MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
og andre unyttige Vare, som Cartuun, Stoffer,
Baand og deslige men af Korn og Salt fø-
rer de intet, og det eniste som af deris
Handel er nyttig, er hvad de af Indbyggerne
af Iemteland paa Levangers Market Ved
Trundhiem tilhandler sig af Iern, som er
Leer, Ploug-Iern, og Iernstene som bru-
gis til Fiskerierne.
Hvad disse Borgere bringer af Tiære, kunde
i Landet vel brændis af de mange fyrretræers
Rødder, som er i mængde, dersom Jndbyg-
gerne hafde Videnskab til at fortsætte det.
Foruden de Privilegerede Borgere og mange
Bønder og Vel Betientere, som handler, hvil-
ket særdelis foraarsages derved, at i de Maane-
der da de fleste Borgere ere i Landet, kommer
Nordlandenis Indbyggeris fartøyer 2de gange
fra Bergen, men i de Maaneder da de fleste
Borgere ere borte og opholder sig i Trundhiem,
ingen underhandlere efterlader sig, er intet
at faae uden at dend ene Indbygger i Landet maa
assistere dend anden. Thi dersom Borgerne
kunde have ald dend Handel som drivis
i Landet vilde dend Være for dem meget
Considerable.
Disse Borgere sender Vel en deel af hvad de
tilhandler sig til Bergen, men dend
25/2-1924.
Kjære Herr Professor Olsen,
endelig skal De faa igjen det særtrykket
som De var saa snil at overlate mig, med mange tak for laanet. 
Med bedste hilsen til Deres frue
Deres forbundne
Sigrid Undset.
Ingen elsked dig saadan som jeg -
skjønne vidunder!
Seilet stryger jeg. - Verket er endt. -
Baaden snart ligger krænget og vendt -
- nu gaar jeg under!
IV Scherzo.
Til solen jeg fortalte,
at Einar fik min tanke -
og hjertets første lyse
og friske foraarsranke -
Og solen drysses guld paa
hans mørkebrune øine -
og straks var begge mine
ind i mørket fløine -
Jeg veed ikke om jeg takket Dig fra
Carstens for det han fik, han hilser og
gratulerer. Og saa Tak fordi Du saa
gjerne vil have mig ned til Dig, men
kjære Gut! Du kan nok troe jeg har
Lyst, saa Du maa ikke friste mig for
stærkt. Jeg fik idag Brev fra John,
der rimeligviis enten allerede er, eller
snart kommer til Dig, og dette har end
mere sat mig paa den Tanke at besøge
Dig da jeg vilde faae Reiseselskab hjem-
over. Du maa hilse ham fra mig paa
det kjærligste, takke ham foreløbig for
hans Brev, og sige ham at han ei maa
forlade Kjøbenhavn inden han hører
fra mig. Med dette vil dog ei være sagt
at jeg virkelig kommer til Dig, som Du
maaskee kunde troe, men jeg vil over-
veie Tingen nøie, om den lader sig gjøre,
og hvis jeg finder det, og saa Lægerne
give mig Tilladelse at reise ene, da
er det ikke umuelig at Du end kan se
mig, men for Alting sæt Dig det ei i
Hovedet som noget afgjort, thi da kun-
de Du let faae en Skuffelse. - Du kan
heraf see, at det gaaer upaaklgeligt
med Hummeraffairen til denne Tid,
men Tingen er at de røde Tingester
ei ere at stole paa, og derfor maatte jeg
endnu vente mindst fjorten Dage inden
jeg turde tænke paa at forlade Hjemmet,
og til den Tid vil jeg forhaabentlig og-
saa blive raskere, thi ikke stærkere
end jeg nu er vilde jeg ei tage afsted.
Igaar og idag have vi havt nydeligt
med Varme, om just ikke egentlig
Slags, men om Dagen
været givet i Concertforeningen, men efter den
Udførelse havde jeg ikke Lyst til at skrive Dig
til, da Foldelunds pæne, afblegede Syngemaade
kun daarligt harmonerende med den dybe Smer-
te, der er tolket i Værket.
Hun har noen vikartimer paa Døveskolen, lidt bokbinderi
lidt Assuranceagentur og no bidrag av legater fra familierne
Holst og Backer, saa hun har det visst noksaa bra paa
sin gamle alder; hun er omkring 64 aar. Jeg ser hende
ofte; rigtignok gaar jeg aldrig mere saa lange turer som til
Gausetangen, men hun kommer indom her.
Mor solgte i 1865 sin gaard med brygge, sjøbu, 2
haver, stor tomt o.s.v. til Søren Treu for 2000 spd. - 8000 kroner.
hun var saa gla, som om hun hadde finni 2000 spd paa gata.
sa hun, for naar hun bodde i Kristiania hadde hun bare
Ærgrelser av gaarden. Saa laante mor din far 3000 spd -
kr 12000 mot pant i Backergaarden, den nuværende
Samlagsgaard. Dette har vært en av mine aktiva - 
indtil nu sidste sommer, da jeg avhændet pantobliga-
sjonen - for at betale gjæld og faa no tilovers. Treu
kjøpte ogsaa nabogaarden, som var delvis bygget ind i
fars gaard, hvor Stine Backers gaard, og siden solgte
Treu begge gaarde til Jakob Petersen - av Indlo-
slægten. Petersen var sjømand, skipper, skibsreder, konsul,
blev Hstrand rikeste borger, var god til at sanke penger
og holde paa dem. Han blev gift med en adskillig
yngre kvinde fra Vaale, en retsindig, forstandig og vel-
tænkende kvinde, som efter sin mands død gjerne vilde
gjøre no godt for andre. - Saa lot hun nedrive mor
Stines gaard og fik dermed meget mere baade lys og luft
og sol og utsigt for sig selv - og lot gaarden opføre
paany paa Gausetangen under navn av "Petersens
Minde." Se der har du den historia.
Den sidste Backer i Hstrand er død for nogen aar siden.
2
Jeg har nu Mskpt maskinskrevet i
et helt Ekpl. igjen og sitter her med det. Men
skal det sendes det til Janés før Kontrakten
kommer, saa er det da bedre at du sender
mig et Brev til Janés som jeg kan vedlægge
Manuskr. og sende det herfra Grimstad.
Det er ingen Mening i først at sende Mskpt.
først til dig, og saa du sende det til Janés.
Men her gjelder det at du tænker Tingen
nøie ut: enten du vil vente paa Kontrakten
før mit nye Mskpt. sendes Janes. Eller
du vil sende mig hans Brev med Mskpt.
ogsaa bare i Brevet skrive at du venter
Kontrakten.
- - -
Fru Stray sat her igaar og fortalte at
Rechtswalten i Tyskland er fundet og at han
har sendt al Fuldmakt og alle Kontrakter
- hvorfor i Alverden  skrev du ikke det
i dit siste Brev?
Jeg kan ikke mere! Jeg er ogsaa forfærdelig
blind. Kjære skriv ikke i Hanstverk, men tænk
nøie ut alt. Jeg kan ikke høie Øie med noget
Papa
hele Tiden!
Hun var nylig kommet fra
England og var saa modig da hun
kom hid, sa hun; men nu var hun
saa ræd og skulde "reise til april" -
Pensionatet er forresten
udmærket og den som ikke
er
dum,
kan ikke deiligere Opholdssted ha.
Kl. 11 1/4 skal jeg
med
Horten indover.
Var hos min Svoger Freming
til Middag igaar før jeg reiste herud.
Harriet har havt en voldsom Historie,
farlig nok,  men er saa bra,
som man kan vente. Hver Dag er dog
spændende endnu
Labraaten. 8.3.05
Kom ganske ødelagt hid Kl. 4 igaar.
Fælt Føre at gaa i; fremdeles Snefald,
 rigtig Ruskeveir i Fjorden.
Alle glæder sig over Special-
kommiteens Erklæring og over at
Mickelsen skal danne Regjering.
Sagen synes nu altsaa at jevne sig.
Der havde været stor Stemning
poden sin. Bemeldte pode nedlater sig til at
leke med Anders undertiden og Pei har
faat sin horisont betydelig utvidet ved det
- bl.a. har han faat utførlig besked om de 
forskjellige maater at begaa selvmord paa. 
Ellers kan jo Anders nok ta det op med 
hvemsomhelst i uopdragenhet og ulydighet 
- jeg skammer mig forfærdelig over ham ofte -
men han er godhjertet, klok og saa velsignet
godt humør har han at jeg faar trøste
mig med det.
Ja det var forfærdelig trist med
Ciss' søster. Hun var jo saa ualmindelig
glad i sine søskende. Jeg er endel ængstelig 
for Ragnhild som venter sin lille sidst i 
denne maaned eller først i næste, men hun
er jo sund og sterk og har hat det godt
jeg havde sat Morgenstemning inde,
det gjorde sig udmærket. Jeg bekom
2 mægtige Laurbærkrandse, som allere-
de pr. Sadelmager er slaaet eller
klynget op - Hæder No 1 paa
Portieren til Gangdøren i min Stue,
Hæder No 2 paa Væggen, hvor Dit
Billede hænger. Den gamle visne
Hæder der sad der blev sat ind i Pedalkla-
verstuen, og en endnu ældre og
visnere lovede Helga en Autoda-
fé af. Jeg havde foreslaaet at
denne sidste skulde af give sine
Blade til en Oxesteg eller Banke-
kjød- men hun erklærede, at
der var hverken Saft eller Duft ved dem.
komme hid; men saa blev ogsaa mine
forventninger i alle retninger over-
trufne. Du lægger en fuld metre
til din væxt ved at komme hid
(jeg har antaget metre-systemet, ser
du). Men dette var kun den op-
rettelige side af din forsømmelse.
Det uoprettelige og virkeligt ærgerlige
er, at du ved at komme hid
havde kunnet en række rekomman-
dationer fra myndighederne her
til myndighederne paa Korsika, og
du gjør dig ikke begreb om, hvor-
meget man her lægger vægt paa
saadant. Og dernæst, hvilket er
klimax, du vilde her have
faaet adgang til at se en hel
Bergen 9/aug. 88
Kjære Grieg.
Igaar modtog jeg Brev
fra Mr Lyon (Huset Plyels
Directeur) til hvem jeg i mit
sidste omtalte at De
havde et af Husets Flygler,
- Brevet indeholder
følgende om Dem:
Hr. Tore Hamsun
Slependen
Kristiania - 28/5 04.
Kjære Dea!
Du blir da ogsaa værre 
og værre; for hver gang blir der længer 
mellem jeg hører fra dig. Nu har jo 
din søster havt bryllup, og det maa 
regnes for en formildende omstændighed, 
men alligevel synes jeg, det er længe siden 
paaske - . 
Her har vi vaar nu - endelig. 
Tænk, du, jeg synes ligesom vaaren er saa 
unaturlig i aar - jeg kan ikke vænne mig 
til, at alt staar saa straalende. Vinter 
og sommer er trærne ligesom et kollektivt 
begreb, men nu, naar de staar, hvert og 
et, og viser sine særegne træk, ikke to af 
dem ens i farve og bygning og voksemaade, 
bliver de saa overvældende, levende individuelle.
10/1 90
Kjære Edvard!
Dette blir da det første Brev fra
mig til dig i det nye Aar! Du
har været med mig i Julen og
ved Aarskiftet, og Nytaarsaften gik
mine Tanker til dig i taknemme-
lig Glæde for Dit trofaste Venskab!
Tak, du kjære Edvard, for de svund-
ne Aar og glædeligt Nytaar! -
Igaar var jeg paa Hagerups Fore-
læsninger over Juryloven, men da
tænkte jeg ved mig selv, at om
jeg skulde være ung engang til,
jeg valgte aldrig Jus, om end
alle Herligheder vinkede. En
anden Sag er det, at jeg nu
existerer med det som et godt
Levebrød. Men Livsglæden, Livsglæ-
den i Ens eget Arbeide, i Ens egen
Men jeg synes 


 faar 
vi ta dette Livet,
som vi nu altsaa er sat op i,
med mindst mulig Klage, 
spende i Bakken og 
 "greie det". 


. Det er jo en Overgang
sa Ræven 

 Det staar 
et sted at
, "den
stærke Kvinde ler mod den gryende
Dag; saa 
vilde
jeg ogsaa den stærke
Mand skulde le. Og G. er en "stærk"
Mand i mange Maader. 
Men
jeg forlanger
at han skal være fuldkommen -
 Det er ikke Grænser for
Herr Foghts forespørgsel imø-
dekom jeg under forudsætning
af at De fremdeles skulde med-
virke ved opførelsen.
Men efter hvad De i Deres skri-
velse antyder vil dette ikke bli-
ve tilfældet og jeg antager der-
for at herr Foght har opgivet sin
plan for Københavns vedkom-
mende.
Under disse omstændigheder
har jeg intet imod at De imndtræ-
der i hans rettigheder på de ham
tilbudte betingelser. De har da
frie hænder til at arrangere
Dem med Dagmarteatret eller
med Kasino uden at jeg får vide-
re befatning med sagen.
Disse få ord for idag. Om Deres
store plan med «Kejser og Galilæer» en
anden gang. Hjertelig tak og hil-
sen!
Deres hengivne
Henrik Ibsen.
Fru Nicolaysen paa Skougum
er død ombord paa et Dampskib
nede i Italien - 
  kjennte henne lite.
Buden til Middag hos Otto
Valstad imorgen; men har neppe
Tid at gaa. Er heller ikke rigtig i
Orden efter Turen endnu
26. 3.04
Middagen igaar hos Otto Valstad
var hyggelig, skjønt det var fremmede
Folk for mig alle. Godseier Young og Fru,
gamle Fru Brodtkorp paa Kjørbo o.s.v.
Stille arbeidsdag idag.
Fik idag Brev fra Præsten Evensen
paa Sandøy, Færøerne. Det var
skrevet paa greit nutidsfærøisk
og det ligner saa Landsmaalet,
at alle kan forstaa det.
Kristiania 29/8 93
Kjære Grieg!
Jeg havde sandt at sige
næret et stille håb om at
høre lidt fra eller om dig i
løbet af sommeren,men når
det ikke er skeet, har Du vel
havt det godt både på sind
og krop, og for såvidt er jo
det bedst. Jeg skulde ønske,
jeg kunde sige og mene det
samme om mig selv, men
det har s'gu været tarvelig.
besvendt; fuldstændig spoleret
sommer, det er alt. Jeg har
128
leve utvist fra fedrelandet, som
hjelpeløs tilskuer til dets forråelse
og åndelige undergang.
23/1 Dampskibet "Veum" reddet
hele besetningen på en annen båt "Fryen"
i forrykende orkan utenfor Utsira 
forleden dag. Så blev radioen atter
en gang en oplevelse; intervjuet med 
mannskapene på begge båter fra 
New Castle. Det merkelige: enkel-
heten, de enkle ord om denne kampen
med  døden. Skildringen av et
arbeid av menn, Og - ikke et eneste
med takk til Gud! Sjølgjort! det
var opløftende. Var du redd" spurte
Lemkuhl den 19 års gutten, som hadde
jumpet i det oprørte havet, i mørke og 
snekav, og fått hiuen over til livbåten
fra Veums. Svarte han: redd va det likt 
og hei, på godt Ålesundsk sa han:
I va verkelig redd.
Igårkveld hørte vi Johan Hjorts,
værste fiende!)
(den ogsaa sykdom)
Alt dette gjør,
at jeg de faa stunder, - (som jeg er
nogenlunde frisk) - "arbeider paa
spræng" - (jeg er en ulønnet arbeider)
og saa har jeg mit
lille
gaardsbrug ved
siden af (i høieste grad ulønsomt,
(bratt som en væg)
men jeg maatte skaffe mig det, dengang
folk negtede at sælge mig melk
til mine smaa børn) -
Alt dette skaper nervøsitet 
(især naar man
ofte
plages unødig af
Josters
sykdom
- og
min hukommelse kan stundom
"slaa klik" - dog ikke ofte. -
Jeg husker altsaa slett ikke
hvor meget, jeg var fraværen-
de eller hjemme i de i 14 dage
som
N. Aardal var i min tjeneste.
Jeg var den hele tid i travelt
arbeide i mit atteliere
Florens 14.12.12.	Kjære Nini, tak for dit
sidste brev. Endelig er vi da kommet saa langt 
som hit! Og her er sol og mildt og deilig – hadde 
forresten en uke med gode dager i Paris og var 
over i Milano i dag. Dette mest for at meddele 
dig at vi skal være i Rom i julen – men jeg kan 
ikke opgi anden adresse end Circolo Scandinavo 
Via Campo Marzio 46 – om du skulde ville være 
saa gjil at skrive til mig til jul. – Gratulerer 
med 2. oplag – Nygaard har sandelig glæde av sine 
qvinder –. Uf vi kommer vel til at jule paa et 
midlertidig hotelværelse eller sligt – vor første jul alene –,
men det er gjilt at reise og jeg er gud taknemlig fordi 
han har fundet paa Florens –.
Hilsen din S.U.S.
Meningen er at jeg skulde skrive brev til dig til jul da!
tomme Ord i Slettens Mund,
thi han siger ikke mere, end
han kan staa ved. Men
saa sagde Sletten, at vi ab-
solut ikke burde paabegyn-
de Arbeidet nu, da det hvert
Øieblik er Frost, og Luften
er saa raa og vaad, at
Intet vil tørke. Han fore-
slog at begynde Arbeidet
i sidste Halvdel af Marts
og have alt Arbeide
færdigt i Løbet af April.
I Vaartørken er der en gan-
ske anden Magt. Dette vil
jeg for min Del ubetinget
tilraade. Er Du enig heri
saa aftaler jeg det fornød-
ne med Sletten og hans
Mand, Olsen. Hverken Sletten
hestar, gode ryttarar og eit mektig og
godt instruera statisteri. Den franske
utsending til Haakon V Magnussons
fest, Hertugen av Artois vart
spela av den kjende fransk
fektelæraren i Oslo Drevon.
Fin-fint fransk tala han og hadde
det ekte franske kavaler-lag.
Børset var ein herleg brunbarka
jarl av Orknöyane og Trygve Larsen
spela narren med stor kunst.
Kongen sjölv myndug og
vakker i sin fyrstelege bunad av
kvit flöiel med svart kappe.
Betzy Holter spela einaste nemnand
kvenderolla, prinsesse Agnes og
fru Balle Lund frå det norske Teatre
var ei vakker dronning Eufemia –
Holter som hev vore chef og
instruktör, og sjölv spela kongen hev
stor ære av verket —
München, den 18. December 1876.
Højvelbårne herr hofmarskalk!
Tillad mig herved ærbø-
digst at bede om tilgivelse fordi
jeg indtil nu ikke har takket for
herr hofmarskalkens godhedsfulde
telegram, hvoraf jeg til min store
glæde erfarede at «Hærmændene på
Helgeland» med så megen frem-
gang blev bragt til opførelse på
det kgl: svenske theater.
Idet jeg herved frembærer
for herr hofmarskalken min hjer-
teligste og forbindtligste tak for
den ære, som derved påny er veder-
faret, beder jeg også om gennem
herr hofmarskalken at måtte for
de i mit stykke medvirkende artister
Der jeg sige min Mening om den
Forandring i ovenstaaende første
Takt, saa vilde jeg sige, at det
forekommer mig som Melo
diens Slutning svækkes ved
den Erheburry, den her har
faaet. Dog, kanske dette kom
me af, at jeg har faaet den
første Redaksjon kjær og er
ganske indforlivet i den. -
Om jeg nu faar Lov at be-
nytte Sangen, hvilken Re-
daksjon skal jeg da tage?
Den vi synger eller den danske?
x) Der blev etforunderlig Bræk i den hele Frem- 
toning her, synes jeg, ved den pludselige Inklang
vilde ha Sverdrups til leder og sa
tilslutt, at han alene vilde ta
ansvaret for driften og fremtiden og
denne ansettelsen.
Dengangen de skulde søke 
staten om støtte, var særlig juseiter
Kristen Nygård intenst imot det. 
Vilde reise ny privat kapital. Johan
sa: vi skal skaffe pengene selv, vi 
trenger ikke ny kapital, bare vi får 
et par år på oss. Ved sin uover-
vinnelige strihet! fikk han sitt 
standpunkt gjennom.
De siste to årene har
selskapet hatt omtrent 700.000 kr.
overskudd - til neste år ser det ut
til å bli ca. 1 millon. Samtidig
er lønninger og arbeidsforhold blitt 
bedre. Det er Sverdrups dyktighet
og Johans tro og besluttsomhet, som 
har gitt det resultatet.
ikke kom til at mødes anderledes og tale anderledes,
sammen, da jeg sidst var i Kristiania end det den- 
gang blev. Hvor let kunde det ikke hændt, at
vi aldrig kom til mødes mere, aldrig kom til at 
tale sammen et ord, som det kanske netop
kunde være godt at få tale ud.
Undertiden vælder det over mig som en forfærdelse 
det, at virkelig Obstfelder ikke lever mere. At
Sigbjørn og jeg skildtes slig som vi skildtes,
han kanske i fuldt had mod mig for det jeg
vilde gjøre være ham til hjælp sagde og trængte
ind på ham med og vilde være ham til hjælp
med under den svære krise han stod i, da vi 
sidst skiltes, og jeg med krænkelse, fordi 
han så dårlig fatted min gode mening - som
jeg siden hørte af dig! Kanske døde han
med ganske de samme bittre følelser overfor
både dig og mig.
meget Fornøielse at have havt
en Samtale med Deres Hustru
og den smukke Logeé, som begge
nød af den deilige Sommermid-
dag i Deres vakkre Have og
bød mig Leiligheden at tage i
Øiesyn Deres berømte Lyststed.
Til Lykke jeg erfarede Deres
Velstand; jeg ønsker at De maa
beholde den altid, i Vinter og
Sommer, i Vaar og i Høst, paa
Land og paa Hav!
Med høieste Agtelse en
af Deres utællelige Beundrere
Eil. Sundts gate 50
5/7.11.
Kjære Nini!
tak for de hyggelige dagene ute hos dig. Ja du 
skjønte jo nok, at jeg syntes det var svært jilt.  Jeg skulde 
si tak fra S. og, han skulde nok skrive selv, sa han, men 
det blir vel hverken idag eller imorgen.
Igaar var jeg oppe i T.T. og spurte efter artikelen 
min, jeg traf Dr. R.T., som simulerte at han lette i alle kurver 
og hylder efter manuskriptet, mens han beklaget, at de ikke hadde 
kunnet ta den ind, «fordi der alt havde staat saa meget om
saken». Og mit ms. var altsaa desv<æ>rre blit borte. S. paastaar at 
Sfingsen naturligvis egenhændig har spøttet paa det og brændt det 
op efterpaa, men nu har han lavet istand no til hende ovenpaa 
hendes Vaterlandsdill – et aapent brev med navns indskrift
og overskrift, dog uten det fortrolige du som hun har foreslaat. 
Det er om overklasse i <Vestkant> og Westend og hans bybud, som var 
en hædersmand, der drak sig ihjel og hans vaskekones filosofi 
desangaaende og utaler av Wessel mm. Det er svinagtig morsomt, 
men desv<æ>rre er jeg sikker paa, at T.T. ikke tar det, for det er 
mildest talt «yddelig grovt» mot Sfinks, men da skal det 
i Verdens Gang, sier han. -
Damen med theen ringte jeg op, men jeg får ikke gaa 
op til hende i disse dagene, mens hun har en kristeligsindet 
svigermor med daarlig fordøielse paa besøk.
Mange hilsener til ing. Anker og fru Schrøder-
Nielsen.									
Din hengivne		
Sigrid Undset.
og det utrolige synes troligt.
Riecks her til middag - ogsaa
Gløersen om aftenen. De
herjer Sund isommer.
1. juli.
Kom Don om form.
med svenske jægere:
jægermestrene Hallgren og 
Nordlund, hofj. Erik von
Eckermann, grev Claes
Lewenhaupt. - Johan, Gottfr.
Seip til middag kl 5.
L. storsvensk, men intelligent.
E. " , men godbundlig
godmodig, H. stiv af sine
70 aar, formeget punch og
nattevog, N. en anden
art, hurtig, republikaner.
De er blit gjort meget
13de.
Kjære Nini,
jeg vilde forresten skrevet
før og fortalt at gutten min er 
blit saa flink til at ta paa og 
dit og dat – laver de nydeligste 
smaa caccar til mamas og min hen-
rykkelse og hyler arrig og livskraftig, 
naar vi forsøker at lægge ham ned – 
dr. Randers hadde nemlig sagt at 
vi hellere faar føie ham og bære
ham, saalænge han er saa mager og 
svak, end la ham skrike formeget,
saa nu tyranniserer han hele huset. 
Men saa hørte jeg altsaa, du hadde
ringt op til Signe og at du har 
sittet med daarligt ben. Jeg haaber,
det er bedre nu. Kan du ikke
Emilsminde og alt maatte jeg samle i min
e hjerne og holde fast paa, - det fremkaldte lige-
som helt nye livsbetingelser i mig, barnet, der
Klitterne ved Emilsminde.
ikke havde tænkt mig, at noget virkeligt og helt kun-
de foregaa udenfor mit hjem! - Om disse elskværdige
mennesker har jeg skrevet endel i min forrige bog;
virker ikke heldig paa en "gut" i 20 aars-
alderen at faa høre sligt, som Krohg bl.a
sa til Nels Collet Vogt, da han presenterede ham
for mig i Paris 1901 : "Astrup er saa begavet, at
jeg skammer mig over at skulle agere lærer
for ham!!
Altsaa det er ikke fra de gamle "østlands-
malerne" jeg har mødt uvilje. Men nu
kommer jeg endelig til det, - og det var derfor
jeg tok med den langtækkelige historie om
Tjøttø, som sikkert har sat Deres taalmod
paa haard prøve, - uden at faa nogen opløsning
paa mysteriet - jeg har forresten ikke selv
"opløsningen". Men det er altsaa fra disse
vestlændingerne - og halve vestlændingerne
og sørlændingerne blandt malerne, - at
uviljen og hatet mod mig kommer -:
Bernhard Folkestad er pladsemands søn fra
vestlandet - ja hans far havde en liden gaard
her i "Fjordane" (i Sondfjord), men den gidded
han ikke drive og reiste rundt som enn sær.
Saa at denne ennsær-søn - denne lægprædi-
kant-søn er saa god vestlænding som nogen
kan være, trods all
den
haan mod os vestlændinger, (som
10/1. 33.
Hr. Bergendahl,
Jeg sender Dem herved Kontrakterne
underskrevet ogsaa av mig.
Apropos: Skal ikke Grieg ha det ene
av disse Ekspl. underskrevet av Dem eller Kohner?
Eller har han alt et? -
Det kan godt hænde at jeg kunde finde et
Ekspl. av "Victoria" i mit Kaos av Bøker, men
jeg ligger syk nu igjen og orker ikke at gaa ut
til Huset bortpaa Jordet og lete. Spør De heller
Grieg (ikke fra mig, men fra Kohner) om et pent
Ekspl. av Boken, saa skal jeg med Glæde skrive i
den. Hvad har Kohner til Fornavn?
Med Hilsen,
Knut Hamsun.
at førstvævnte syntes om det; men hun gjorde ingen
bestemte modsigelser, naar jeg hver aften listede mig ind
til Marie for at sidde et øieblik paa sengekanten hos hen-
de - en deilig og efterlængtet stund hele dagen igjennem.
Ofte tænker jeg paa, hvad det vil kunde være, der
forekom mig saa vidunderlig deiligt om eftermiddagen
nede i den kolde og tarveligt udstyrede lille landsbykirke
i "Drøsselbjerg" - en knap halv times vei fra Emilsminde.
Marie var og er fremdeles ansat som sognets organist. Jeg
var vel for ung dengang til at skulle behøve at søge velvæ-
ret i ro og ensomhed - - og alene det, at være i Maries nær-
hed, kunde vel hellerikke i længden gjøre det, - hun talte
jo ikke til mig. Musikken? jeg var forlidet udviklet i den
retning til fuldt ud at kunne følge med i Beethovens sona-
ter eller - hvad hun mest spillede - Bachs fugaer; - men
hvordan det var eller ikke, saa var jeg lykkelig. I timevis
kunde jeg sidde der alene med mine egne tanker og svær-
merier, her syntes jeg, alt, der havde staaet som gjennem-
sigtige taagebilleder og længselssyner for mig opigjennem
barneaarene - ligesom formede sig til noget helt, eller ial-
lefald meget let kunde  gjøre det - - Men alligevel, -
havde det været nu, kan jeg saa udmerket godt tænke mig
Til Robert Collett
Lillehammer