MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
hæve sig til det Almindelige, Begrebet. Men han Dette er saaledes
hans Ma videnskabelige Maal, og men han kommer til det gjen-
nem empiriske Iagttagelser og analytiske Begrebsbestemmel-
ser.
Netop dette gjør imid-
lertid min Opgave at give Dem et anskueligt og dog ind-
holdsrigt Billede
i tilstrækkelig bestemte Træk
af Aristoteles's Retsphilosophi
meget vanskelig; thi
den fremkommer
som Resultat af meget detaillerede Undersøgelser,
der ere af den Beskaffenhed, at det næsten viser sig som en
Vilkaarlighed at
udskille enkelte Momenter og at udgive
dem for Hovedmotiver. Paa den anden Side tør jeg
ikke ansee mig dispenseret derfra, da netop den hans
fuldstændige
Empiri og
Skarphed i Begrebsbestemmelser-
ne har givet ham en ganske overordentlig Betydning for
Viden de philosophiske Videnskaber.
Han har gjennemvandret det hele Feldt for
den menneskelige Viden og sat de GrundPælene, der
tildeels endnu bestemmer den de forskjellige
Videnskabers Grændser, og om dette mindre gjælder
paa det særegne Gebet, som det tilfalder Retsphilosophien
at afsøge,
er det dog han som først
har bestemt mange af de Begreber, der senere
have dannet Videnskabernes
Categorier, og
fra ham ere mangfoldige af de Synsmaa-
der hentede, der senere have afgivet Motiverne for i dens
Udvikling. Men denne hans Rigdom gjør ham ogsaa
til et Phænomen af den største Interesse, og berettiger ham
til vor Opmærksomhed i fuldeste Grad.
Arist. retsphilosophiske Doctrin er
nærmest
bestemt ved hans ethiske Standpunkt og dette igjen ved
hans
Opfatning af det i og for sig Værende
og Sande, hvilket han udbringer som Resul-
tat af det en videnskabelig Undersøgelse, som han kalder
XX den øverste Philosophi, men som man siden
ved en tilfældig Omstændighed har fundet paa at
kalde Metaphysik.
Hans metaphysiske Doctrin er-
holde vi det bedste Indblik ved at betragte hans
Indvendinger mod den platoniske
Opfatning
af Ideen.
Denne
savner nemlig
Virkelighed, fordi han ikke har tillagt den Evnen til at
virkeliggjøre sig selv, nogen Energie, den er saaledes en
huris Abstraction,
og andet
kan den ikke blive, saalænge
man ikke kan
opfatte den saaledes at der bliver et bestandigt og nødvendigt
- immanent - Foreningsbaand mellem Ideen og det
Concrete. Dette finder nu Aristoteles i Categorierne
Virkelighed og Mulighed. Efter den empiriske Betragt-
ning skjelner vi strax mellem Materie Form og det Ud-
formede, Sølv, Billedstøtte og
en bestemt Billed-
støtte af Sølv. Hvad er det nu som her er virkeligt?
Det er ikke Materien; thi den kan ikke bestaa uden Form,
den blotte Masse som saadan existerer ikke, den er
dei par hundra menneskje
som hadde pakka seg inn i
allslag plagg og vorte sitjande.
Slike friluft-stemner
er fårlege på fjellet i Noreg.
Det må vera hus ikkje for
langt burte. Neste år vonar
dei å få låne ein ny fin
"lokomotivstall" uppmed
stasjonen. Den hev aldri vore
ibruk enno av jarnvegen. Stend
heilt tom,  vart det sagt.
Det er elles altfor mange
stemner på desse merkedagane
um sumaren – jonsok og Olsok.
I år var olsokstemne på
Tynset, Tolga, Hjerkin og Lom
same dagen. På Tynset tala
Qvisling.
Olav Gullvaag og fruve
kjöyrde med oss hit og varpå
17.10.1925.
Kjære Ingeborg Møller,
det var ordentlig sødt av Dem at huske paa
mig med esdragon-dusken. Tusen tak for den – og for boken 
som De sendte mig med Fredrik Paasche; den har jeg endda
ikke faat aapnet, men Job Sveinungsson har jeg tittelæst
her og der i – den ser svært vakker ut (den kom fra forlaget,
for nogen dager siden)
Dette blir bare i hast en tak foreløbig.
Jeg fik en gjest med nattoget og skulde i den anledning ikke 
arbeide inat, men lægge mig tidlig – før kl. 1, saa vilde 
jeg sende Dem etpar ord.
Med bedste hilsen
Deres
Sigrid Undset.
Forfatteren Jappe Nilssen
Maleren Hr Thorolf Holmboe
Kristiania
Norge
Svaret paa mit Brev til Dig fra Kjøbenhavn
fik jeg desværre aldrig. Kuns det lille temmelig
havde
indifferente hvori Du siger at Du sendte det.
Det var skrevet saa ret af mit fulde Hjerte
til Dig – gjem dette Brev Robert! – det fordrede
et Gjensvar, ogsaa fra Dit Hjerte, og da dette
ikke kom og jeg forgjeves sukkede efter det,
tabte jeg for lang Tid Lysten til at skrive.
Dette er ikke godt, thi derved blive vi lettelig
fremmede for hinanden. Hvor dette Brev
er bleven af forstaar jeg ikke, jeg synes Du
sagde at Du havde sendt det til Holger.
vænne
Dog nok nu om Breve. Kunde man bare vende 
sig til at tage Livets smaae Ubehageligheder og
Fataliteter uden at tale saa meget om dem,
(thi derved forværres de) – saa var det godt.
Du siger der er stille oppe paa Landet,
i al Fald til at være Julen, thi ellers er
det jo i sin Orden, men Du kan tro Byen
er heller ikke meget munter nu for Tiden.
Her er saa stille og tomt paa Liv som
om her var Pest i Byen, Pengekrisen ned-
trykker alle, og dertil megen Sygelighed.
For os der kom fra det livlige Kjøbenhavn
var det en mærkelig Overgang at komme
i de stille, tomme Gader. Og dog er her
i mange, mange Stykker bedre; kan jeg blot
faa beholde min Helbred, der altid er meget
bedre dernede, saa vil jeg ikke angre at
Hansteensgade 2 IV
Kjæreste Janna! Tak for
Dit Brev! For Øieblikket har jeg
den mest rasende Lyst til at
reise til Urnæs. Arkitekt Jens
Kielland har skrevet mig et langt
oplysende Brev, for hvilket jeg snart
skriver og takker ham. Sig ham,
at hans Elskværdighed er stor.
Saavidt jeg kan forstaa mit eget
Sind, saa er det vist bare oeko-
nomiske Betænkeligheder som
hindrer mig i at tage straks
Beslutningen "Urnæs". Det er
jo en lang og kostbar Reise;
men det vilde være en Fryd
igjen at reise langt. Jeg vælger
nok da at komme med Damp-
skib til Bergen og se Tyskekir-
ken først. Skyds og mange Op-
hold paa Veien vilde være
altfor kostbart. Undres om jeg
kunde blive tinget ind paa
Gaarden Urnæs, Du skjønner
der hvor jeg skal bo, maa det
gange med Deres
Succes i Kjøbenhavn
og får jeg bede Dem
hilse Deres frue så
meget fra Deres
ærbødige og begeistræde
beundrer
Johanna Dybwad
30-3-07.
Disse Betingelser ere i og for sig
maaske endnu ikke saa ilde
forudsat at Firmaet er solidt og
hæderligt. Hvad Kontrollen angaar
da kan den let oversees især naar
De vil lade gjøre et Gummistem
pel med Deres Signatur, som af
stempler ethvert Expl: i hele Oplaget
besørget af en eller anden af Deres
eller vore Bekjendte, f.Ex: Hartvig-
son, der paa Stedet
Skulde De synes hans Tilbud
ikke antageligt eller muligen af Grunde
ikke inske at endrere med ham
tror jeg at burde tilraade Dem,
for ikke at risikere at Sangene
blive eftertrykte, at lade Peters
som dag vil skal have Heftet
indregistrer det i England.
Hatzfeldt ved ikke, at Sangene ere
udkomne - det holdt jeg hemmelige
for ham.
Om nu Dhr virkelig ere saameget
Jeg har del noksaa bra, - arbeider skrækkelig
meget og er svært nervøs efter at se, hvad 
det bliver til - nu er jeg snart 22 aar,
saa det var jo paa tide, at der bliver
en forandring - kontoret har jeg snart
nok af, endda jeg ikke kan sige 
andet, end at min chef er svært
snil til at paaskjønne mig og
lader mig merke, at han synes, jeg er flink -
Kjære Dea, skriv snart til mig
et langt brev og lad mig faa vide,
hvordan du har det, og alt muligt.
Mange kjærlige hilsener!
Din
Sigrid.
Under Dit Fravær mødte Første-Supple-
ant Frithjof Sundt. -
Den nye Direktion besluttede i
Mødet, at den ikke fandt at kunne
indgaa paa en Ordning, hvorved person-
ligt Ansvar for Selskabets Gjælds-
forpligtelse overtoges af den nye el-
ler den til enhver Tid fungerende
Direktion. Vi tilskrev da den ældre
Direktion med An-
modning om at sammentræde med
os til Møde for at konferere om,
hvorledes den af Generalforsamlin-
gen for Selskabet stiftede Gjæld
skulde afvikles og ordnes. Ved
Konferencen mødte af den æl-
dre Direktion kun Børre, som
erklærede at have dens Fuldmagt,
ligesom det var ham, der hele
Tiden havde handlet og arbeidet
for Gjenreisningen. Under dette
Møde fremholdt jeg, at Situatio-
nen nu var den, at Generalfor-
saa faar opførelser og udbredelse af
verket gaa sin naturlige gang, - er
der nogen der vil interressere sig
for og spille conzerten er det jo
bare bra. - Jeg vil inderlig haabe
Herr Grieg, at de ikke lægger mig
min hendvendelse til dem tillast,
det skal ikke gjentage sig, og - jeg
har angret det ogsaa. - jeg
er ofte nok en dumpap, og det
bedrøver mig meget dersom de og
deres frue gjennem dette vilde miste
deres sympathi for mig, hvilket
jeg dog ikke haaber? - Det er da
rigtig sørgeligt, at deres frue er saa
syg, - tør jeg sende hende mine
bedste hilsener og ønsket om god
helbred? - Hernede er ikke videre
nyt, - en del grandiose klaveraf
tener af Risler, Busoni og denslags
Chr. 8/7.85
Kjære hr. Grieg!
Imorgen er jeg færdig med skolen,
og jeg havde da tænkt at reise
engang i næste uge. Jeg vilde da
gjerne få lov til at hilse på Dem,
og da dette er hensigten med min
reise, vilde jeg være Dem meget
taknemlig, om De med et par ord
underrettede mig, om De på den
tid opholder Dem på "Troldhaugen".
Med de ærbødigste hilsener til
Dem og Deres hustru
Deres
varmt hengivne
Catharinus Elling
Jeg var så fri for en tid siden
4 bratscher, 4 celloer og 3 eller 4 contrabasser, det betales efter
overenskomst deroppe, ligesom orkestret herfra må have fri
rejse og ophold.
Solist og dirigent honorar blir gjenstand for særlig
overenskomst. For solisternes vedkommende måtte honoraret
ikke overstige Kr. 100 + fri rejse og ophold, ligesom de Kom
ponister, der selv dirigerer sine værker må nøje sig med fri
rejse og ophold. Dirigenter, der har besørget indstudering og
forprøver, honoreres efter overenskomst.
Efter min mening bør der ikke bygges noget sær-
ligt lokale med mindre dette kan ske i forbindese med
udstillingen og for en billig afgift. Mine erfaringer fra
sangerfesten her ifjor og musikfesten i Stockholm iår går
i den retning, at man for et betydeligt pekuniært offer kun
opnår et for øjemedet, i bedste fald, mindre heldigt loka-
le, og de penge, et sådant koster, anvendes bedre til Kunst-
nerisk udstyr, indkvatering og en del uundgåelige festlig-
heder. Orkestret bør neppe være større end af mig nævnt,
- større er det som regel heller ikke ved de tyske musik-
fester - Koret 350 - 400 damer og herrer.
Forhåbentlig kan der i Bergen skaffes lokale,
som rummer ca. 1200 tilhørere,- kan der skaffes plads
til 4 à 500 flere desto bedre.-
Prøverne ordnes bedst slig, at der såvel her som
i Bergen holdes 4 forprøver, så en fælles forprøve i Bergen
og derpå generalprøver, der for indtægtens skyld bør være
offentlige.
Billetprisene foreslåes sat til Kr. 4, 3, 2.50 og 2
når billetter tages til begge Konserter; billetter til en
Konsert alene Kr. 5, 3.50, 3 og 2. Billet til generalprøver
Kr.1.
Endelig måtte der arrangeres en Kammermusik-
konsert, hvad der jo er væsentlig lettere.
Sandsynlighedsberegning.
Lokale til 1200 hvorfra går ca.200 fribilletter,tilbage
1000, fordelt f.ex. således:
300 pladse à Kr. 4 = Kr. 1200
ogsaa en igaar. Naar saa dertil
kommer at jeg ikke fik et minuts
Søvn i nat i Byen (Hospitset) og
stod op og vandrede en Time
paa Fæstningen før jeg endelig kom
afsted udver med 9. 20 - ja saa
maa det nu være mig tilladt
ligefrem at gaa tilsengs  af
 mangel paa "Wille zum
Leben". Gud give jeg ikke mere
maatte slaa mine Øine op i
dette aar. Løland faar heller
seile sin egen Sjø - hvis han
da kommer. x
Nytaarsdag. 1904
x Deilig Rimfrost og disig Vintersol.
G. kom hjem med 9 Toget, rigtig snil
og hyggelig, tog mig i Haanden og sa
Godaften som om ingenling var paafærde.
Kjære Garborg.!
Tak for dit Brev, og fordi
Du vil have Skizzen.
Jeg har allerede pakket
den ind og kommer forhaa-
bentlig snart med den.
Det begynder at dages lidt
med Portrætet, saa det bli-
ver vel færdigt nu med
det første. Om det bliver
rigtig godt, ved jeg ikke, jeg er
altfor udpint og træt for
at komme afsted, saa jeg
kan ikke dømme om hvad
jeg gjør. En af de første
vi formodentlig gaa til -
dens udfald er nu ikke
tvivlsomt!
27/7 reiste vi hjem.
Katti og Tove kom om
form. - tandlægebesøg.
Johan til middag - direkte
fra Kristiania, hvor han
har underhandlet med
baadbygger Jensen om
kompaniskab - fremdeles
uden resultat. -
28/7 Fridheim og Bødtker
barn, Kathrine, Johan,
Raschs. Tennis, dans.
29/7 Reiste Don og Riecks
til Sund. Kai og jeg
til Kria for at gjøre
istand Aggas hus. -
Til
Frk Kitty Kamstrup
"Kunstnerforbundet"
Kristiania
at ligge som en Mare paa
Folk med Hensyn til Be-
svarelsen. Men for den
Sags Skyld skal Du have
ganske fri Samvittighed
hvad mig angaar, for jeg
regner aldrig paa den Slags
men husker paa egne
Skrøbeligheder.
Jeg blev svært glad ved
at læse Brevene fra Gu-
des. De er for længe si-
den sendt tilbage til
Ida. Kunde der intet
gjøres fra Kunstnernes
Side, for at en Udstilling
af Gudes samlede Ar-
beider kunde komme
istand? Han havde selv
Lyst, det var tydeligt
og det vilde, under alle
Omstændigheder være
at det ene vinder bifald. Men
tusind tak for deres hjertelige maade
at criticere paa, rigtig en vens.
Jeg skriver for at befæste dem i deres
plan at komme til Paris, Harriet
skriver, at de tænker paa det. Kom
nu endelig iaar, vi længes saa efter
dem, trænger saa til dem, og de
vil sikkert finde dem vel der. Vor
kreds er en udvalgt en, saa kommer
iaar mine cousine Magda, hvilket
for mig vil f være en stor glæde, da
jeg trænger til ungdom. Harriet træn
ger meget til dem og deres kritik,
hun er saa opfrisket i hele sit væsen,
oplagt til at gaa fremad, saa netop
nu vilde de være hende til den støtte,
som hun har nødig. Jeg selv vil være
hjerteglad ved at have en, som med
sympati ser paa, hvad jeg giør, nogle
enorme fremskridt kommer ei mer for.
Kjære Hr Anker!
Jeg takker Dem – om end 
noget sent – for Deres venlige 
Brev fra Jotunheimen – Jeg 
tænkte De var på Hjemturen 
og så har jeg en sygelig 
Vanskelighed for Brevskriving
Brevet glædede mig meget
– det ser jo ud som om 
Foretagendet skulde gå 
godt – og mange Tak skal
framför oss bilden af en ödmjuk, till det
yttre lugn och blid kvinna, hvilken i sin
själ gömmer de rikaste skatter. Det skulle
behöfvas ett förstående ord och hjärtats slutna
port hade öppnat sig som rosen för solens väck-
ande strålar. Men detta ord kommer aldrig.
Kvinnans öde är förstadt vid en man,
hvars karaktär vi ej nämare få göra be.
kantskap med i dikten. De lefva sam-
man under ständig inre missförståelse -
mest från mannens side - likväl älska de
hvarandra utan att rätt veta det.
Slutligen kommer brytningens stund,
369 Dudley Str.
Boston Highland
Mass.
den 14de Marde 75. 
Min kjære Edvard Grieg.
Det var rigtig brav og snild
at Du endelig kom Dig til at lade
høre fra Dig og jeg takker alle Venner
De har holdt paa at plage Dig
til Du endelig kom dertil. Lad
nu næstegang Sangen faaer en saadan
gang at Du ikke behøves at plages
af Vennerne. Det glædede mig ellers
at Du og Din kjære Nina har havt
det godt og vil naturligvis leve i
en meget musikalsk Himmel i det
store Leipzig - gid jeg kunde være
med Eder der nogle Uger ialtfald.
Ogsaa glædede det mig særdeles at
at Din Hustru har overstaaet
trouble med sin Hals eller Stemme,
og ønsker af ganske Hjerte at hun
Fremtiden maa blive frie
deslige Besverligheder og
Plager, saa hun kan synge
1709 Tore Hamsun
Brannvakten
Ilebu fengsel
Røa pr. Oslo.
et menneske, som ikke var viss på, om han ikke
døden havde mere tiltrækning for ham end livet -
om han kunde ha en sådan dødsurne at se
på; for da vilde han vist ha lettere for at 
lægge sin hånd i dødens og vælge for evighed..
Hvor den er skjøn og dybsindig, mild og fortvilet
- denne din billedtanke om at leve og at dø!
Kanske mit første indtryk af den ikke var 
sådan, som jeg føler det nu. Jeg tror nok at 
jeg
oprigtig talt følte det lidt som en skuffelse
at se din vanlige mandtype her igjen så uvari- 
eret, og så indtil det yderste afstreifet al indi- 
viduel eiendommelighed - det nøgne hoved, det 
hulede øie, den rette næse og kjævens kjendte
vinkel!
Jeg tilstår det, at som en 
smertelig
iling.
for der gjennem min tanke det ene ord, "manèr".
deres Optræden første Gang,
hvorfor de ogsaa de to følgende
Gange sang som De burde
have sunget alle tre Gange.
Skulde De ikke have en eller
anden Komposition for "Jo-
haniterne" i Deres Mappe?
Mer for Sangforeningen?
At det vilde være os alle
kjært, at se noget fra Dem
behøver jeg vel ikke at sige
Dem. I sidste Bind af
min Mandsangsamlingen
har jeg optaget "Ved Wel-
havens Baare". Jeg ejer nu
ikke flere af Dem til Op-
tagelse i flgnd. Bind.
Fra Thromdhjem har jeg faaet
Telegram at 6te store Sangerfest
skal afholdes der i Sommer.
Nu, vi faar se, hvorledes
Sagen arter sig; der er
stor Stemning deroppe for
den - "den maa ikke i nogen
Henseende komme at staa
Wergeland, arbeidernes ven"
til middag kom tante
Dikka, Dyrendal, Lundestad
Riecks. -
24/11 Reiste Don til
Kristiania med hurtig-
toget (traf paa det mr.
Blakistone, som sam-
men med Alex spiste
med ham paa Grand).
Jeg fulgte Kathr. og de
Siggen og Leni paa stationen
kl 4 - der var hele
Fr. hald borgerne i flos-
hat, kvinderne omringet
af sine børn - alle
paa vei til kongeindtoget.
Om aftenen var
jeg i Tistedalen.
Efter Solons Tid forstyrredes Staten igjen som unde
af Uroligheder, under hvilke Peisistratus for en Tid er-
havde Enevælde, men som endte med at Kleisthenes
indførte det reneste Democrati, nogen græsk Stat kjendte
med fri Adgang for alle Borgere til alle Embeder, ja
og hvor endog disse
bleve besatte efter Lod
ikke ved Valg.
Det er denne Udvikling af Statsforfatninger, som
er det charakteristiske i den græske Retstilstand. Staternes
ubetydelige Omfang
opfordrede til og
gjorde det muligt for den menneskelige Aand
endog
paa det barndommens Stadium, hvor-
paa
den da befandt sig at behandle dem som
Stof,
at organisere dem efter
bevidste
Synsmaader, og denne Organisationen kunde blive saa
stærk og
at den
bevarede de enkelte
Staters Selvstændighed ligeomener deres beslægtede
og som Perserkrigenes Historie viser lige overfor
fremmede Barbarer, og dog saa fri at den tillod Indi-
viderne at udvikle sig
og i Samvirken at skabe
den skjønne Cultur, som er Grækenlands Stolthed.
Derfor følte ogsaa Grækerne, hvad de vare Staten skyl-
dige, Derfor blev Staten det forherskende Retsbegreb,
Patriotismen den høieste Dyd.
Dette ledede til vigtige Følger.
Græker-
nes
retsphilosophiske Opfatning var Staten ifølge
sit Begreb til for Individet, og dens Existents
betinger det enkelte Menneskes Tilværelse
som det Hele betinger Delene, praktisk ledede
denne Anskuelse til at betragte den Mennesket
som Retssubject kun forsaavidt han var Borger
Staten var saaledes sit eget Formaal, Borgerne,
som skylde den Alt, er ogsaa forpligtet til at ofre den
Alt og som Retsperson til Staten beroer der ikke
paa anden Grundvold, end denne finder forgodt at til-
staa ham,
– en som vi saa væsentlig forskjellig
Opfatning fra den moderne. For
det statsretlige Begreb
faaer Forskjellen noget mindre at betyde end
i den privatretlige; thi da
Staten dog factisk kun
bestaaer ved sine enkelte Medlemmer, tage disse na-
turligen Deel i dens Selvbestemmelse, og derfor arter
Statsforfatningsudviklingen sig meere ligt den mo-
derne, end den privatretlige. Privatrettene.
Imidlertid viste denne
Anskuelse sin Virksomhed ogsaa paa
det statsretlige
Gebet sig derved, at den gjorde det over Maade vanskeligt for frem-
mede Undersaatter at erhverve
active Borger
Det var først den dag, da forsvareren skulde 
holde sin egentlige tale efter alle forhør, at jeg op-
dagede, at der kunde være mulighed for at faa
komme ind i retssalen.
Det var en kløgtig tale, holdt med en hel del
varme, men egentlig troede man dog ikke rigtig
paa varmen, man sagde sig selv, ja han maa
jo forsvare, derfor er han jo der. Næbbebad
og spanskrør paa det bare barnelegene, blev der 
tvagstrolr doblellr alber
lagt til sundhedsmidler ligesaameget som til
straf. Bælpytningen af kammeraterne og muli-
gens tildels oplærerinder og forstandernde, der faldt
vanskeligere,
især
træden paa fødderne ligeledes, da blev det
bedt om, at dette dog ko maatte faa blive hensat
paa lidt feilgreb af den trætte, nervøse forstan-
derinde, hun var dog kanske ikke et feilfrit
Menneske. Hvor straffene faldt for modbydeligt bare
for det dannede menneskes smag, saa blev det
sagt, ja om ikke de, mine herrer, eller jeg selv
vilde straffet paa den maade, saa - - 
Men pligten blev definitionen af mishandling, børne-
ne fremviste ikke kvæstede legemer, og blot paa
den art mishandling var der nogensinde afsagt en
fældende dom.
Man gik derfra med en art undring, man havde
jo faat vide, at paatalemyndigheden egentlig havde
spillet ud sit gode kort ved at lade tilaleformen
være for mishandling ikke for overdreven revselse
eller legemsfornærmelse, og baseret paa dette blev
forsvarstalen en seier. Men selv vilde man nødig
blive frikjendt paa den art
slags
argumenter.
Isteden var der barneselskab, – Svendsens
og Oppens fra Hønefos, – og vi sang "Ja, vi elsker"
og "Gud sign vor konge god" ved middagsbordet.
I gaar var fru Bjerknes her og fik dit smykke-
skrin; hun reiser jo paa fredag, hvis alt gaar
efter bestemmelsen.
Jeg har nu nogle dage til mit eget arbeide
– efter at kurset er færdigt, og før eksamen begyn-
der; og vel er det, – for der er utrolig meget, som
skal være gjort, før min doktorgrad og afreise.
Nu har du vel hørt fra Vilhelm? – Jeg
tænker, han nyder livet derover, og oplever
meget morsomt og rart. – – Men nu blir
jeg rigtig søvnig, saa det faar nok være
slut for ikveld. Hils alle gutterne og pigerne
saa meget fra mig, og skriv snart
til din
Kristine.
paa dette tidspunkt. Hvis stemningen synes at
gaa sterkt i retning av Tøien, tror jeg det er helt paa
rette plads, men i motsat fald er jeg ikke sikker
paa om det er rigtig at utkaste denne tanke.
Naar denne artikkel er kommet for tur til trykning
ved vi jo mere herom.
Jeg skal gjerne paata mig de redaktionelle
ændringer som vil kræves, om denne skal komme
som svar paa eventuelle augrep. Men ellers
kan den ogsaa godt komme som en selvstændig
sidste artikket umiddelbart før avgjørelsen i tinget.
Den vil være et udmærket slag i bordet til at vække
sovende samvitligheder i sidste øieblik. - Hvis du
har faat særtryk av art. IV, saa vil jeg gjerne
fra nogen. Jeg har nemlig ventet med at sende ut
mine eksemplarer, til jeg har alle artikler.
Men der er en ting, som du vist endnu bør
gjøre - nemlig skrive til Løvland. Konow, H.,
har sagt, at det vilde være heldig, om han
ved underhaands paavirkning kunde bringes
til, om ikke at forandre standpunkt, - saa
dog at tvile paa rigtigheden av sin egen ind-
stilling, saa han ikke i stortinget skal insiste-
re for sterkt paa dens gjennemførelse.- Han
er jo heller ikke gjort bekjendt med alle
de saklige oplysninger, som nu budgetkomi-
teen sitter inde med.
I Videnskapsselskapets møte i forrige
Adr Hotel Janson
Mittelstrasse Berlin
Verehrter Herr Kolega!
Ich habe mit Freude 
gesehen dasz Sie Jury-
Mitglieddes Deutschen
Künstlerverbund sind – 
Vie Ich werde Ihnen
denn
vielleicht
in Berlin die Freude haben
Ihre Hand zu drucken –
– Ich fahre in einige 
Tage nach Prag – wo 
Manes» eine Ausstellung
München, den 16. December 1886.
Kære ven!
Det var med bedrøvelse
og under bittre selvbebrejdel-
ser at jeg læste Deres brev.
Min lange taushed har i
virkeligheden ikke været an-
det end et udslag af den util-
bøjelighed til at udtale mig i
brevform, som i den senere tid
mere og mere har taget over-
hånd hos mig, men som jeg her-
efter vil forsøge at bekæmpe.
Men De havde fuld grund
til at vente en undtagelse for
Deres vedkommende. De har
desværre havt altfor megen
grund til at føle det som en
krænkelse, når jeg har ladet
så lang tid hengå uden at gi-
ve livstegn fra mig. Deres brev
Ser De Frøken Riis, så hils hende. Vær dog overmåde forsigtig med at meddele hende noget herom.
t. Narvik, 13 juli 1903.
Kjære Herr Edvard Grieg,
Med forbindtligst tak
giver jeg herved den ære at
tilbagesende de Breve fra min far,
De har været så venlig at sende
mig. Jeg har taget afskrift af
brevet af 23 januar 1874, som
frembyder så meget af intersse, at