MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
saaledes som den er uforandret
fra Aften til Aften. - Vi har
omtrent ikke Dag nu, - Regn og
Mørke, Regn og Mørke fra Mor-
gen til Kveld og saa om Natten
Storm, saa det hyler og piber
om Huset. Du skulde seet Kari
og mig forleden Aften i Mørke
bjerge Baaden min, som
var druknet udenfor Næsset,
paa Land! Pilerne fryder
sig i Regnet og vil da paa in-
gen Maade i Hus om natten, men
bliver liggende nede ved Søen.
Naar vi har Frost derimod, har
det lykkes mig at faa dem i
Hus. Men det er intet Under at
de ikke liker sig derinde om Dagen.
Thi det hænder, at "Solo" i
Anfald af Vanvid farer ind til
dem og trakker paa dem til
deres store Forfærdelse. For-
bedes, ligesom hidindtil, foretagne
gennem boghandler Nils Lund i
Kristiania. H. I.
Det er ikke Spøg at "spendere
sig" saaledes som Du
gjør. Herregud, det vilde
da være en stor Ting, om
Du ved f.Ex. et Aars Ro
kunde oparbeide Din Helse
og faa Overskud til at
komponere hjemme! Jeg
kommer til at tænke paa
Dr. Abrahams Samtale med
mig i Vinduesnischen i Leip-
zig. Han tænkte nok længere
end til sig selv, da han øn-
skede, at du skulde ind-
skrænke Konsertturneerne. Ja
ja, Gud give, at du snart
maatte føle Dig bedre,
det er vort brændende Ønske,
Maries og din egen
Frants's.
Kjærligste Hilsener til Eder
Han boede meget her i Jølster, og vi var
meget sammen paa fjeldturer og op i en
fjeldbotten, som han var saa glad i, at han
bare ønskede, han maatte faa "gaa igjen" der
alle dage - efter han var død.
Da jeg skulde holde utstilling (1908), ledte
han igjennem alle mine papirer skisser o.l.
for at finde ud, hvad han syntes jeg skulde
have med paa utstillingen, og saa fandt
han ogsaa frem en del gamle aves utklipp
og "udtalelser", - og saa fandt han paa at lave
en katalog for mig af disse - og vilde- som
sagt, ogsaa skrevet lidt om mig og mit liv
oppe i Jølster, - men jeg fik altsaa hindret det
Jeg ser, at de skemaer, som De har sendt mig
til utfyldning, er blevne saa overfyldte med mine
oplysninger, at de kanske er næsten ulæselige
for andre, end mig selv. - De har ogsaa brukt
romerske tal, og det er vel af hensyn til" foto"-
bilagene. Men det er vel bedst naar jeg nu skal
lave en slags "orientering", at jeg da bruker al-
mindelige (arabiske) tal, - (der kunde jo med tiden
blive mange billeder og store tal) ? Flere af kata-
logens numre er jo sikkert forsvundne - (men kunde
kanske "gjentages").
(males paanyt)
(og jeg har derfor beholdt dem).
2-12-1905
Kjære Honoria!
Jeg haaber, du har faaet min
kongelige sendning, og at du er fornøiet med
den. – Jeg har forøvrig hver dag i denne uge
tænkt at skrive til dig; men jeg har havt
saa meget at gjøre med afslutning af mit
kursus, at der ikke har været nogen ledig
stund. Men i dag, lørdag aften, da jeg sidder
med vaadt, udslaaet haar, – har jeg til hen-
sigt at skrive et rigtig langt brev; faar
se, om hensigten kommer til udførelse.
Jeg forstaar saa inderlig godt din
længsel efter at være med her i Norge i denne
tid; og jeg maa tilstaa, at jeg mange, man-
ge gange under indtogsdagene tænkte paa
dig, – og syntes, at du skulde have kommet hid
om bare for 3 dage. – Veiret var nemlig passabelt
i 2 1/2 dag, – i modsætning til hvad det har været
baade før og efter; – (før var her sterk kulde
og tæt taage og efter mildveir med regn baade
oven- og nedenfra); og feststemningen var saa
stor, at det skrale veir ikke kunde dæmpe
glæden.
Fra Hilda skal jeg sende Eder de hjer-
teligste Hilsener. Hun lader sig ikke
spise af med vore fjerne Udsigter til
at komme til Troldhaugen, siger
hun, saa meget mindre som hun har
saa meget tilgode for Italien, hvor
ikke fik høre en Tone fra kunstner-
parret. Ja, hun har Ret, hun har
immer Reet, som hendes salig Onkel
Harraldt (Apotheker Thaulow) altid
sagde. Jeg har faaet fat paa den for-
nøielige italienske Vin, som De nok
husker, med Omkvædet funiculi,
funiculà. Den synger Fru Grieg for
os til Sentning, og uhyre mange Gange
skal jeg takke hende!
Deres hengivne
Otto Aubert
Hvorfor sender ikke Bergen Carl
Berner paa Storthinget? Det er en
prægtig Mand.
noner, der ingen Hjælp havde faaet og som dog havde skudt
fra sig saalænge til de vare sprungne- dasaa ved jeg ikke hvor
meget jeg havde beholdt igjen af min Forstand.- Naar
Du skriver, saa sig mig din Mening om vore Forholde; hvad
Vej skal man gaa hjemme? Og hvad tror Du Lederne kan ud-
rette med den nærværende Slægt? Det vil berolige mig at høre;
jeg ved jo nok at Du har Haab og Fortrøstning, men jeg vilde
gjerne vide, paa hvilket Fundament? Ofte forekommer det dog
ogsaa mig utænkeligt, at vi skulde kunne gaa under. Et Statssam-
fund kan tilintetgjøres, men en Nation ikke. Polen er egentlig
ingen Nation, det er et Statssamfund; Aristokratiet har sine Inter-
esser, Borgerne sine, og Bønderne igjen sine, allesammen uafhæn-
gige af eller vel endog stridende mod hverandre. Polen har
heller ingen Literatur eller Kunst eller Videnskabelighed med sær-
lig Mission for Verdensudviklingen. Gjøres Polen russisk, saa vil
den polske Befolkning ophøre at være til; men selv om vor tilsyne-
ladende formelle Frihed berøves os, om vore Lande tages, om vore
Statssamfund opløses, saa vil vi dog bestaa som Nationer. Jø-
derne vare paa engang et Statssamfund og en Nation; den jø-
diske Stat er tilintetgjort; men Nationen lever dog som
saadan. Det Bedste i os tror jeg nok saaledes vil leve- forudsat at
vor Folkeaand har Løftelse nok til at kunne trives i og ved U-
lykken; men dette er det store og afgjørende Spørgsmaal. Den,
som blot havde Tro og Fortrøstning; men nu ikke mere Politik
for dennegang.-- Det Skjønne i den antike Skulptur gaar
mere og mere op for mig, saaledes, som Du i dit Brev
forudsagde. Det kommer glimtvis, men saadant et enkelt
Glimt kaster Strejflys hen over store Flader. Husker Du
«den tragiske Muse» som staar i Salen udenfor Rotunden i Vati-
kanet? Intet Skulpturværk hernede har hidtil for mig draget
saa Megetmeget efter sig af Forklaring som dette. Jeg tør paastaa at
derdet igjennem dette er gaaet op for mig hvad den græske
Tragedie var. Denne ubeskrivelige høje, store og stille Glæde i
Ansigtets Udtryk, det rigt løvkranste Hoved, der har noget
overjordisk svælgende og bakkantisk, Øjnene, der paa engang
ser ind i sig selv og tillige igjennem og langt udover det de
ser paa- saaledes var den græske Tragedie. Demosthenesstatuen
meget godt arbeide. - Vedligeholdel-
sen af Fredriksten som garnisons-
sted indenfor den neutrale zones
grænser er formodentlig kjøbt paa
bekostning af Kongsvingers udvidelse
udenfor grænsen. - Det er vel kanske
det ømmeste punkt her nu; vist-
nok havde ingen tænkt at ud-
vide Kongsvinger fæstning, men
herefter tror jeg, mange vil mene
at det vilde være paatrængende
nødvendigt at gjøre det. - Endnu
en norsk seier er det vel, at
ingen svensk officer skal være
med i kontrolkommisionen ved
fæstningernes ødelæggelse. - Det
virker her meget forsonende; og
hele løsningen af spørgsmaalet
om "neutral zone" tror jeg ansees
for en næsten glædelig overraskelse.
på at blive godt modtaget. I Italien
ligeså. Og jeg må sige at Norge er et
vanskligt land at have til fædreland.
Mere herom mundtligt når vi atter
mødes. Hjertelig tak og mange hil-
sener til dig og dine.
Din hengivne
Henrik Ibsen.
Han reiser 8 morgon og kjem att
7-8 kveld og fær middag.
Hv. 2.5.33
Arbeidartogi i Oslo igår var
större enn nokon gang, segjer bladi,
men det gjekk roleg for seg med
undantak av at hakekorsflagge
vart nedskore ved den tyske
legasjonen. Som i alle andre byar
ser det ut til.
Eg var ein etterm. på snögg-
vitjing hjå Fröydis Haavardsholm
og Henrik Holm. Det var gledesdag
hjå dei igår avdi Holm um fyrern.
hadde underskrive kontrakt med
Gyldendal på det velduge firebands
diktverke sitt. Frydis illustrerar,
papir og utstyr fin-fint. "Alt
gjekk so glatt og yvi alle
erfaring om, at det Korn, som her avlis, kand ud-
staae i Iorden ald kuld om foraaret uden skade,
er nu Vedtaget at saae saa snart som Sneen afgaaer,
omendskiøndt Iisen ligger under Iorden, og Ved
at saae tilig, er nu Høsten langt større og sikkre-
re.
Saalangt Nord i Landet, som Climaten det kand til-
lade blir der saaet, dog er der Vel mange pladser i
Landet som kunde optagis, særdelis er i Helgelands
Fogderie temmelig store og gode districter mod de
Svenske grendser, som i forrige tider har Været Vel be-
bygte men nu ere øde, og Vel fortiente at besættis
med Folk, som med nogen friehed dertil kunde op-
muntris, at ikke de Svenske sig der skulde nedsætte.
Om Skove
Skovene har i Nordlandenis Amt Været i forrige
tider meget Considerables, men tar aar fra aar
saaledis af, at det er alt for kiendeligt.
Skovenis Conservation er saa meget mere høyt nød-
vændig i dette Land, som de behøvis til Huse at bygge
af, til Iegter, fartøyer og Baader at bygge, uden
hvilke ingen næring, brug eller Reyser kand fort-
sættis, og derforuden til Brendeveed under saa
kold Climat.
Men der har her aldrig Været nogen inspection Ved
Skovene, hvorfore de og Ved en hvers selvraadighed er
25. april 1932.
Kjære Ingeborg,
Takk for din hilsen forleden og for smørret. Jeg fik det paa sengen
- kom hjem fra Oslo med gigt og influensa og fandt telegram om at en kjær 
bekjendt av mig - en katholsk dame - var død i Bergen som skulde begraves
her, saa jeg maatte ordne med begravelse, sjælemesse osv. Da det var over 
var jeg noksaa færdig. Det merkes likevel at en er femti aar og skrotten ialfald 
er det gaatt slit paa, og en faar finde sig i at den ikke holder til 
saa meget som før.
Jeg sender dette brevet til Follebu, for der har de vel din nye
adresse og nogen anden har ikke du opgitt. Men jeg haaber at du er havnet
paa et sted hvor du kan faa rettirert dig ordentlig. Har du sønnen
din med dig? God bedring ønsker jeg dere begge! Det er sandt natur-
ligvis at det er seigt at komme gjennem vaaren her; jeg er ute og titter 
i haven min hver dag, tre gule krokus og noen sneklokker, og for en
tid de har brukt for at springe ut litt!
Mange hilsener da du og takk endda engang
din
Sigrid
3/1 05
jeg vil sidde stille et par dage.
Nytaarsaften var vi hos Clements. Det var sammenskuls sammenskudsfest,
vi var 10, Frydenbergs,  , Jacobsens, Thorne, hun var syg, Kunst-Pettersen,
billedhugger Wulf og jeg, senere Hedberg. Normændene var de min anførende som
har
altid, men Thorne han mange gaver paa det omraade og han er saa 
lidet paagaaende, han morer sig selv. Vi holdt paa til 2 om natten.
Ossbahr har optat sit bekjentsskab bekjendtskab til mig fra for 22 aar siden,
jeg kommer der sammen med Thornes og Tor Hedberg, de sidste tre, tror jeg,
han helst vilde ha altid hos sig, jeg er ofte med. Det kan ikke være hyggeligere
end at sidde stille der i Ossbahrs værelse, man kan tie eller tale, der 
er aldeles frihed. Ossbahr er et gjennem fint menneske, en egen personlig-
hed?, jeg skal hilse eder hjerteligt fra ham og fra Hedberg, om det sidste var
til eder begge, ved jeg ikke, men kjender Magda ham, var det til begge.
Ossbahr er et godt menneske, gjennem alle sine skjæbner har han beholdt
en naturlighed, en sandfærdighed og retsindighed, som er velgjørende. Han
er et ubarmhjertig vis paa, hvem han vil omgaaes, men han rækker ikke
mange, og han har truffet paa hele verden, synes jeg. Jeg er meget taknemlig 
for den del, jeg faar, for han er overmaade interssant interessant og velgjørende
i sin sikkre ro. Jeg har ikke enda tat paa selve Rom, paa alle de mus-
æer, som skal sees paa, naar nu fødderne blir solide skal jeg starte for al
vor, og jeg glæder mig dertil. Her er nu koldt, men det kan vel taales enda,
jeg har en liden ovn, som hjælper godt.Hos Bjørnsons har jeg vært to gange,
vil gaa der iaften, imorgen skal jeg der med I. Motzfeldt og Gyda Gram,
men jeg vil gjerne høre om politikken hjemme alene. Jeg har godt
af at være her, men nætterne kan enda være stride, du ser, skriften er 
saasomsaa, det blir bedre. Du faar undskylde dette, som jeg plager dig
med, jeg tror ikke, det kan bli til noget, men jeg vilde saa fælt gjerne.
Hjertelig hilsen til Magda, maatte dere ha det bare godt, hilsen til Ws og
Munthes, hjertelig hilsen til dig selv fra din hengivne Kitty
Hvorledes har Ws det nu.
Christiania 28 Juni 1869.
Hr. Edvard Grieg
Kjære Fætter
Jeg kan nu meddele Dig, at Du
af Kirkedepartementet og Regjeringen
er indstillet til at erholde Stipendium
paa 400Spd.; den endelige Afgjørelse
som foregaar hos Kongen i Stockholm
er saavidt jeg ved, endnu ikke kommen
men det hænder aldrig i saadanne Sager
at Departementets og Regjeringens Ind-
stilling fraviges; Du kan derfor vente
Stipendiet som sikkert. Den halve
Sum kan Du, om Du ønsker, erholde
udbetalt strax eller naar Du tiltræder
Din Reise, den øvrige Halvdel efter et
halvt Aars Forløb. Naar Du indsende
et Andragende til Kirkedepartementet
om at faa de første 200Spd. anviste til
Udbetaling gjennem Bergens Stiftamt-
stue (hvad der jo for Dig maa være det
at opblæse en Masovn; - Bønderne boer
inde i Landet, naar føret ikke er saa, at
de kan transporteere det de selv brænde til
Værket, saa vil det kun lidet forslaae
hvad Værket kan brænde selv eller trans-
portere til Søes fra Søekanterne. - Det Rug Jern
som man her havde i Beholdning har man
forarbeidet til Stang-Jern; dette var
all den Beskiæftigelse man paa Værket
har kundet givet de mange Arbeydere;
det
har og denne Beskiæftigelse
vilde
ophøre af
Mangel paa Gods -
Løverdagen den 14de Augusti. -
Den Skade
som følger naturligviis af denne Masovnens
Standsning og Arbeidernes Ørkesløshed,
som man ikke kan give afskeed og maae
lønne for intet erstattes ikke med 8000 à
20,000 Daler for dette Aar. -
Af Kakkelovne er slet ingen Behold-
ning i Magazinet; af andet Støbe-Gods
kun nogle paa Gryder. - Værkets
Beliggenhed er den fordeelagtigste i Norge
og har meget for ud for Bærum - der er
3 Brygge - til den eene udlosses Malmen
og Skibene kan gaae lige til Bryggen -
Massage, Varmekasse,
Vibration og Maskingymna
stik i 1 1/2 Time; det skal jeg
blive ved med i 3 Uger
endnu. Professor Slomann
siger at Foden vil blive
som en ganske naturlig
Fod igen; men jeg vil jo
komme til at trække paa
den endnu i et Par Maaneder
men det gjør jo ikke noget, naar
det bare bliver helt godt til
sidst. Lille Fru Grieg, hvor
kan De dog være saa streng
at sige, at jeg ikke skulde
ride mere, naar Ridningen
Aulestad! Og altsaa, paa gjensyn snart!
Doktor Magnus var paa
Fridheim om natten.
10/5 Reiste Sigrid og 
Doktor Magnus. 
Jeg sad hos Kr. om aftenen; -
Astrid, Sigrid og jeg har
malet et par timer 
de sidste dage oppe paa 
mit værelse, en
baad af røde geranier
paa den hvide væg.
Og altfor mange mennesker
har seet paa - vi
var 17 tilbords iforgaars
aftes. - Tante Elise
Schultz og Kjeld
har konferencer med
Peter - Kjeld er nu
helt paa knærne, blir
selv med Sande solgt
har været bange for at alle vilde finde
den for naiv og samtidig for raa og barbarisk-
- selv er jeg nettop glad i den paa grund af
disse egenskaber; jentungen er ikke med
der, men mystikken og den hedenske stem-
tng over figurerne om ilden er kanske endnu
sterkere her end i St. Hansbilledet.
Kommer jeg til Cristiania oftere, og jeg træffer
Dem skal det være mig en fornøielse, at
fordre Dem denne studie, hvis de kunde
like den. Jeg skal i allefald testamentere
Dem denne studie; thi det kan af mange
grunde hænde at jeg aldrig oftere kommer
til at udstille i Christiania.
Jeg har nemlig ødelagt min helbred først
ved at gaa nogle aar i Christiania og sulte
og fryse mig næsten ihjel, medens jeg studerede
dernæst ved at ligge lude her i fjeldene og
male i alskens veir, saa at jeg tilslut
paadrog mig en tuberkulose, ver dog standsede
efter nogle aars forløb og overlod mig lidt
Paris 25febr.
Hr. Edv Grieg!
Bergen
Den franske Musikforlægger Heugel
(Tu spurgte mig engang,
om jeg ikke burde sætte ham i For-
bindelse med Dem, da han gjerne vil-
de udgive Deres Musik for Fransk.
Da jeg ikke hadde den Ære at
kjende Dem, skrev jeg til en fæl-
les betjendt. Men det synes, at
han ikke har udrettet Konsklussi-
onen. Bjørnson siger nu, at jeg
en Deel yngre Mennesker som
ømsker ham did - men
der paastaaes - for at faa
knækket Hr: Gades Herredøm-
me, som de føle trykken-
de; maa det Altid om af
en anden Mening og Hr -
Neruda faar nok Posten.
Ræder arbeider for at faa
bygget et stort Konsertlocale
paa 2=3000 - hvor der hver
Aften skulde give populære
Konserter og saa hver Uge
eller hver 14 Dage en
Konsert under Svendsens
Lædelse. - Det gaar aldrig
her, hvor Folk holder
meest af at høre sig
selv, og er saa inderlig
10.
skjelner sig fra den øvrige uskrevne Ret væsentligt
ved det meget reent Vilkaarlige, den indeholder, hvilket
formodentlig har givet de ældre Retsforskere Anledning
til at tvivle om dens Gyldighed, medens de ikke have
undersøgt den øvrige uskrevne Rets forbindende Kraft.
§ 2.
Vor skrevne Ret findes i en Mængde Lovbud,
der ere udkomne under forskjellige Navne og brugte
til almindelig Kundskab paa meget forskjellige Maader.
Allerede fra det 9de Aarhundrede af have vi havt skrev-
ne Love, men disse gjelde nu forlængst ikke mere.
Grundlaget for vor praktisk gjeldende Ret er derimod
at søge i Christian den 5tes norske Lov, uagtet flere ældre
Bestemmelser fremdeles staar ved Magt. -
Chr d 5tes norske Lov blev først paatænkt i 1680,
efterat den danske Lov allerede var saagodtsom færdig.
I Danmark var en ny Lovcodex paatrængende nødvendig,
da de bestaaende Love vare meget gamle og ikke har-
monerede med den i 1660 indførte Enevoldsregjering.
I Norge havde man derimod i 1604 faaet en ny Lov-
bog eller maaskee rettere en ny Udgave af den ældre,
og i 1643 havde man erholdt væsentlige Tillæg og Rettelser.
under,- og for sidste Gang paa
Troldhaugen, hvorfra jeg da som
altid minder, som det i et
dukker op i mig og glæder Sind og
Hjerte.- Senere paa Sommeren
gjorde jeg en Kvadserie og kvædede
paa 26 forskjellige steder baade
i By og Bygd, som jeg haaber,
altid til Opbyggelse paa mine
Tilhørere og som oftest til
Glæde for mig selv.
Men kan nu snart herind, og
Hel Dig saa, at Du blir her nogen
Tid. Om Du videre reiser, for at
lade Din Sol skinne enten for
Kjøbenhavnere eller Andre, saa
maa Du dog hav hør Tid til-
overs for os, stakkars Kri-
stianianære, som ellers gaar
ad Helvede og
og Holder
inddeling at tabe sin bevisende
kraft med hensyn paa lovstedets
tolkning; thi landskabets skibrede-
ordning kan ret vel tænkes istand-
bragt enten først ved fylkets indlem-
melse i det regelmæssige lagthingssy-
stem eller endnu senere, og at
dets stilling til landeværnet endnu
paa hin bestemmelses nedskri-
velsestid var en uregelmæssig og
appendix-artet, synes, som sagt,
at fremgaa af selve ordene.
Paa den anden side har jeg
naturligvis intet at indvende
mod, at "skip" muligvis
dog
kan
Mit eneste haab om redning staar virkelig 
til, at det skal lykkes mig at blive 
til noget paa forfatterbanen, men gud
ved, hvad det skal blive til? Foreløbig 
er min bog omtrent færdig i udkast, 
eller rettere, var, for der er et og andet, 
jeg vil omarbeide, naar jeg bliver færdig med 
historien i sammenhæng og ligesom faar 
oversigt over det hele; men saa er det 
forlægger til det store skam? Det 
tør jeg ikke tænke paa engang. Den tid, 
den sorg.
Jeg er i et passelig godt humør, 
kan du nok forstaa — bare det at 
være rigtig for alvor optaget med 
noget er jo skikket til at jage 
alskens griller afveien, og saa gaar 
det mod vaaren — —. Et grønt 
straa er her jo ikke at se endnu, 
men i omegnen af byen begynder de 
blaa anemonerne at spire, og vaar er
Kjære ven!
En yttring af Dig i telefonen
i sommer bringer mig til at henvende
mig til Dig med forespørgsel om nyeste
nyt i Bodøsagen. Hvor har Du sidst
fremlagt noget derom, og har Du i til-
fælde et separataftryk at sende mig?
I Auberts manuskript finder jeg en
marginal bemærkning, der gaar ud
paa, at der i udenrigsdeptet nylig (1893)
skal være udarbeidet en fremstilling af
sagen, hvori hovedskylden lægges paa den
norske statsraadsafdeling. Kjender Du
denne fremstilling?
Iøvrigt er Bodøsagen kun af
i de gamle riter, hvorefter menneskebarnet ble viet til fredens religion med 
vand og moren paany lyst og leiet ind i menigheten naar det blod var hørt op at rende
, hvormed hun i fødselen gir sit barn den hedenske indvielse til livet.
Well, nu ser du mig vel synke dypere og dypere ind i overtroens mørke 
– et sort fastland hvor Hallesbye og Taranger om ikke endda værre dunkelmänner 
venter paa sit bytte –.
Om mig selv er ikke stort at berette ellers.  Jeg læser og arbeider –.  
Burde være glad for sucessen, er det naturligvis ogsaa, men det er likesom saa meget 
som ligger mig selv nærmere.  Det var saart at ha smaapikerne heroppe, de har 
det saa trist, der de er – at kvinder, unge piker og unge koner med for den 
saks skyld, trænger litt glæde, det er en forestilling som deres far aldrig har 
kunnet faa ind i sit hode.  Han vil de skal være gla til naar de ikke 
likefrem lider mangel eller overlast, tror jeg.  Selv skranter han, er bitter, ned-
trykt og har det vanskelig paa alle maater – jeg kan intet som helst gjøre 
for ham uten jeg vilde si en dundrende løgn som jeg nu vet jeg ikke har 
marg i mig til at nedstaa utigjennom uendelig tid.  Jeg vet ikke engang 
hvordan det vil bli optat at jeg gjorde hvad jeg kunde for at pikebørnene 
skulde hygge sig heroppe – jeg gruer for hvert brev jeg faar nu –.  Mine terner
komplimenterer mig hver dag med at jeg slanker mig og faar penere figur –  jeg har 
ikke kunnet sove ordentlig siden jeg kom fra Kristiania sisst.
Hvis jeg turde  tro at det vilde vonde og vare med Mosse, 
saa var det det som kunde hjulpet mig.  Som andre barn bli hun aldrig, 
derom gjør jeg mig ingen illusioner, men om hun bare blev slik at hun 
kunde snakke litt med os, komme os andre litt nærmere.  Nu begynder 
jeg jo at tro at jeg kanske med mit arbeide kan sikkre hendes fremtid 
og da saa – .  Selv er hun jo glad ved at leve, slik hun lever; hun synger
N0 77
"Vaarnat ved Smidjedæggen"
Eier: Jeg er ikke sikker paa
det. - Det blev udloddet i Bergen-
kunstforening 19111, - og jeg tror det
blev vundet af en apotheker med
et lignende navn som Sehwensen -
eller Svenzen - eller Svendsen.
No 78
"Mor og barn ved havebordet".
Eier: Vistnok den amerikanske
konsul i Bergen, men jeg er ikke
sikker. Fru Breyholtz, som solg-
te det for mig vil nok vite det.
Jeg blev haanet af mine "elever" i
"vestlandsmaleriet" for dette billede.
De havde da lært for meget af mig
slik at de var begyndt at hate
mig. Jeg kan jo ikke hjælpe, at de for-
spiste sig paa mine grønne farver.
No 79
"Ved kirsebærtræet i præstegaardshaven". Eier: ukjendt. Billedet
("Naar kirsebærene modnes")
Eier: ukjendt. Billedet
blev kjøbt af Bergens kunst-
forening 1912 og blev udloddet
1912 eller 1913 ogsaa for dette
billede blev jeg haanet af mine
fordums elever, og jeg har siden
aldrig villet sælge noget til
Bergens kunstforening, som just
i den tiden kom i disse folks hænder.
No 80
"Jonsoknat i Jølster"
(Bestilt til Meyers samling
men paa grund af Meyers død -
blev det i steden solgt til Grieg.)
Eier: Konsul Joachim Greig Bergen,
som nævnt under bilag til "Foto I" er det
et større billede (ca i haldtredje" meter hver vei)
(eller omtrent 2meter langt og 1/2 bredt).
Professor Revold var meget begeistret over
dette billede. Dat skulde være arbeidet mere paa,
men var bestilt af Meyer, og da han skulde se paa
det under arbeidet - kunde han ikke det - for han havde skaaret halsen at sig.
München, den 12. Marts 1888.
Kære P. Hansen!
Allerede for længe siden skulde jeg ha-
ve bragt Dig min tak for det bevis på gammelt
venskab, hvormed Du glædede mig ved at sende
mig din oversættelse af Goethes «Faust. Men jeg
har i de to sidste måneder i den grad været over-
læsset af forretninger at jeg har været nødt til
midlertidig at lægge al privat brevskrivning til
side. Dette får tjene mig til undskyldning.
Og når jeg nu idag frembærer min taksigel-
se, så gælder denne ikke blot tilsendelsen af bo-
gen men også den nydelse som læsningen af
samme har beredt mig. Og så beder jeg Dig mod-