MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
16/9. 35.
Kjære Tore,
Her er nu 400. - Da det blev litt snaut
forrige Maaned saa er her 100 til Deling paa
forrige og næste Maaned, 350 paa hver.
Cecilia reiser nu ind i Overmorgen, hun
skal - likesom Mama og Ellinor - bo paa
West End, Dr.veien 40. Det er 5 Kr. Dagen, altsaa
150 om Maaneden - uhyre billig, men jeg
vet ikke om du kunde bo fast der. Hvorfor
ikke forresten nu naar du skal være i Byen
paa Akademiet?
Er ikke Dampkjøkkenet godt og kraftig saa
skal du ikke være der, men prøv dig frem og vær
ikke Junker. Det kommer an paa at bli til noget.
Nu haaper jeg du og allesammen er mot
Kristian G. akkurat som før og ikke hoverer. Si
ogsaa til de andre det.
Saa, jeg skal ind og arbeide.
Hilsen, Papa.
Du sitter på vort skrive-
bord og smiler så ægte
tante Ninask til os, - og
betragter al vor gjøren
og laden, og ser heldigvis
altid ut som om du
var særdeles vel fornøiet
med os. Og Dé, - ja især
Dé - fører lange sam-
taler med dig og for-
tæller dig både dit og
dat og gjør dig små
kjærlighedserklæringer
og letter sit varme hjærte
før mangt et suk, - og
prater om, at ja i 1915
_ da får vi 8 måneders
permission, - og da -
kleine tante Nina, - dann
laante iforgaars og i disse
2 dage har skudt 3 elg
for - de to i Dons skog.
28/9 Havde vi middag for
Diesens, som skal
flytte til Aremark. Jeg
holdt "festtalen" og kom
mærkelig nok ikke ud af
det - og præsterne og fruerne
var blide og snille.
29/9 Fik Don om form. telgr.
fra advokat Schjødt med
opfording til at sammen-
kalde protestmøde i anl.
Karlstadforhl. og telegrafere
resolutionen stortinget. Men
adressen var feilagtig og Don
svared at han ikke vil
være med paa at omstyrke
gjøre det vanskeligt at samle dem i en bok?
Disse julenummrenes farvereproduktioner har jo en
størrelse som kan variere fra 19cm. x 25,5 - 21x26
21c. x 27,5 - 22,5cm x 27,5 - 18cm. x 28 fra
like til 24x31, som er det største format, jeg
har fundet i julehefter, - men et saadant format
vilde vel blive for stort for en bok som Deres,
og man kan vel ikke godt paa forhaand for-
lange at julehefterne skulde indrette sit format
efter, hvad der passede os - og da vil vel jule-
hefternes farvereproductioner i regelen blive for
store, - især naar der skal tages hensyn til en del
margina rundt reproductionerne.
Ja, De smiler vel bare af mit paafund.
Har Aschehaug kanske et bestemt firma, som
trykker deres "farvelystryk" - og udfører reproductio-
nerne kanske? Isaafald kan forlaget kanske ikke
gaa udmom dette lystryks-reproductions- firma.
Kanske Aschehaug har egen lystryks-reproductions-
anstalt?
Ja nu er De vel mere end træt af mig. Men der
var endnu noget, De nævnte i Deres brev: De bad
mig om at "skrive op til (Dem)  forskjelligt om
(mit) liv og mine arbeider". Ja sligt vil jo være
vanskeligt at gjøre objectivt, - (naar man selv skal
gjøre det). Men nu veed jeg det: Dog lad endelig
10 Septbr. 1886
Kjære Edvard!
Dit Brev kom rigtig med
en frisk Luftning fra Næssene og
Sjøen og - fra Bayreuth! Ja,
det er sandt, hvad du skriver, at
vi deri har faaet et nyt Mødested -
foruden alle vore andre, og jeg er med
i alt hvad Du skriver. Dine norske
Drama-Tanker ere jo ikke nye for mig,
og jeg har mangen Gang tænkt paa,
hvor den Opgave maatte ligge for Dig.
Og D dog kan jeg nu bedre end no-
gensinde sætte mig ind i, hvad der
maatte kunne gjøres, og hvilke uhyre
Skatte der ligger urørte. Tænk hele
vor rige Sagaliteratur lige fra Edda-
erne af og vor Kjæmpevisedigtning fra
Middelalderen, og saa dertil den nor-
ske Natur og den norske Tone over
det hele! Naar jeg ser, hvad Wagner
har gjort ud af Tristan- og Isolde-Sujettet,
"fra August Fries" en nydelig Blomsterkrands -
var det ikke deiligt? - og saa var Derer
saa snildt at give den Hæderspladsen
paa Vennens sidste Bolig. - Vil Du være
saa snild ved Leilighed sende mig
Musiken Du har skrevet til førdte Sangen?
Den ere deilig siger Tante Mone.
Stakkels Tante Mone! - vil ikke hun ofte
see forgeves ud af Vinduet efter sin
kjære Broermand? Men hun har det
i sig som trøster hende selv om det er
med Graad paa Kinden; - jeg vilde
ønske Du kunde læse hendes Brev
til mig efter Din gode Faers Død -
det vilde ogsaa gjøre Dig godt
min kjære Edvard. - Det maae har
varet en stor Hyge til Eder Alle
at see saamange Beviser 
den Gamle og vil altid blive Eder
et Hygeligt Minde om hans sidste
Timer her paa Jorden iblandt os. -
Havde nu Harmoniens Diretion
været saa naadig at vedtage mig igjen
som sin Instrutør vilde jeg personlig
kunde have vist ham min Hengivenhed -
Dermed forsvandt jeg - sandt at sige var jeg glad jeg kom ud
i Luften igjen! - Der blev lagt mere Koks i Ovnen og Salomon
fik Besked at fortsætteN.1- N.2 - N.3
Kl 5 efm.11° - 12° - 14°
dækkede af Aabninger langs Væggen saaat luften fik circulere
under Gulvet igjen - vedligehold Varmen
Kl 9 aften làe Koks i Ovnen, fuld12 - 13 - 16
Næste Morgen Kl 6.30 9 - 9¼ - 10
Søndag Morgen før jeg gik hjemmefra aflæste jeg i Spise-
stuen oppe ved Vinduet ved Gulvet 12. 2 Alen høi 14.
- dette til Sammenligning.
Jeg læser overstaaende Tal i Sammendrag saaledes: N.1 og 2Bit borte
Gikt i Benene, N.3: et overhedet Hoved. Enda jeg syntes
jeg var paa hellig Grund deroppe kunde jeg ikke faa mig
selv overtalt til at tro at Opholdet især den sidste Time
var egentlig behageligt
Nu er mit Forslag dette: Væk med Recks Ovn og en
mindre Bærums istedet og bort med Bulls sindrige
Kunst; Recks Ovn er ubetinget for stor; den indre Ovn er
skjævt opsat, derved er den ydre Mantel blevet presset ind
paa en Kant tæt mod Indreovnen og paa den modsatte
Side er der altsaa for stort Rum mellem begge. Jeg tror
dog ikke at dette har havt nogen nævneværdig Betydning
uden i det ene Punkt at det tog saa paafaldende lang Tid
at faa Værelset opvarmet. - Efter mit Skjøn bør en Mantel
ovn aldrig benyttes uden i Forbindelse med en Friskluft-Kanal
Ullevoldsveien 80 B
Høistærede Hr Grieg.
Tillader mig idag at sende Dem
et lidet Digt - af de sidste
jeg har digtet- til Tonernes Pris.
Det er nu over et halvt Aar
siden jeg digtede mit sidste
Digt. Siden den Tid har jeg
ikke været istand til at få
noget færdig mer. Sygdommen
er blit for slem og Kvalerne
for store. - Igår var min
nævner hende som undtagelsen fra regelen – hun er en frem-
ragende læge og en yndig, forstandig liten dame.
Du faar ha tak for alting, Nini – det var nu
dit brev som gjorde utslaget; jeg hadde vel latt det skure
ellers. Jeg skulde ønske jeg kunde træffe dig snart; du vet kan-
ske ogsaa litt om de forskjellige reparationsverksteder. Anne Kure
har jeg saa liten lyst paa, Holmsborg (er det ikke saa det
hetter) hellerikke. Kanske jeg er saapas daarlig at frk. Kjølseth
kan faa mig ind hos fru Frølich -. Jeg har lyst til at
ligge i en seng en lang stund og bare være syk og bli passet.
Jeg snakket med mama om Mogens Thoresen
ogsaa – hun vet ikke selv hvad hun vil nu, hun har en
ansøkning indsendt men sværger hun vil ikke søke oftere.
Bl.a. tror hun ikke de har lov at ha liggende gjester der
og da saa (det er Peimands skyld).
Tak for utklippet. Det var noksaa pussig. 
Er Lotten Dahlgreen gammel og er hun et kvindesakskoryfæ - ?
Vi har faat svar fra husleienæmden – ingen
utsigt til at faa ryddet bulen foreløbig. Blir det ikke
fred, og forandrer ikke det litt paa bolig forholdene, er jeg
ræd vi maa se at skille os fra gaarden igjen – foreløbig
faar vi ca 1600 krs tap paa gaarden aarlig, foruten utlæg til 
reparationerne -.
Jeg længes efter boken din og efter tid til at
læse. Fortiden holder jeg paa med Fielding, men det blir
bare et snap om gangen til formiddags teen.
Meddelelse med eventuelle Betingelser,
da vi i Tilfælde gjerne i tide vil
træffe de fornødne Dispositioner. -
I Ærbødighed
for Musikforeningens Bestyrelse
C. B. Bugge.
p.t. Formand
saa dertil kommer Naturen, og Marie
og Frants paa Næsset, - og, en
vakker Dag, det Arbeide, som du af
hele din Sjæl kan kaste dig ind
i, - - er saa ikke Lykken der?
Nu skinner Solen saa vakkert gjen-
nem Løvet herude, hvor jeg sidder,
jeg tar det som et lykkeligt Var-
sel! Lev saa vel, nu har
Du mig snart hjemme igjen!
Hils Nina kjærligt fra Mig! Jeg
glæder mig inderligt til at "vi to"
og "vi fire" igjen skal sidde
sammen!
Din
Frants
Bedringen er i den senere
Tid stadig og god!
Opgi illustrationerne kan der for
mig ikke bli tale om. Det skrevne
får ingen mening uden dem. Man
må ha dem for øie hele tide. Og
Og desuden - kanske er denne
lille bog det vigtigste af det, jeg hid-
til har har samlet mig af viden
og indsigt i kunst! Kanske får 
jeg aldrig noget mere væsentligt
at fortælle! Hvorfor skal jeg da
hive den bog fra mig på tarve-
ligste måde? Er egentlig hele
kunstmuseumsposten så meget værd,
at jeg bør gjøre det?
Jeg har tænkt slig - frem og
tilbage i disse dage - og desuden
også søgt at få lidt rede på,
de have havt nogen fordel af den bog,
og når De alligevel har ladet den
trykke, så må De ikke tvivle på at
jeg af hjertet føler mig Dem forbunden
og takskyldig derfor.
Det samme gælder om den be-
budede oversættelse af «Brand». Heller
ikke denne digtning er beregnet for
theatret, og når De, til trods for de
tre allerede existerende tyske over-
sættelser, vover at foranstalte en fjer-
de sådan, så kan jeg heri fra Deres side
kun se en for mig højst smigrende in-
teresse for min produktion.
Jeg er overbevist om at det om-
handlede punkt i mit brev ikke af
nogensomhelst læser i Norge er bleven
misforståeltse; men for yderligere sik-
kerheds skyld skal jeg, når jeg om no-
gen tid nærmere skriver offentligt om
disse sager, udtrykkelig gøre en reserva-
tion, som De forhåbentlig vil finde
tilfredsstillende.
Jeg er meget spændt på at få gøre
mig bekendt med Deres oversættelse af
«Brand» samt at erfare, hvilken mod-
tagelse den finder i Tyskland. Skulde
De i sin tid med nogle ord ville be-
ære og glæde mig, så er min herværende
Kjøbenhavn 11/6 03.
Kjære Grieg!
Modtag vore hjærteligste Lykønskninger i An-
ledning af Din 60 særige Fødselsdag med Tak for
Dit trofaste Venskab og med Ønske om, at dette
endnu i mange Aar maa knytte os sammen.
Vi sende Dig, kjære Ven, en lille Erindring
om denne Dag og haabe, at Du kan finde
Plads for den i Dit smukke hyggelige Hjem
paa Troldhaugen.-
Med en Hædersgave fra
danske Venner følger en Adresse blandt Under-
skriverne findes der i samlet Klynge Navnene
paa en del Kunstmalere, som paa P.S.Krøyers
Initiativ har ønsket at være med til Hæders-
gaven og som Bidrag dertil valgte den Form
at stille egne Arbejder (maleri, Skisse, eller Tegning)
til Komiteens Raadighed. Da disse Arbejder
først indtendes til Efteraaret, vil Du jo
enige om. Derimod er jeg ikke
viss på om De vil kunne erhol-
de aldeles udesluttende ret til
opførelse af stykket i de sven-
ske provinser. Direktør Lorentz
Lundgren har nemlig henvendt
sig til mig angående stykket og
jeg har indrømmet ham ret til
med sit teaterpersonale at spille
«Rosmersholm» på Stora teatern
i Göteborg og ligeledes på andre
steder i Sverig, naturligvis med
undtagelse af Stockholm. Hvor
vidt han indgår på mine betin-
gelser, ved jeg ikke; men jeg har
grund til at tro at han gør det.
I Bergen har jeg betinget mig
at der ikke må lægges Dem hin-
dringer i vejen for det tilfælde
at De med Deres eventuelle sel-
skab 
kommer did
. For Kristianias vedkom-
mende skal jeg sørge for at ar-
rangere sagen på lignende måde.
Trondhjem, Stavanger, s. s. v. står
rinder Solens Straalevæld;
varslende om Slægtens kald
ringer Nornens Vægtergjàld:
"Sveas Hæder, Danas Yrke
Norges Aandskraft, alles Styrke
reise skal det Forbundsrige,
der lig Solen stolt skal stige
frem til evig Glans og Magt
varmt af vor Brodervagt!
baade kræver en fagmæssig uddannet jurist (retshistori-
ker), og gjør det nødvendigt, at denne jurist har
fuldt otium til i alle retninger at kunne for-
følge hver enkelt undersøgelse. Med andre ord,
skal værket blive af saadan kvalitet, som nutiden
forlanger det, og som f. ex. Schlyters svenske glos-
sar er i besiddelse
af
men Finsens glossar til Grágás
i paafaldende grad mangler, maa man ikke ind-
skrænke sig til at byde en sammenrafset mængde
af citater, men
en
fuldt videnskabelig drøftelse i
knaphændig glossarform af hver enkelt terminus.
Den efterkommende benytter maa under vedk. ord
kunne finde alle de oplysninger, han i forskjellig
retning kan tænkes at kunne faa brug for.
Dette vil altsaa sige, at glossariet maa give en
hel og yderst detaljeret retshistorie, omend som sagt
med den begrændsning i form og fremstilling, som
et
register nødvendigvis paalægger. Denne begrændsning
i fremstillingen kan derimod ikke tilstede en tilsva-
rende begrændsning i den forudgaaende undersøgelse;
ellers bliver den forkortede forklaring lettelig dobbelt skjev.
Naar dette er arbeidets natur og formaal, mener jeg,
at det forudsætter en saa streng videnskabelig virksom-
hed, at det i sig selv og uanseet godtgjørelsen for
det producerede skrift fuldt ud fortjener at under-
støttes gjennem et stipendium, og min tanke var
Kristiania, Fossveien 7, d. 12 marts 1901
Dresden, 28de Maj 1869.-
Hej, carissimo!
Ja, jeg haaber at Du, tilltrods for
Professorater og alle andre Værdigheder, tillader mig
at bruge den gamle romerske Tilltale!
Saa er Du da altsaa nu Professor! Kjære Ven,
modtag min hjerteligste Lykkønskning! Jeg forud-
sætter som givet at det ikke er en blot og bar Hæ-
derstitel, men at der følger en klækkelig Aflønning
med. Konservator ved  Nationalmusæet er Du jo
tillige, og er saaledes forhaabentlig for lange Tider
havnet i Stokholm. Fortæll mig udførligt om
alt dette.
Naar jeg ikke besvarede dit venlige Brev
fra ihøst, saa skede det af to Grunde; først fordi
jeg betænkte mig med Hensyn till «Kongs-Emnerne»,
og dernæst fordi jeg er en Skabhals i Brevskriver-
vejen. Jeg har ivinter skrevet et nyt dramatisk
Arbejde, et Lystspil i 5 Akter, betitlet «De unges
Forbund», hvilket nu er under Trykken og som
jeg ønskede at indlevere før «Kongs-Emnerne»;
om en Maaneds Tid sender jeg Digdig det og beder
Dig tage Dig af det paa bedste Maade.
Jeg antager ikke at jeg har taget Fejl naar
til at sende den dømte et sympathisk telegram, skal
have svaret, at han "ikke vilde yttre deltagelse for en
mand, der havde udsat sin konge for at tabe en
krone." Jeg tør ikke garantere ordenes ægthed; men at
de overhovedet i kredse, der burde være vel underrettede,
kunde tillægges Sverges mest anseede mand, er allerede
i sig selv betegnende nok. Den senere paafulgte fest for
Hr. Kierulf stadfæstede egentlig ogsaa blot det samme. Efter
hvad generalmajor Björnstjerna selv berettede mig, havde
denne forsøgt at gjøre festen til en, omend reserveret, demon-
stration mod rigsretsdommen. Men endog en saa svag parti-
tagen fandt ingen tilslutning inden de særdeles lojale sam-
fundslag, som det her gjaldt, og talerne blev derfor ved den
nævnte anledning politisk ganske farveløse. Ikke desto
mindre forblev denne fest den eneste opinionsyttring,
der overhovedet med nogen rimelighed kunde paaberaabes
til fordel for det norske høire; thi den varme, hvormed
kongen ved ankomsten fra Norge i marts maaned hil-
stes i sin svenske hovedstad, gjaldt aldeles sikkert ikke
regjeringens politik i broderlandet, men var blot et umid-
delbart udtryk for den deltagelse, som man under de
givne forhold følte for kongen personlig.
I det hele taget var intet mere paafaldende
og trøstesløst for en for sit lands rolige udvikling interes-
seret Nordmand end den mangel paa dybere forstaaelse,
som man i regelen selv hos de mest kyndige svenske
mænd stødte paa med hensyn til den alvorligere betyd-
Slotsgade 4.
Khavn
27-9-77.
kr 581.87
den har mig i kasse 31/12 99
varende balance 7.56
stemmer summen over overskudd 589.43.
Udsigterne for indeværende aar
er beder ikke været. Bankrenten
er for tiden 5 1/2%, udbyttet af
Kreditbanken er 10% (1% mere
end ifjor), i Norges Bank 9.6%, i
Stavanger Brand som ifjord, Nor-
ske Brand kr 8. mindre end ifjord,
medens udbyttet i Veste endnu ikke
er mig bekjendt.
Dine udestaaende midler giver
5% undtagen Johns laan, det giver
4% og Bjørges, det giver 4 1/2% i
følge oprindelig aftale.
Jeg har foreløbig ikke fundet mig
foranlediget til at kræve mere
end 5% af pantelaan for ikke
at udsætte mig for tilgjøringer
Juledag
x Graat i graat. Har ikke set Solglimt
paa Uger. Saa stille Julekvæld som
igaar har vi ikke havt siden første
Jul vi var gifte og endnu ingen Tuft
havde. Vi ensomme gamle sad i hvert
vort Rum og arbeidede som enhver
anden Dag. Juletræ vilde jeg ikke ha,
da Garborg slet ikke bryr sig om det.
"Den tyske Skikken med Juletræ" er
ny for ham, siger han. I hans Hjembygd
var den ikke kjendt. Og det er for
ham ingen særlig stemning ved det.
Men naar Tuften er hjemme har vi
altid. Kl. 1/2 9. igaaraftes kom G. endelig
ned, da havde jeg ogsaa faat halet
ned Rasmus Løland, som ellers mener
det er hans Pligt at sidde alene og
"være trist" hver julekvæld. Jeg
har resultatløst inviteret ham
gaa i gang med at ordne med redaktionerne.
Jeg ved ikke om det bliv mulig at faa artiklerne
ind i flere aviser samtidlig, - skal dog prøve paadette.
Hvis det ikke gaar, vil du da helst fa dem i
"Morgenbladet" - eller hvor?
Jeg har faet med mange av professorerne
her om var taktik. Vi er vistnok alle av den
mening, at her ikke bør aapnes nogen avisstrid
om sake, - helst ikke andet end dine artikler.
Derimod gjælder det nu at sætte stortingsmænd
og særlig komitémedlemmer ind i saken for alvor.
Propositionen sender jeg dig herved; den er alfran
nu omdelt til komiteens medlemmer, og dit
bys barn Geelmuyden skal være sakens ordfører.
Ham maa man altsaa søke at vinde, - sikker
skal han endnu ikke være. Prof. Poulssen
var forleden hos Konow, komiteens Formand, samme
med Sæland, Wefring og Geehmyden for at sætte
dlem ind i saken; og han mente de andre 3 var
sikre. Sæland spiste middag hos mig igaar
- i anledning av den danske profesoer Johannsens
besøk - og efter hans raad skal jeg søke socia-
listen Magnus Nielsen. Av hans stilling avhænger
næmnlig atter Buens (i komiteen) og ele øvrigt soci
alisters. Likesaa skal jeg gaa til Halvorsen
for hvem jeg jo er varamand, og søke at vinde
ham med det gode. Hvis det ikke lykkes, saa
kunde jeg jo prøve at stille ham et ultimatum
- gi ham valget mellem at repræsentere mit stand
Christiania d. 12 Juni 1889.
Kjære Grieg!
Tak for dit venlige brev af
Det var forfærdelig morsomt
at høre, at Du definitivt har
bestemt Dig for at koncertere her.
og at Du vil holde stor koncert
med orkaster etc. Det er jo
mange af dine sager, som vi
her ikke har hørt under din
ledelse.
Pressen vil nok have
stor interesse af at faa vide
om det store nye arbeide; men
Hr. Billedhugger Vigeland
Pilestrædet 8 (?)
Kristiania
14. 1. 17
Tilgi blyantskriften, jeg ligger -
Kjære Vigeland
Jeg sendte mit lille ikke særlig gode
indlæg under den forutsetning at heftet skulde komme ut
i september. Det var
allerede 
litt sent, men enda dvælte  
det rigtige „øieblik” blandt os; folk hadde flusst med penger, var 
fremdeles villig til at gi dem ut - hadde enda i levende minde 
begivenheten med atelierets aapning. Men September, October, 
November! gik - intet hefte.
Og hele situationen skiftet - Norges stilling
blev fra maaned til maaned mer prekær - folks glæde over 
tjente penger avløses av resiko-angst - mulighet for krig, 
dyrtidsproblemer, kursfald tomler i sindene - til en almindelig 
uro behersker alle, særlig alle forretningsdrivende, alle pengemænd. 
Tiden nu byr efter min opfatning
den
mindst heldige grobund 
som kan tankes for 
denslags 
agitation - krav paa pengeoffer til 
noget saa abstrakt som et kunstnerisk formaal vil paa mange 
virke irriterende. Efter min oppfatning vilde det derfor være et 
stort feilgrep at sende heftet ut nu.
For mig staar det som det klokeste: Ragt 
at la heftet, med billed og tekststof ligge der, i mens anvende 
de penge, komitéen allerede raader over, til fortsat arbeide paa 
stenfigurene; svar, naar freden er kommet, naar tanken paa 
at hævde Norge igjen blandt nationene med ny styrke dukker 
op, da  at la folk faa adgang til at se de nye sten
at Scenens Langvarighed ikke et Øieblik faldt
en ind. See dermed er Posen tømt for
dennegang, og derfor stop; endnu engang den
lykeligste Tak for Dit skjønne Værk, og
dernæst en glædelig Juul for Dig, Din Hustru
og Familie fra Helga og Din hengivne 
Gottfred M=H.
Du dømmes til at
Din store Opmærksomhed at sende mig
Dine Korsange. De er prægtige. jeg
skulde forlængst have skrevet til Dig i
denne Anledning, at jeg ogsaa flere
Gange paabegyndt Brev til Dig; men mit
Sind har ikke altid været i den ønskeligste
Tilstand, og jeg har altid kasseret hvad
jeg har skrevet. Besynderligt nok,
har disse Sange aldrig været annon-
cerede her; og det synes jeg dog at
Wilhelm Hansen kunde spendere.
Her er alt ved det gamle. Enhver
ligger og
i sit Hus.
Hjerteligst Hilsen fra os Begge
til Edert Begge.
Din hengivne
Thorvald Lammers
men jeg har arbejdet og
slidt og stridt i de sidste
femten Aar for et no
genlunde udkomme
uden Resultat - og nu
kunde jeg ikke mere.
Jeg er bleven træt og
ligegyldig. Theater og
Publikum er bleven lige-
gyldig ovenfor mig og Pres-
sen har hjulpet med
hertil saagodt som muligt.
Saa greb jeg Lejligheden
til al opnaa lidt gode
Dage, med at sorgfrit Ud-
sindssygeanstalt, og hendes to smaabørn blir uligt udsty-
af bedstemoderen, fru Bulow, indtil deres far g ikke blev
igjen. Den gamle frue har nu sit fredelige uerne med
og pleies af de kjærligste hænder paa Emilsminde med malerier;
Da Helga og Hjalmar skulde komme, fik vi  og mest
travelt med at lave istand baade det ene og det tuen var
gammelt og nyt legetøi. Jeg hjalp Constance med-
vaske dukketøi til "Sofie Kagebudtg," som den hed, den
gamle dukke fra deres egen barndom; alt tøiet var
navnet med "S. K". - Til Hjalmar skulde der natur-
ligvis skaffes noget, der kunde passe til hans smag og
mandlige værdighed; og saa blev det da en stald, la-
vet af pap, - temmelig stor og beklædt med tapet indeni
for at være rigtig fin, - og indrettet med baade  
ber og alskens tilbehør, friskt hø osv. Hestenen klippede
hun aldeles nydeligt ud af hvid karton og malede dem
brune eller sorte, med lange eller korte haler; - og en stald-
karl med stort, hvidt forklæde paa stod midt paa gulvet
med en vandspand i haanden. - Ved samme anled-
ning mente Constance, at jeg dog vist ikke var for
gammel til at "faa et dukkehus", hvad jeg hellerikke
mente, men var umaadelig interesseret i - mest u
Til assessor O. A: Bachke!
Kære Bachke! Tillad mig at takke
Dig på det hjerteligste for dine to
fortreffelige og venligt-sindede op-
Jeg har en liten gut selv, som jeg vist har fortalt dem engang, en liten sprettende 
nid, arg, vakker unge, som er min egen lille avgud. Jeg tænke paa hvad skal 
han vokse op til – hvad skal der bli av os alle? Jeg kan bare si, la os 
da for guds skyld hellere komme under russeknuten, kanske svepen kan vække 
vor stolthet, naar intet andet har kunnet - end under de beskyttende luffer 
til menederkeiseren dernede, som klapper os velvilligst mens han skider bronce-
statuer paa hver eneste knaus langs kysten vor -.
Aaja De forstaar jo - hele mit hjerte er hos dem dernede med
de rød-blaa hvite standarter, med Frihet, Likhet, Broderskap og Ære og Fædreland. 
Men det er ikke for os, er jeg ræd, og vi fortjener ikke noget rød-blaa-hvitt flag
- vi skulde vist hat et saant hvitt ett med sort kroteri som det tyske,
der ligner en pengeseddel og vi skulde vist ha skrevet for os overalt. Strengstens 
Verboten!
Deres
Sigrid Undset Svarstad
Glæde, rineligvis faar jeg
vel de samme Privilegier
med Hensyn til Reise og Ophold
som de øvrige indbudte
Componister fordi om jeg
ikke kommer til at dirigere.
Schjøtt skriver til mig, at
en Grosserer Konow har
bedt Komiteens Formand
om at faa mig til Gjæst
dette høres jo herligt ud,
ja vær forsikret kjære
Grieg, at en mere Taknem-
lig indbuder end mig faar
Dere ikke. Tag nu