MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
ved at vide hende i hænderne på vågeko-
ner, og forøvrigt henvist til slægtninger-
nes mulige sygebesøg på hospitalet. Vi
telegraferede derfor til København og
erfarede at Maries tilstand stedse forvær-
redes. Straks efter modtagelsen af dette
telegram rejste Susanna derop, lod
sig indskrive som patient for at kunne
få lov til at dele værelse med Marie,
og veg siden ikke fra hende forinden
hun var død. For en smuk og anstændig
begravelse har også Susanna draget omsorg,
og Maries gravsted er lejet og betalt for
20 år. Jeg hører at der fra det Ludvigsenske
hus er udbredt den historie at herr Lud-
vigsen har for Marie «deponeret» 50 rdlr:
på hospitalet. Dette er en komplet usand-
hed. Marie efterlod sig en sparekassebog,
og hvis dennes pålydende ikke er tilstræk-
keligt, så skal jeg sørge for resten. Susanna
er nu kommen tilbage og vi er glade ved
at hun har kunnet lindre den stakkels
Maries tilstand ialfald i de sidste
par uger af hendes liv. Vi håbede i
det længste at hun skulde kunne komme
ned til os igen. Nu vil vi ialfald bevare
hende i kærlig erindring.-
Thomas er for 14 dage siden kom-
men til Dresden og bliver her indtil
Ragnhild er 14 Aar, umaadelig
flink og vims, den bedste
Klassen. Hun ser noksaa godt ud,
er ligt af alle Mennesker, for naar
hun viser Klørne, saa sker det
bare her Hjemme. Signe er 11 Aar,
høi, slank, meget lys med store, 
graa Øine. Hun regnes for ualmindelig-
delig smuk og distingveret. Men hun 
er noget sky og keitet, har ingen
veninder og vil helst være alene, medens 
Raagnhild er glad i Baller og
Turer, spiller Komedie og vil gjerne
være Primadonna. Jeg er den 
ældste, nylig 16 Aar. Jeg sender mit
fotografi, saa maa de ogsaa gjøre
171
Ingeniør Johan Anker som har utkastet tanken,
mener at den bør realiseres
Dig og fru Grieg
at den reise til
Rusland (Polen existerer
ikke) maa give dere
alt det dere ønsker af
den. - Med mange
hjærtelige hilsner
Eders hengivne
Sigurd Hals.
begeistret over
over min ba
kunne Sigrid
(hun kan ik
ustanselig i a
blodig biff
grynt, når
breddene. Og
forunderlige s
bak brillene
Igår k
fra Portuga
likevel oplivet.
handelskance
Opsto hadde
aften satt b
dem en kat
på stolen pa 
mauriske 
sig halvt ihjel
og hørte idag
neste dag s
stornde userig.
at skrive til dig - jeg begynte virke-
lig allerede samme dag som jeg fik dit
brev, men opgav det igjen. Og om du
nogensinde faar dette brev, ved jeg ikke,
kanske blir det saa mørkt paa slutten,
at jeg stikker det i kakkelovnen.
Ak ja, du, du kan tro, jeg har villet
skrive til dig, som har det saa trist og
ondt der, men hvad kan jeg sige dig?
Intet som du vist ikke selv mange gange
har sagt dig - du gjør dog noget godt
med din gjerning, og selv om man ikke
ser frugterne af sit eget arbeide, saa
ved man dog, at de et eller andet steds
kommer til gode. Du vil vel dog en gang
- under andre forhold og mellem andre mennesker
kunne finde, at dit arbeide blir til andres
og din egen glæde (det er et underligt
ord, men er det maaske noget andet;
jeg kan intet finde) Jeg troede virkelig
kun sige Dig Tak og atter
Tak, og lige daarligt udtryk-
ker det, hvad jeg gjerne
vilde sige, jeg maa bede
Dig selv multiplicere
det med saa megen Varme,
som Du kan tænke Dig et
meget henrykt Pigebarn,
i sine mest henrykte Øjeblik-
ke, føler den. Du foragter
naturligvis mine Udgydel-
ser om hvor dejlige jeg fin-
der dem, derfor vil jeg
ogsaa holde Bøtte derom,
jeg vil kun sige, at det
skal være mit første Fritids-
arbejde at lære dem og at
jeg vil gjøre mig en utrolig
Umage for at udføre dem
saa fint, som det er mig
muligt. Jeg blev forresten
mangler nogen i den kjære kjæde, der virkelig eller kun
i hjerte og tanke danser rundt det hjemlige juletræ.
Og at dine kjære søde gamle endnu var med os, kjære
Nina, det bidrog ikke mindst til at give vor fest sin kjære
gamle glans; de ere ja, baade i vor og i alle vore børns
bevidshed i den grad rykket ind i de kjære
bedsteforældres stilling den aften, at det vilde være fælt
at maatte være uden dem, ja, at vi næsten ikke kan tæn-
ke os aftnen uden dem. De var da ogsaa saa søde og saa
med i stemningen, at det var mageløs; din moer
dansede jamen omkap med lille Aase om træet og
din faer sad mens hyggelig røgende sin pibe og iagt-
tog os unge med sit mest godmodige smil. Vi havde
et deiligt træ, til lille Aase usigelige fryd og forundring
og hun blev ikke træt af at ville danse rundt det med
os alle. Hun er rigtig sød og morsom, kan I tro, men
desværre bliver hun svært forkjælet, og da hun af natur
har en liden villie, som siger seks, saa minker den 
just ikke ved det. Men hun var ubeskrivelig sød den 
aften og igaar ogsaa, da vi til hendes fryd engang til 
tænte træet og dansede rundt det. Fra de fraværende 
børn havde vi gode og hyggelige brev, særlig Allikken,
Ich hatte gern einige Heften
was Sie mir versprochen habe –
habene
Sehr geehrter Herr!
Ich habe von Hr. Commerttersche
Kunsthandlung Mitheilung bekommen
das er möchte
in München
ein groszen
Ausstellung habe – EsKonnten
Sie nicht Ihm bitten noch
einige Gemalden – lassen uns
sagen 7 oder 10 s10 senden – kleinen
Gemalde zuschiecke – Es sind
kleine Ramen auf den
Gemalden so es nicht vil
kostet –
Hochachtungsvoll
ergebenst E. Munch
ialtfald også hændet mig
uden at jeg derfor har fun-
det mig forpligtet til Med-
lidenhed med mig selv.
Mærkeligen er det, at Fru
Nina mener at kunne erin-
dre vor Drikken Dus på
Holmenkollen. Men jeg ser
deri kun et smukt Eksem-
pel på den Kendsgærning
at Ægtefolk, der i mange
År har levet stadigt og uad-
skilligt sammen kan få
en så parallel Hjærnevirk-
somhed, at De husker
glemmer og Tage fejl ganske
ens. Og det er jo bare pænt
så det er altså heller ikke
noget at tage sig nær.
Tilbage bliver så kun det
en stund; - jeg har ogsaa en anden "baktanke"
med dette mit forlangende: jeg kunde mu-
ligens da faa anledning til at forsøke at skjære
nogle træsnit - efter enkelte af mine gamle
ting; - thi denne eventuelle utstilling vil da
sikkert blive sidste gang, jeg faar anledning
at se mine ting samlet.
Desuten vilde jo en længere varighed af utstilin-
gen være heldig for fotografernig og reproduk-
tioner til Deres bok - (hvis de efter utstillingen fremdels
skulde have interesse af en slik opgave).
Ja, det er rigtigt, - jeg har nok faaet brev fra
Mads Nygaard om illustrering af Kinck, -
ligesaa,- fra Kincks døtre, - det gjælder
først en novellesamling og saa verket "Driftekaren"
(og muligens fortsættelsen "Rindalslægret"), som Kinck
saa stadig bad mig om, - men som jeg altid
følte mig for liten til at magte. Vi to samtal-
te jo ofte, om illustrationerne, - om hvilke mo-
tiver, som skulde vælges, og om hvorledes de skulde
Slotsgade 4.
17-4-78.
den trænger vi til i høi
grad. Kjære Herr Grieg
hvis det er Dem paa nogen
maade muligt at komme
saa kom, og De vil bli
modtat med aabne
arme af hele ungdomen
og en mængde mennesker
langt flere end salen
rummer - det er sikkert.
Jeg tror De vilde komme
til at føle at De gjorde
en god gjerning en
gjerning som skulde
bære frugt, ikke
bare inden vort
musikliv.
dette saa
som jeg føler det da
vil De vistnok overvinde
27/11 05.
Kjære Kris og Oluf, dere kan ikke forestille
dere, hvad vi herhjemme har oplevet, først var spendingen næ-
sten ikke til at holde ud; da der kom pludselig i avisen den be-
sked, at der skulde bli afstemning om kongedømmet, føltes det for mig,
som det ikke var til at udholde, vi var allerede udslidte.
Men de spændingens dage gik tilsidst til ende, mandag nat var Har-
riet og jeg ude fra kl 10 til henmod 12, "Morgenbladet" er nu i Central,
og der kom frem store plakater med lys bagom bagom for, hvor-
paa stod fra hver kommune stemmeantallet for republik og monar-
ki og indimellem regnet sammen forskjellen, det var spændende, men
kulden jaget os hjem, tirsdag morgen kom udfaldet først. Reepub Republi-
kanerne havde agiteret voldsomt, monarkisterne ligesaa, der var en stor
majoritet ved dere jo. Efterpaa gik alt med stor fart, det er som en
drøm eller var som en drøm, virkeligheden føles som en stor varm
lykke. At sidde her nu med den vished, at vi har vor egen konge,
vort eget frie land, vort demokratiske land, slottet skal ikke staa der
tomt men være hjem for en slægt som blir norsk, vil være norsk,
synes norsk er godt godt nok for dem, du verden hvor deiligt.
De har faat en modtagelse, som vil maatte binde dem til os,
folket har vært storartet, hele massen var paa benene, alle var
som de bedste dannede mennesker, da kongeparret kjørte søndag aften
til illuminationen, var menneskerne saa tæt ved
ind
paa vognen, saa at
kongen tog en efter anden i haanden hele slotsbakken nedover, siden
kjørte de fortere i den havde Karl Johansgaden, hvor der var afsperret
hedrere
mer.
Dødens sang til den lidende.
Livets vuggegjænger gaar
langsomt sine sidste gange,
mens jeg her ved vuggen staar.
Blege stakkel - vær ei bange.
Jeg skal synge vuggesange
for dig indtil søvn du faar.
at jeg da kunde forsøge på at træf-
fe et andet arrangement.
Siden vor tilbagekomst til Rom
i begyndelsen af november har vi
havt uafbrudt skyløs himmel og
det mildeste smukkeste vejr man
kan tænke sig. Alligevel findes her
adskillig sygelighed i byen. Fru
Colban ligger desværre for døden;
det er et mavetilfælde, som river
hende bort.
De politiske begivenheder hjem-
me følger vi, som De vel kan tæn-
ke, med stor spænding. Jeg skulde
hjertelig ønske at der nu snart
igen måtte komme ro i landet.
Med de bedste hilsener tegner
jeg mig
Deres venskabeligst forbundne
Henrik Ibsen.
2/12 3/12 4/12 5/12 5/12 var vi
paa Sund. Jeg var sliten
som aldrig før. Sov omtrent
ikke. Skjød 2 harer,
Don 4.
6/12 Var al sne væk, og vi
kjørte vae Eskimohundene
ned. Johan kom ved
2 tiden - "lad mig faa
blive hos Dere idag" sa'
han, Riecks kom om efterm.
7/12 Var vi om efterm. paa
arbeidsstuernes udsalg, hvor
Kathr. arbeider med glæde.
Om aftenen saa jeg "Erotik",
Hauk Aabel spilled mesterligt.
Men de fleste af publikum
laa satirens viveri for 
gjenstand for nær til at
fatte kunsten ved det.
baden er overhovedet
et Sted jeg kan an-
befale Enhver der Trænger
til Ro og Hvile og
nogen Udvaskning baade
ud= og indvændig, Ud-
vanning af det Tykke
Blod, Blodgjæreng af
de gamle stive Lem-
mer. Du skulde Tage
her ned - Her har vi
om Dagen 15 Gr Reau-
mer i Skyggen. Skoven
er endnu aldeles pragt-
fuld og saa har
man Rhinen i sin
Bergen 15/12 05
Kjære Grieg!
Jo, Du kan godt overta-
ge de kr 2000 hos Richter,
eller nu hans enke. Du
har tidligere kr. 6000, og
jeg kan ikke tænke mig
den ringeste risiko for
kr 8000, da ejendommen har
en brandtaxt og kr 12000
og en værditaxt af 13000.
Penge har vi ogsaa nok af,
saa den intet er i vejen
fra den side. Ved nytaars-
tid vil Du faa opgjør, som
viser mange penge i banken.
at behøve at se altfor nøie paa Arkean-
tallet af en Oversigt over dets egen Ud-
vikling, Tilblivelse og Ret til fortsat at
bestaa.
Af G. Storm har jeg hørt, at Du
har været saa snil at tage Dig af mit
ønske om en omredaktion af den mig
paa statsbudgettet vedkommende post.
Herfor takkes Du hjerteligst af
Din gamle og hengivne ven
Ebbe Hertzberg.
Kristiania, Fossveien 7, den 28de April 1898.
maa hun lade sig nøie med at faae
læse dette, thi derom anmoder hun
vel øieblikkelig ei sandt? min
søde Melponene! - Jeg troed
I havde havt det værre end I har,
thi naar I kan slippe med at ligge
stille og vente paa bedre veir, da
synes jeg nu ei det er saa galt. Nei
naar jeg hører hvordan førbemeldte
Cappeln havde det paa Reise til
Hull med Ganger Rolf i 1862, da
Stormen - 25 Miil paa Søen - rev Sky-
lightet af og fyldte Salonen med Vand,
og denne derpaa blev aldeles tilspærret
saa at de ei kunde komme derfra, og
de derpaa med Livsfare maatte gjøre
Vendereise til Christiansand, da maa
jeg sige det var fælt at være paa
Søen, og da synes jeg man havde Lov
at være bange. Ja Gudskelov at
Jer Søreise er vel overstaaet, thi
det maa være ondt at være saa
bange som den stakkels Nina er,
men hun kan nu imidlertid belave
sig paa en Straffeprædiken fra mig.
Nu har jeg maattet skrive medens
en grusom Udlægger, en Bondemand
har staaet og sluddret for mig, Du
aaer derfor undskylde om Du finder
liden Mening i mine Ord.
morgen spiise Cappeln og Neergaard
Middag paa Landaas med os, og
tage derpaa Alle med til Byen
Ficks Concert.
16.8.19004 Ny Østergade
Kære Edv. Grieg!
Jeg har fra Vilh. Hansen
fået en Afskrift af Sangene
til Korrekturlæsning. De var
afskrevne i Tyskland af en
mand, der ikke anede Orde-
nes Betydning, og følgelig hav-
de han fået de vidunderlig-
ste og mest overraskende Ting
ud deraf. Jeg førte dem til-
bage til den oprindelige Skik-
kelse, som jeg unægtelig syntes
bedre om.
Men èn Ting var Tyskeren
næppe Skyld i. Det var
Udeladelsen af
Vers i Fødselsdagsvisen til
5/6 Don saa udstillingen
af de gamle ovne paa
Bygdø - om efterm.
Colletts samling af
dyregrupper. Jeg saa
Aggas fremtidige hjem -
likte Schrøder Nielsen
saa godt denne gang. - 
Han holder ordentlig af
hende. - Om aftenen
"Maria Stuart" med tante
Jean og de mine. B. B.
i teatret - hilste ikke
paa ham - ønsked, at
han havde staat i folke
kjærligheden der, hvor Nansen
nu staar!
6/6 Drog Don til skog-
møde Mysen, jeg hjem.
Havde om aftenen 11
tage min oprigtigste lykønskning tillige. Thi det
er vel utvilsomt at det er lykkedes Dig at få istand
den ypperligste oversættelse af «Faust», der overho-
vedet existerer. De romanske sprog egner sig jo
ikke til gengivelse af dette digt. Fr. Gjertsens nor-
ske forsøg er et dilettantarbejde. Rydbergs over-
sættelse er jo både nolbel og korrekt; men jeg synes
ikke at originalens gothiske sprogtone hos ham
kommer tilbørligt frem. Det svenske sprog har jo og-
så i sig et akademisk drag, som kanské gør overfø-
relsen vanskeligere.- Altså, hjertelig tak for
den værdifulde gave!- Med de forbindtligste hil-
sener til din elskværdige hustru tegner jeg mig
din gamle ven og medegypter
Henrik Ibsen.
127.
det vel ikke været uden gavn alligevel, og - tiden læger
alle saar. - 
Baade frk. Wang og jeg var meget glade ved at være
sammen igjen og havde det rigtig hyggelig i vor fritid
og om aftenerne. Hun havde en masse skriveelever
og forstod her som altid at trække en masse unge men-
nesker til sig. Blandt eleverne hørte ogsaa jeg, -  kunde
jo ligesaagodt sætte mig ind i skriveundervisning med
det samme, endskjønt den Påhlmannske methode ikke
egentlig tiltalte mig. Men at kunne efterlige bogsta-
erne skadede jo ikke i paakommende tilfælde; og Ma-
ria ønskede det meget, for at jeg kunde afløse hende, hvis
sygdom eller andet kom paa.
Hele formiddagen gik med til tegneskolen. Det var
kun det elementære jeg lærte der, - havde jo heller ikke
brug for andet som vordende lærerinde; et høiere maal
var altfor svævende og i det blaa for min praktiske
far. - Det glædede mig meget, naar V. Hanno fandt
mine tegninger gode og udførte "med smag", - ligeledes,
at der i nogle af mine hjemmeopgaver, vi fik, var "op-
fatning og omtanke". Ikke mange elever var der sam-
tidig med mig, saa det var rigtig fredelige og behagelige
selskab til Fru Ida Konow. Men
jeg er ødelagt af Søvnløshed. Gud
ved om jeg kommer mig afsted.
Schjøtt var her igaar. Ordboka
sidder som en ovn i hans Hoved
og gnager; han kan slet ikke snakke
om andet. Men det er morsomt
og jeg lærer meget af det, at høre paa
ham. Ved Bordet fortalte han anek-
døter som han  kan mængder
af. (Keiser Wilhelm kom og banket paa
Himlens Port; men St. Peder var grætten
og sa der var fuldt. Keiseren maatte
da i sin Nød hente Bismark. Og han
kom og sa til St. P., at han ialfald
fik la ham se indenfor Døren. Det fik
han. Saa stikker B. Hovedet ind og raaber
til de indenfor forsamlede jøder: Stor
auktion i Helvede Kl. 1. Og da blev
der Plads i Himlen i en vis Fart.
kroner for sin musik
til Hellig tre Konger
Nøier du dig med
det honorar? Sig bare
fra. Jeg er ganske paa
vildsomme veje
dette spørgsmaal til
Svendsen har jeg skrevet.
Herfra er det sendt.
Hjertelig Tak for busten.
Far har skrevet et
vakkert digt til dig
Det kommer i Ringeren
Hjertelig hilsen
til dig og Nina
fra os begge.
Din
B. Bjørnson
Tone Formel; thi først bliver
det overmaade sjelden at en
eller anden Koral vil være ube-
kjendt for os i Sangkoret; (jeg maa
vel have Erfaring derfor, som har været
Medlem af Hans i 16 Aar.) og desuden
vil det aldrig lykkes mer end saa for
en sjelden Gang at faa Sangkorets
Medlemmer til at møde frem til en
saadan Sangenstraktion.
Jeg sætter altsaa, at De vil søge
af flere Arbeider, som jeg har gjort
siden du var her? nemligen David
i naturlig Størrelse der gaar i Kamp
mod Goliat, standser og anraaber Jeho-
va om Seier den skal paa Wiener
Udstillingen i Marmor. Solopgang
og Solnedgang holder jeg nu paa at
udføre i Marmor i halv Størrelse,
tillige en David til i halv Størrelse
i Marmor, og saa tog jeg med fra
Norge Pigen som bliver Overrasket
som var halv færdigi Marmor som
jeg nu gjør færdig, saa du ser, at jeg
paa den Maade har 5 Statuer i
Marmor under Arbeide, men nu
heder det at faa solgt noget thi eller
gaar man falit, det er det sørgeligste.
Vi har det meget hyggeligt samen med
Lies, og komer skjælden i Foreningen,
der har det ved det same, vi havde en
deilig Jul samen med dem i Aar
trods at Alle Børnene har liget
i Meslingerne men er nu næsten
raske igjen. Fra Ravnkilde kan jeg
hilse om en skjøndt vi seer han skjælden
men han har det godt. Det har glædet os
meget at se den Lykke, som dine Conserter
gjør og dine Compotioner, skade, at man
maa nøies med Avertesementet.
foretagende at han skaffer sig et langskib – han er jo ikke vokset op ved 
Nordmørskysten for ikkeno – uten hensyn til omkostningerne. Han tar del 
i toget til finmarken i 1325-26 og vinder et visst ry mellem ungdommen 
av stormandsslegterne i Trøndelagen og Hålogaland; der er ingenting i veien med 
hans fysiske mot nemlig. 1327-28 er han nordpaa – kanske som befalingsmand 
paa Vargøyhus? – han holder nemlig ikke ut længer hjemme hos sin kone.
Kristin er – efter hun har faat et friskt og sundt barn og har gjort sin 
pilegrimsgang til Kristkirken – blit saa from at Erlend vet ikke sin arme raad;
han faar en søn hvert aar av hende og ellers kunde han like godt være i kloster.
Han holder like meget av konen men det er nærmest ulykkelig forelskelse.
Under dette har Erlend vedligeholdt forbindelsen med sin frændekone,
hertuginden og har latt sig bruke til at gjøre hende og Knut Porse diverse
tjenester; han besøker dem i Danmark i 1329. Nu er det jo meget tænkelig
at fru Ingebjørg og herr Knut paa det tidspunkt er bittert stemt mot
kong Magnus og at fru Ingebjørg nærer ønske om at faa sin lille søn 
Haakon til konge i Norge. Saalænge Knut Porse lever gaar dette ikke
an, det kan selv Erlend Nikulaussøn indse, men efter Knut Porses død?
Der var jo nok av aarsaker til misnøie med samkongedømmet her i Norge 
i 1330 aarene –. Min idé er at Erlend omkring 1334 er mitt oppe i en 
sammensvergelse som gaar ut paa at føre junker Haakon til Øreting og 
la han ta til konge der. Det er jo noksaa rimelig at adelen i Trøndelagen 
og nordpaa er misfornøiet bl.a. med at tyngdepunktet i rigsstyrelsen 
er blit flyttet syd mot Svenskegrænsen; der var jo en del gjøring paa 
Oplandene. Her har Simon Andressøns to brødre forpligtet sig til at reise 
almuen; Simon selv som nu er gift med Ramborg Lavransdatter og bor paa 
Formo, vet intet, men Erlend regner med stemningen i dalen som absolut
indvundne Nettoudbytte)? Og
saa bagefter med sit Navns
Underskrift under Telegrammerne
ville lyve sig fra sin Plan?
Tror Du virkelig, at Joachim Grieg
kunde gjøre sig skyldig i en
saadan Forvorpenhed? For
mig laa det naturligere at søge
Grunden i Uvidenhed og Tankeløs-
hed end i saa slette Momenter.
Synes Du, det er saa slemt, at
jeg ikke forudsætter det værste?
Og at jeg heller vilde ønske, at
Du ikke havde skrevet saa hef-
tigt? Kjære Edvard, lad os lade
denne Sag ligge, den er ikke
værd at formørke hverken Din
eller min Tilværelse, og jeg
Tinn 25 de Oktober 1901 
Her Edevart Grieg
Deres brev har jei modtaget
og takker saa meget der for. da det
glæder mei at høre dere vil jøre
saa meget for at det gamle nasjonale
Spil kan blive opbevaret. det som
gav anledning til at jei reiste til Ame-
rika var min yngste Søn vilde reise
og ham var jei ikke istand
til at skilles fra, og bestemmelsesste-
det var det norveslige Minnesota.
det første vi kunde saa hyrte min
Søn sig ud til harvestere, og jei gik
ud i kontrierne og Spillede af og til
i Skolehussene og tildels i de smaa-
byerne, neste vaar reiste jei til
Dakota og tildels Spilte og tildels arbei-
dede, øm høsten reiste jei øst over
jennem Minapolis Sont Pool og
vidre til Harmony der Stoppede jei.
en gammel kaptein har slaaet sig ned. Hans 
vakre datter er Ragnhilds beundrede ven-
inde. Og Ragnhild maa ind og snakke med 
Borghild, og jeg slentrer i forveien ned til 
kirken og sætter mig paa det gamle minoreter-
klosters havegjærde. Bag de tykke graastens-
mure sover nu de gamle sjømandsenker fra 
Oslo. Der sidder jeg og blir sentimental 
af at se paa stjernerne komme frem og 
mærke blomsterduften fra gartnerierne 
og fra den mørke kirkegaard tvers over 
gaden og høre elven suse. Til Ragnhild 
kommer farende og vi skynder os til 
"trikken" paa St. Halvards plads. 
— Vi er kommet hjem fra Strømmen 
nu. Der var deiligt — jeg havde ikke ventet 
det forresten. Det ligger ved en elv, der 
driver store fabriker. Lige ved os laa den 
største. De drev staalstøbning. De støbte 
om natten og malmen blev glødet ude 
paa marken. Det var blændende maane-
Hansteensgt: 2 IV Lørdag
Eftermiddalg 27/9-1930-
Kjære Henrik Sørensen!
Glem, at jeg er en Idiot!
Husk, at jeg er Deses dypt taknemlige
og Deres altid hengivne Ven,
Harriet Backer (ældgam-
mel
tror at trænge en Kunstner
fast ansat, at man saa sig
om efter en Anden, som vil-
de paatage sig Posten med
fuldt Ansvar.
Med venlig Hilsen
Deres forbundne
Harriet Backer