MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
ordinære; - ja det, gik jo ikke an
at bruke i causeriet
 - men
hvad skulde han lave?; - Jo, et par vældige
elefatsko - "lauparsko" med taasnuder og
andet tilbehør - vilde gjøre sig godt, -
men da det manglede ham nogle slike
til model - saa fik han ikke fuldføre
sin karikatur nedentil - ("lauparsko" har
vistnok ikke været i handelen paa mere
end 10 aar før Folkestad skrev sit
Causeri); - ja hvad skulde han gjøre? -
"Jo," tænkte vel Folkestad - "det man ikke
klarer at male, kan man jo skrive om"-
det er jo det han pleier ellers ogsaa), - og saa
bare skrev han da om  disse lauparskoe-
nes kolosale størrelse, - og skar billedet
(karikaturportrættet) af ved knæerne, -
saa kunde folks fantasi forstørre dem i
det uendelige, - det var jo meget "symbolsk"
og lurt at skjære billedet tvers over, - folk
fik da en forstaaelse af at de
skoene
var saa store,
at de aldrig vilde have faaet rum paa
lærredet,
fordi
de udvidede sig stadigt, saa
at maleren i tide maatte skjære lærredet
af tvers over knæerne, - far at skoene ikke
skulde vokse ham over hovedet. - Ja undskyld!
Bergen den 3die Februar 68
Mandag Aften Kl.9¼.
Min kjære Edvard!
Det kunde synes at
være paatide nu ialfald at gjøre en
Begyndelse til et Brev til Dig, thi
at det iaften skulde blive færdig be-
tviles, da jeg ikke føler mig rigtig
oplagt. Jeg har maattet underholde
mig en heel lang Tid iaften med en
Pokkers Hertuginde, der opholder
sig Vinteren over i Christiania,
og giver mig ret dygtig Bryderi
med alskens Commissioner. Saale-
des havde jeg tænkt mig at vente til
imorgen med Dig, men nu havde de
Lyst at læse høit ovenpaa, og da min
Hørelse ikke ganske tillader mig
at nyde godt heraf besluttede jeg
mig til at ty til Contoiret hvor
jeg synes jeg har det saa koseligt.
Og da jeg saa var kommen tilstols
her, fik jeg Dit sidste Brev frem-
for hvilket Du takker kjærligen,
og det vil jeg nu søge at besvare
efter bedste Evne; om Til Din Til-
fredshed vil Tiden vise. - Jeg
jo ikke nægte at jeg havde
Nina var velsignede
heder, eller ialfald forstod a
74
intervju; og under det inntrykket
forløp vist hele opholdet. Med en
del av stortingsmennene var J. og Sverdrups
på Sveagruben - gikk dit med den
lege motor båten, som er i stadig sving
deroppe. Og  lenge for grubenes frem-
tid var almindelig. - Johan fikk det
beste inntrykk av arbeiderregjeringens
kraft og intiativ. - Else har hatt
en hel del skisser deroppe og var 
veldig optatt både av natur og menne-
sker. De setusmte med Kyeitse,
kullbåt, og det tok mange døgn!
Erik kom hjem før Johan drog,
og har stedig vært her siden også; han
er full av liv og energi og glad om
sitt nye arbeide i aliminiums-
Mangen. Han har overskudd - og kan
komme til å drive det langt. 
Vi har hatt kolossal varme (op til
+ 40!) og ditto tørke. Jeg er nokså
skjør av hotellokomihiet, forfatter- 
skap og hovestelt. Har hatt Janne
Andersen fra Molde her og kusferest
ud, da hun synes hun har godt af at gaa.
signe er sød og snil som altid, og Gjenstand
for Maries høieste Kjærlighed; hun gjør os
oftere Visitter, kjørende i sin Vogn, og bliver
tracteret med nogle Extrarystelser af
Far, just ikke paa den sagtmodigste
Maade. Fra Din lille Grav kan jeg
bringe Dig Hilsen; den er bleven pænt
pyntet med Nellikker og grønne Blade fra
Fars Mausoleum, og har seet saa nydelig
og sommerlig ud, men nu tager vel Blom-
sterherligheden snart Ende, og saa faar
vi se at finde noget Andet at gjøre den
istand med. Schediwys kan jeg hilse fra;
de syntes nok forresten at det var lidt
underligt at de Intet havde hørt fra
Eder; Du vilde ganske vist glæde dem
meget med nogle Ord, kjære Nisken, og
Du besørger det i en Haandvending, saa
Du skulde se at faa det gjort. Igaar
havde da Magda Bryllup; jeg var i Kirken
under Vielsen; indbuden var forresten
foruden Sødskende paa begge Sider, kun
Tomsens Smaapiger, Tante Riis og Md:
Tornøe, en Tante paa Brudgoms og en
i uken. Vi lever svært godt, men der er noget næsten
rørende ved dette smaaborgerlige engelske kjøkken med 
dets ubeskrivelige soliditet og den naiveste mangel paa 
pikanteri og variation. Ikke fordi, jeg har saamæn 
kjøpt en engelsk kokebok for engang imellem i fremtiden 
at kunne opvarte Anders med en pudding eller en 
pie Hammersmith fashion, siden han liker det saa
godt. Og saa er endda han brutal nok til at le 
av mig, fordi jeg klipper opskrifter av vores daglige engelske 
halfpenny-avis og klistrer dem op i en liten bok!
Ja du kan tro, det er noksaa snurrig at være 
ordentlig og legitimt gift – jeg føler mig forresten ikke det
spor mere som frue – men du vet, med frue har jeg jo
altid tænkt mig noget kjedelig, spidsborgerlig, dritvigtig 
noget, og det behøver jeg da heldigvis ikke at bli, selv
om jeg av og til skal lave en scotch woodcock eller 
apple dumplings eller no god italiensk mat. Men 
jeg er lissom ikke fortrolig med at naar denne reisen er
slut engang, skal jeg ikke vende tilbake til mama
og søstrene, men opslaa en wigwam sammen med A.C. Svarstad. 
Hvilket forøvrig skal bli gjilt.
Du maa se at komme til London engang, Kitti - 
her er rasende gjilt, og forfærdelig meget at se. En masse
358.
§ 146 ere anførte for den criminelle Proces i Almindelighed.
Arrestationen udføres af Stedets Politimester eller de denne
underordnede Betjente, hvilke sidste hyppig dertil kunne faae
Anledning, fordi visse Grene af Politilovgivningen overtrædes
saaledes, at Vedkommende gribes in flagranti. Mærkes kan det
og, at Politianordn af 1701, 1710, 1745 P. 1 § 4 forudsætter, at Ad-
gangen til at befrie sig for Arrest ved Sikkerheds Skillelse
er lettere i Politisager end efter L. 1-17 og 1-21 ved egen-
lige Justitsforbrydelser. Ifølge de citerede Politianord-
ninger er det nemlig nok for at blive fri for Arrest, at
man er bosat, eller at man stiller en bosat Mand til Bor-
gen, medens 1-21-2 kroner, at man skal eie Huus, Jord
eller Gaard eller sætte en vederhæftig Mand som Cautionist,
og paa denne Distinction maa der lægges Vægt, da det i sig
selv er høist rimeligt, at man med Hensyn til Politiforseelser,
der i Regelen ere langt ubetydeligere end Justitsforbry-
delser, lader sig nøie med svagere Betryggelse. Ligeledes
maa det erindres, at Politimesteren ved Politiretten kan
drages til Ansvar og Undgjældelse for ulovlig Arrest, hvilket
naturligviis kan skee ved Contrapaastand i samme Sag, hvorun-
der den Arresterede tiltales, see Politianordn. P. 1 § 8. Men
denne Regel gjelder dog kun, hvor der haves egne Politiret-
ter. Mod Fogden paa Landet kunde denne Fremgangsmaade
ikke finde Sted, men han maatte som i en Justitssag dra-
ges til Ansvar ved Overretten.
Formen for Indkaldelse til Politiretterne er endnu simple-
re end i Justitssager, da ingen formelig Stevning udfordres,
men en simpel Indkaldelse er nok. Denne kan endog være
mundtlig, ligesom den kan forkyndes gjennem tvende Poli-
tibetjente, see herom Anordn. 12 Febr. 1745 P. 1 § 9, Instr. 9 Decb.
1746 § 19, Instr. 5 Juni 1776 A § 9 og 11, cfr. disse Forelæsningers § 60.
Paa Landet bør dog Stevnevidnerne bruges til denne Forret-
ning, ligesom Indvarslingen her i Regelen maa være skrift-
lig, da Sagen ordentligviis bliver at udføre ved Extraret, hvorfor
Sorenskriverens Berammelsespaategning maa haves, cfr. Rescr. 26 Sept.
1749 § 8 og Rescr. 15 Dec. 1758. At 2 Laugrettesmænd ere nok
til Rettens Besættelse, findes anordnet i det sidst citerede
Rescript og flyder nu af Frd. 3 Juni 1796 § 29. At de korte
Varsler, som Frd. 3. Juni 1796 § 29 indførte i Justitssager, allerede
skaffe Dem de fornødne Opplysn
Hvis De ikke allerede havde va
ger, vilde jeg have tillraadet Dem at
Dem till Ejeren af den skandinaviske Bog
del i Leipzig, Herr Helms, der allerede har ud-
givet mange Oversættelser fra dansk og norsk, og
forøvrigt nyder megen Anseelse her.-
I Christiania mødes vi neppe till Som-
meren. Jeg agter ikke saa snart at vende till-
bage till Hjemmet, hvor jeg finder det for koldt
i alle Ordets Betydninger. Jeg oppgiver imid-
lertid ikke derfor Haabet om engang at have
den Fornøjelse personligt at gjøre Deres Bekjendt-
skab. Vore fælles skandinaviske Venner bedes hil-
sede, og med Ønsket og Haabet om at De snart
og lykkeligt overvinder alle med Udgivelsen for-
bundne Vanskeligheder tegner jeg mig
Deres ærbødigst forbundne
Henrik Ibsen.
Peer Gyndt" gik over Senen Thorsdag
og gjorde umaadelig Lykke, dertil
bidrog deres geniale og karakteristiske
Musik for det meste, og jeg skal hilse
Dem fra Hennum at alle Museu
var begeistret over den, som sagt Deres
Musik gjorde overordentlig Lykke, og man-
ge Ting blev ogsaa godt foredraget deri-
blandt Solveigs Sang, som blev sunget
af Fro: Wiese bag Scenen, stormende Bi-
fald da Tæppet faldt efter Sangen, kort
sagt alt af Deres Musik blev stormende
aplauderet. - Og nu lev vel
Mange Hilsener til Dem og Deres
venligst
Hans Brun
Partituret til Bergljot er blevet lidt
ramponeret ved at Bladene var saa daarligt
heftet, jeg beder Dem undskylde mig,
fordi jeg sender den i denne Tilstand, da
jeg ikke vilde lade nogen Bogbinder her
faa tak i den.
Min Benfice var daarligt besøgt,
hvilket var meget beklageligt, da jeg
trængte til Penge for at faa mig en
Recreationstour, som nu maa opgives.-
Med Hilsen fra os Alle til Dem
og Familie forbliver jeg Deres altid
taknemlige og hengivne
J. E. Hennum.
P. S. Undskyld Skriften
Hr. Redaktør Aadahl
Nationen
Oslo
Hotel d'Angleterre.
Carissimo!
En gammel amico roma-
no ankom i morges. Du ventes her
indtil Kl: 7. Vedkommende er elen-
dig træt efter Rejsen, men højst
begjærlig efter at se Dig.
Netop som jeg havde lukket
dette Brev kom Hr. Konow
ind paa Contoret for at
opgive mig Ds. Adresse;
jeg aabnede det derfor
igjen for at meddele
Dem fra ham at han
har modtaget Deres Brev
Sandviken 1/5 91.
Kjære Jonas, de gange ere snart utæl-
lelige, da jeg har tænkt paa at skrive til
Dig, til eder, jeg har nærmest tænkt paa Dig
som lidelsesfælle. Gratulerer med, at Du er
kommet saa langt frem, som vi efter hvert
har faat høre om Dig, og Du maa tro, at de
er ikke faa som følger Dig med glæde skridt for
skridt fremover. Saa dere kommer ikke hid
men reiser til bad, ja det er jo ikke det sam-
me, men jeg har ikke skræk for bad, der kan
være meget hyggeligt, og det er en vis beroligelse bare
at leve for sin sundhed. Gid Du, kjære trofaste
ven, maatte faa al den sundhed igjen, som
behøves for at leve et glad liv. Du har ogsaa
det onde og det gode, at saa mange hænger ved
Dig, paa nært hjertehold, det varmer naturligvis
men mon det ikke ogsaa gjør sygdommen enda
alvorligere for en. Jeg har og er ofte glad over, at
jeg bare svarer for mig selv, naar jeg ser fremover
og naar jeg jævnlig i alt hæmmes af sygelighed,
saa er det en hjælp, at det egentlig bare gjælder
mig, de andre synes naturligvis, at det er ondt
for mig, men nogen hjertesorg er det ikke for nogen.
Velkommem hjem igjen,
mine kjære børn! Gud
velsigne Jer! - For at tale
med Tante Kühles Ord: det
gjør saa godt at læse Du
saa vel motiverte rosende
Udtalelser over Jeres
Stockholmspræstationer.
Ja, jeg blev glad; jeg havde
nogle i Sandhed glade Øieblik
og det samler kun saare sjelden
Men det var ikke herom,
at jeg med mine ubrugelige
hænder vilde føre Pennen (Du
er værre endnogensinde) -
denne min glædeligs Udtalelse
kom paa papiret uden at jeg
havde nogen Anelse derom;
Ø Kjbhvn. Klasensgade
11.
12/5/1901.
Efterat ha læst Labo-
remus, som Du ikke
har sendt mig, gir
jeg mig over på nåde
og unåde, trods trappe-
tøsen og alt det vrøvl.
Menneske, menneske!
hvad er Du dog for et
vidunderligt menne-
ske! Tilgiv mig nu
at jeg tog så dumt på
denne trappetøs.
Vil Du det? Din Amalie Skram
Kjære Hammer!
Mange tak for pengene 
som redder mig ud fra 
den helvedes varme som 
nu er i Paris – Jeg reiser 
ud på landet om et
par dage – Billedet 
sendes ble ikke sendt 
da jeg fik høre at De
ikke var hjemme – 
Det pakkes nu ind og 
sendes strax –
Med bedste hilsen til 
dem og Deres frue –
Deres E Munch
Rue de la Sante 32
Vend
Flensborg, lørdag
Kjære Mama
Nei hit til Sønderjylland maa du reise
næste aar – det er utrolig, saalænge man ikke har set 
dette aapne, smørfete land og disse røde tyre av sønderjyder –
saa skjønner man, at her har to folk kunnet ligge i kamp
i 1200 aar og tyskheten har neppe naad at æte sig etpar 
100 kilometer ind i det aapne land og indover det danske 
grænsefolk.
Nu har jeg været til en frokost med danskhetens 
forpostfegtere i Mellem-Slesvig og jeg er utslitt av indtryk og av
mat og alkohol. Vi kom til byen kl 10 imorges – jeg var med fru
Jessen og hendes datter, efterat jeg hadde tilbragt 2 deilige dage hos 
dem paa deres villa i Kollund, like ved grænsen. Da vi seilet ind 
paa havnen pekte den yndige unge frk Jessen ind mot byen:
"Der er saa raadhuset hvor min faer pleiet at faa sine domme –
og det der bag er landsfængslet, hvor han som oftest sad dem av." 
I en tone som en anden ung dame vilde si: "der hadde papa
sit kontor." Vi besaa Flensborg Aris’ kontorer, kirkegaardene 
med krigergraverne fra Isted og Sankelmark – Oversø –, og paa 
den nye gravlund landdagsmand Gustav Johannesens og
redaktør Jessens grave. Saa var vi paa den nye danske kommune-
staar saa godt, hvorledes Du har
det, naar Aandedrætsbesværligheder-
ne og Bronkitten tager fat, si-
ger hun. Hun beder mig ogsaa si-
ge Dig, at flere her er begyndt
at bruge et nyt Raad, - det
skal være et Lægeraad -, at gaa
med en liden Pose tør Kamfer paa det
svage Sted. Kanske var det værd
et Forsøg? 
Vi er idag aldeles betaget ved
Efterretningerne fra Aalesund. Der
er jo ikke Ord for, hvor fryg-
teligt det er. 10000 Mennesker
husvilde og blottet for alt. Her
gjælder det Hjælp og det hurtigt,
og at hver yder strax efter sin
Evne. Og det vil vist ogsaa
Kjøbenhavn 23-1-80.
Kjære, kjære
Frøken Harriet Backer!
Dagen vidste jeg
ikke, ser den først
i min Avis idag.
Vær god, som De
altid var, og tag
venlig imod et be-
skedent "Nachspiel"
Han er tydeligvis gaat træt - som
rimeligt kan være. Forøvrigt gjør han
i denne Bog op med alle "Sager" og
læser mennesker og Dyr - først og fremst -
Hundene - ordentlig Texten.
- Mine Roser er iaar
vidunderlige. Nu har jeg to 
helt udsprungne igjen. De er som
store Desertasjetter af Størelse. Herlige
røde og duftende; men jeg aner ikke
hvad de heder.
Det styrtregner. Gudskelav
saa gaar vel endelig Sneen.
 5.5.04
x  I Byen iforgaar. Masse
Ærend. Fru Nissen og jeg drak et Glas
Vin sammen om Eftm. Siden var jeg
oppe hos Vigeland og saa paa Abel igjen.
Hele Gruppen er nu paa det nærmeste
færdig. Den er stort tænkt og deilig udført.
da tiden for juristmødet netop er valgt med fritiden for
øie. Herom vil imidlertid professor Maurer give Dem sik-
kre oplysninger, da han har skriftlige meddelelser fra Würz-
burg og Bamberg.
Af Deres taushed har jeg gjættet, at der intet bliver
af Brandts reise til det herværende universitets fire-
hundredeaarsfest. Da deputerede komme helt fra Edinburgh,
de øvrige britiske universiteter og Holland, vilde det ikke have
taget sig saa ilde ud, om ogsaa Skandinavien var bleven re-
præsenteret; men fra Danmark og Sverge haves heller ingen
anmeldelser. - Paa grund af striden mellem alt- og neukatho-
liker saa det iøvrigt en stund ud til, at hele festen skulde være
gaaen op i røg. Kultusministeren, en forholdvis ung mand
ved navn Lutz, har fra stridens begyndelse af valgt at be-
handle begge partier som ligeberettigede, og da landdagen som
betingelse for en overordentlig bevilling til festen underhaanden
afkrævede ham det løfte, at der ved nye professorers besættelse
ogsaa skulde sørges for, at nykatholikerne fik sin dogmatiske
opfattelse foredragen ved universitetet, medens den hidtil kun
havde faaet tilflugt ved de mindre byers jesuitkollegier, saa
gik han gjerne ind herpaa. Universitetets senat vilde
imidlertid ingen nykatholiker opføre paa sin liste, og for at
til i Danmark. Men det allermorsomste sted at komme
synes jeg endnu er paa "Vilvorde", den store planteskole i
gartnerhave ved Ordrup - en liden spadseretur fra Ly til
"Vilvorde" ligger saa deiligt lige ved Ermelunden,  jo in-
delsen af Dyrehaven. -
Det var bestemmelsen, at jeg skulde confirm
gamle pastor Peter Rørdam; - vi tænkte os ikke muli
at jeg endnu var saa rask, at der kunde være 
reise. Men udover høsten kom far og mor 
at se til mig, og da var jeg frygtelig ulykkelig 
om at skulle blive tilbage, naar de igjen re
og far var naturligvis umaadelig glade over mi 
udseende og gjorde alt muligt for at more 
de forærede mig alt, hvad jeg bare ønskede mig. 
en nydelig sølvpil, der dengang var saa moderne at 
i haaret, og som jeg aldrig kunde tænkt mig mulighe-
den af at opnaa. - Jeg var med ved alle leiligheder
men atter og after tiggede jeg om at maatte faa være
med hjem; og det kulminerede en dag i Kjøbenhavn
da jeg gav mig til at hyle høit midt paa Kongens
torv, saa far foreslog, at vi gik ind paa hotel d'Angle-
terre for at spise frokost og stille mine taarer. Samme
Viardot. Han fortalte mig at han
Lørdagen den 2den Februar, altsaa imorgen,
skulde spille Deres Concert i Gent,
og at han om nogle Uger skal
spille den her paa Pasdelovge's
Store Søndagsconcerter. Han sender
Dem Hr Grieg! sin bedste Complement
og sin største Beundring med
Ønsket om engang, om ikke længe,
at gjøre Deres personlige Bekjendtskab.
Madame Viardot sender Dem ligeledes
gjennem mig sin hjærteligste
Tak for Deres Musik, der hun
næsten altsammen har faaet
fra Tyskland. Hun bad mig
sige Dem, at hun sætter stor
Pris paa Deres Arbeider og at
tror hun kan gjøre til at
De og Deres værker skal blive bekjendt
der, det skal blive gjort.
Alle disse Ting tænkte jeg
det maaske kunde glæde Dem
at faa vide, og derfor har jeg
udenvidere skrevet Dem til forat
og av en så sørgelig grunn. Billedet ble overrakt 
ved en i og for sig nydelig formiddagsceremoni. Men jeg savnet
William Nygaard selv, og vår kjære gamle Møller -.
Mange hilsener
din
Sigrid Undset
Bergen den 22 April 1872.
Kjære Edvard!
Her har Du mig da som
Ven, hel og holden, og Tak
skal Du have for Dit hjerte-
lige Brev; det kom fra Hjer-
te og gik til Hjerte, og jeg har
taget det fuldt ud, som det
er. Ja har jeg før havt Læng-
sel efter at komme ind, saa
er det nu ikke bleven mindre
derved, at Du har givet mig
Dit Venskab. Man den Dag
kommer vel ogsaa, og da skal
vi rigtig have det godt sam-
men; jeg skal se til at tage
med mig saameget jeg kan
af vor friske, vestlandske
Fjeldluft, og Du skal se,
gobeliner, de godkjøbs dekorerte
vægge og de gyselige møbler. -
Jeg havde forsoningsfest med 
doktor Berle og er glad i
den anl. -
8/2 Kom skolebest. Otto Ander-
sen og Frue, født Wiel hid
til besigtigelse at huset
om form. Don var om
efterm. i en meget langvarig
og stormende generalforsamling
i brænderissamlaget -
aarsagen til stormen fra
beg. af min lille bemærkning
i husflidsfons Kvindesagsforn. om 
de i sin tid af samlaget
bevilgede 500 kr. til en 
husflidsforn. - hvor de senere
var blit af. De fleste
Forfatterinden
Fru Hulda Garborg
Labraaten
Hvalstad
kjedelige Historie, at jeg allerede i
Slutten af Juli skal til Kristiania
i Komiteen. Det er jo min Ferie-
tid og Fjeldtid - Blomsten af hele
Aaret, - og Opholdet i Kristiania
netop da skal ikke lokke. Hvor
blir saa Din og min Ferietur af
iaar? Men der er ingen Raad
for det, Arctander kan ikke
tage Møderne fat, før han er
færdig med Storthinget og Rigs-
skattekommisionen, og vi kommer
at holde paa lige til Oktober,
da han atter begynder i Stor-
thinget. Og dog vilde jeg for
den Interesse, jeg har i Lignings-
væsenet og den nye Lovs Tilblivel-
se, nødig undvære at være med,
trods Sommerheden i Kristiania.
Der maa vel sagtens blive en
Raad med at faa leie sig ind
paa en Bondegaard i Nær-
heden af Skogen eller Sjøen.
Men saa Næsset imidlertid?
hos Dem?
Søde Fru Grieg, hvor jeg vilde
ønske at det var mange
ligesaa elskelige, stærke og
friske Mennesker som De
i Verden, saa vilde det
blive meget bedre og lettere
at leve
Percy assisteres af Engelbert
Röntgen paa sin koncert
i Dag, men det vil De
formodentlig nok.
Nu Farvel for denne
Gang, de kærligste Hilsner
fra Deres hengivne
Karen Holten
Mange hjertelige Hilsner
til Deres Søster
October 22de
Natten har bredet sit mørke Slør, over Dagen, og inbyder
mig til hvile, som og er mig meget Velkommen. Jeg har
i Dag været Sysselsat med Klæderullen, og Fremmede som
sædvanlig. – ellers er jeg gud være lovet i Aften igjen
ved et godt dog trøstende Tungsind, og overlader mig
derfor, paa mit Leje til de behageligste Tanker. –
Synk hen i stille Tungsind! Sværm min Sjel.
Velsign det Tegn, der dig om Liv i Død er givet.
Gud saae sin Skabning først og fandt den dannet
Da Morgenrøden stod et Billede paa Livet.
Ej er det Liv, der nydes her,
Hvor Vejen til en Grav i Kummer vi betræde.
Nej! over Himlene, der, ene der
Vi hilse Liv, og Lys, og Glæde.
October 23de
Det er mig en sand fornøjelse, hver Aften jeg søger min
Bog, thi ved her at tolke minne Tanker, finder jeg mig
saa glad og Tilfreds. I Dag har da endelig ingen væ
Fremmede været her, det er dog godt at være befriet
derifra imellem. I Morgen skal jeg, Ouren, og Mathea,
nyde den hellige Nadvere, mit Sind er derfor i Aften
himmelsk stemt. Gud lede min Fremtid til Taal
-modighed i Guds Villie, og at jeg kan gjøre mig værdig
til hans rene Salighed. – Ak! maatte jeg, naar Blomst og Fugle hvile
Og kun de faldne Løv end røre sig,
Tidt for Guds Aasyn trøste mig,
Mens Nattens Stjerner om mit Hoved smile
October 24de
Endt er da ogsaa denne Dag, og det med et for
-nøjet Sind. Jeg er nu kommen i fra Lilleringsager,
og længes ret hen til Dig min Bog, for at sige Dig
alting. Ved min Hjemkomst fra Lilleringsager, fandt
jeg Samuel, som glædede mig meget, i sær for at høre
fra min Severine og Bertha! Jeg kan aldrig andet end finde
en besynderlig glæde i alt hvad som nærmer disse Dyrebare
saaledes er jeg meget glad ved Samuels nærværelse her.
Mit kjereste Arbejde, ti ved at tilskrive mine Bedste
Veninder, forretter jeg nu i Nattens Taushed, stille
er det om mig, og selv denne Stilhed samler
NATIONALTHEATRET
Kapelmesteren.Kristiania d. 21.10.1901
Kjære Grieg!
med glæde og
begeistring vil jeg sætte
slåtterne på papiret! Det
har i mange aar været
mit ønske. Send Knut
Dahle herind snarest,
hvis mulig! Jeg går udifra
at han er den rette.
Mere siden. Jeg må på
prøve.
Tusinde hjærtelige
hilsener til alle
Din heng.
Johan Halvorsen
München, den 10. Maj 1878.
Herr boghandler Lund!
Med forbindtligst tak erkender
jeg herved modtagelsen af den i Deres
venlige brev af 1. April indesluttede veksel
på 530 kroner.
Kontingenten for «Dagbladet samt porto
bedes betalt, og bedes at bladets regninger
herefter må betales uden speciel anvisning
for hver gang.
Indlagte bemyndigelse bedes tilstillet
skuespildirektør Foght (der for tiden op-
holder sig i Drammen) så snart han
til Dem kontant har indbetalt 400 kro-
ner. Herom har jeg givet herr Foght den
fornødne underretning.
Med de bedste hilsener tegner jeg
mig
Deres venskabeligst forbundne
Henrik Ibsen.
4
han saa at der var noget at resirkerer. Ja saa-
dan kan arkitekterne gribe ind i verdenshi-
storien.
Saa faar jeg reise ind til byen for at lægge
mig, og begynde mit stræv igjen imorgen efter
denne digression.
16/8. Nu har jeg nye efterretninger fra
Arrhenius, og de lyder saa ugunstige som
mulig. At han var i den grad smaa-
skaaret som han nu viser sig, havde
jeg aldrig tænkt mig. Jeg har jo altid
havd en vis følelse af at den stage hvor
andre har de lidt større vyer og høiere følelser
den havde han ikke, og nu ved jeg det
med vished. Han kan naturligvis ikke
for at han er født saa, saa vi faar forsøge
at tilgi ham det. Ja du kan jo tænke
dig det naar han drar paralleler mellem
sine rundreiser til festmaaltider og min
reise hid nu, eller naar han forsøger at
bestige en høi moralsk hest og tale til
mig om mine pligter. Situationen er
heldigvis saa uimodstaaelig komisk
saa det virker forsonende.