vor Opera
i national Henseende -
skrønede Publicum fuld -
hvilket jeg ikke lod gaa
upaatalt - Du maa
læse det - blandt Andet
indløb i en af mine
Artikler en ganske mor-
som Trykfeil. Der en
Til
Frøken Gonka Petersen
Christiansand
Lillehammer 10. mars 1920.
Kjære Nini
Tak for brevet dit forleden, og tak for al hyggen
den tid du var heroppe – det vaer manna for mig at snakke med en ven 
her i min noget isolerte beliggenhet. Gid du og Anker mon faar det gjilt 
nede paa Holmgil – er det ikke et veir om dagen saa en kan forsone
sig med tilværelsen trodss dit og dat - 
Jeg trenger til forsonende veir - endda Svarstad er 
her nu, og vi har det hyggelig. Den 20de reiser han til Paris over sjøen 
og Antwerpen - hvor længe han blir her og hvordan han tænker at ordne det
i fremtiden, derom har han endda ikke latt noget forlyde, men det som maa 
han vil vel – han skal være ute otte maaneder og under den tid er min 
leie her utløpet. Har du set hans portræt og autograf i Nationen; 
en liten meget vittig quip, synes jeg - jeg skal sende den til dig, hvis
 du ikke holder bladet, men jeg hadde bare to eks, et skal indklæbes 
i sønnens scrapbok og et skal sendes til vaar, Svarstads og min, ven pr.
korrepondance Harald Nielsen, som smeiser om sig med citater av «et 
Kvindesynspunkt» og «Jjødernes hevn» –- med resultater, mener han selv
Forfærdelig trist vaer det at Mosse blev daarlig en av de første
dagene han var her - hadde etpar anfald og feber efterpaa, saa hun maatte 
ligge etpar dager – vi har jo ikke faat snakke videre sammen av den grund heller; Svarstad har sittet hos hende næsten hele tiden. 
heller; Svarstad har sittet hos hende næsten hele tiden. Det og saa
Wagening, 22Okt.1882
Herr E.Grieg
Bergen
Jeg tillader mig at Sende Dem SOM en
liden Erindring om en behaglig Tur paa Horda
land nogle Digte af mig, Componerad af
hollandiske og belgiske Kunstnære. Maaske
det ville interessere Dem. Men maa jeg
spørge hvad? Det er ubehaglig det
jeg har glemt at skrive i min Notizbog
Navne af Hollænder som De har sendet
biografiske Antekninger, fordi jeg skulde
gjerne i min Rejseskildringer tale om
Dem og Deres Arbeid. Maaske kan De
give mig hans Adresje, eller give Titelen
af en Norsk Bog, hvor jeg kan finde
sin Vaande ud, holder fra første til sidste
Bogstav i sin Bog sin Tone ren, sin Form
rank og sit Maal klart og høit; Den, der ikke
i denne kunstneriske Kraft og Klarhed ser
og føler et sædeligt Alvor, savner Forud-
sætninger for at deltage i Diskussionen
om Bogens sædelige Prøblemner, dens sygdom.
og eller Sundhed. Og den, som ikke ved
denne Bogs kunstneriske Sandhed, i dens
Ve og dens Varme - jages fjernt fra Nøkle-
huller og Kulissesprækker, har overhovedet
ikke Forudsætninger for at diskutere
literær Kunst" -
Løland har været flittig og utrolig
flink i sin Have. Han har holdt sig i Ro.
Ivar Mortenson har været i Byen i 3 Uger
 og drevet Eddastudier. Reiste hjem
igaar, men kommer atter om 14 Dage
nedover. I tyske Forlæggere spørger
nu om Oversættelsesretten til "K.
s. a. M."
Fru Holmgren sender mig idag
"Svenska Dagbladet" med intresseret Omtale
af Dansen paa Skansen og Haandværkersangforeningens
Afreise.
18. mai 1938.
Kjære Ingeborg
Længe har jeg gaatt og tænkt paa at jeg skulde takket dig 
for brevet til paaske, og nu kom brevet dit idag, med kortet og flere fri-
merker. Det er forfærdelig snilt av dig at du husker paa min "samling", og 
sikkert har du dermed befordret store ting i aandens verden, selv om jeg
ikke saan akkurat kan omregne det i antal sjeler, satt med decimaler 
og slik. Noen steder vet jeg at vore missionssøstre betaler ca. 75 cents for et 
udøpt nyfødt pikebarn som ellers skulde vært "satt ut», andre steder gir 
de en liten finnelønn til gutter som plukker dem op paa søppelhaugene. 
Saa, om europeerne har fart frem som banditter baade her og der, blandt 
de farvede folk, saa har det nu ikke altid vært saane ublandede 
idyller som de kom og spolerte. Og du kan vist gaa ut fra at du har 
ydet finnelønn for etpar saanne utkastede jentunger ialfald. – 
Og du er altsaa foreløbig havnet paa Ringen, med streptokokker!
Det var jo ilde, men stedet ser innbydende ut, saa jeg haaber det maa 
bli bra for dig der, og ikke for kokkerne –.
Om mig er ikke stort annet at si end at jeg farer som en
fredløs mellem her og Oslo. Direkte og indirekte er det en masse arbeide
med Forfatterforeningen, men forhaabentlig kommer der noe ut av alt dette
arbeidet efterhvert. Syttendemai var jeg i Oslo. Det er ellers den morsomste 
dagen i aaret nesten for mig, for det er stakkars lille Mosses store gledes-
dag, da hun faar bile rundt og se paa flagg og høre musikk, saa jeg var lei 
for at jeg maatte avsted, men jeg hadde lovet at tale, hvis Nationalteatret 
kom til at holde enslags minne-forestilling for Nils Collett Vogt. Og jeg er glad
repeng staar som Bankind-
skud. Jeg eier hverken Aktier
Skog eller anden Eiendom.
Nilsen Ursin og disse bedste Orchesterfolk
havde faaet større Betaling end de andre.
Jeg var ikke paa den første Koncert, men
den skal have gaaet godt, og var særdeles
godt besøgt (i Logens store Sal). Svend-
sens Symfoni blev spillet og gjorde
megen Lykke. Den anden Koncert skal
snart gaa. Det er nok forresten smaat
for Hjelm. Frøken Holmsen, hun, som
i sin Tid var ved Dit Conservatorium,
sang et lidet Soloparti. Forøvrigt
har vi i Høst havt nogle Damekoncerter
Frøken Lie gav en tidlig i Høst, hvorved
en ny Sangerinde, en Frøken Soot, norsk,
med stor Stemme, men lidet Gehør og
intet Foredrag lod sig høre. En Frøken
Neumann, der har lært at synge i Stockholm
og vil til Paris for at lære Mere, gav en
Concert og skal have gjort Lykke og
vakt Forhaabninger I Studentersam-
fundet blev i Høst givet en Soirée mu-
sicale af egne Krefter, der vi virkelig over-
raskede mig, der optraadte en ung
Student Bjerke (fra Eidsvold) og spil-
lede Mendelssohns store Violinconcert
§ 337.
En Folkestat maatte frembringes derved at enhver Stat
afgav visse Repræsentanter, som samtlige traadte sam-
men i et Raad, hvilket skulde have Magt til at paakjen-
de alle indbyrdes Tvistigheder imellem Staterne.
Idealet af en fuldkommen Fred vilde vel ikke herved
opnaaes; men man vilde dog altid ved en tiltagende
Kultur approximere sig det. Man kan ikke herimod ind-
vende, at dette Raad, misledt eller af Mangel paa rig-
tig Indsigt vilde undertiden dømme urigtigt og derved
give Anledning til Folkestatens Opløsning; thi det samme
viser Erfarenhed kan skee af Domstolene i en enkelt
Stat, uden at denne derfor opløses. –
§ 338.
Kants Verdensborgerret skulde afhandle det Forhold
en fremmed Undersaat staaer i til Staten: dette har For-
fatteren alt afhandlet i Folkeretten, skjøndt denne
Undersøgelse ikke hører hjemmer i denne Deel af Rets-
Læren, som allene skulde vise Nationernes gjensidi-
ge Retsforhold til hinanden. –
Larvik, 24 Juli 1917.
Kjære Vigeland,
Jeg vil paa det indstændigste bede
dig undskylde noget min Kone har gjort,
hun fortæller mig i dette Øieblik at hun
har skrevet til dig om en Byste av mig.
Helt fri for slike taapelige Paatrængenheter
er jo heller ikke jeg, saa hun skulde ikke
plage en Mand som dig som har en Verden
at gjøre. Jeg har den største Grund til at
bede dig tilgive.
Jeg er saa daarlig og arbeider saa
elendig langsomt - og faar sjælden noget
færdig. Det samme kan det være, Verden
trænger ikke Bøker.
Med hjærtelig Hilsen og Tak for
gammelt,
Din
Knut Hamsun.
Bergen den 19de October
1866
Min kjære Broder!
Kan Du erindre, at Du en Dag paa
Landaas sagde, at Du ønskede at
Jørgen Moe's Digte tilhørte Dig?
Strax da Du havde udtalt Ønsket,
faldt det mig ind, at jeg havde
Lyst at give dig den før Du reiste;
men i al den Travlhed gik det
mig igjen ud af Tankerne indtil
Aftenen før Din Afreise, og da
var det desværre for sent. Nu
reiser Nyquist imorgen og han
har lovet at tage den med til
Dig. Jeg haaber at ret mange af
Dette propos synes jeg
var hyggeligt og glædede
mig meget og vilde jeg
gjerne før De reiser vide
om De ei er enig med
mig deri. Jeg skulde have
stor Lyst at tale et
af arbeide her i Berlin, og min
syge datter og huset ellers tager
ogsaa sin tid. - Vi lever bra
forøvrigt og er nu snart i orden.
Min hustru ber hilse "von Haus
zu Haus". og ligeledes tillader jeg
mig at frembære mine hjerteligste
hilsener! Deres ærbødig hengivne
Halfdan Cleve.
har ingen annen religion jeg vet om -
- Løland fortalte oss idag
innholdet av Alvilde Prytz "det lovede
land". Var det ikke nokså unødvendig
for de to å gifte sig. Tenk om det
blev kjedelig. De kunde jo mere
paktisk bodd i pension sammen:
"Ja", sa Løland, "men skulde dei no
endeleg gifte seg, so kunde dei då
gjort det med noko mindre tull." -
18.10.03
x Endelig har sola stridd
sig frem gjennem skoddehav
og snetukke; men kaldt er det
likevel-
Presten Hognestad har preket
for første gang efter sin innvielse
i Garnisonskirken - selvfølglig
på landsmål. Garborg er reist inn
for at høre ham. Ikveld fest for
H. i Bondeungdomslaget. Løland
kom og holdt Tuften og mig med
selskap til middag. Men ellers
dødt som i graven. Tuften leser "En
Kjøbenhavn 19/2 72.
Kjære Grieg!
Endelig er efter mange Gjenvordigheder Claveerstykkerne blevne færdige og
efter at have ventet nogle Dage forgjæves pa Skibsleilighed, har jeg igaar
sendt Dem directe pr. Post en Pakke, hvori jeg har nedlagt nogle Exem
faa* Exemplarer til Warmuth og Røsholm, som De maaske er saa God
at besørge. Det har gjort mig ondt, at det ikke har været mig muligt
at skaffe Klaveerstykkerne færdige inden Udgangen af 1871, saaledes som
jeg havde haabet. Neupert og jeg læste efter Aftale 2den Correctur og
det i en sadan Fart, at jeg desværre for seent har opdaget et
Par Feil, der under rolige Forhold ikke vilde have undgaaet mig;
men som sagt, da jeg skrev mit Brev til Dem, var allerede 6 Plade
omtrent færdig trygte. - Da kom Musikforeningen iveien i Veien,
idet den skulde have nogle Chorstemmer trygte; hvad vi ifølge Over-
renskomst ere pligtige til, og siden da har vort Trykkeri, -
den til vore musikalske Maanedshefter Abonnementshefter medgaa-
ende Tid fraregnet - næsten udelukkende været beskjæftiget for Musik-
foreningen. Kun ved af og til at skyde et Par Plader imellem, er det
lykkedes mig at faa Deres Hefte færdigt.
Hvad Honoraret angaar, da udgjør det for Klaverstykkernes Vedkommende
jeg haaber at Fremtiden vil vise, den om jeg har havt Ret. Af Klaveerstyk-
kerne har jeg strax sendt Prof. Hartmann et Exemplar fra mig selv; De sender
ham vel et selv? - Tak for deres Uleilighed med Avertessementet;
indlagt sender jeg en Udsigt over vort Mellemværende, for at De kan see
om den er rigtig. Hvor De vil Opgive mig, hvilke Udlæg De har havt
for min Skyld, skal jeg omgaaende sende Dem Beløbet af min Gjæld til Dem.
Deres hengivne
S A E Hagen
Hvad eders Musikhandlen angaar, da er specielt Warmuth en underlig een;
kan Du ikke faa ham til at indsee at vort Land efter sin Beliggenhed
er hans narturligste Forsyningskilde, og at han vilde staa sig ved en nøiere
Forbindelse med os, som have det bedst forsynede Lager: Norden, Hamborg ikke
engang undtagen! Det er naturligt, at vi ikke i Længden have Lyst til at
forsyne ham med vore Artikler i Commission, saalænge som han ikke gjør meer
for os og saalænge som han ligger i med med det musikalske Jobberi, som gaaer i
Svang hernede. - Hvad er Deres Mening om Røsholm? Skulde vi maaskee foretrække ham?
24/1. 43.
Kjære Tore,
Det var om du vilde oversætte
Lappen til Haupman Heide, saa jeg
kunde Skrive den og sende den med
Pengene - (Jeg har faat kjøpt før, med
Heide som Mellemmand.)
Saa kom her to Officerer med dyre
Blomster til mig, Nelliker, men jeg
kan ikke snakke og ikke høre, saa jeg
maatte bede mig undskyldt.
Jeg skjønner ikke Undskriften og ikke
Adressen. Kan du finde dette ut, saa
oversæt og sendt mig ogsaa følgende:
Jeg beder Dem motta min hjerteligste Tak for
de skjønne Blomster. Jeg f kan ikke tale Tysk, og jeg
er saa døv at jeg heller ikke kan høre hvad andre
sier. Motta i Venlighet min Undskyldning!
- - -
Fra Arild hører jeg ikke, men jeg har to Ganger sendt
ham indløpne Brever under hans Feldnumrer.
15 Kuldegrader i Nat her. Hilsen til dere alle
Kapeli.
Næsset 27. Decbr 1902.
Kjære Edvard!
Endnu kan jeg naa Dig med en
Hilsen i det gamle Aar! Som
Du ser, sidder jeg, uagtet det er
Hverdag, hjemme paa Næsset.
Og her har jeg siddet i hele Ju-
len. Det vil sige, jeg har havt
en Mavesyge, som har bragt mig
til tilfulde at forstaa, hvor
ondt, Du maa have det, naar den
anfalder Dig. Forresten er det for
mig vist bare sundt, thi det
tager lidt af Flesket af mig,
og min Borgermestermave
gaaet ned til en almindelig
Ligningschefmave. Imidlertid føl-
ger der jo en Afslappelse med,
6/9-1924.
Kjære Fru Thiis,
De maa undskylde at jeg ikke har faat sendt tilbake
listen før, men der var etpar – tre stykker heroppe, som jeg hadde haabet
at faa til og tegne; de hadde imidlertid enten alt tegnet sig, eller 
saa var de fraflyttet byen, Saa nu faar jeg sende listen med bare mit 
navn. Beløpet skal jeg be Aschehoug & Co. overføre til Kristiania
Sparebank.
Det er kjedelig at det skal gaa saa daarlig - de 
unge herrerne hadde nok haabet at man skulde kunne ha
git C.V. en villa i Vestre Aker! Men jeg vet det er fortvilet, alle
forsøk paa at faa reist større beløp nu om dagene.
Med bedste hilsen
Deres
Sigrid Undset.
- ikke fordi jeg er saa overvættes glad 
og let forresten, men kanske det 
kommer. Jeg har nu sagt op min post 
til 1ste mai og stryger afsted, det 
snareste jeg kan. Bare jeg fik stipendium 
- de andre forfatterne bander paa, 
at jeg maa faa et af statens smaa, 
men jeg vil se det, før jeg tror det. 
Nogen tilbud om oversættelse fra 
Tyskland har jeg faat og git en 
Rhea Sternberg ret til «En fremmed», 
men det kan jo vare og række, inden 
hun faar den anbragt, en enakter vil 
jeg se at faa anbragt hos Fahlstrøm, hvor 
fru Wettergreen er - paa Nationaltheatret 
vilde de nok ta den, men der lar de
München, den 26. Oktober 1890.
Kære herr fuldmægtig Larsen!
Herved vil jeg med et par
ord underrette Dem om hvorledes
det går med mit nye arbejde.
Den 7. dennes fuldførte jeg kon-
ceptet og har siden uafbrudt været
beskæftiget med renskriften, hvor-
af nu omtrent halvparten er fær-
dig.
Med de bedste hilsener tegner
jeg mig i hast
Deres hengivne
Henrik Ibsen.
23 febr. 1914.
Kjære Gustav
Museets indkjøpskomité har idag enstemmig
besluttet at indkjøpe din "Kvindetorso" for kr. 8000.
Jeg er meget lykkelig over utfaldet, som har
væltet en byrde fra mit sind, som jeg har gåt med
siden den tid du utstilte værket i museet.
Det var, som du kanske vet eller kan tænke
dig, allerede dengang mit inderlige ønske at få
torsoen, som i mine øine er dit skjønneste værk,
indkjøpt til museet. Men mine forhåndsunder-
søkelser om stemmingen gav mig meget lite håb
om at at et slikt forslg dengang vilde ha ut-
sigt til at bli gå i gjennem. Og jeg vilde hverken
mig fra selskabslivet, og jeg er
fast bestemt paa til næste aar
ganske at forsvinde; thi det er
ifølge forholdenes natur umuligt
at tage med en del alene: man
fordrer, at man skal tilhøre kredsen
eller ikke, og i første fald, at
man skal underkaste sig dens
regler. Hvad jeg vil have sagt,
er derimod, at en almindelig
attachés stilling er uforenelig
med en stipendiats af den art,
som det var den bevilgende myn-
digheds hensigt at skabe. Hvad
mig personlig angaar skal jeg gjøre
mit bedste for at opfylde begge
disse, hinanden modstridende krav;
men jeg fraraader med erfarin-
ningen af denne måned. Dog håber
jeg for hans skyld at han først råd-
fører sig med sin læge dersteds.
Frøken Klingenfedld fremkaldte i for-
rige måned et skriftligt sammenstød
med mig, foranlediget ved en misfor-
ståelse fra hendes side. Hendes sene-
ste brev til mig besvarede jeg ikke.
Heller ikke har jeg sat hende i kund-
skab om at jeg helst ønsker hende til
at oversætte mit nye arbejde. Jeg kan
dog ikke ansé det for sandsynligt at
hun skulde afvise herr Fischers til-
bud, dersom et sådant fremkommer.
Tag mig ikke ilde op at jeg lægger
så stærkt beslag på Deres tid. Det sker
kun i henhold til Deres før afrejsen
herfra godhedsfuldt givne løfte. Og for
mig er det en ganske overordentlig
stor lettelse at kunne føre disse for-
handlinger gennem Dem.
tør - nu er her fem grader og graaveir. Det
er Johan, den ældste gutten og jeg som er her
oppe; vi kjørte op i bil, dagen efter jeg kom fra
Lillehammer. Vi ligger paa Kongsberg, om natten,
kjører derfra 4 timer, en liten kronglete vei
opgjennem Nore og Opdal; saa har vi en brat
opstigning - jeg kjender hvordan jeg aar for aar maa
ta mer i for at føre mit hylster med mig -
og saa fin slet vei over flat vidde og smaa-berg
frem hit til bua vor, 3 a 4 timers gang. Her
er det trivelig, bare hvitt tømmer og akkurat det
som trængs av senger, vægfaste, og stor og bord. Men
det er vondt at se Christian som enarming - han
greier seg utrolig, har været nede i elven og fisket ogsaa,
men kom rasende op, de store fiskene var han ikke
god for at faa i land; hele venstre side av overkroppen 
ligger i gips, og han blir saa træt, at han maa overende
og ligge utstrakt ret som det er. Vi blir her til
6. Sept. tænker jeg.
Jeg traf da fru Vullum den mandag formiddagen
paa Lillehammer; hun hadde naturligvis ogsaa faat for 
sig, at vi måtte ha broncen, fontænen,et sted og 
stenskulpturen et andet. Men da jeg hadde snakket
med hende en stund var hun alt omvændt
det er jo ellers let at "omvende" folk - det er bare at si, at de ikke har no valg, ikke nogen chance
for at faa noget hist og noget paa St. Hanshaugen.
hun hadde
god greie paa Deres ting og var gla i dem, paa en 
rigtig maate; og hun sørget svært over, at hun ikke
hadde faat se atelieret. Naturligvis spurte hun, om det
ikke kom en ny anledning; jeg sa, jeg trodde ikke det -
Kjære Dr Aubert.
Sekretæren har sendt til mig
Frk Isaachsens Ansøgning om
at kopiere Onkelens Studie-
hoved (det mandlige) i Galleriet.
Deraf har jeg sluttet, at det blev
lagt i mine Hænder at give
hende denne Tilladelse i Lig-
hed med hvad der er bleven til-
staaet mine andre Elever.
Studiehovedet hænger imid-
lertid vel høit. Vilde det væ-
re muligt, at det kunde bytte
Plads med Intérieuret ne-
denunder? Hvis De har
nogen Uvillie mod dette, da
ønsker jeg ikke, at det skal
ske. Hun vil da bestemme
sig for et andet Billede,
Kjære Aubert. Jeg kom
i gaar op i Galleriet for
at se Omhængningen
ved Dagslys, og man holdt
netop paa at flytte
Lexow-Hansens "Volve".
Der var ikke Mand-
folkestyrke nok tilstede
til at faa den løftet af
Soklen, og den kunde
derfor ikke straks kom-
me paa sin Plads.
Konservatoren lod den
derfor foreløbig opstille
i den store Sal, hvor
nyere Kunst af alle
koldt paa Lillehammer, og at Tulla fremdeles har det bra, og 
at det i det hele staar godt til med dere alle sammen.
Jeg har været borte i to lappeleirer – ren var der ikke, den
var i fjeldet, men masser av bikkjer. De lapperne som ligger
her i nærheten av byen er svenske flyttlapper – de hadde de deiligste 
hunder, især noen rødbrune med svart maske, saa tænderne mine 
rent løp i vand.
Nu skal jeg ned og spise og ta en ferge over paa den anden 
siden sundet, hvor solen skinner paa hele natten.
Mange hilsener til alle
Deres hengivne
Sigrid Undset.
dette - blive mellem os", - saa ingen her i
bygden faar greie paa det: Ja, jeg maa da
først fortælle noget, som jeg nyleg har faaet
vide (ved den rene indiseretion af et komu-
styre medlem her i bygden, - altsaa næsten "sladder".
Det var i 1914 - under "jubilæums-reisen", at komu-
nerne i landet blev enige om, at gjøre noget for sin
bygd det aar - noget som til alle tider kunde
staa som et minde om, at komunerne, hver i sin
bygd,- det aar havde tænkt "fremover" - og ud-
rettet noget i jubilæums aaret i den retning,-
noget som ikke blev glemt, - men som særlig
vilde mindes ved næste hundred "jubilæumsaar"
- - (altsaa i 2004). Enkelte komuner i landet
anlagde da veie til fjeldgaarder i bygden, - andre
plantede mange maal skog, - eller de "braut upp"
mange maal jord paa komunens regning. - Men
Jølsters komme var fattig og havde ikke raad til
slikt, - man fandt da paa en ganske orginal
ide. Der skulde laves en meget stor (haandskre-
ven) bok, hvori alle personer i bygden, som paa
en eller anden maade havde gjort sig bemærket
(i god eller daarlig retning), - "orginaler" og lign.-
skulde have sit kapitel. Og, for at boken
skulde blive saa "sandfærdig" og objectiv som
mulig, - uten nogen hensyntagen til nulevende, slegt o.s.v.,
saa blev det bestemt, at de mænd, som fik i opdrag
hun har aapenbart lagt an Jolante fra 
en hel anden kultursfære og som et andet 
slags menneske. Jeg tror at jeg selv ved læs – 
ningen var prejudiceret til at tænke 
mig hende i fru Ws. opfatning – altsaa litt
vulgær; det vil kanske virke helt anderledens 
nu.
Min adresse blir Hotel Kongen av
Danmark. Det er vist nok hotellet ligger
ellers visst i Holmens Kanal – et pent
gammeldags sted hvor aldersstegne justisriddere
og jægermestere alene holder til. 
Mange hilsener
Din
Sigrid.
at reise Lørdag 25 Juni. Skulde
Du mod al Forventning bestem-
me Dig for dette, saa telegrafer,
jeg vilde da opsætte min Reise
til senest Mandag 27de.
Din
H.