MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
24. juni 1938
glimrende humør og common sense, uten noen 
av de syslige biprodukterne, eller de søtlige, som fromhet desværre
avsetter hos svært mange oprigtige og prektige kristne mennesker.
Har du sett noe til Regine nylig? Jeg var sammen med
henne for en måneds tid siden; hun virket svært trett og lite
frisk, men resignert og munter likevel.
Mange hilsener til Johan og dig
din –
Sigrid
af Hansen mod Forretninger vakte Opposition fik
leilighed til at brede sig saa vidt om, og virkelig
hos nogle antage en stig Karakter, at fik
Udseende af, at den dannede Musikhandel var
grundlagt med det Maal at skade og ødelegge,
-, hvad der var den sande Maal- af
garne og udbedre de bestaaende forhold.
At Hansen er en driftig og dygtig Musikhanler,
skal jeg være den sidste til at negte-, men,
ligesaavist som en Konkurrentt tidligere eller senere
maatte komme, har Hansen efter min
Mening al grund til at være tilfreds med at
have faaet en Kollega, der aldrig vil indlade sig
med smudsige og smaalige Konkurrancemidler, men
vil optræde fair i ethvert forretningsforhold overfor
ham, - saalaange han nogenlunde indtager det
samme Forhold overfor denne.
Jeg tilføier endnu bløt en Oplysning af faktisk
Natur om mit personlige forhold til Musikhandelen,
netop fordi dette Punkt ofte har været Gjenstand for
feilagtig Omtale; jeg arbeider fuldstændigt ulønnet,
og altså personlig uinteressert; musikhandelen - Tjeneste
Mand fik af Ole Bull, jeg havde bud paa den
strax efter min Mands død af Consul Buttenchjön
Andresen nemlig 3000 Kroner, saa henvendte jeg mig til
Hrr Warmuth om raad, men han ville jeg skulle vente
saa ville han see, at faa mere for den, men saa døde han
og nu har jeg ingen Bekjændte eller venner som kan
hjælpe mig, Hrr Andresen tør jeg ikke spørge jeg er bange
han er vred paa mig, men Gud skal vide, jeg tog saa
gjærne mod det bud nu, for da blev Børnene mine
og jeg hjulpne langt frem og lykkelige. Skulde ikke De
Hrr Grieg, som har saa mange store Bekjændtskaber og
Venner, kjænde En som ville kjøbe Cellon, Gud velsigne
Dem Hrr Grieg vær saa venlig og tænk over det, det ville være
en stor Lykke for mig at faa den solgt, Cellon er en ægte
Joseph Guarnerius Cremona 1741. Cellons Mærke
den blev beundret og rost af alle her som hørte og saa
21/6. 47.
Nei, Kjære Tore, jeg kan ikke se i denne Haug av
Papirer, jeg har andet at gjøre, jeg prøver at produsere.
Det skulde du ogsaa gjøre, istedet for at hisse dig op i Feber
for at arve og arve. Du skulde ikke plaget mig med denne
Sending, jeg er saapas halvblind og saapas avfældig nu
at jeg maa spare paa mine Rester til det jeg holder paa med.
Hvorfor haster du med at faa Papirerne igjen? Du har jo
greid Kontrakten saa langt den nu rækker, nu er det jo
Forlagets Sak at gaa frem. Mine testamentariske Bestem-
melser er en Sak for sig, det er utenfor din Fuldmakt.
Som jeg har sagt dig kan jeg ikke testamentere til dig det du
vil, det vil du forstaa at de andre ikke er med paa.
Vent til jeg er død før dere blir enige om den fremtidige
Ordning, Valg av Bestyrer av Rettighetene, Varigheten av
dette Valg. Kjære Tore, gaa nu til dit Arbeide igjen og glæd dig
til at ta fat paa en Opgave igjen. - Naar Arild snakker
om at slutte Kontrakter saa er det noget Mama og han
har lagt over: de skal til Argentina og leve paa at faa
Kontrakter med Forlagene i Sydamerika. Slik har jeg forstaat
det. Var jeg Arild saa vilde jeg ta til Sydafrika og prøve at bli
noget uten Mama, istedet for aldrig at bli noget. Men jeg er
træt og orker ikke at kjaake med nogen av dere. Jeg har strævet
for dere i Livet og vært flittig, gaar det efter Utsikterne saa
har dere ogsaa Nytte av mig efter Døden.
Ikke Svar fra Haensel? Ikke fra Janés?
Jeg bad om det tyske Forlags Navn og Adr., en Konvolut vilde være
nok for mig. Men jeg tør ikke beholde noget av Brevene i Haugen. Papa
forskjellig fra Ethik deri, at den frem-
stiller et System af det Godes ydre
Former i det endelige Statsvæsen,
medens Moralphilosophien af-
handler det gode i dets indre uen-
uke fik jeg en længere samtale med Kongen i
en Sofakrok, - mens Brøgger sat paa den anden
side av samme bord og skuled skygt paa os, -
H. hørte meget opmerksom paa, hvad jeg kunde
referere av dine udtalelser; og jeg tror ubetinget
de burde komme frem til høieste hold. Vi
talte bl.a. ogsaa om den mulighet at sælge Tøien
for at skaffe tomt i Vestre Aker isteden.
Kunde du derfor sende Løvland et brev, gjerne
med bilag som f. eks. det brev de sendte Geelmuy-
den, og hvorav jeg har en gjenpart, og likesaa
staalverkartikkelen i endelig redaktion (med omskriving
kanske av avsnittet om W. og G.),- saa tror jeg du gjorde
en god gjerning. Da har du vel ogsaa snart gjort, hvad
gjøres kan i denne sak.
Jeg har være oppe og talt med Fernanda
Nissen, som vil skrive fra vort synspunkt
i Soc. Demokr., mens redaktionen der allerede
har tat det motsatte standpunket.  - At der
paa det hold skulde bli enstemmighet for
Observatoriet kunde man jo heller ikke vente
forresten. Verdens Gang har lovet at interviewe
gode industri-mænd; men der kommer sikkerlig
ogsaa begge sider til orde. - Andet kan vi jo i det
hele ikke vente; det gjælder bare at vor side
er godt repræsenteret, - fra mange hold og paa
mange steder.
Det er saa hyggelig at ha Honeria og Jack
ikke, hvorfor man kalder vore
venstremænd liberale. Når jeg
læser storthingsforhandlingerne
er det mig i bøndernes tankegang
ikke muligt at spore en snus
mere af virkelig frisindethed,
end den, der findes hos den ul-
tramontane bondebefolkning
i Tyrol.
Derfor er jeg svare ræd for at
det har lange udsigter med de so-
ciale reformer oppe hos os. Vist nok
kan de politisk priviligerede efter-
hånden lægge sig til en eller anden
ny rettighed, en eller anden ny for-
del. Men jeg ser ikke at det hele
store folk, og navnlig den enkelte i
dette, vinder noget mærkbart der-
ved. Men jeg er jo rigtignok en hed-
ning også på det politiske områ-
de; jeg tror ikke på politikens fri-
gørende magt, og på magthaveres
uegennyttighed og gode vilje stoler
jeg heller ikke meget.
Kunde jeg få det, som jeg vilde
ha&rapo; det derhjemme, så skulde al-
Kristiania d 13 Mai
Kjære Hr. Grieg!
Forhaabentlig er De vEl
ankommen til Bergen
hvor De efter Xanialivets
Møisommeligheder maa være
som honniflag at roa Dem
godt ud - det kan De tiltrænge
Hvad der giver Anledning til
at jeg sender Dem nogle Lini-
er at Signale endelig har malet
lidt og udtaler sig om Deres Con-
certe saaledes - * "Copenh. d 2 Mai
Vorleben Sonnabend gab der Musik-
verein unter Leitung des köns.
Capellmeister Prof Pauli im
großen Casinosaale ein Concert,
das sehr stark besucht war.
skilligt herpå.
Jeg skal bemærke at stykket allerede
er antaget ved det kgl: teater i København.
Men kammerherre Fallesen har ikke hid-
til fremsat nogen
fordring
på at stykket dersteds
skal spilles først undtagen, som sædvan-
ligt, for Danmarks vedkommende.
At et exemplar af bogen forinden dens
udkomst i handelen ikke blev Dem til-
sendt fra forlæggeren, beder jeg Dem om
ikke at mistyde. Kammerherre Fallesen
fik heller ikke noget exemplar udleveret.
Overhovedet absolut ingen.-
Hvad honorarspørgsmålet angår skal
jeg tillade mig
at foreslå
at Kristiania teater en gang
for alle erlægger et beløb af 2,500 kroner, der
indbetales til boghandler Nils Lund i Kri-
stiania så snart første gangs opførelse
af stykket har fundet sted.
Med erkendtlig tak for den omhu, hvormed
De øjensynlig allerede har sat Dem ind i mit
nye arbejde har jeg den ære at tegne mig
Deres særdeles forbundne
Henrik Ibsen.
Og heller ikke maa du hjem; hvor mener
du saa det blir lidt hyggeligere for dig?
Aa om vi bare fandt et Sted!
Men
bare vi fik dig saapas at du
kunde komme ud af Byen, saa.
Tror du ikke min Ven at du maa
prøve at holde ud der du er en
Tid til saa du blir saapas at
du kan komme ud af Byen?
Aa Herre min Gud om jeg var
syg om ikke mere end en Uge
i dit Sted saa du fik Hvile!
Nu gaar Toget straks, jeg maa
springe. Adjø min Ven. Marie
jeg elsker dig til jeg dør, jeg er bare din
i Ord og Gærning. Din - din Kæreste.
jyske efterretningsvæsen virker, fatter jeg ikke –.
Vi skulde bare hat mindst dobbelt saa lang
tid til Laastrup – oldemors kjødelige søsterdatter,
en datter av degn Bak laa og ventet paa os, men
det fik jeg først vite, da vi skulde reise. 
Hun er 89 aar og helt aandsfrisk. Nu maatte
vi nøie os med at ta en bil til Laastrup,
saa præstegaarden og haven, kirken – og saa til kaffe
hos mit næstsøskendebarn – en lille spinkel
og kraftig jysk bonde som sitter i en stor, 
prægtig (men grim og nybygget) møllegaard og
eiet nogen hester som – ja ak a mig for noen
fukser, de var et herlig syn, og han var uhyre
vindende og indtagende, ja det var hans kone 
og. Han mindet forresten litt om moster, men 
var en smuk ældre mand med den mest ind-
tagende latter. Ja jeg skal da hilse saa meget
fra ham og hans kone Ann Kjærstin Worsøe.
Jeg var saa lei for jeg maatte reise derfra saa 
fort.
I dag skal vi med rutebil til Aarhus
Dresden den 27de September 1872.
Kære svoger!
Idet jeg herved, som sæd-
vanligt, noget sent, takker for og erkender
modtagelsen af den sidste pengeremisse,
beder jeg Dem om i min gage for 3die kvar-
tal at tage Dem betalt for hvad De til dato
godhedsfuldt måtte have udlagt for mig
og derpå sende mig postanvisninger for det
øvrige.
Vor udflugt til Tyrol i sommer var
i alle henseender særdeles behagelig. Efter
tilbagekomsten hertil har vi levet et mere
end almindelig selskabeligt liv da stedet i
denne tid har været besøgt af en masse
skandinaver. Goldschmidt og G: Brandes
er kommet hid specielt for at besøge os; hvad
flertallet af de visit-aflæggende norske angår,
så formoder jeg at det er nysgærrigheden, som
driver dem. Nogen dybere sympati deroppefra
tror jeg ikke at turde påregne når jeg ser
hen til den typisk-norske hensynsløshed, hvor-
med jeg i sommer blev behandlet fra den
såkaldte Haralds-komitees side. Man
anmoder mig om at skrive et digt, bestemt
til oplæsning i Haugesund. Jeg skriver dig-
forrige Brev, saaledes som om jeg skulde
sætte Poesiens Væsen i noget andet, end
det, hvori Clemens Petersen vil have
den. Tvertimod; jeg forstaar og er ganske
enig med ham. Men jeg mener at jeg har
oppfyldt Fordringen; han siger nej.-
Han taler om vor reflekterte Tid, der
lader Macbeths Hexe betyde noget, der
foregaar inde i MacbethMach selv; men i den
selvsamme Artikel lader han en forstyrret
Skibspassager betyde «Angst»! Ja, paa
den Maade skal jeg paatage mig at gjø-
re baade dine og alle andre Digteres Vær-
ker om till Allegorier fra først till sidst.
Tag Götz v. Berlichingen! Fortæll at Götz selv be-
tyder den gjærende folkelige Frihedstrang, Kejseren
betyder Statsbegrebet o. s. v.; hvad faar man
saa ud! Jo, at det ikke er Poesi!-
Mine «Paroxysmer» skal Du forøvrigt ikke
være bekymret over; de ere intet sygeligt,
hverken i den ene eller den anden Henseende.
Dit Raad, at skrive et Lystspil for Scenen, tror
jeg at jeg kommer till at følge; jeg har
selv gaaet og tænkt paa det samme.
Det er muligt at jeg tager till Nordita-
lien, till Sommeren, og hvor vi tillbringer
Om Bergverker, Mineralier, og Stene
som kand arbeidis.
En Blye-gang er her i Amtet som ieg selv har
taget Muthung paa og hafde arbeydet, dersom ik-
ke tiderne hafde været saa Vanskelige, et Cent-
ner af Ertzen, som er prøvet i det Nordenfield-
ske Berg-amt, holder 50 pund Blye og 5
Lod Sølv.
Nok er befundet af mig en Kaaber-gang,
som kunde Vel Ventis noget got af, men
dog maa høris Berg-kyndigis mening
om.
Disse 2de Ertz-gange har Skove til Fields af Birk,
som ikke er nogen til nytte; Thi hvor de Skove skulde an-
gribis, som er saa høyt nødige for Landet, Var det Vel be-
dre at ikke noget Berg-Værks arbeyde blev foretaget,
uden saa Var, at Ertzen Var af saa god gehalt at dend kun-
de transporteris derhen hvor dend kunde med fordeel
smeltis.
Christal de Roche findis her, dog ikke større
end 2 eller 3 tommer i det høyeste.
Bley-Ertz, som brugis til at tegne med, og
til Iisenfarve kand her havis nok af, saasom her
er et Berg deraf.
Hved-Stene, end og gandske fine til Rage-Knive
og andre instrumenter at bruge, er nok at faae af et høyt Bierg
som mig er bekiendt, og som paa dend østlige side bestaaer
allene af saadanne Stene.
jeg kommer aligevel til at 
udstille alt til Høsten og 
får ikke Tid til at ordne 
med Billeder til Crefeld.
Jeg har nu for anden 
Gang afslået Bud på Schous
Sommernat – Det er nu til
Lindeners Privatgalleri i 
Lybeck – der består af 5 Rodin – 
flere Manets, Monets, Whistler og 
Degaser –
Med venligste Hilsen
Deres Edv Munch
(Undskyld det afrevne Brev)
Dale i Sundfjord, 26. 6. 1926.
Kjære Frøken Mortenstuen,
Selv tak for sidst og tak for Deres brev.
Jeg blev jo svært glad, kan De vite, for at faa høre hjemmefra
saa fort – komme frem i telefon herfra er umulig, dette er et ørlitet
strandsted, ikke halvten saa stort som Stryn, men vidunderlig vakkert
med en trang fjord og store, vakkert formede fjeld omkring. Som De 
ser er vi i Dale endda; de tre ældste guttene gaar paa skole og 
faar ikke fri før idag, men det er bare tre kvarters rotur ut 
til Storeviken, saa vi var der i søndags og sankhansaften, og mandag
skulde vi se at komme ut for godt. Saa nu blir vel vort besøk 
litt længer end jeg først hadde tænkt – og da vet jeg ikke, hvordan
jeg kommer til at ordne med hjemturen, men det skal jeg skrive om 
siden.
Hans trives svært godt her, men han holder sig mest 
med Brit, som er nærmest ham i alder, og saa opvarter hun ham 
i hak og hæl. Guttene er saa kjappe i vendingen, saa han faar
aldrig komme til orde med dem næsten, inden han har kommet
frem med sine indledende bemerkninger, er de borte i noget helt 
andet. Igaar var han forresten flink, vi var paa tur ind til 
nogen smaa sætrer; en tims rotur og to timers gang opover fjeldet.
Men de stølene skulde De set – hvert sel saa stort som doen vor
og melkeringer og asker inde i selet paa hyller. Men gullende rent
og hvitskurt var alting, rene dukkestuer. De ystet ute – tre store
"litteratur" blir ikke nevnt så langt året
145
Johan Falkeberget
NORDRE RUGELDALEN
TYVOLL ST. 23/5. 37.
Kjære Nini.
Din oplesning i radio var en
begivenhet, stemmen var ren, klar
og høit kultivert, det første stykke fantastisk,
det andre vemodig, vakkert, det siste
mektig gripende - ja, uforglemmelig.
Jeg hører dig ennu, så sterkt virket det
på mig.
Efter en så glimrinde jomfrutale må vi
få høre Dig oftere.
Kommer dere til Bergstaden i
sommer?
Her er så smått om kolleger - ordet
er - ingen vil skjønne det ordet.
at Anders hellerikke var vant til at bli behandlet som laugs-
medlem. Uf ja det var litt disgusting. Og de kom med den sæd-
vanlige taapelige snak om «gamle jomfruer» og det enslige livs ufuld
kommenhet og at ægteskapet - det vil si - æ-æ - ikke altsaa ak
kurat det lovlige men - æ-æ - ja altsaa erfaringen var da altsaa en erfaring 
som - æ - det under alle omstændigheter var et plus at ha -. Jeg likte 
Kittelsens godt og jeg har stor respekt for Peter Egge baade som
kunstner og menneske og jeg liker hans frue og jeg tror de bor
svært lykkelig med hinanden - saa gud maa vite, hvordan de
kan snakke saa flaaset. Jeg tænker paa en venninde - en 
«gammel jomfru» paa ca 40 aar, kanskje mere skikket til hustru
og mor end nogen anden jeg har truffet - men saa upraktisk
indrettet at hun i hele sit liv vist bare har brudt sig om at
bli det ved en eneste mand. - og han har ved forsynets viselige
anordning tilbragt de sidste 10 aar som lam. Og jeg tænker paa
hendes ord i en fortrolig time - som hun ikke ødsler med, og
som altid gjør at jeg føler mig ydmyg og liten, naar hun en
sjelden gang taler aapent ut av sin fortvilede stolte resignation.
Om den ensomhet som er et brændende helvede paa jorden og
om de nætter da man ligger og føler alle de fineste røtter i en selv
krympe sig i ilden og tørke bort unyttig - det som hun kaldte
det næst værste, fordi hun ikke tviler paa at der er et
som er værre - at ligge ved en fremmeds side og føle de fine
Hans Ross fik alligevel igaar sit gamle
Stipendium uafskaaret.
Endelig idag - i allersidste
Liten altsaa - fik Løland afsted en
Ansøgning til Schäffers Legat. Han
gruer saa for at søge; men trænger
at komme ud.
Fik Brev idag fra Danseren
Jan Dahle. Han er villig til at
være med til Stockholm.
x G. gik virkelig en hel
lang Tur i Eftm. Tuft var da nede
hos mig og spilte Fele o. a. Vi benyttet
ogsaa Tiden til Danseønelser, Sang,
Kapsprang, Trommer og Trampen og
havde det "ordentlig morsomt". Naar
G. sidder ovenpaa tør vi ikke røre
os. Den mindste Forstyrrelse kan
betyde en ødelagt Arbeidsdag for ham
x
 (Skudaarsmandag) 29.2.04
Sne, Sne, Sne! Jeg læser Weininger. Han sluger
mig.
kvinde og ugift -
gift kvinde og ugift mand, og mellem allemands
skjøger og alle kvinders mænd og de deraf følgende
konflikter og intriger.
Dine bøger løfter os op i en ren luft, i en sfære, hvor der
er godt og strengt at være. Hvor vi dyppes ned i et fornyelsens
og renselsens bad og undfanger vilje og tro til os selv.
Til at ta ansvaret, det store menneskelige ansvar paa
os og til at stræbe altid, altid stræbe til at bli lidt af 
det vor skaber eller verdensorden har ment med os.
Ja tak, tak for din bog og for alt hvad du er og stadig
fremover blir ved med at være. Jeg var igår sammen
med Bjørn i selskab. Han er en stout kar viger
aldrig afveien forat sige folk sandheden. Der var igår
en dispyt om journalistisk moral. En mand af
ægte danske bolledeig forsvarte journalisters "ikke"
moral. Da tog Bjørn til gjenmæle med -
meddelelse om, at der
rygtevis meldes, at
forskj. aarsklasser i
Marinen i Sverig indkaldes
og at Landstormen ligevis
er indkaldt. Johan blev
budsendt og han og Don
reiser begge imorgen
ud paa "recognosering".
I don't like it.
14/6 Reiste Sossi og
Wessel - og jeg er træt
af den træthed, som
ikke gir glæde. Don
drog om efterm. op til Sund.
Det har regnet om natten
og haven er fortryllende frisk
og grøn. Kongens lange 
brev til tingmænderne
staar at læse idag - det
got Folk troede vist vi kunde hexe -
Klokken 9 1/4 kom vi til Dovre til
Lehnsmand Berg /: en saadan Lehnsmand
er et mellem Væsen imellem Bonde
og Middelstand, han hører til begge, han
har omtrent en 3 Skrepper Korn af hver
Bondegaard, har 48 s for hver Mand
han stevner, er Skyds og laugreter frie,
og kan saaledes leve meget anstændig,
deres Gaarde seer og almindelig meget
borgerlige og net ud - de Norske Præstegaar-
de ere almindelig meget vakkrere end de
Danske og sædvanlig 2de Etages :/ hvor vi
har et fortreffelig Logie, her logere og
2 Officeere, Captain Serbolt og Licut. Herfra
bestilte vi forbe paa Tofte med Begiæring
til Gestgiveren der at bestille paa Rosten
hvor det væreste Sted er  3 Heste med
6 Karle og
3
Hob og 2 Sadler; om Morgenen
tidlig kom Lehnsmanden op til mig og
sagde mig hans Folk havde sagt ham at
vores Vogn ikke kunde komme frem paa
de sidste 7 Fierdingvey til Tofte uden vi
forfærdelig deilige. Han har netop
havt Udstilling her i Byen af Serien 
"Et Hem i Dalarne". Ja, vi har havt
saa mange svensker her i det Sidste.
Forleden var her Udstilling af Eugene
Jansson og Nils Kreuger. Jansson ind-
tog mig meget, men Kreugers Teknik
liker jeg ikke. - I "Julklap" fra
Mama fik jeg "Henry Esmond" - kjen-
der du den. Jeg har læst meget i 
Julen. "Det flager i Byen og paa Havnen"
af Bjørnson og "Niels Lyhne" af J. P. 
Jacobsen, kjender du den. Hvis du ikke
gjør det saa læs den. Jeg kunde like at 
høre din Mening om den.
De Thams's, du talte 
om, kjender jeg ikke. I det hele taget 
kjender vi ikke saa mange her i
Byen. Mama taler ofte om at flytte
fra Kristiania - til Danmark, Helsing-
ør f.eks. Det vilde være Morro, saa
traf jeg kanske dig engang.
Liker du ogsaa at bli
kjælet for - smekad - kaller du det.
Det gjør jeg ogsaa, bare at jeg kjen-
der saa faa Mennesker, som jeg liker
at blive "smekad" af. For det er nu
ikke alle, jeg holder af, som faar
Lov at kjæle for mig.
Nei, fra det ene til
det andet. Kunde ikke du, Dea, engang
sende mig noget, som du havde skrevet, 
det vilde være saa morsomt.
da jei kom hjæm under-
søgte jei nøie mine hjæm-
mer og font dem i inderste
jakke lomme saa jei har
ingenting misttet under
reisen,
en Venlig hilsen til dere
Ærbødigst
Knut J. Dahle
August 1933
2.8. Veslevangen
Med Øverås på
Dovrestemne sundag 30 te.
Surt bygevêr og lite folk. Stemne
var ved det nye Hjerkin-hotelle
like ved stasjonen, og der fins
ikkje hus å vera i for stemne-
tyden. Me sat på bakken
i sur nordavind, og midt
under Olav Gullvaags foredrag kom
ei liti regnskur. Dagen för berre
regn, mose-vidda frå og kald i
botnen. Men herleg. Snöhetta
var som ein draum då soli
av sin nåde skein nokre
små timar. Då Øveraas efter
middagskvila skulde tala
blev det so han måtte ned
av talarstolen og stå nede millom
Hvalstad 21.4.1900
Høit ærede Mester!
For et Par Dage siden
gjorde jeg et mislykket Forsøg paa
at træffe Dem; nu faar jeg
faa lov til at "hilse paa
Dem" paa denne Maade.
Jeg er bedrøvet over
at jeg ikke faar være paa
Koncerten i Kveld. Men i
dette velsignede Vaarvær har
jeg frisket op igjen en gammel
Forkjølelse, og saa sidder man der
10,20 og idag har G. og jeg været alene
hjemme. Tuften og Helga er i Byen.
Uendelig Søndasstilhed. Jeg har sovet
ud de sidste Dages Rangel og været
huslig forresten. Skulde været hos Dr.
Mjøens idag; men det var umuligt.
Dr Kristian B. Aars og Frue har været
saa elskværdige at udsætte sit
Selskab til imorgen; men da
har G. "Ordbogskvæld" med Schjøtt.
Idag kom Boka. Den er svært
pent udstyret med Billede af Kolbotn.
Huf ja, utapaa, kan man altid faa
ei Bok pen —
Idag faat Korrektun paa sidste
ark af "norsk Klædebunad"
Katty Anker Møller skriver 
og ber mig asistere med Danserne
mine paa en Aftenunderholdning
September 25de
Hvor Glad hilser mig denne Aftenstund,
jeg har i den modtaget et Vennehuldt Brev
fra min Bertha! der uforandret vedbliver
at være min Trøst. – Hun lever vel og hun
siger mig at hun har fundet en ædel Mage,
som er mig en Glad Vished. – Sorgfuld.
September 26de
En skjøn Dag, dog koldt, jeg gruer allerede
for Høstens Dage der nu nærmer sig, for at
bortjage den milde Sommer. Ole Skyeberg
har været her med nogle Musicalier i Dag. –
Tungsindig. –
September 27de
Smuk har Dagen været, men ej bragt mig
nogen videre Materie at skrive over, –
derfor ender jeg med Tak for denne Dag
og venter mig i Morgen mere – – Tilfreds. –
September 28de
Jeg føler mig i Aften lykkelig, ved at min
Dyrebare Severine kom her, tilligemed Mor
Thr Trine, og Samuel Ouren, dog alligevel
omhyller mit Hjerte en dyb Sørgmodighed,
som jeg ej veed Aarsag til. – Jeg ender der
for, for denne Dag mine Tanker, og haaber
i Morgen mere Munter at søge Dig min Bog. –
Høistærede!
Som De ser, iler jeg med at besvare
Deres skrivelse, den jeg modtog i formiddag.
Til gjengjæld maa De undskylde baade, at jeg
sender en art kladd, og at jeg, som her kun
har en del af mine sager med mig, maa
overlade Dem selv at finde ret paa titler o.
lign., som her ikke i en fart kunne rektificeres.
Forhaabentlig har De selv allehaande suppleren-
de data, anmeldelser etc. Jeg skal imorgen sende
en enkelt oplysning, som det idag ikke er tid til
at skaffe.
Men nu, bedste Halvorsen, til en side af
sagen, med hensyn til hvilken jeg tillidsfuld
henvender mig til Deres saavel gode hjerte
som gode vilje. Som De vil se, har jeg optaget
en kort notits om den sygdom (epilepsi lar-
Herr Bibliotheksamanuensis
J. B. Halvorsen!
Det ser ud som om
Hvor der har været nævnet Strindbergs kamp imod kunde i
sagen er den altid gjort