MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
ovenpaa i andre Henseender, saa
skulde det nok gaa.
Du talte med Din Mor, hvad
siger hun om mig? Gud hjelpe mig!
Uh, for en Tilværelse at være
født til! Og saa en Opdragelse
atpaa, der ikke har ordnet i
ringeste Maade hvad der er uordnet
i mit Sind! Saa begaar man
Galskaber, uoverlagte Handlinger,
saa angrer man næsten Sjælen
udaf Kroppen bagefter. Men
da er det forsent. Jeg har maattet
opdrage mig selv Skridt for Skridt
opefter Tilværelsen; jeg har klattret
Livet op, ikke gaaet det. Derfor
faar man under slige Omstændigheder
saa meget at angre. - Saa gaar
jeg med Hovedet fuldt til Overmaal
af Ideer, der skal rette lidt
paa mine Forseelser, indfri nogle
af mine Forpligtelser; men det gaar
saa dræbende sent at realisere
disse Ideer. Det var mit Haab,
München, den 11. Januar 1889.
Kære herr fuldmægtig Larsen!
Jeg takker Dem hjerteligst
for de venlige breve, som De i løbet af
de sidste uger har havt den godhed
at sende mig og som jeg hidtil har
ladet ubesvarede.
Ikke mindre takker jeg for det
igår modtagne exemplar af pragt-
værket over Watteau, for «Professo-
ren» og for de mangfoldige blade med
anmeldelser af mit nye skuespil. Jeg
beder Dem sige mig om De måské
samler på sådanne. I dette tilfælde
skal jeg sende dem tilbage.
Særdeles forbunden er jeg Dem og-
så for forhandlingerne med herr Juli-
us Petersen, hvilke har ført til et for
mig så overmåde fordelagtigt resul-
tat. Jeg vil håbe og ønske at også han
på sin
side
får et godt udbytte af foretagen-
det.
mig som en Flade ved Præstegaarden
og Snee Massen som en liden Sneehob; men 
da jeg kom fandt jeg Veien der steyl
og Sneehoben baade lang og steil at bestige
det ovenstaaende Field saa brat og
perpendiculær at det var aldeles
umuelig at bestige; her mærkede jeg 
allerbest hvorledes et uvandt Øye
kan bedrages af disse Fielde, deres
Direction og Størrelse, og det næsten
gaaet mig som det gik en Tiener, som
een af mine Venner førte med sig
fra Kiøbenhavn til Norge; man
havde sagt ham at der var Fielde
i Norge, som vare meget høyere end
Christiansborg Slot; det var umueligt,
det kunde han ikke troe; og endelig
da han kom til Romsdalen og man
spurgte ham om disse Fielde ikke vare
større end Christiansborg Slot, saa svare-
de han: Jo - de vare dobbelt saa store!
Underveys fra Grote til Brude saae vi
den Skiøn Waldborg Høj, hvor hun har lagt be-
gravet - Den Gaard Morsteen hvor hendes
aftenen holdt et delvis
inspireret foredrag om
"Selma Lagerløf og hendes
digtning" i kvindesagsforn.
Derefter havde vi prøvevalg
paa kvindelige kommune-
repræsentanter - 4 venstre
og 4 høire. -
5/10 Reiste fru Lassen,
som boed her paa Rød, om
form. Til middag var
Lundestad, Knivsø, Sorgenfri
her. - efter aften middag
kom Kate og børnene
Don, Johan, Eriksen og jeg kjørte til Ganerød og saa paa den
nye sag, som bygges der.
6/10 Don og jeg var hos Thrine
til middag sammen
med Kai Møller -
jeg i Tistedalen om aft.
Don hjem. Øsende regn.
326.
Avisen afsluttedes med:
En stor pakke med inserater til
bladet tabtes paa veien til indre Horten
sidste november og kan leveres mod
tak til næste redaktør af "Kvindsjaa".
Blandt telegrammer stod følgende:
- "Idet bladet lægges under pressen, faar
vi modtaget iltelegram fra kvindernes
frie studenterforening i Kristiana,
at H. M. Kongen i sin naade har
uddelt en række ordener, der vil blive
overrrakt en del af S.D.F.'s medlemmer
ved en udsending fra samme stu-
denterforening."
Udover aftenen efter en del musik og
sang indfandt denne "udsending" (sig (Helene
Aschehoug i den nydeligste kvindl. studen-
terdragt af sort fløiel, - udfoldede sit store
document, hun og jeg tilsammen havde forfat-
tet, og læste som følger:
Det har i sidste Dage været saa
alvorligt varmt at man nock kunde
have Lyst at søge Sjøstranden igjen,
men i dag er det lidt kjøligere
da Vinden blæser temmeligt stærkt.
Hvad synes Du - denstore Hambug
som dirigerede disse two store musi-
cal Festivals i Boston 1869 og 1872
skall forlade Boston da han har
modtaget et Engagement i N. York
med 10,000 - titusind - Dollars
Salair. En Musiker som var hos mig igaar
sagde: han kan næsten ikke blæse en anden
Cornetstemme, og hved ikke hvad Harmoni-
lære er, - hvad synes Du? nok engang.
Men jeg maa slutte da jeg har endnu
at skrive til flere i dag. Mange venlige
Hilsener til Fru Nina og Dig selv
fra Din gamle Ven
August Fries
369 Dudley Str.
Boston Highlands
Mass.
U. St. of America.
Dersom Du vil glade mig med
nogle Linier.
12.12.1927.
Fru Natalie Halgrimsen,
Drammen.
Vedlagt oversendes Dem Kr. 70.00 med ønsket 
om en god jul for Dem og Deres.
Deres
Sigrid Undset.
om muligt at finde ud grunden,
saa kan jeg deraf tage en erfaring
med til et andet aar. Vi har følt os
saa alene som kunstnere Harriet og jeg,
især nu da jeg blev refuseret, blev H.
saa forfærdet og blev ræd, at vi vare
i vor ensomhed kommet paa afveie.
Jeg tog da mod til mig og gik hen til
Fantin-Latour, hvis svigerforældre bor
i vort hus og bad han komme paa
vort atélier, jeg skulde netop sende aften
stemningen til Kjøbenhavner udstillingen
Han har ord for at være brusque og
uvenlig mod fremmede, men mod os var
han mageløs, saa gjennem venlig og
forekommende. Han og fruen, som ogsaa
er malerinde, kom strax paa atélieret,
han bare opmuntrede og var i det hele
ualmindelig elskværdig og humoristisk,
det lod til, at de vilde holde paa be-
kjendtskabet med os. Du har en stor
beundrer i ham, din moder og datter
samt pigen ved skigaren var han be-
geistret for. Naar I kommer til næste
være Vedkommendes Mening", skriver
Du Jo, ser Du, det er netop Vedkom-
mendes Mening. Og det er min og-
saa. Jeg føler mig saa tryg for,
at naar bare Du og Nina faar
Lov til at være i Fred hos hinan-
den, uden Prikninger udenfra, saa
vil Lykken komme. Saa er det heller
ikke godt altid at oprives ved at være
ude i fremmede Forhold. "Det gror
ikke godt om den Sten, som ofte
rokkes", siger et gammelt Ord. Sagen
er, at Du nu begynder at føle
Glæden ved, at der paa Troldhou-
gen voxer frem et Hjem. Ogsaa
det tager Tid, ser Du, og en Hoved-
betingelse for dets Trivsel er - Fred.
Og saavidt jeg skjønner, har Du og
Nina i den sidste Maaned havt
mere Fred, Hjemme-Fred, uforstyr-
ret af hvilkesomhelst Udenforstaa-
ende, mere Fred, siger jeg, end I har
havt paa lange Tider. Derfor bøier
ogsaa Nina sig til Dig. Og naar
Leipzig 19 oktober 1899
Kjære Honoria!
Jeg havde tænkt at skrevet lidt mere
til dig idag, skjønt jeg intet har at
skrive om. Men det er saa fuldt af
folk her (hos Baarman paa Markt)
og det har siddet nogle tykke øltønder
hele aftenen ved mit bord og dun-
ket i bordet.
13 ark, side 208 kom idag. Det gaar
i det hele bra med mig og mine
tre sættere, og jeg haaber at bli færdig
i denne maaned. Jeg har ingen an-
at vi komme at oppebie næste Som-
mers Fortjeneste, for at see om det da
kan finde Sted til Høsten. Han var
jo først 26 Aar igaar, saa det har jo
ikke slig forskrækkelig Hast; ikke
desto mindre er det mit særdeles Øn-
ske at det kan finde Sted jo før jo
hellere. John fik Tiladelse at blive
paa LAndaas hele dagen igaar, og jeg
skulde infinde mig Kl. Tre til Mid-
dag, medbringende endeel Gjæster, som
vi haabede vilde have indfundet sig
for at gratulere, men - om Forladelse!
der kom Ingen, og jeg maatte saaledes
kjøre alene. Jeg troer nok at Geburts-
dagsbarnet følte sig en Smule skuffet
i Begyndelsen, men det gik snart over,
og vi havde det særdeles koseligt unter
uns. Jeg maa bekjnde at jeg er vred
pa Fries, han kunde gjerne erindret
Dagen, men han er nu kommet saa
ind med sine tidligste Venner, Rosen-
dahl og Bødkerne, at han ganske
glemmer os, hvilket jeg befrygter
er meget til hans egen Skade. Vi
see ham yderst sjelden, og naar han
imellem inviteres, da er han bastandig
engageret. John var hos ham i Lørdags
for at ville have ham opmed og gaae
paa Ulrikken Søndag, men det var jo u-
muelig, han skulde til Fana med Rosen-
dahl, og denne har meget lidt, saaledes
er det nok Fries der altid maa betale
Legen, og er jeg bange for bringer
ham Gjæld. Ja nu er Papiret fyldt som
Du seer, derfor en god rolig Nat!
derfor gjerne vide, hvad jeg skal
synge foruden "du Tyr". Og dette
vilde jeg helst vide snarest, da jeg
paa grund af Undervisningen kun
af og til ofre Smaastunden til
mig selv.
Jeg er aldeles udenfor Orkester-
striden. Jeg har ikke talt et ord
med nogen derom (med de manlige
Musikerne taler jeg saagodtsom
aldrig), og de Arbeider, som skal
have staaet i Høirepressen har
jeg ikke læst, da jeg aldrig
Høireavisen. At det hollandske
orkester spillede bedre end orkesteret her
kan det vel ikke være Tvivl om, og da kan
det vel heller ikke være Tvivl om, at det bør
foretrækkes. Og denne Begivenhed kunde
maaske bidrage til at aabne øinene for
de fortvivlede orkesterforhold, som her
Leipzig 3 oktober 1899
Kjære Honoria!
Naar det hænger saadan sammen
med Karl som du fortæller i det sidste
brev, saa er jeg bare glad ved at vide
at du er hjemme. Jeg hernede kan
jo intet gjøre, men skulde jeg foreslaa
noget paa afstand saa maa blir det dette:
forsøg at lære Karl til at sove formid-
dagssøvn igjen. Kan hænde at du kan
lykkes at faa det til nu i rekonvalescent-
perioden. Forholder det sig virkelig saa at han
har overanstrængt hjerne, saa er søvn det
Hobro Abothek, den 30te December 1905
Kjære Herr Grieg
Inden Aaret løber ud maa jeg sende en hilsen til Dem
og Deres Frue, en varm og hjertelig Hilsen, saa udtrykker
min Glæde over at det er bleven Dem forundt at opleve den
dag, da Norge er bleven et friedtud selvstendigt Rige, som
ikke behøver at spørge Per eller Poul om hvorledes det skal
handle, og jeg maa villige sige Dem, at hver dansk Mand
og Kvinde, som jeg er kommen i Berøring med, dele den
samme Glæde. Men naar saadant har kunnet ske
og det uden at en Draabe Blod er flydt, saa er det bedste
af det hele, saa kan Norge, nært Forsynet, takke alle de
store Mænd. det har frembragt, at dette er sket saa let;
thi det maatte staa klart for alle civiliserede Nationer
at et Land som skabte Mænd som Grieg, Bjørnson, Ipsen
Nansen og mange flere, maatte have krav paa at kunne
føre et selvstendigt Regimente, være Herre i sit eget Hus,
og det saa den djerve Michelsen og han slog til i rette
Øieblik. Gud velsigne da gamle Norge med dets ringe
Konge og Dronning og dets ædle Folk og føre det frem til
Lykke og Velstand gjennem Tusender af Aar!
Og gid det maa være Dem og Hustru forundt endnu
mange Aar at se Landet gaa Dem i Hæder og Lykke
Deres hengivne 
Henrik Hansen
thi dette blev mig først udbetalt, - da jeg kom
til Bergen - for at reise til udlandet.
Ingen af disse mine forhenværende venner
fik noget godt af sin løgnagtige sladderhistorie
- stakkars folk, de fik ikke stipendiet - derimod
blev dette givet til en, hvis "private liv" er
saa offentlig kjendt, at man nok kunde hake
sig ved det, om man vilde, men han er en god
kunstner, og jeg har derfor intet ondt øie til
ham for at han fik mit stipendium.
Men jeg er lei af disse
unge
Christianiamalerne, som
ikke gjør stort andet ens at skule til hinanden
og være syge af misundelse, hver gang en faar
et stipendium, og da de tilstadighed bor i Christi-
ania, har de god anledning at sidde paa "Grand"
og lave løgnagtige sladderhistorier.
Jeg er lei af dem - og derfor har jeg bestemt
mtig til aldrig at gaa dem iveien oftere. -
Jeg "streiker" herefter og udstiller ikke i
Christiania - da reiser jeg heller som sim-
pel arbeider ned i en af kobbergruberne
faar ondt og kaster buketter op.
Hvilken af sydlandske og nordland-
ske øer tænker firmaet Reusch & Brøgger
i vinter at udforske? Mon de lipariske,
mon Færøerne?
Har Du engang et lidet ledigt
øieblik, saa skrev til
Din altid hengivne
Ebbe Hertzberg.
Paris den 22 Sept. 76.
Brødrene Hals Kristiania den 14 Novbr 1881.
Pianofabrik.
Kjære Grieg!
Dit Brev med de 1444 Kr 50.
for Flygelet har jeg modtaget,
og sender vedlagt Notaen i kvit-
teret Stand. Samt de 100 Kr.
til Dig med Tak for Handelen.
At Flygelet er madt i discan
ter, vil inden et Aar være for
svundet - Discanten vil snart
ved Brug blive skarp nok
Den mitterste Pedal skal
Du lade skrue en Klods under
saaledes, at den ikke kan
bruges - saa mærker Spilleren
snart Uraad, eller at han er
paa gale Veier, naar han træder
paa den - Det lille Flygel
har vi faaet, og er i færd med
at reparere det.
Nei, - lignelser halter; vort mandsideal
er for høit til at lignes med planter.
Saa lar vi dem fare; vi heller vel skal
finde udvei paa andre kanter.
Nei, kom lad os drikke en skaal for dem
som har vært vore kamerader,
- som sammen med os har arbeidet
sig frem
gjennem livets forviklede gader.
En skaal for den ven, som vort studium
gav
og som delte dets møie og glæder, -
og for ham,
den
som os stilled de sterkeste
krav
langt ud over ære og hæder.
En skaal, mine damer, vi drikke vil
for herrerne, for vore gjæster!
For godt kameratskab, - og mere til
gjennem livets alvor og
alvor, i leg og paa
fester!
Wergelandsvei 23. 22/3 82.
Kjære Grieg!
Takk for noterne, som velbeholden ankom
igaar. Forhaabentlig har du nu ogsaa faaet mit
brev. Det er et forfærdelig mas forbundet med at
faa istand en konsert her, og jeg venter nu paa
tredie uge fra Herodes til Pilatus i den anledning,
gid det nu ogsaa var vel over.- Med venlig
hilsen
Din 
Iver Holter
et Eqvivalent, nemlig deres Ret til Alt, for at faae Ret
til noget. Dersom der altsaa ikke sørges for Fattiges Under-
holdning, saa vilde Sikkerheden være udsat for mange An-
greb.
§ 247.
Kants Mening er nok neppe rigtig; thi det er ey nødvendigt
at enhver Generation skal sørge for sine Fattige. Fortiden
har i denne Henseende giort meget for Nutiden; det er der-
for ogsaa billigt at den gjør noget for Eftertiden. Der-
næst kan Fattigdom ligesaavel blive til en Næringsvei
ved løbende Bidrag, som ved Fonds. I trykkende Tider
synes det
end
-og bedre at have faste Fonds. De Grunde
hvorfor Staten, og altsaa hver enkelt Borger bør sørge for
de Fattige er den, at man ellers ingen Sikkerhed havde
for at de ville respectere andres Eiendom; synes vel
Kants Mening at hver Generation skal underholde sine
Fattige heri at finde Medhold, siden man kun behøver at
frygte for sine samtidige Medborgere; men dette kunde
da kun i det høieste gjelde om de tvungne Bidrag, og der
kan ingen fornuftig Grund gives for, at man ey af de
frivillige Bidrag skulde oprette faste Fonds.
§ 248.
Forfatteren mener, at Regenten blot skal sørge for, at Børnene
ey skal opdrages umoralske, men at han derunder ikke bør fore-
skrive nogen vis Opdragelse; men spørges nu, hvad det er
rolle, men hvor hygge og fred og solskinsdage paa
Troldhaugen skal gjøre Eder livet kjært og rigt.
Gid vi alle til vaaren maa mødes glad igjen og
leve lidt mere sammen end det desværre var tilfælde
iaar. - Vi har rigtig glædet os i alle de gode og straalen-
de efterretninger om Eders liv og færd i England,
der begyndte saa mørkt og trist. Og nu er det deiligt
at vide Jer fri for al tvang og arbeid hvile ud hos
de gode venner i Holland. Vore tanker drog julaf-
ten især meget hen til Eder, og hvor gjerne vi end
havde havt Eder i vor midte nydende julefisken
og julehyggen med os, saa var vi dog inderlig glad i
bevidstheden om, at I dernede dog havde saa in-
derlig godt og hyggeligt. Vi har rigtig havt en svært
hyggelig juleaften, Gud ske lov. Jeg gruede lidt for
den, for savnet af de mange fraværende gjør sig ja
paa en saadan aften mere end ellers gjældende. Men
det lagede sig saa godt og lyst altsammen, og jeg kan 
gjerne sige, at paa en saa mørk baggrund som Caro- 
line's pludselige slagtilfælde danner, føler man 
dobbelt glad og taknemmelig, hvor lyst og godt man 
selv endnu har det, føler med stor glæde, at der ikke
jeg kan ikke faa det til. Du tror, at Kristus har
ladet kjærligheden lyse mere end nogen anden i sit
liv; han har vel derved frenstillet idealet for et
menneskeliv. Ja det mener jeg ogsaa. Og han udtalte
sit livs grungtanke, eller rettere hvad der var sjælen i
al hans gjerning, i de ord: du skal elske Gud
over alle ting og den næste som dig selv. Ja dette
er menneskeidealet. Men hvad glæde jeg kan have
deraf, at han har vist dette, forstaar jeg ikke.
Dette ideal har Moses ogsaa pegt paa, og det staar
igrunden indgravet i vort bryst, i vor samvittig-
hed. Hvor langt er du kommen med idealets
gjennemførelse? Og det er jo sagen. Ligger ikke
egoismen som en mare paa os? Er den ikke
tilstede bestandig og skjæmmer os ud moralsk om
ikke for mennesker, saa før vor egen samvittighed?
Kan vi slaa os til ro med, at vi har forsøgt, kanske
med magt kjæmpet for at leve i kjærlighed, og saa
kommer vi ikke længre end den, som er falden
i en myr og stræver for at komme ud og op; han
blir liggende, kommer ingen vei? At Kristus har
Tante Grethe sørger nok temmelig meget
over at Magda er saa aldeles forandret
mod hende siden hun blev forlovet. Hun
har kun været paa en Visit hos Datteren,
og denne har kun været to Gange ude
hos Moderen siden hun blev gift. For-
modentlig var det af den Grund at Magda
ei kunde være med, at Børnene igaar
ikke bleve budne derinde. Jeg kan ikke
rigtig komme efter om det er Mowinckel
der ei ønsker at komme til Müllers. Det
maa jo imidlertid gjøre Tante Grethe
ondt at denne Datter, som hun har
føiet i Et og Alt, og næsten forgudet,
nu er saa koldt og uvenlig mod hende.
Dette beviser kun igjen at det er noget
af det værste Forældre kan gjøre, at
forkjæle dens Børne deraf kommer
aldrig noget godt. -
Det var en god Begyndelse, den i Ham-
burg i Hotel de Russie! vi boed bil-
ligt der paa Grund af Tante Kühles
særdeles Bekjentskab til Værten, hun
boede der jo nemlig en heel Vinter,
men denne er nok borte nu. Forresten
er der nok lige dyrt overalt i Hoteller.
Jeg har engang med Goerg Grieg boet i
18 Dage i Victoria, og vi fik sammen
punge dygtig ud. I Berlin var det jo
frygtelig dyrt den Gang I var der med
Moer, saa jeg formoder Din Pung har
maattet svie der ligemeget om ei mere,
og saaledes vil det gaa overalt; Det
faaer nok vide hvad den Reise vil
koste. - Du sagde mig aldrig om I modtog
af Grønvold de Sager han bragte herfra
en rimeligviis er dette skeet, thi ellers havde
Labraaten 15/8 98
Hr. Edvard Grieg!
Paa "den norske marknads" Vegne
er jeg saa fri at komme til Dem
med en Bøn, som jeg paa Forhaand
beder om Tilgivelse for, dersom den
er altfor urimelig. Det var, om vi
ikke kunde faa Lov at være de første
som opførte ialfald en Del af Deres
"Haugtussa-Sange" paa Marknadens
Fest-Aabningsforestilling. Vi har
hørt, at de udkommer i September;
og det var altsaa om De vilde gjøre
os den uhyre Hjælp og Glæde, at lade
os faa dem lidt før. Vi vilde da prøve
at faa Fru Nansen til at synge dem.
Min Mand vilde selv skrevet og
bedet Dem vakkert; men han er desværre
syg, og sender mig derfor i sit Sted.
For et Par Ord til Svar vilde
vi være uhyre taknemmelige.
I Ærbødighed
Deres
1ste September. 
Hulda Garborg
Hvalstad St.
da jeg saa Overskriften "Nationaltheatret";
men de gik op igjen af sig selv og jeg
læste: Edderkoppen, Skuespil i fire Akter
af Fru Hulda Garborg, den energiske
Forfatterinde,
anonymt og
godt ment; men
daarligt gjort - - - "Jeg bretted Avisen
om og læste nøiagtigt alle Krigsefter-
retninger og takked saa for Laanet.
Hvorefter jeg fordybede mig i "Attila,
Hunnernes Høvding", som Schjøtt havde
git mig med til Reiselektiire.
Imidlertid ved jeg nu, at
Sigurd Bøtker  med den ene Linje,
selv om intet værre kom i andre
Aviser, har afgjort Stykkets Skjæbne
i Danmark og Tyskland. Dernede
venter man nemlig bare paa Opførelsen
her for at bestemme sig. Af de mange
theaterkyndige Folk som for har læst Stykket
har jeg intet hørt om at det var daarligt
gjort; men kun om at det var saa
stærkt og dristigt, at man af den Grund
var ængstelig. Nu kommer altsaa dertil
dette - . Naa ja — jeg laa i Nat og fantaserte
om at jeg sa til Fru Dybwad: noch ist
Polen nicht verloren! Men sandelig
Hansteensgt. 2 IV
Glædelig Jul kjære Janna
for Dig og Dine Smaa! Jeg vet
saa godt, det er tungt altsam-
men; men Du er nu allikevel
en tapper Sjæl. Godt Nytaar!
Og mine Hilsener og kjærligste
Ønsker for Eder allesammen.
Din gamle Ven
Harriet
Hr. Edward Grieg!
Jeg tillader mig
at oversende Dem og og
Deres Hustru nogle Ro-
manser og viser.-
Til hr. Johan Lund
har jeg skrevet og anmodet
ham at skaffe mig Abon-
nement til en koncert.
Jeg har nemlig skrevet et
stort Bæst af en Symfoni,
som jeg gjerne vilde
opføre. Men dette er ei saa
ligetil. Paa det uvisse at
Juli Maaned
Juli 1ste
Det nærmer sig nu til stille Dage igjen, Severin
med Ingebret og Samuel, for lod os i Aften, og
ved at følge Dem paa Vej, traf jeg min
uforlignnelige Bertha! der med sin vante
Ømhed kom os i Møde. – Traurig. – 
Juli 2de
Sophie, Pouline, og Hans Friis Rejste igjen i Dag
uagtet alt Flid med at overtale Dem at bie
til i Morgen, dog ængstet det Sophie for hendes
svage Moder skyld, og det syntes derfor ikke
ret at forhale hendes Ømhed mod hende. Jeg
fulgte med paa Verket, og er nu her igjen.
Denne Aften er ogsaa traurig, dog har jeg moret mig
med behagelig læsning, der lader mig føle en
sød Veemod. –
Juli 3d
Uagtet jeg er træt og Mødig, saa kan jeg dog ikke
afholde mig fra at gaae i Kjerke i Dag, Herr
Biskop Sørensen fra Christiania, holder Visitas,
og jeg iler. Nu kom jeg fra Kjerke, hvor
jeg har Hjertet fuldt af skjønne Tanker. –
Denne Mand er en udmærket Taler, der ved
sin Tales Sandhed og Tydelighed vaagnede
mange Menneskers Hjerter, til en øm Eftertanke.
I Selskab med mine kjere B. S. har jeg nydt
denne Dag, og mit Hjerte er, og bliver evig
fuldt af dem. – Traurig. –
Kbnhvn 12/5 02.
Viosmagerg. 62
Kjære Grieg.
Ja, jeg har læst Dit
Brev med Andagt, og
jeg tager med hjertelig
Tak mod Indbydelsen.
Det er netop, hvad jeg
aller mest trænger til:
et Sted, hvor jeg kan
være en lille Tid gan
Deres Kone synge dem, hun
er den bedste Tolk, og ingen
Sang rører mig saa som
hendes. Ja, tusind Tak!
Gid jeg engang kunde gjøre
Noget, der var tilnærmelsesvis
godt nok til at bære Deres
Navn! Jeg har aldrig
vovet det hidindtil.
Jeg sender Dem nogle
Concert Etuder og et Hefte
Sange, der netop er ud-
kommet; hvis De fandt
noget deri, som De syntes
om, vilde det glæde mig
inderlig; selv kan man
jo ikke dømme uhildet.
Jeg haaber De og Deres
Kone ere friske og ved
godt Bergenser Humeur;
eller jonglør» – fåt lavet sammen 
at jeg har sagt at alle betrakter
i Norge Kunstnere som slike – 
(Jonglører og Akrobater er jo osså et
slags Kunstnere – men det skulde da 
 menes noget mer herved –)
– Norge var her overhovedet 
ikke tale om –
Det var da jeg senere talte om 
min lille gods – og jeg spøkende
sagde at Godseiere 
og Løitnanter 
er jo mer agtet
end Kunstnere – ialfald hos os –
– Dette er jo tilfælde over den 
hele verden – Men selvfølgeli
var der blot tale om den lavere 
B borgerkreds – specielt Aftenpostens
–kreds der er en opdraget af 
Aftenpostens beryktede attakker på
den unge Kunst
bedre ud end sammenstillede
mindre Stykker, hvoraf jo
desværre mine Opus kun
bestaar. Hvilke Datoer der
er bestemte for min Optræden
vil jeg ogsaa være Dem
taknemmelig for at faa vide.
At jeg er kommet noksaa
frisk hjem, og med Mod
og Haab arbeider, vil jeg
bare nævne; for ogsaa at
berolige Dem. Forøvrigt
takker jeg Dem saa hjerteligt
baade fordi De igjen gir
Deres deilige Concert i mine
Hænder, og muligens ogsaa
har tiltænkt lidt af mine
Aandsprodukter en Plads
indimellem.- Nina er
Brødrene Hals Kristiania den 22 Oct 1880
Pianofabrik.
Kjære Grieg
Thor har bedet mig
sende Dig nogle Ord,
og det behøver han ikke
at bede mig om to Gange.
Som Svar paa Dit
Brev til ham sendes ved-
lagte Besked fra en
af vore Kontorbetjente.
Her er Alt i Opstyr
Den 1ste Konsert er imorgen
hvortil Indbydelses-
kort og Program sendt
Dig og Frue
der med Topluer og lange Stave
i Hænderne, havde de noget
underlig fantastisk med sig.
Du skulde have seet en Jente,
da hun holdt Soltørklædet borte
fra Ansigtet, medens hun talte
med os! - Men nu faar det være
Slut. Her hjemme staar nu en
lang Lur, som jeg fik hos Engs
Søster i Sogndal. Den klang saa
vakkert i Fjeldene paa Hjemvei-
en. - Marie hilser Eder begge
Mange Gange, vi taler stadig
om Eder. Nei nu Levvel!
Har Du Tid, saa skriv
snart til Din hengivne
Ven
Frants Beyer
Hils Din!