MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Dem, ærede Landsmand, med mine "Causeries";
De har andet at gjøre. -
Altsaa lev vel og modtag atter
min hjerteligste Tak for Billedet. Indlagt
følger mit med Bøn om en beskeden Plads
i Deres Album for en gammel Bekjendt og
Beundrer af Deres Kunst, der, om han efter
i 14 Aars Ophold udenfor Norge mere tør
betragtes som Cosmopolit end Nordmand, alligevel
med sand Glæde ser sine Landsmænds
Kunst trives ogsaa udenfor Gamle Norge
Med venligst Hilsen
Deres hengivne
E J Gamborg Andresen
Mandag.
Min kjere Robert!
Kun et Par Linier faar Du denne
gang med Tante Hanne som jeg hører reiser
allerede i Morgen. Dit kjere Brev, som ret
har voldt mig Glæde fortjente visselig et længere
og udførligere Svar end dette. Det var saa velskre-
vet! og i alle Dele lovende – thi min kjere
Robert, et Menneskes Brevskrift, er det bedste
og ufeilbarligste Aftryk Kriterium for Mennesket
selv – at jeg nok torde knytte nogle glade Forhaab-
ninger til det. Ogsaa Din Haandskrift har taget sig
meget op, og behøver jeg at sige Dig at det glæde-
ligste, det Bedste deri var den Lyst den Iver for
Din Fremgang der røber sig selv, uden nogen Hensigt
og som netop derved viser at det er Dit Alvor, og
at man tør stole paa det.
Hvad der nu nærmest ligger mig paa Hjerte
er sagt i 2 Ord: hvorledes og naar jeg skal see Dig.
Tante H. antydede for mig at Du maaskee, hvis Du
fik Tilladelse af Din Onkel, vilde gjøre en Tour til
Bergen med en Kamerat, og paa den Viis slet ikke
komme herned. Det vilde gjøre mig alt for ondt skulde
jeg ikke heller i Aar faa see Dig. Men kan det ikke
skee inden den 10de Juli da bliver det vel neppe
dennegang heller. thi den 10 Juli begynde vore
Ferier, og jeg vil ikke spilde en Dag længer i denne
I Kristiania skrev jeg paa den
korte Tid jeg sad der (5-6 Uger) tre
Novelletter, hvoraf den første, "Mani",
maa omarbeides lidt. De to andre
turde ikke L. Holst tage, da jeg der
havde vovet noget saa dristigt, at
han ikke turde resikere "Dagbladet"
paa det. Han (L. Holst nemlig) vil
sørge for, at det kommer i "Nyt Tids-
skrift." Saa har jeg faaet Bestilling
paa en længere literær Afhandling
over Mark Twain for "Ny ill. Tidende".
Flood, som redigerer dette Blad, har været
saa venlig at komplimentere mig
i anledning noget jeg har skrevet
fra en Indianerleir i Amerika, som
han har læst i Manuskript i "Aften-
posten"; naar det kommer, vil jeg bede
Dig læse det og sige, hvordan De synes
om det.
og han brugte jeg som bevis; Sagfører Seier
er da mye finere end Doktor Weideman
mente jeg, men da blev jeg slagen for
jeg hadde ikke tænkt paa Doktor Greve
som bodde paa en af de fineste Villaer
omkring Hamar; men ham husket hun
paa, jasaa da, end Greve da, kanske
ikke Greve er mye finere end baade
 Seier og Bay, og saan kan Matilde
faa det aa. Men da blev jeg saa sint
at jeg begyndte aa graate ogsaa gik jeg
mens jeg sendte efter hende "pyt, det
fillehuse til Greve da. Da saa Mamma
spurgte hvad jeg hadde graadt for saa forklarte
jeg at Thea Olsen hadde gjort nar af mig
og sagt at det var simpelt aa være Sagfører.
– Nei naa maa jeg ha lidt mad – det er fælt
stille her, Sjapa sover helsa av sig det udyre –
ONSDAG 
Takk for det 
KJÆRE MOS-
TER. TAKK
FOR DET DU
SENTE MIG TIL GE-
BURSDAGEN MIN DU KAN
TRO AT JEG BLEV GLA?
DU KAN TRO A JEG 
BLEV FORSKREKET 
NAAR JEG FIK SE DET
MANGE HILSEN FRANNI.
Hr. Edvard Grieg
Christiania
Deres Telegram af 25de dennes har jeg idag havt Anledning
til at referere for H.K. Kongen, der udtalte sin Interesje for den i
Deres Telegram om Plan at lade i Stockholm opføre nogle af
Deres Compositioner. Hvorvidt imidlertid Hofkapellet kunde i den Henligt
paatage seg at tage i en Concert inden den 10de januar, dersom
Kongen ingen Mening, men herviste i saa Henseende til Direktøren for de
Kongelige Theatre.
Første Hofmarskeck E.holm. Paa Henvendelse har H. E.holm
meddelt mig, at det kan antages, at Hofkapellet vil blive afgivet til
ved en af Dem personlig anordnet Concert, men at Kapellet, der
i denne Tid er optaget, blandt andel med Repetioner til en af
Kapellet selv længe forberedet Concert, der antagelig vil komme til Udførelse
i den første Halvdeel af næste Maanede, neppe kan paaregnes til Deelta-
gelse i en ny Consert, forinden Kapellets egen er afholdt.
For Kapellets Assistanse skal, ifølge den mig given Meddelelse, befales
225 Rdr. P. Kun til Kapellets , hvilket er en reg Bestem-
melse. For at benytte det Opera, der i Regelen er ledigt hver
Tirsdag og Lørdag, er Afgiften for en Concert 400 Rdr. Ren.- Men forøvrige er
det ikke usædvanligt, at Concerter her gives i Kirkerne, hvortil Tilladelse kan
paaregnes let at uholdes og som ikke skal falde kortberera end i Opera-
huset.
Efter hvad en med Stockholm musikalske Forhold nøie bekjendt
Mend har sagt mig, vilde det være vanskeligt, at De for den
Anmodning af en paatænkt Concert kunde indfinde Dem i
at frygte fra visse Hold 
(at jeg har rodet med 
min Stok op i den
indfulhede Myretue som 
har Krohg og hans Kres
har bygget op vil nok
ha sin Virkning –
– Hvor ækkelt er det ikke
at se på Kroghs Magt -
begjær – Og hvordan har
ikke Krohg ved at skaffe
sig Magtstillinger overalt
fået placeret sine Billeder
hjem i samme stilling. Tante Agathe vilde ha orden og nøiagtighet
i sit hus, men var en god husmor at være hos, og mor blev
der i 9 aar, og som slægtning stod hun jo i fortrolig omgang
med husets ungdom, særlig med Laura, den senere Laura Røed.
I skapet stod 9 krukker med hjemmelavet knaost; der var
gaat mark i den ene, men mor Agathe hadde nok til paa sine
krukker. Da spurde hun matmor, hvad hun skulde gjøre med
denne niende. "Kast den væk" sa mor Agathe, la ikke mig se
den mere. - Men ved en feil blev krukken staaende. Og nogen
maaneder bakefter fik mor se den igjen, og den saa saa
nydelig og indbydende ut, at mor maatte ta sig til at smake
og den smakte saa herlig, at hun fik fat paa Laura og spurte
hende, hvad hun skulde gjøre. Laura gjorde sig hård og smakte
hun ogsaa, og den smakte bedre end nogen av de andre.
"Du husker vel, Else, hvad mor sa: jeg vil ikke se den for
mine øine mere; hun skal heller ikke faa se den; du og jeg
skal ha den for vor egen mund." Som sagt, saa gjort.
Else og Laura spiste op den krukken alene. -
Nu, 13/1 sender jeg brevet, det gjør ikke no, om du faar det for
tidlig. Jeg skriver ikke denne gang om Christian og Bolle, men datteren
Martha som styrer huset ligger i influenzafeber og piken har samme
syken; den grasserer her i Hstrand ogsaa. Presten vor, Vaage har ligget i 14
dager. Men jeg har efter ansporing fra dig skrevet om Backer og Holst og
gammelt og nyt som hænger sammen med dem. Jeg mener selv at
ha
truffet
din smak, og haaper, at du vil finde at aanden er mere frisk end kroppen,
som er skrøpelig. Og tilslut ønsker jeg dig, at likesom dit liv har været
i renhet og skjønhet, at din alderdom ogsaa maatte bli lys og skjøn, og
vor utgang av dette liv - naar den kommer - at den maatte bli en
fredfyldt hjemgang. Det hjælpe os Gud.
Din ven Hans Holst.
Jeg tror, vi er hans nødanker
i den ordingske konkurence -
han jamrede over byens mange 
doktorer. Ogsaa over sit ægteskab
og sin glade søn Jacob, som
han vil gjøre til handelsmand!
Født skuespiller som han er.
Om efterm. var jeg i bestyrelses
møde i kvindesagsforn. -
om aftenen kom Karl og Don
hjem. Don havde igaar været
daarlig - maveforkjølelse. Karl
skudt en hare.
13/1 Karl reiste. Vi tilbragte
en noksaa trist efterm.
med opsættelse af selskabs-
liste for den elendige
"indvielsesfest", som nu
har spøgt om os i maaneder
og vel tilslut maa bli af -
- 2 -
ved Udtrykkene: "Paa det de derom, naar paafordres, kunne
give et rigtigt Thingsvidne udi Sandhed." Heraf kan det
ogsaa forklares, hvorfor der i Art. er sat en saa ringe Straf,
nemlig 20 Lod Sølv, for at besegle noget falskt i Thing-
bogen. Idet, der kan blive Gjenstand for Synsmænds og
Vidners Udsagn, er der ikke altid nogen Forskjel. Be-
skaffenheden af en Beskadigelse kan f. Ex snart tænkes
oplyst ved de Første, snart ved de Sidste, men skjønt
Begge skulle beedige Sandheden af Deres Iagttagelser
og Udsagn, saa har Skjønsmændenes Erklæring Tro-
værdighed, ei blot som Referat af de enkelte Iagtta-
gelser, men ogsaa som en Bedømmelse af disse Kjends-
gjerningers Sammenhæng, medens Vidnernes Be-
viiskraft kun strækker sig til Beretningen om,
hvad de have seet, hørt eller erfaret, uden at de
deraf udledede Slutninger i og for sig have nogen bin-
dende Kraft for Dommeren, der skal bedømme, hvad
der ved Vidnesbyrdene er oplyst.
Derved, at de, der skulle afgive Vidnesbyrd, have
gjort Deres Iagttagelser efter Vedkommendes Opfor-
dring, som Vitterligheds Vidner ved Underskrifter,
Bestikkelsesvidner o. s. v., forandres ikke Deres Charak-
teer som Vidner. Kun naar de tilkaldte Personer
have en særegen Autorisation til at bekræfte Handlin-
ger i en vis Form, f. Ex. Notarius publicus, gaaer Stad-
fæstelsen over til en anden klasse af Beviismidler.
§. 88.
Lovgivningen kræver ingen qvalificerede Egen-
skaber som Betingelse for Vidnegyldighed. Det er
alle Skikkelser – Hun den 
pletfri så jeg idag med en 
langnæset Rækel arm i arm –
– Men mit Sind er hærdet og 
staalsat mod alle Stød
Vær hilset gamle Våbenbroder 
fra Din Edvard Munch
Du faar la være at ta Dig
nær af Ludvig Ravensbergs Egenheder –
– Jeg forstår hvordan han kan ærte op
Folk – Vi kan jo snakke herom når vi træffes
§ 38
Händel, som efter mine Begreber udføres
aldeles glimrende; Svendsen blev ogsaa frem-
kaldt saa det lod til, publicum var enig
med mig; dernæst over Schumsnns Qvin-
tet, hvor Pianofortepartiet udføres af en
Fru Haslem, som vistnok var meget
flink hvad Færdighed angaar, men dog ikke
tiltalte mig videre; saa havde vi to Chor,
Aue verum corpus af Mozart og Kjerulfs
Troubadouren, begge deilige og endelig sang
Salomann, Beethowens Adeleide og et
Par mindre Sange hvilket jeg satte mindst
Pris paa af det hele, thi hans Stemme byr
mig næsten imod og hele Manden er saa
ækel at se paa, at jeg ordentlig faar Kvalme,
ja synger Nogen med med Smør, Niske
da gjør sandelig han det. - 
er saa under at Kritk, at jeg næsten
frygter for, Du ikke kan læse mine. Krage,
faer, Der faar vi undskylde. Du behøver ikke 
at være bange for at jeg skal blive til
herinde, endnu har jeg ikke
mærket noget til Samme
mærket noget til, at den ikke vil indfinde
sig saalænge jeg er her; det Himmelen
ser ialfald ud som om det aldrig vil
komme Regn og før vi faar nogle orden
lige Regnskyl, bliver det nok ikke til
af selve den monarkiske regjeringsform, svarede Hochschild:
"Javist, - og giorde den det, saa var monarkiet ogsaa sim-
pelt hen afskaffet. Videre var der ved den sag ikke at gjøre."
En lignende opfattelse havde udenrigsministeren hævdet
i en karakteristisk underholdning, som han ifjor havde
havt med den i Stockholm akkrediterede nordamerikanske
gesandt. Denne havde nemlig forunderlig nok fundet
det passende at tilbyde sine bona officia i den norske
strid. "Han holdt personlig meget af kongen", havde han
sagt, "og han tænkte sig muligheden af, at han som
repræsentant for en republik vilde blive vel modtaget
af den norske opposition og saaledes kunde intervenere
mellem parterne." Hochschild afviste tilbudet med tak
for den gode hensigt og søgte under den paafølgende
samtale at godtgjøre, at kongen vistnok i theorien nød-
vendigvis maatte være i besiddelse af et absolut veto, men
at dets praktiske udøvelse var underkastet mange be-
tingelser. "Det er dermed som med ægteskabets uopløselig-
hed", sagde han; "ved alteret udtaler præsten, at den slut-
tede pagt gjælder for livet; men det hindrer dog ikke, at
praktisk talt ethvert ægteskab atter kan opløses. Et virke-
ligt absolut veto," tilføiede udenrigsministeren, "udøves
her i verden, saavidt jeg ved, kun af Vorherre." "Kan
være," svarede Amerikaneren, "men selv det bestrides
af fanden." Jeg anfører denne anekdot som oplysende
for det blik, hvormed praktiske statsmænd have været
tilbøielige til at betragte vetospørgsmaalet i Norge.
58.
er ufeilbar, hvis den er en Fø-
lelse, ogsaa feilbar af samme
Grund. Kasuistik, Læren om
de tvivlsomme Samvittig-
hedsanliggender.
"Vore Koner"; men de ere allerede
gamle, saa her er det mere end
uvist, om jeg kan sætte en Symfoni
i Scene. Det maatte være i Musikfor-
eningen; men det det er vist forsent, jeg
har ikke talt med hr. Svendsen
derom - af den Grund, Uvist , om
der bliver flere store Koncerter.-
Jeg har desværre ikke
den Ære som musiker at være
noget videre kjendt af Dem;
men om hr. Lund henvender sig
til Dem kunde De kanske med et
Par velvillige Ord sætte mod i ham,
om han skulde have Betænkeligheder
Med megen Hilsen til Dem og
Deres Kone
24/12 82. Deres forb.
J. Haarklau
Theatergaden 8
gange at læse for dig, mine evige klage-
sange over livet og over, at min bety-
delighed ikke er kommet paa sin rette 
hylde i livet. Ja, jeg stoler paa, at 
du ikke misforstaar mig, men sagen er 
at jeg virkelig i mine egne øine er noget 
"betydeligt", og det synes jeg, er egentlig 
ganske rimeligt. For, ser du Dea, naar 
man som jeg har levet meget stille, mest 
med sig selv, og egentlig kun er 
kommet ganske overfladisk i berøring 
med mennesker, saa gjør menneskene 
let et indtryk af kun at være ganske
overfladiske. Og de, som jeg er mere sammen 
med, lever helt andre anskuelser. Mama 
har strævet haardt med sorg og bekymring 
for udkommet i snart 8 aar, saa hun har 
selvfølgelig slaaet sig til ro i kristen-
dommen og de af den autoriserede an-
skuelser. Ragnhilds interesser er foruden
for det. Jeg holder nemlig nu paa
at skrive en foreløbig meddelelse om
nogle af mine resultater; og ligesom
du siger, at du holder paa med dit
bedste arbeide nu, - saa kan jeg
sige, at dette er mit første rigtig
gode arbeide, - det er første gang,
jeg føler, hvad det vil sige at
gaa paa fuldstændig ubanede
veie, - og uden nogen leder eller
ledsager. Og det ved du sikkert, at
det er en følelse, som kan fylde
en fuldstændig, uden at man rigtig
ved, hvad følelsen heder. - Glæden
er naturligvis det mest fremtrædende.
Men ialfald ved en saa inexact
videnskab som biologi, er følelsen
af ansvar ogsaa meget stort. Jeg
kan ikke opstille nogen formel
som viser den rene, objektive sand-
Maximilian Harden’s meget læste uge-
skrift i hvis nr. 25 (for sidste september),
der staar en længere anmeldelse
af de 4 udkomne aargange af «Jahr-
buch» under overskiften «Sexuelle
Zwischenstufen». Heftet lader sig, f.
ex. gjennem Spohr, forskrive særskilt.
Anmeldelsen var allerede i og for sig af
adskillig interesse, men af endnu
større betydning er det naturligvis,
at den staar at læse i et saa anseet
og frygtet organ som Hardens. Det
viser, at agitationen bærer frugt, og
at sagen er paa glid. Skuffelser
maa vi fremdeles være forberedte
paa; men de heterosexuelles mo-
ralske eneherredømme tør ikke
desto mindre ansees i principet
brudt. Tilbage staar: from sounds to things.
Rom, i November 1881.
Til
chefen for Kristiania teater!
Herved oversender jeg
et exemplar af mit nye skue-
spil «Gengangere» med fore-
spørgsel om hvorvidt man
måtte ønske at bringe sam-
me til opførelse på det af
Dem ledede teater. Min
herværende postadresse er:
Consolato di Svezia & Nor-
vegia.
Ærbødigst
Henrik Ibsen.
311.
30/9-97.
Hvor underligt, at det er over nu.  glæde og tomhed
er efterklangen. Det var en underlig følelse under diskus-
sionen at høre fra alle kanter og i de spørgsmaal, der blev
fremsatte: "enig med frk. Broch"; og hele tiden - endog paa
hele hjemveien stadig at høre sine egne sætninger og ord
gjentaget og bearbeidet. Alligevel var det ligesom 
aldeles uvedkommende eller udenforstaaende - -
Hvis fru docent Isachsen (Jonas Lies datter) mente alt det, hun
i øieblikkets overstrømmende følelser sagde til mig, var 
det jo meget smigrende; men - saadant har man jo
vanskelig ved at fatte. At denne aften  mit
livs største triumf, det er dog iallefald sikkert! og lad
mig saa glæde mig over det saalænge; det kommer
nok til at fordunkle det siden desværre, mere sang-
vinsk er jeg da ikke!
Nei - en større triumf har jeg maaske 
havt, gjennem musikken! - - -
I henhold til ovenstaaende
tillader jeg mig altsaa at over-
sende Dig Rob. Forbergs Verlags-
Schein til godhedsf. underskrift,
med de forandringer Du finder nød-
vændige.
For at spare tid vilde jeg bede Dig
sende kontrakten direkte til
Musikverleger Rob. Forberg
Thalstrasse
Leipzig.
Til slut vil jeg takke Dig for ord-
ningen af denne sag, og for den
hurtige maade hvorpaa den er
Reiste ud til Sindings til Middag
og var i improviseret Malerlag hos
Werenskjolds om Kvælden. W. Gerhart
Munthe, Thorvald Eriksen, Gustav
Vigeland, Harriet Backer og Kitty
Kielland havde først et Møde
om  Kunstnergreier, saa
spiste 
vi
paa Verandaen og efter Aftensen.
kom Nansens og Sinding. Jeg var ikke
bra og reiste med Nissens og Vigeland
til Byen 1/2 11 og tilbage igjen 1/2 Tolv
alene til Hvalstad. De andre Gjæster
blev siddende og vilde ta Sporvogn fra
Bygdø. Det var vel sidste Gang jeg saa dem
alle før Ferien. Sindings reiser Torsdag til
Aasgaardstrand for en Maaned, Kitty til Jæderen
og Harriet til Numedal, hvor hun har
fundet et gammelt vakkert Kirkeinte-
riør
Forhandling om tysk Udgave af "Kvinden"
Hansteensgt: 2 IV Søndag
Kjære Magga mi!
Jeg er saa lei, for jeg kan slet ikke
komme i Formiddag. Fik straks
til Morgenen flydende Diarrhoe
saa jeg maatte løpe fra Sengen lite
paaklædt derut. Jeg har vært
der engang siden og føler mig u-
tryg, og saa træt saa træt. Det
er de mange Sindsbevægelser, som
gjør det kjæreste Mag, og jeg vilde
saa gjerne snakket med Dig og
raadspurgt Dig med Hensyn
til min velsignede Nens, læst
et Brev fra hende, før jeg svaret
paa det. Et yndigt Brev, hvoraf
Du kunde forstaa, at hun er
den samme som som
før
, sagtmodig
taalmodig i al denne Modgang,
som gaar over hende. Men Du
maa aldeles ikke fortælle noget
Menneske, ingen af Dine om
Mentalundersøkelsen. Det skal
være hemmmeligt. Men nu har jeg
nævnt det til Dig, og jeg trænger saa
til Raad og Trøst, for Sorgen over
at hun har det saa ondt gjør mig
syk. Herman har sendt hende
lagt i for meget af den dyre birkeveden igjen - "
"Jeg tænkte, det skulde være godt og varmt, til du kom
ude fra; det fyger jo saa koldt - men kanske du har
gaaet fort?"
"Puh! ned her kan en ikke holde ud. Sæt op døren
til gangen." - Dernede hører en gutterne trampe og slaa
sneen af sig. -  "Uf, for en støi de ungerne holder!
sig til dem, de skal være rolige; - jeg har sandelig
andet at tænke paa om dagen - ja, natten med - end
barnetøv!" - Mama lister sig sagte ud af døren.
"Kjære gutterne mine, vær lidt stille, da! tramp
ikke saa, Bjarnemand; jeg skal børste af dig, jeg; -
kjære Ragnargutten min, husk nu endelig paa at gaa
let og ikke smelde i døren; - og træt nu ikke om noget
ved bordet, saa er dere rigtig snille gutter! papa har
ondt i hodet, stakkar; - han har saa meget at tænke
paa . . Saa nu er du jo bra, Bjarne; kom nu. Papa
maa ikke vente længer. Grøden blir kold."
Papa har imidlertid begyndt at øse sin portion op
selv, - "svare til uorden ogsaa!"
Middagen løber af i nogenlunde ro og stilhed
med undtagelse af en liden formaningstale til hele fa-
merket med Rødt forat du kan gi Akt paa det og
ikke
bare læse og glemme det. Jeg trænger at dere allesammen
letter mig mest mulig, saa jeg slipper at gjenta, jeg har
tungt Arbeide i noget jeg skriver. 5) Det kan anføres
mot et eventuelt Tvangsmaal til Haensel at jeg ikke
kan Tysk og saaledes ikke har hat fuld Greie paa hvad jeg
har git ham Fuldmakt til. 6) Tror du at du kan slaa
paa, spørre ham forsiktig om ikke Gierløff kan komme til
Oslo saa dere faar tale sammen? 7) Og tror du ikke
du kunde slaa paa om han ogsaa kunde reise til Berlin -
si bent frem at jeg har bedt dig forhøre hos ham. Han
er en dreven Kar, i Høst var han i England, i Septbr. skal
han til Stockholm, han reiser uhyre meget, og han maatte
faa sin Betaling naar vi faar ordnet med tysk Forlag.
7) Nei du Tore, 10% - men Haensel har tat 25%!
8) Jeg kommer tilbake til at faa Gierløff til Berlin: du
kunde selv reise, men du er for snil av dig, Haensel er en
Raa'as. Du maatte si forsiktig til Gierløff at du vilde ikke
duge, du vilde komme tilkort. Men dette Spørsmaal
om Reise til Berlin maatte utstaa til du har faat høre
om Gierløff kan komme til Oslo nu. 9) Jeg tror han vilde
være guddommelig snild og gjøre det, for han har nemlig
ogsaa at skaffe mig et Hørerør og vi maa prøve os frem til
vi finder et Apparat som passer til min Døvhet. Spør ham
forsiktig om han kan komme, sig at jeg har fortalt dig at han stræver
med dette Hørerør som skal frem og tilbake. Det er bedst at
det er du som som søker ham, i Tef. eller Telegr., men jeg ved
ikke Nr. - Aa hvor træt jeg er!
Din Papa
Kristiania 2. april -04.
Kjære Dea!
Nu længes jeg svært efter at
høre, hvordan du har det - ved 
du, at det er et fjerdingaar, siden 
jeg har havt ordentlig brev fra dig?
Jeg længes svært, kan du vide, efter 
at faa høre, hvordan det staar
til med dig - er du i Kjøbenhavn
endda? Jeg sender dette til Malmø
for sikkerheds skyld, - du er nu vel 
hjemme i paasken ialfald?
for øje, på hvilken Du med
tryghed kunde lade valget
falde.
Modtag derfor vor hjertelig-
ste lykønskning, og frembær
fra os alle en lignende til din
hustru, hvem vi vel endnu
ikke kender, men hvem vi
gennem Dig beder være forsik-
kret om at hun af os vil bli-
ve betragtet som en kær slægt-
ning, og modtagen som en
sådan når vi engang per-
sonlig mødets. Tak for foto-
grafiet, der skal få en plads
i vort album- med åben side-
splads for dit eget billede, der
forventes i sorenskriveruniform!
Ombytte det tilsendte med et
bedre, som Du siger, behøves ik-
ke; jeg har studeret det nøje
og med glæde, og jeg synes at
det varsler godt i alle måder.
Side, begge i allerbedste Velgaaende.
Igaar Formiddag hvilede jeg ud,
men gik Kl.1 til Byen med Toget,
medhavende Smørrebrød og Bananer
(Julepresent). Og saa gik jeg i det
vidunderligste Veir til Blaamanden
og oplevede en Solnedgang i
Havet, som jeg aldrig kommer til
at glemme. Og bagefter
laa Dybderne nede ved Svartediget
i sort Mørke, Havet og
Horisonten i Blod, og
de fineste Nuancer fra lys-
grønt til Mørkeblaat op
mod Zenith - kun to Stjer-
ner. Og saa en Stilhed,
- alle Fjelde øverst hvidblaa,
eller rødmende i violet 
nei Ordene duger ikke, derfor
Punktum. Jeg kom hjem hen-
ved vel 7. Egentlig havde
jeg tænkt at reise til Bul-
gaar, er det mig ganske vist nu og i den
nærmeste fremtid umuligt at tage Deres
værk for mig til nøiere studium; dertil
har jeg allerede for mange uindfriede
løfter trykkende paa mig. Men som det
af Deres egne yttringer fremgaar, er det jo
heller ikke Deres egen opfatning, at nogen
mere indgaaende anmeldelse bør komme
altfor snart overpaa hin foreløbige, hvad
jeg for min del ligeledes er fuldt enig i.
Jeg skulde derfor tro, at en anmeldelse fra
min - rigtignok kun saa maadelig sag-
kyndige! - haand i løbet af høstsemestret
vilde svare bedst saavel til Deres ønske som
til min tid?
Jeg kan tænke mig, at det er herligt
oppe i fjeldregionerne nu; men jeg er nu
en udpræget lavlandsenthusiast og kan