MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
16/1. 44.
Kjære Tore,
Paa Gausta Sanatorium blir det
ikke gjort Forskjel paa dig og alle de andre, du
maa æte Dagens Kost enten den er søt eller
sur. Jeg har for længe siden nævnt Aurdal
til Mama. Kunde du komme til Erik Frydenlund
vilde jo han med hans Kjendskap til alle Mennesker
kunne omraade sig til Mat til dig. Du skulde visst
ha det litt godt i Matveien. Aurdal er 500 M.
op, det var dit jeg kom med mit Tilfælde da jeg
blødde. Har ikke Erik leiet ut saa har han et
stort Salsrum, kunde undersøkes i Tef., likesaa
om Mat - skit i Prisen (som forresten vilde bli
billigere end paa Gausta.) Men du faar gjøre
hvad du vil, jeg vet bare hvad jeg vilde gjort. -
Tyskerne skulde "gjøre noget" nu, mener du. Ja
det skulde høve godt - like foran Invasjonen!
Tyskerne vet nok hvad de gjør herefter, de var ikke
altid saa kloke før.
Papa
England - siden i Paris. De var be-
geistrede over engelsk kunst.
Tak for den lille stjerneblomsten,
jeg husker godt dengang, vi
spadserede oppe i Vestre Aker og
saa paa alt, som grodde i leir-
bakkerne langs en liden bæk.
Her vokser ingen slige stjerner, men
her er vakkert nu, naar aftenen og
natten kommer, og de hvide sne-
flekker i fjeldene begynder at
lyse, og vandet ligger stille og
lyst af all den smeltende sne
rent melkeblaat - opalblaat.
Wigdehl har jeg havt brev fra
nylig, - han er uviss, om han
skal komme til Jølster eller
om han skal reise til Nordland
i sommer,- jeg skulde ogsaa
fæl Dans breder
sig
. Det er nemlig
ikke saa fort gjort eller saa
let at faa til en vakker Dans
med Mening i. Og en styg og
aandløs Dans er tusind Gange
værre end ingen. Den som bare
kunde miltiplisere sig med 10!
Schjøtt var her da jeg kom
hjem igaar. G. var ikke rigtig i
Vigør, er det vist heller ikke idag.
Anders Hovden skriver og
spør om jeg kan komme til Krøds-
herred og lære Ungdommen Dansen,
og idag reiste jeg sammen med
Adjunkt Wexelsen, som talte om
at faa mig til Holmestrand, hvor
man nok fusker i Dansen alt. Men
nu maa jeg være standhaftig, hvilket
altid falder mig let efter en
anstrengende Dansekvæld og en
søvnløs Nat. Saasnart jeg har sovet
Han var på Vei til Aas Landbrugsskole, hvor han hver mandag læser Landsmaal
for 10 kr. Timen. Skyds og Diæt.
De er saa fuldt
optagen af arbeide. Hvis
jeg ikke vidste at Deres geni
vil aabne alle døre for
Dem, vilde jeg gjøre Dem
opmærksom paa, at hvis
De skulde ønske det
er jeg istand til at skaffe
Dem en á to gode introduktioner
Med venlig hilsen
forbliver jeg Deres Ærb.
Alex B Grieg.
stort, saa høit, - der er frihed og storsind i
luften!
Kunde der vel tænkes noget deiligere, end om
aftenen - ved solnedgang - naar Ellen Daugaard og
jeg gik dernede langs den hvide, rene strand eller
laa paa kanten af klitterne mellem marehalmen
og saa solen glide ned i horisonten - og længe ef-
ter det farvevekslende spil udover det speilblanke
hav, hvor lette taager eller guldkantede skyer gjengav
sit billede og helt ude i randen forenedes med him-
mel og hav til et - - Som et sjælens øie med
klare taarer ligger havet der og tolkede vore egne
følelser og stemninger; - usigelig skjønt og rent,
vemodsfuldt glider alt i længsel og lykke forbi
ens indre blik; sjælen faar vinger; den nærmer
sig Gud. -
Det var en saadan aften. Ellen og jeg havde
kastet vore malerkasser; der var for skjønt til at
male! Vi sad begge saa langt som muligt
ude i vandet paa en stor sten, tause og hver i
sine egne betragtninger. - Hele kysten speilede
sig klart, - sydover Rønne med alle de hvide eller
Wolframstrasse 4, Win
Kære Honoria!
Det er det værste jeg har hørt!
2 gutter! - Ja hjertelig gratulation da!
gid alt maa gaa vel fremdeles. - 
Jeg ligger nu til afveksling paa en
klinik, er ikke noget videre syg, kan
bare ikke spise, - og vil gjerne faa min
tarmkatarrh snart undaf, saa at jeg
kan arbeide igjen. - Er nu ganske solo 
her, Anni er reist til München, hvor hun
blir foreløbig. Havde en visit af Euler
for en tid siden. Mange, mange hilsener
fra din Kristine
Men var der en er og anden
Kunstnersjæl og dannet Menneske
iblandt, saa har de sikkert glædet
sig i sit Hjerte. For vakkert var
det. Men jeg husker Stemningen
i Bergen ved Aabningen af Maal-
marknaden
der
for tre Aar siden,
da vi havde  et
lignende Tog  (Brudedragten var
den samme), og jeg husker Stemningen
paa Lillehammer i Vaar og jeg Sammen-
ligningen er ikke til Fordel for Kristiania.
— Advakat Voss har nu skrevet
til Nationaltheatrets Direktion forat
udbede en skriftlig Erklæring om
Grundene til at "Edderkoppen" ind-
stilles uden at være spillet for Abonenterne.
Det er ikke for Økonomiens Skyld
alene; men jeg kan ikke ganske roligt
fiude mig i at mit Arbeide
pludselig
blir
behandlet som Smudsprodukt.
hvilket fortræffeligt Vers jeg herved overlader Dig 
til at sætter som Motto udenpaa din sidste Kompo-
sition. Ellers vil Du maaske døbe Barnet:
Fra Troldhaugen til Tvindehaugen,
lyrik, musikalsk collegialt Fantefølge
i tre Afdelinger:
1) Ende
2) Begyndelse,
3) Fortsættelse.
hvad der da antyder Værkets udødekige d: uendelige
Karakter.
Naar jeg lukker Øjnene drømmer jeg om Ragna; og
jeg nynner- O Ragna, hvor dog Tiden gaar,
forleden var Du fire Aar
hvormod det rødtærnede Skavl desværre er blevet
utydeligt for mig
Dies'muss ich sagen,
derweilen klagen,
dass alles Schöne
so bald verbleicht
siger min gamle Ven Walter v. d. Vogeweide - og hvis  
det ikke er ham, der siger det, saa er det en anden.
Skal vi saa ses i Tyrol eller i Rom til
næste Aar? Hør Du! lad os danne et Triumvirat: Edvard Grieg
Müller, Holger D. - og lad os lægge os ud
Dal, hvor der ogsaa er røde Livstykker
klærmer og ren Luft og som Følge deraf 
Mennesker! Vi Nutidens Kunst-
lidt indviklet for ex. 
har jeg nedskrevet både
udførelsen og klangen.
Gudomlig ægte er slatterne
og Du vil finde mange
ting som vil glæde Dig.
Jeg ville så gjærne spille
dem for Dig førend Du
begyndte at bearbeide
dem. Der er nemlig
visse ryttmiske vendinger
som er ubeskrivelige.
Nogle prægtige brudemarscher
er til spise op. Ligeledes
Bergen 19. Novbr.1912
Kjære Nina!
Skjøndt jeg endnu ikke fik sende
Brev med Aftentoget, men kun en
liden Hilsen, haaber jeg dog at naa
dig med dette til Fødselsdagen. Mine
Tanker skal være hos Dig i gammelt
Venskab: maatte Livet endnu ha
meget godt og lyst i Vente for Dig!
Alt fortoner sig anderledes med Aarene:
vi kommer ligesom at se Livet
fra andre Synspunkter efter-
haanden, men har vi det rette
Blik og det rette Hjertelag inden-
for, saa "elsker Manden til Dau-
dandag", saa elsker Mennesket
til det sidste. Og da blir Livet
aldrig fattigt. Kjærlighed til
Livet, til Kunsten, til Menne-
skene, større og inderligere For-
21.12.30.
Kjære Dea,
tak for din julehilsen som jeg fik idag
morges!
Ja tiden gaar og gamle venner driver
fra hverandre. Jeg tror det er Daudet som har
sagt at berømmelse smaker som en fin cigar - som
man faar sig stukket i munden med den bræn-
dende enden. Ialfald, jeg er træt ofte av aldrig
at faa ro og fred til at gjøre det jeg har
lyst til eller se de mennesker som jeg bryr mig om,
fordi jeg altid skal være nødt til at befatte
mig med folk som spør mig om ett eller andet
eller opsøker mig i en eller anden anledning.
I aar skal jeg endelig faa ha en fredelig
jul - nu har jeg i 6 aar hat min mor, min søster fra
Oslo med mand og 3 barn samt stedbarn og
stedbarnebarn - men iaar orker jeg ikke en slik in-
Copi
Undertegnede Komite indbyder hermed
norske kunstnere til Konkurrance om
en Portrætstatue af O. B. at opstille i hans
Fødeby. - Statuens Høide antages at
burde være 3,15 M. Sokkelen af tilsvarede
Høide. Kunstnerne gives frie Hænder
med Hensyn til Anordning og Udstyr.
Udkastene skal have en Høide
af 80 cm. for selve Figuren, Plinten
fraregnet. - De skal være indsendte
til Komiteen i Bergen inden
Udgangen af 1896 - Til Be-
dømmelse - af de indkomne Udkast
opnævnes en Jury paa 7 Medlemmer.
Af disse vil "de norske bildende
Kunstneres reprensabne Komite
blive anmodet om at opnævne
3. - Der opstilles 3 Premier
henholdsvis paa Kr 1200
Kr 1000 og Kr 800. Som
uddeles til de efter Juryens
Mening bedste Udkast der
forbliver Komiteens Eiendom
Juryen har dog Myndighed
til at afgjøre hvorvidt 3 præmie-
værdige Udkast er afgivne
hvad beliggenheden angaar. Stakkars 
liden, noget godt skal der jo kunne 
siges om den. Alvorlig talt, den er 
deilig! Ikke at bebyggelsen er en smule 
flottere eller mere "storstads" mæssig 
end i Malmø f ex., men der er alle 
fattigkvartererne; man burde igrunden 
ikke gaa og nyde æstetisk det, at 
tusenvis af mennesker og hundretusen 
unger er mokket sammet i de bittesmaa, 
elendige rønner, der ligger klint opefter 
fjeldknatterne, men herregud, de er vist 
igrunden ikke mere ulykkelige end 
vi andre. Mange af disse strøg i 
udkanterne er hyggelige ogsaa med 
smaa bislag, verandaer, der er bygget 
fra huset ud i et træ, svalganger og 
smaahaver og dueslag. Men saa 
er der andre, som er fæle - oppe fra 
toppen af en fjeldknaus ser en ned 
i en labyrint af kulsorte baggaarde
ikke blive saa svært
et Bry for ham
at skrive nogle
Værs. - Steiler han
fremdeles og De
ikke vil vi skal
forsøge Janns liv
ja saa faar vi
vel prøve Garborg.
Jeg ved ikke om
han her er
Manden, kjendte
Titlerne af de utvalgte Billeder
har jeg bedt om at faa foran-
dret. Omslagsbilledet maa hete
"Altergang i Stange Kirke".
For det er om "Altergang" Bil-
ledet fortæller. Der er baade
Præst og Klokker. Det første Knæ-
fald er samlet omkring Alter-
foten. Den De Staaende i Side-
gruppen venter andet 2det
Knæfald. Jeg har aldrig ment
Staffage i Interiør. "
Thorvald
Boecks
Bibliotek" behøver heller ikke
at betegnes som "Interiør"? Og
den lille Pike ved Pianoet.
heter i mine Tanker "Ved
Mormors Oldermors Kla-
ver". For det er ved min Bed-
stemors Agathes Klaver
Hendes Olde
mor.
Ungdomsklaver hun spiller.
Naturligvis har ikke dette saa
meget at si; men jeg synes næ-
sten det er min eneste Tekst
til Billederne. - Og nu er De
jo Apotheker i Bryn; men
kommer vel altid engang imel-
lem til Byen? Jeg vil altid være
meget
glad ved at se Dem og snakke
med Dem heroppe i Atelieret
Med hjertelig Hilsen
Deres Harriet Backer
Jeg har det hollandske Blad
(med Oversættelse) som det har
staat i, det er altsaa ikke Opspind.
Men du skal bare gjøre det til
Blader, Flertal.
Jeg har idag faat og læst
siste Korr. paa min
egen Bok. Gudskelov!
Lisbeth sitter her nu, og
jeg har faat spurt hende ut om
forskjellig. Stakkars dig som maa
være hjemme. Men Tore, prøv at
male litt i Sommer ogsaa, omkring
Nabolaget dit. Gi dig ikke over!
5000 Rigsdaler; men neppe forstaaer han at
drive det. - Jeg var ned i Fiøset og saa der
en Qvi paa 2 Aar blive melket, og gav paa
eengang 2 Potter Melk; - Der var over 200
Kiør og hver havde sit Navn - Vi bleve
paa lesset om Natten; Manden var uden
Videnskaber og uden Opdragelse, saa meget 
han beviiste os al Høflighed saa var hands
Selskab Dog hverken maarsomt eller nyttigt. -
Klokken 10 kiørte derfra til Mage, paa en
taalelig Vey - Paa Mage er en Sogne Kirke
hvor Hr Jordhøy er Præst, han var ikke
hiemme, men prædikede da i en Annen Kir-
ke som er 9 norske Miile fra Mage; om
Fredag Morgen reyste han af og om Tirsdag
Aften kommer han tilbage igien; saadanne
besværlige Reyser har vore Danske Præ-
ster intet Begreb om - Konen var hiem-
me og modtog os med al optænkelig
Høflighed, vilde gierne overtalt os til
at blive Natten over, og da det var os
umueligt, saa reyste vi af; der blev os
sagt, at der underveys vilde komme
De, paa Grund af Sygdom
sidste Vinter, forhindret i
at følge den ærefulde Ind-
bydelse til at dirigere Deres
egne Compositioner i Wien;
men, hvis jeg husker ret, bleve
disse Concerter ikke opgivet
men kun udsatte til en
for Dem mere passende
Tid. Vil jeg synes Dem
meget paatrængende naar
jeg beder Dem om Deres Til-
ladelse til at følge Dem der
og spille Deres vidunderlige skjønne
Piano=Concert? Jeg spiller
samme ved to Leiligheder her
i London, hos Lamaviut
i Paris samt Prof Barth i Ham-
borg. Selv giver jeg tre Concert-
er i Berlin og Leipzig,
og De vil, som jeg haaber
at de efterfølgende Avis
3
ning hun her stod,
i
altid urædd og 
åpen for nye og friske indtryk. Til-
lat mig derfor å uttrykke min person-
lige hengivenhet og taknemmelighet for
hende som en opbygger av det Galleri vi 
har.
Men dette er jo et helt personlig syn.
Viktigere er kanske det som hun 
har
virket
som likefrem lærer for den unge slekt.
Det er ikke få av dem
malerne
som har vært
hendes elever, om selv
selv om
om de unge
kunstneres ustadighet ikke holdt ut i
undervesningen, det er ikke en av dem,
som ikke skatter hende høit. De var
kanske ikke alle istand til å forstå 
hendes høie maleriske principer, sik-
kert de strengeste, i en anden forstand 
de mildeste, de mest menneskeligske
som har vært docert i dette land.
Og selv om de forlot hendes skole i
utide, hendes personlighet forlot dem
for Resten af Midlerne. Men
nu skal der i næste Styremøde
vælges "Skriftstyre", og saa kommer
det an paa, hvad dette bestemmer.
Garborg daarlig de sidste Dage. Forkjølese
og Humørsyge.
For første Gang nævnte Tuften
idag, at han følte Stilheden her
trykkende. I et Brev fra Fru Mortensen
stod nemlig, at deroppe var Tuft
saa munter og snaksom. "Men her
snakker du aldrig" sa jeg. "Nei", sa han
"her er saa trykket ligesom, fordi
det skal være saa stille for Far".
Og om en Stund sa han: "at ikke
du kjeder  her, Mor, du,
som er saa glad i at være glad!"
Men jeg maatte jo fortælle
ham at Arbeide er godt for alt,
og især for Kjedsomhed -
Mr Edv. Grieg !
Bjørnson skrev til mig den 24e
i forrige maaned, at Musiken til Si-
gurd Jorsalfar skulde komme "i rette
Tid", hermed han efter Sammen..ængen,
maa have ment, at den vilde blive fær-
dig fra Deres Haand ligesaa snart som
jeg kunde faa Stykket fat til Prøve.
Jeg har i Tillid hertil sat 1ste Prøve til
idag 8 Dage - kanske endog endnu tid-
ligere - men jeg kan jo nok tænke mig
at han ikke har inhentet Besked hos
Dem, og vil derfor herved bede Dem være
strævsom og kjedelig tid – Svarstad var her de 
første fire juledagene, og endda før han var reist 
begyndte sykeligheten: Gunhild hadde verkefinger 
da hun kom og fik siden en byld paa armen,
saa jeg maatte følge hende til lægen gang efter
anden, Mosse, Trond og Hans har ligget 
kortere og længre tid hver av forkjølelsessygdomme,
- Hans er ikke oppe endda, og idag ligger
barnefrøkenen, aabenbart med influensa. Under
slike forhold har jeg hat liten ro enten nat
eller dag og ikke tid til at tænke engang
paa min forkjølelse som blomstrer og trives
med det veir vi har: mest tøveir og regn,
men med etpar frostdager i nytaarshelgen
- hvorpaa termometeret paa en nat steg fra 
 -17 til +5 grader! Ungerne kommer jo
119.
ganske vist noget høist forvirret tøieri, der blev sendt
ned til hende næste morgen. Og da viste hun sig
trods et helt aar yngre end mig - som den absolut
voksne og overlegne ved ikke at berøre, endsige - hvad
jeg frygtede - harcellere vort mellemværende, men
rolig og mild gjenoptage være sædvanlige dagligdag-
se themaer. -
Saa tilbød frk. Wang mig et lidet kontorarbeide
ude hos hende; og dette optog mig med liv og sjæl.
At jeg i lang tid havde hjulpet far noget paa konto-
ret hjemme, var mig ikke tilstrækkeligt; et virke-
felt, mente jeg, maatte absolut findes udenfor hjem-
met. Johanna Clasen var borte; men frk. Wang havde
fortsat sin venlighed overfor mig og flettet Kaja med
i; denne sidste var fuldt saa interesseret som vi
andre i den smukke dame! Glemmer aldrig de før-
ste femogtyve kroner, jeg erhværvede paa egen haand - de
blev i tanken anvendte til at kjøbe den hele verden
for, - men indskrænkede sig til en sort pelskrave.
Formodentlig var det alle disse forskjellige indtryk
fra sommertiden og de dermed forbundne sindslidel-
ser, - min ihærdige og overdrevne flid ved arbeidet hos
Velo, Hadeland, 24 Aug. 1880
Kjære Hr. Grieg.
Mit Løfte om et Digt over
Buarbræen opfylder jeg hermed,
Gid de nu ogsaa maatte finde
det egnet til
at indfri
Deres, nemlig at sætte Musik der-
til. Jeg har vel en Følelse af, at
Digtet er forlangt og for
meget udmalet, til at det
skulde falde let ind under
Deres Maade at componere
paa, De vil nok helst have
kendte, afbrudte Strofer og halvt
fuldførte Tanker, for selv at
13 Juli 1886
Høistærede
Hr. Grieg
Da vi sætte saa overordentlig
Pris paa Deres Kompositioner i Almin-
delighed, ville vi - som Forlæggere
til en saa værdigfuld Samlig som
Deres tidligere Opus udgjøre - saameget
nødigere renoncere paa et nyt Ar-
beide fra Deres haand, omendskjønt
sette, som ogsaa af Den selv yttrel,
rigtignok ikke har nogen større
Kjøbekreds for sig.
Tillad mig i Betragtning af
om hand leve Arbeides mindre salgba-
re Natur at foreslaa Dem, med
et samlet Honorar Af 3000 Kr:, foruden
Bergliot at overdrage os Eneforla-
get af Deres første to Arbeider og
i saa Tilfælde helst et Hefte Kla-
verstykke og et Hefte Sange og i
tar imod Gjæster. Men intet Hotelvæsen.
Skal danse iaften. Min hyggelige Vært spurgte om
Garborg var Sag fører;  Han tror vel jeg er ansat ved
Baletten i "Hovedstaden".
7.2.04
Prøve igaar. Skralt med Sangen;
men ivrige, saa det blir nok. Vi er
omkring 40 St. Min Vert havde ikke hørt Tale
om at Nobelpremien var

tilfaldt Bjørnson. Gud
med hvilke aviser han
læser
aften
8.2.04
 Har været i Chocoladelag i Form. 
paa Gaarden Grette, hvor Enken efter
en af Oplandenes største Tømmer-
rigmænd - Homslien residerer. Jeg har
Fruens to Børn, en kjæk Gut paa 17 Aar
og en lidt ældre Datter med i Dansen.
Dersom alle Milionærbarn var saa
ligefremme og ufordærvede, var det ingen
Sag. De har begge sydd sig nationaldragter,
og det har ogsaa flere af de andre.
9. 2.04
Fru Foged Wettergren kom kjørende
Kristiania, den 15.5.1900.
Kære herr boghandler Lund!
Herved tillader jeg mig at over-
sende Dem mine nye skatsedler med
anmodning om at de må blive betalte
samtidig med Deres egne. Beløbet
vedlægges med kr. 2,750.
Deres venskabeligst forbundne
Henrik Ibsen.
Bergen 19de Mai 1884.
Kjære Edvard!
Hjertelig Tak for Dit Bryllupsdags-
Telegram! Jeg havde der mest bræn-
dende Lyst til paa Stedet at besvare
det, men jeg vidste jo ikke, hvor jeg
skulde finde Dig i Bellagio. Senere
hørte jeg af Tony, at fremtidige Bre-
ve skulde addresseres til Dr. Abra-
ham, og saaledes sker det da med
dette. Saa er I altsaa nu for Alvor
paa Returen! Jeg Gaar ud fra,
at Karlsbad er overflødigt; det vil
jeg inderlig haabe. Og saa skulde
det altsaa ikke være saa mange
Dage, før vi igjen sidder sam-
men paa Næsset. Herregud, hvor
det skal blive en Glæde! Vi
gjør nu alt rigtig istand!
Maaltrosten øver sig i de u-
troligste Intervaller, og Birken
er saa lys, saa Lys. Men -
endnu er det ikke rigtig Varme;
forhaabentlig bliver det bedre
snart; idag stiger Barome-
teret. Hvor godt jeg kan forstaa
rent vil overvælde mig. Jeg var forberedt paa 
at reise ud i verden med 1000 kr; og paa at 
min forlægger skulde være grætten, fordi jeg truer 
med at komme med en roman fra ca. aar 1000 
— og nu stiller han sig overordentlig velvillig
til mine planer, og jeg er indstillet til det 
største legat, vi har herhjemme; faar jeg det, 
maa jeg kunne klare mig mere end et aar, 
hvis jeg er lidt flink, og de siger, der er ikke 
tvil om at jeg faar det —. Du kan skjønne, under 
de omstændigheder er det ikke rart, jeg synes, 
jeg har det bra fortiden.
Jeg var ganske rørt og melankolsk ved afskeden 
med A.E.G. — den foregik ogsaa med al honnør 
og ovationer, som jeg ikke tænkte mig for 10 aar 
siden, da jeg debuterede lidet glimrende der. Roser i
godt Forsvar for det ene Princip, en anden Gang for
det andet,
heller
man mellem de mest forskjelligartede Opfatninger
og gribes, hvis man er en samvittighedsfuld Mand af
Mismod og Misfornøielse med sig selv og med Verden
fordi man hverken vinder Klarhed for sig selv eller Con-
seqvents i sin Handlemaade.
Thi det ligger i
Personlighedens Væsen at man mindst af Alt taaler at
føle, at man
er et Stykværksmenneske, men
drives
skaffe sig et Centrum, hvorfra alle Ens Bestræbelser skulle
udgaa, og hvorfra
man kan ty for at bringe Een-
hed tilveie i sin Overbeviisning. Ethvert Menneske
maa
stræbe efter en
faststøbt Livsanskuelse
hvori de forskjellige
Livsmomenter ere formidlede
og forsonede, ellers kommer man til det Elendig-
hedens Standpunkt, da man vil tjene –
Da man i dag
føler Sympathi for
Radicalismens
Sag i Udlandet, men for
Conservatismens
Hjem-
me, da man forfegter
Lighed i Arve-
ret, men Ulighed i Jordegods
og Formuesfordelingen, Nærings-
frihed i Handel men ikke i Haandværk, Ophævelsen af
Majorats- men ikke af Odelsretten, da man ikke vover
i Theorien at
indrømme Sædvanen Magt til at
ophæve Love, medens man anerkjender den i Praxis.
Men
at bringe Orden ind i sin Bevidsthed
er ikke muligt uden en Fixeren af sine egne Grundsætninger
og en Bearbeidelse af dem saaledes at de
komme til at staa i indbyrdes Samklang,
saaledes at man ikke
behøver at gaa paa Accord med Sandheden, at føle at
man burde
holde paa Noget for dets egen Skyld, men dog
at maatte opgive det for ikke tillige at maatte
krænke en anden Grundsætning,
som man ikke
kan give Slip paa. Og det kan man
gjøre uden at forfalde til Conseqventsmageri, hvorved
man overhugger Knuden mellem de forskjellige dia-
lectiske Traade, istedetfor at løse den; thi
saa-
vel at fjerne sig fra Strømningerne som at
rive dem over med voldsom Haand er Ytringer om
end af forskjellig Art af Indifferentieren, Man-
gel paa Respect for Sandheden; thi
hvor
uklart og gaadefuldt end
Meget kan synes os, saa er det dog sikkert, at det
altid lykkes den, som stræber med ærlig Villie og
ikke giver tabt, at finde en Løsning, som
fra hans eget subjective
Standpunkt bliver fuldt tilfredsstillende og berettiget,
og desuden
om den end ikke fremstiller den objec-
tive Sandhed i hele sin Fylde, bliver et Middel for den
Fr. hald 29de mai 79.
Igår havde jeg den overraskelse at modtage nogle
exemplarer af Oplandenes avis, og så der, at en
del af mit skriveri var aftrykket. Jeg vidste jo
at det engang vilde komme, siden de havde sagt
det, men blev alligevel tilmode som om noget
ganske uventet var hændt. Jeg skynder mig
idag med at sende dem min erkjendtligste
tak for hvad de har gjort, for den møie de har
havt med at renskrive og sammendrage det.
Jeg husker ikke mere l nøiagtigt, hvad jeg
dengang skrev, kun såmeget forstår jeg at det
har vundet overordentligt derved at deres kyndige
hånd er faret hen over det. Specielt er der et par
steder hvor de ganske ligefrem er kommen tilhjælp
ved at give mine uudtrykte tanker en klar og rigtig
form. Det glædede mig dog at hvad de skrev
havde jeg akkurat ment, uden at få det frem.
mine taarer. Solskinnet og fuglesangen ude paa kirke- 
gaarden lokkede os snart udenfor. -
Efter the om aftenen spadserede vi gjerne allesam-
men enten i haven eller paa markerne. Constance yn-
dede meget paa den tid af døgnet at "gaa i vandet",
medens vi andre vandrede omkring oppe paa klitterne
i den deilige, milde aftenluft, naar solen var gaaet
ned i horisonthen henover mod Fyens nordspids, og
den lille ø "Musvaag"en midt i Bæltet saa ud som
en diamant i en smal graa indfatning; diaman-
ten var den sidste solstraale, der fangedes i den eneste
lille hyttes vinduer paa øen. -
Heller ikke i den retning maa jeg have lignet de fleste
andre børn; det glædede mig ikke det mindste, naar
der blev foreslaaet en kjøretur, skovudflugt eller li 
der var aller deiligst hjemme i de daglige forhold, syntes
jeg; og fremmede folk paasede aldrig sammen med alle
de kjære mennesker paa Emilsminde, fandt jeg; - alle
andre var absolut simple, vigtige, støiende og ubehage-
lige paa alle mulige maader efter min mening. -
Jo, en saadan udflugt morede mig meget. Der hør-
te til gaarden en stor mark, der kaldtes "søen", og