MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
af Fru Br. som naturligvis
havde lyst til at adoptere
dem alle. Så spillet
Tony Bach (mærkværdig
godt) ligesom undertegnede
trakterede haringfelen.
Så blev der et sjau
med at skrive i albums
udveksling af fotografier.
En hel del minder fra
Leipzig gjenkalded
i erindringen. Kort sagt,
vi bar os ad som
menesker der skal reise
fra hinanden efter et
altfor kort samvær.
Eftersom det fatale
klokkeslet - 11.15 nærm
29/8. 48.
Kjære Tore,
Jeg gaar ut fra at Fru Stray har
git dig Besked om sin Konferanse med Grieg
og at Gyldendal lægger ut Pengene.
Jeg er svært glad for at Aktierne til dere
Børn endog blev spart av Høiesteret. Den
Post var mit stadige Kjaak paa Fru Stray.
Bare Synd at jeg ikke kan hjelpe dig
ut av Gyldendal. Kanske du engang kan male dig fri.
Og nu staar Arild for Tur. Bare Elendighet.
- - -
Ja nu er vel Anne Marie paa Skolen
igjen. Længe siden jeg saa hende. Hun er nok flink.
Leif var jo her, spillevendes og frisk og oplagt
hver Dag.
Hils Lisbeth.
Din Papa
Dette maa gaa i en flyvende
fart, det er blot, at du skal se,
jeg tænker paa dig din dag. Jeg
har nyssens selv havt en geburts-
dag, hvortil ingen uden Nicoline
Peterssen tænkte paa mig, om et
par aar blir det vel aldeles ingen,
men saa gaar det jo altid, der
ligger ikke meget sørgeligt i det, thi
det er ikke, at man er glemt, men
det er alligevel lidt vanskeligt at
vænne sig til det. Altsaa dette
brev er ei morsomt, skal gjøre
det bedre næste gang, men svar
nu snart. Sig mig engang, om du
sidste jul fik noget fra mig, eller
om Skavlan har gjemt det til lig
tid, det var noget hvidt at have
paa halsen, har jeg sagt dig at jeg
har tilladt mig at beholde det teppe
vi syede til fader, tillader du det.
Hjertelig hilsen til Skavlan og dig
fra din hengivne Kitty.
4/6 Solskinsdage! - Don
brev fra Karl Roll, som
har ødelagt hans dobbeltløbede
expressrifle paa bjørnejagt
og ved et under ikke skudt
sig selv. Don telegraferte svar 
paa Karls fortvivlelse: Skit i
riflen, glad du selv kom
uskadt fra det. -
Fridheim og Bødtker kom her
til middag, om aftenen
Sorgenfri, Raschs, Gunhild,
tante Harriet. - Kristian
rolig og klar.
5/6 Jeg er temmelig daarlig
nu i centrum. Himlen
ved hvorlænge sligt kan
gaa før der kommer en
krise - og vondt er det.
28.
udenfor Landboretten gives der Bestemmelser, som
findes i danske Lov, og som vi savne i vor, f. Ex.
Bestemmelsen i D. L. 5-10-3, at Enhver, som boer
i Udlandet, men har fast Gods her i Riget, skal have
en Fuldmægtig her for at modtage Varsel. Under-
tiden har Praxis tilladt sig at optage slige Bestem-
melser, som gjeldende ogsaa i vor Ret, dette er f. Ex.
Tilfælde med D. L. 5-10-56, at Ingen maa have Dør
eller Vindue ud til det Sted, hvor han ikke har
Fortog. Men en saadan Udvidelse af vilkaarlige
Bud, der udtrykkelig kun ere givne for et andet Land,
om end af samme Lovgiver, maa ansees aldeles for-
kastelig, og man tør neppe vove at sætte f. Ex. det
sidst citerede Lovsted i Anvendelse udenfor de Steder,
hvor den sædvansmæssige Ret hjemler det Gyldighed. -
Lovbogens Anordning er overeenstemmende med
danske Lovs, men skriver sig forresten ikke fra de æl-
dre Love eller fra noget udenlandsk Mønster. Dens
nu saagodtsom ganske ophævede 6te Bog er ordnet capi-
telsviis efter Decalogen. -
Anmærkning. Allerede under Christian den Sjette
blev en Omarbeidelse af Lovbogen i Forbindelse
med Snører og Nistebomme og Ba-
dene og Maries Blomster og
Aftenerne paa min Veranda
og ved dit Stenbord - kan
strengt lyrisk talt - disse
Herligheder omsættes i det
tørre Begreb - (fy -): Penge.
Tænk, jeg føler næsten Kvalmen
bevæge sig i maven paa mig
ved dette voldsomme Ryk
tilbage i den prosaiske Vir-
kelighed. Gudskjelov, det Andet
er ogsaa Virkelighed - iallefald
iaar, og saa faar vi haabe
at det vil klare sig for mig
efterhaanden, hvad jeg bør gjøre.
Kanske der kunde være Mening
i at søge at leie Næsset ud for
et Par Aar, medens jeg rider Stor-
men af, det vil sige, indtil jeg
faar betale min Gjæld, saa at
jeg kan sidde paa Næsset med
god Samvittighed og uden Bekym-
ringer! Saa havde jeg da ikke
næste Vinter ved jeg ikke; jeg ved kun
at det ikke blir i Norge. Skulde jeg
vende hjem nu, saa vilde et af to ske:
enten vilde jeg inden en Maaned have
gjort mig alle Mennesker till Fiender
derhjemme, eller jeg vilde smutte ind
igjen under allehaande Forklædninger
og blive en Løgn baade for mig
selv og for andre.-
Kjære Bjørnson! Vil Du virkelig give
Dig ikast med Theatret igjen? Du
har ganske visst en Gjerning at gjøre der;
men Dudu har jo dog en nærmere Gjerning
i din egen Digtning. Ja, dersom det blot var
Tidsspilde, som flød deraf, saa fik det gaa; dersom
alle Digtersyner, Stemninger, BillederBl, blot blev skud
tillside for siden at melde sig! Men saa er det
ikke; der kommer andre, men det mellemliggend
dør ufødt; Theaterstrævet er for en Digter en
dagligt gjentagen Fosterfordrivelse; de borger-
lige Love sætter Straffe for sligt; jeg ved ikke
om Vorherre er mere frisindet. Tænk paa
det, kjære Bjørnson! Begavelsen er ingen Rettighed,
den er en Pligt.
Nej, drag ud, carissimo! Baade fordi
Afstanden giver større Synsvidde og fordi
nemlig om Munthe og Håkonshallen. Jeg gjorde det 
for at gjøre M. en tjeneste, og fordi det var min over-
bevisning, at den vei dept. var slåt ind på, var en 
gal vei, og jeg min henvendelse til ham var meget
indtrængende. Jeg frygter nu næsten for, at den var
for pågående; ialfald er der endnu ikke kommet
noget godt ud af det. - Skulde jeg så nu kort efter
komme og udtale mig om din sag - endda han
ved at vi er venner, hvad M. og jeg ikke er i 
den forstand - og det end endda han jeg ikke har
seet konkurranceudstillingen - som han vel ved
- tror du så ikke han i disse "korruptionens"
dage vilde trække følehornene til sig og vende
mig og min mening ryggen!
Oprigtig talt den idé synes jeg smager mere
af Lpt. end af dig. (Du får altså la være
at gi ham dette brev at læse!)
Men når det gjælder Wexelsen, så ved jeg vel
sterke - de føder selv sine børn og "svøber" dem
ligesom bibelens kvinder: "Madonna" og Rachel og
hvad de nu heder allesammen, - Min
"Madonna" vilde gjerne gjort det samme her;
men vi fik ikke lov til det her paa hotel-
let; - jeg forklarede dem at jeg tidligere
havde fungeret som jordmor for hende ("i et
sne- og island" -"i en fjeldbygd"); men det hjalp ikke
hotellet vilde ikke vide af sligt:- vi
bor imidlertid paa et deiligt hotel, - og
vi har varmtvands- og koldtvands-krane; -
og det vil jo være kjærkomment for "Madonna"
naar hun kommer tilbake hid fira "klinikken" -
og skal stelle barnet, - her er forresten rent
overfyldt med gjæster, - og jeg tør derfor
ikke "opsige" mit rum paa hotellet,
som jeg virkelig et øieblik tænkte paa, efterat
jeg havde faaet plads for "Madonna" paa
klinikken - (og endog havde faaet plads for
mig selv der ogsaa).
Og saa maa du leve saa vel. Det skulde være morro
at faa snakke ordentlig med dig engang snart.
Mange hilsener
din hengivne
Sigrid Undset
her. Jeg haaber bare, de ikke reiser hjem for
snark. Jack bør jo ialfald gjøre sig ordentlig færdig
med det arbeide han er reist hit for at utføre.
Vi har har et rigtig usselt paaskeveir hele tiden,
med regn og slud og søle, men netop nu klarner
det saa nydelig op, saa det kan kanske endnu bli bra
de sidste dage.
Med mange hilsener til tvillingerne
og dig selv fra
din Kristine.
Drøm -
deilj
stadig
tsat Livet er en evig drøm - helt fra vuggen og til graven!
barnet drømmer i sin leg, - gamle mand med krykkestaven.
Ungdom drømmer i sit haab; haab er drømmens klare tanke!
denne - lig den hvide fugl kredser over skjær og banke.
Graaned alder drømmer end om de blide barndomsdage, -
husker grant, - og gylden glans kaster straalerne tilbage,
over nuet og hver sorg, der snart ogsaa blive som drømme!
Fortid, nu og fremtid vil flyde sammen og i strømme
glide mod det store maal, - did, - hvor vaagen bor al 
og hvor kjærlighed har tro. ; Dennes drøm er evighede
Disse to: "Festsangen" og "Drøm" anvendtes ved den første
selskabelige sammenkomst i diskussionsfrngn. (1897)
Yndlingssted; Rasenfeld glæder sig
meget til at komme og besøge
Dem der, han reiser vist om en
Maanedstid, efter hvad han siger;
jeg troer gjerne at Moder reiste med,
hun længes ofte efter Norge,
men man kan jo ei være to Steder
ad Gangen, og Petershøi fordrer sine
Krav. De maa hilse Deres Kone
mange Gange, jeg skylder hende
egentlig Brev, nu kommer det i
den forkerte Hals, bed hende
ikke værre vred derover.
Om en Ugestid skal en af vore
fælles Bekjendte have Bryllup;
det skal ikke vides blandt Folk
før Brylluppet er forbi, da Vedkom
mende er angst for al Offentlig
Christiania 19 August 1869.
Kjære Fætter
Du bør efter min Mening ikke henven-
de Dig til Departementet for at faa Tiden
for Dit Ophold i Udlandet nedsatt, da
jeg neppe tror, Departementet vilde ind-
lade sig paa at forandre sin en Gang af-
givne Bestemmelse isaahenseende.
Men Du bør paa den anden Side heller
ikke tage Dig det ringeste nær af hvad
Hrr Monrad i sin Visdom har fundet
ud; mit Raad er, at Du indretter Dig
paa den mest praktiske Maade, og
det er, at Du reiser hvorhen Du vil
og opholder Dig saalænge paa de forskjel-
lige Steder akkurat saa længe, som
Du synes Du bør for Din Kunsts
Skyld uden at bryde Dig det mindste
om hvad Departementet har bestemt
med Hensyn til Varigheden af Dit Ophold
Herr fuldmægtig
August Larssen,
Gyldendalske boghandel,
København.
oprindelig havde tænkt, noget blev det dog
altid, såvidt at man lever nogle måneder.
Jeg håber også at få noget mere i Dagbladet
Og denne ubekymrende tilværelsen skylder jeg - nu
ja, De ved, hvad jeg vilde sige men jeg kan
dog ikke indlade at bevidne Dem min dy-
be taknemlighed.
De er så venlig at spørge til min trio? Jo, den
blev spillet og slog sogar udmærket an, A-
viserne var elskværdige som sædvanlig - nå, du
lyt tåle det Pus. Jeg skylder dog at tilføie,
at "Aftenposten" Savnede en undtagelse.
De sidste dages store musikalske begivenhed er
Sindings Konsert. Han lad opføre en strygekvar-
tet, mindre betydelig, svært rapsodisk og
en klaverkvintet, et fortræffeligt arbeide og
af storartet virkning om end måske hist
og her ikke så ganske ukjendt. Desuden
endel sange, hvoraf et par fortinlige
glimrende sukces. Hans økonomiske sta-
x) hvis jeg da ikke bliver kastet ud.
var optegnet som saadan, hvilede i den almindelige
Retsbevidsthed,
i
den offentlige Mening paavirket
af Traditionen og
den Nødvendighed, de con-
crete Omstændigheder medførte.
Men saaledes var ikke Forfatningen i de græske
Stater paa Perserkrigenes Tid.
Næsten
overalt afskaffet,
og Democratiet ind-
ført.
Dette var imidlertid ikke
foregaaet
med et Slag, eller vilkaarligen, men gradviis og i Over-
ensstemmelse med det bevægende Princip i det græske Folke-
liv, som netop under disse politiske Kampe havde vundet
sin Manddom
og sin Skjønhed.
Under
en monarchisk Forfatning som den
nys antydede, hvori Offentligheden i Forhandlingerne,
Lovmæssigheden i
Styrelsen,
vare Forudsætninger,
men hvor Loven igjen
opfattes som uforander-
lig, som hvilende i Traditionen indeholdes med
Nødvendighed alle Spirer til Monarchiets Opløsning
og Omdannelse. Thi
hvor Offentligheden her-
sker
kommer
alle aandige Kræfter
i Virksomhed og det
Ufuldstændige, det Mangelagtige i enhver given Til-
stand
maatte altsaa gjøre sig følt, men Magten og
Myndigheten til at omforme denne Tilstand til en
bedre laa ikke hos Nogen,
og først under en modsat
Forudsætning havde det været muligt for Kongen,
som vilde holde sig inden sin Myndigheds Sphære, at
vedligeholde Monarchiet og dog fyldestgjøre Samfundets
Tarv.
Anerkjendelsen af den alminde-
lige Retsbevidsthed som Potents uden at den havde
noget Udtryk i en forfatningsmæssig Institution
maatte lede til Collision med den Styrende, som
dog ingen Magt havde til at formulere
og afpræge den offentlige Mening og hvis Interesse
det ofte maatte være netop at modsætte sig den,
og denne Collision ledede til
Monarchiets
Af-
skaffelse,
enten
ved Opstand mod
Konger
som
havde
ladet sig falde Undertrykkelse og Overgreb
tillast, eller
ved Brud paa Retsordenen fra ærgjærrige
Høvdingers
Side eller
ved Kongeætternes Uddøen. – Overgang tvende Konger. Archen, Ptrytonis
Det var
de fornemme Slægters Med-
lemmer, som efter Tingenes Orden
alene
havde den fornødne Intelligents til at ordne en virksom
Modstand mod Kongemagten, og som derfor blev dens
Arvinger, men
af denne Arv kom de
i Besiddelse
blot ved Folkets Hjælp og
med det maatte de der-
for efter længere eller kortere Tids Forløb dele den,
og med
Kampen mellem
de fornemme
13/2 06.
Dresden den 28de Februar 1870.-
Højstærede Herr Siebold!
For Deres venlige Brev af 17de den-
nes takker jeg Dem forbindtligst; jeg hav-
de deri den Fornøjelse at modtage
en af de første Meddelelser om den
Modtagelse mit Lystspil havde fun-
det i Kjøbenhavn. Senere har jeg modta-
get saa mange Breve og Aviser derom at
jeg neppe ved hvorledes jeg skal faa Tid
till at gjennemlæse og besvare altsam-
men.
Herr Webers Brev giver jeg mig den
Ære at tillbagesende. Jeg haaber at Bio-
grafien kommer i den nærmeste Frem-
tid og ligesaa at det snart vil lykkes
Dem at finde en Forlægger. Som en
Kuriositet vil jeg fortælle Dem at en
ung Dame i Norge har i Vinter udgivet
en Roman, der skal være en Fortsættelse
af «Brand» og som kaldes «Brands Døtre».
Den skal have vakt en viss Oppsigt;
forøvrigt kjender jeg den ikke.
passer for ham; dog, det er kanske stygt at sige, mor
var jo hans lærer, saa han kan Ubevidst have taged
efter. Baade han og Dodo elsker Musik saaledes at det
virkelig er noget for dem, derfor er det saa mor-
somt at tale med dem, thi her træffer jeg ellers ikke
sammen med Mennesker, med hvem det en tilfalder.
Du kan tro, Svendsen skaffede og en storartet Nydelse
paa Beethovens Fødselsdag; det var en af de deiligste
Konserter, vi har havt, og det vil sige meget; Neupert
spillede Beethovens Konsert aldeles vidunderlig deiligt,
jeg synes aldrig jeg har hørt ham spille saa vakkert.
Jeg tror, jeg nød Musikken dubhelt fordi jeg Aftenen før
havde læst "Gengangere" som fyldte mi med Plyghed
og Fælhed for lang Tid; hvad siger Du om den? jeg
vil haabe, Du ikke finder den god; det kan ikke være en
Digters Keld med den forfærdeligste Ensidighed at vise
os alt det værste, som findes i Livet og saa ikke mere.
Og hvad mener ham at udrette dermed? hvad han mener,
er ikke godt at skjønne, men efter min Opfatning kan han
kanske komme til at gjøre hvad han selv slet ikke vil,
nemlig vise Menneskene hvordan Verden vil se ud, naar
den eneste rensende Magt, som gives Kristendommen, tages
bort thi kan i Kristus, som framraar at omskabe vore hjerter
fin=desModstandskraften, hverken i Kunst eller Videnskab;det er min
Kristiania, den 26. Juli 1895.
Kære Sigurd,
Mit telegram fra igår er forhåbent-
lig kommet rigtig frem og du vil deraf
have sét at afgørelsen af din sag i stor-
tinget er udsat til næste år. Som jeg for-
rige gang skrev har her i de sidste to må-
neder ikke været noget gunstigt øjeblik for
fremsættelse af andragendet. Men grunden
til dets sene fremkomst ligger ikke heri.
Den virkelige årsag ligger i at man havde
overdraget til professor Sars at koncipere
forslaget. Denne herre er som bekendt ar-
bejdssky og lod det hele, uagtet gentagne,
indtrængende påmindelser, ligge hen ind-
til han meldte at nu havde han pakket sin
kuffert og kunde ikke befatte sig med opdra-
get, som da blev overtaget af dr. Løchen.
10/9
Kjære Eilif, dette brev har jeg faat, men har ikke
kunnet finde nogen anden end Gelmeyden, jeg mente at han maatte
kunne tilbyde til underpris, men han vilde ikke. Nu er de bille-
der større, det antagne til 12 eller 1300 kroner, hvilket gjør dette 
vanskeligere. Jeg tænkte, at du kanske kunde lettere foreslaa for en
eller anden mand at kjøbe hans aftenbillede, du har mangfoldige 
kjendinger. Hvis du heller ikke ved nogen udvei, maatte jeg vel
faa brevet igjen, uf det er for ondt at saa mange lider nød.
Ja undskyld dette. Janna var kvik, jeg har skrevet til 
Bodde, haaber, at han ikke tar sig sorg derover. Hjertelig hilsen
Kitty
pleier at være min pine, er iaar udmærkede, de har faat 7
maaneders massage. Længer end to maaneder kan jeg ikke faa bli,
saa du kan tro, jeg bruger hvert brugbart minut. Mon ikke Holm-
bo vilde være med os, jeg har følelsen af, at han helder til os.
Det skal bli morsomt at komme nærmere eder, naar jeg kommer til
Bestum, det er ikke aldeles idealt logi, men den vide udsigt til
alle verdenshjørnerne, ialfald luften, det vil sige himmelen, den glæ-
der jeg mig til. To altaner, en lukket og en aaben, desværre er der
ikke atélier, men jeg har det haab, at han vil indrette atélier, hvis
jeg lover at bo et vist antal aar der. Eilif har et vakkert billede af
fra Ledaal, Magdas hjem, det, syntes jeg, var et af de bedste, jeg har
set af ham, godt i farven og paa hans bedste maade elegant.
gjort, samt godt motiv. Derude paa landet havde han svært
smaa billeder, for smaa til motiverne. Naar vil I avertere gruppen,
det burde kanske være snart, hvis du har den samlet, da de andre
da kan ordne i tide sin stemmeseddel. Vil du være saa snil at
svare mig, naar dere vil det, vil Du sige mig det, strax du ved det, for
jeg vil da samtidig mellde til min bileformanden at han faar ordne
med, om fagforeningen da kanske maa sammenholde møde for at danne en
anden liste, da han er nærmere byen. Hjertelig hilsen til Sigrun og 
dig selv fra din hengivne Kitty.
Kristiania 2. mars 09
Eilert Sundts gd 50 I.
Kjære herr Collett Vogt!
Jeg vilde gjerne takket Dem før for
Deres brev - men sandt at si, jeg var virkelig
meget saaret over Deres upassende skjemt paa 
min bekostning. Jeg kan nu engang ikke 
like, at folk ler af mig; det er det eneste 
- omtrent, la mig si for sikkerheds skyld -
som jeg desværre aldrig lærer at være forberedt
paa. - Endnu bærer jeg nag til en onkel, 
som for 22 aar siden udleverede mig til
latter - da jeg var en gullokket engleunge,
Sikkrest træffer De mig hjem-
me mellem 11 og 12, eller også
mellem 2½ og 3. Men for øvrigt,
kom kun når De bedst kan. De
vil altid være velkommen.
Forbindtligst
Henrik Ibsen.
varsomme med at stille fordringer til andre. Vi vet ikke 
hvad de har faat at vinne med, eller hvadfor hindringer 
de har hat at kjæmpe med.
Naaja, det her var skolastisk filosofi, og jeg skal ikke plage dig mere 
med det – du skjønner, det er bare for at si dig, jeg kan se det naturlige i 
dit oprør over forræderi fra en vens side som du engang har trodd var en 
fører-natur, og saa istedefor at gaa i spidsen for nogenting vimset han rundt 
og fristet speile sig selv fra alle ender og kanter, taalte ikke at nogen krævet 
fremgang av ham, men fordret at alle skulde kruse rundt om ham og glane, 
hvordan hans vester og stemninger tok sig ut paa ham. Men for alvor vilde
jeg ønske, du kunde en gang bli færdig med ham, faa skrevet det ut av 
dig eller reise fra det, for du hjelper bare til at gjøre ham større end han 
er – han snylter sandelig paa dig endda. Hvis du spurte Aaslaug om det, 
tror jeg hun vilde gi mig ret i det at du endda gir den manden, ødsler ut 
paa ham det, som hun og gutungen din kunde faa lykke og livsnæring av.
Ja undskyld at jeg sier dig dette – men nu skulde vi jo likesom være saa 
trugne venner, saa vi kan vaage os til at si ett og andet farlig.
Jeg skjønner ikke andet end at Aukrust maa holde til som enslags
husspøkelse eller privat-vampyr hos dere, og for Jo, naar han vokser til, 
blir det da ialfald ugodslig at en slik gæst skal høre til huslyden.
Du faar tilgi mig at jeg sier dette –. Men hvad sier Aaslaug –?
Det blir vel en fredelig stund at finde, naar dere kommer hit,
som jeg haaber dere gjør, saa jeg kan faa høre mere om stykket dit.
Ellers er det saa som saa med freden her paa Lillehammer isommer, men
det gaar vel det og.
Mange hilsener til dig og dine
din hengivne
Sigrid Undset.
278.
dersom De vilde skrive til
mig, ikke vidste hvor jeg boer.
Da vort kjæreste Ønske,
at see Dem og Frue herovre,
stadig er ligesaa frisk og
hjerteligt, tillader jeg mig
atter at fornye mit ubesked-
ne Tilbud; Det er indlyende,
at De efter vore tvende Soiréer,
med Fordeel vil kunde give
en Concert, ved hvilken vi, i
enhver Retning, ville staae
Dem til Tjeneste.
Jeg havde bestemte at spille
Deres Quartett i den næste
Soiré, men da det dog er
muligt, at De beærer as
med det saa inderligt øn-
skede Besøg, vil jeg vente,
Lillehammer 17. mars 1922
Kjære Nini
tak for brevet dit.  Det naadde mig paa faldrepet – jeg
hadde netop bestemt mig til at reise ind i eftermiddag til Chr.a. Jeg skal se 
at faa ringt dig op lørdag frm - jeg tar ind paa Bondeheimen, i aften i alfald. 
Kanske vi kunde møtes i byen lørdag f.m. – helst før jeg begir mig ut paa 
Kampen og tilstaar min ankomst.
Skrive orker jeg ikke og festen på Bristol vilde jeg neppe
greie mig igjennem uten at faa hysteriske anfald. Du faar undskylde – men
husk at nu er det paa tredje aaret jeg sitter oppe, noksaa regelmæsig, til
2-3 om natten med svart kaffe og sigaretter og vækkes kl. 6-7 av ungerne.
Nu begynder jeg at merke at jeg har tat op paa forskud av de 80-90 aarerne 
Nu begynder jeg at merke at jeg har tat op paa forskud av de 80-90 aarer
som vi gjennemsnitlig lever i min slegt.
Jeg har murere utenfor som begynder at grundlegge hagen
hos mig. Jeg glæder mig til vaaren og den –.
Gid jeg kunde træffe dig i byen denne gangen – som sagt, skrive 
skrive brev orker jeg ikke nu, og forfatterforeningens fest trænger ogsaa ikke mig.
Jeg har aldrig duget til slikt – og endda mindre nu end nogensinde.
Mange hilsener
din
Sigrid
Hamarøy, 17 April 1916.
Kjære Bojer. Ja Tak for Boken.
Og Gud hvor ung og varm den er!
Jeg forstaar mig ikke paa det Teater
den indeholder, men det andre virker
paa mig som godhjærtet og vakkert.
Men du seiler i Motvind. Jeg er
sikker paa at du alt gaar og funderer
paa en anden Seilas, men du har
Vinden imot dig. Det er godt gjort.
- Jeg er motløs og dypt selvringe for
Tiden, jeg skriver og skriver og faar
ikke Tjenestepikerne til at late være
med at dræpe Smaabørn. Det hjælper
ikke hvad jeg sier. Har du Søstre - hvad
mener de? Hvad mener Fru Bojer?
Men hvad mener dine Smaa? Det er de
Mennesker som kommer efter os.
Din Knut Hamsun.
2.10.12.
64 The Grove,
Hammersmith
London W.
Kjære Dea,
det er blit længe siden vi var sammen i Kjøben-
havn allerede, og jeg har ikke faat skrevet og takket dig for de
dagene endda. Jeg gjør det nu, for det var forfærdelig hyggelig
at faa se dig igjen og hilse paa dine søte barn - det var bare
kjedelig, at jeg ikke traf dig, efter Svarstad var kommet. Imidlertid
ringte jeg dig op flere ganger uten resultat - og ellers hadde vi min
familie, som la fuldstændig beslag paa os. Tante likte forresten ikke
Anders større, før den siste dag — da fik han telegram om at
portrætet av mig var solgt for 2000 kr. til et galleri i Bergen -
og denne omstændighet forandret min tantes følelser for ham 
aldeles utrolig, saa hun paa faldrepet — det var inde paa jernba-
nens dametoilet rent ut sagt - uttrykte sig begeistret om min fæstemand.
Ja av et kort fra Brussel har du da ialfald
set at vi blev virkelig gift. Det foregik enkelt og letvindt -
Anders avleverte vore papirer klokken 10 og klokken 5 blev vi viet av
et ungt menneske, som vi høflig titulerte hr. vicekonsul, men som
vist var noget meget underordnet. Han fungerte med en værdighet som
en erkebiskop og holdt middag for os dagen efter, hvorpaa vi maatte
Høistærede Herr Professor!
Megen tak for Deres imødekom-
mende svar. Naar De antyder nød-
vendigheden af en udsættelse af sagen
til feriernes slutning, er dette mig saa
langt fra ukjært, at jeg tværtimod sender
Dem disse linier for at bede Dem at
lade den bero endnu noget længere ud
paa høsten. Tingen er nemlig den, at
min sundhedstilstand tvinger mig saa
snart, som jeg dertil ser mig istand, til
at underkaste mig en regelmæssig kur
for dybtgaaende nerveforstyrrelser, og det
vilde vel hverken tage sig godt ud eller
i sig selv være korrekt, om man tildelte
mig et stipendium umiddelbart forud