MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Dresden den 27de Marts 1873.-
Kære svoger!
Idet jeg forbindtligst erkender mod-
tagelsen af forrige kvartals gage, vilde jeg være
Dem særdeles taknemmelig dersom De denne-
gang vilde sende mig en veksel snarest mu-
ligt, da det er al sandsynlighed for at vi kom-
mer i pengeforlegenhed nogle dage inde i
April. Forinden beder jeg Dem imidlertid vise
mig den store tjeneste, af beløbet at lade ind-
betale i Aftenbladets expedition postportoen
for det expl: af bladet, som den skandinaviske
forening i Rom erholdt i forrige år, samt
porto for samme for de første sex måneder af
dette år; det hele vil løbe op til omkring 8 spd.
Jeg tror jeg tilskrev Dem om denne sag i begyn-
delsen af 1872 på en tid, da jeg endnu ikke
vidste af der var ebbe i min kristianiensiske
kasse; siden er det gåt mig iglemme indtil jeg
i disse dage modtog en forespørgsel fra vor
gamle konsul, og da han, som kommissionær,
har udlagt et noget lignende beløb for mig, så vil-
de jeg gerne nu få sagen ordnet. Tilgiv det
dermed forbundne bryderi!
Mit store nye arbejde blev færdigt i mid-
ten af forrige måned; nu afgår hver uge
Hr Edv Grieg.
Jeg havde glædet mig
til ved Sangerfesten at skulle
faa udført "Landskjending"
og "Olaf Trygvason" af
Reissiger og havde til
den Ende med al Flid
indstuderet disse 2 Numere
med mine Sangere alle-
rede i forrige Aar til
en offentlig Konsert
hvor "Landkjending" baade
blandt Sangere og Publi-
kum vandt den varmeste
Tilslutning. Og - saa kom
Deres Brev! Jeg bøjer mig
for Deres Ønske, som for
Venner tænker paa mig, og især
Dig som jeg holder saa meget
af baade som Menneske og
Kunstner. Ja ser Du, jeg
betragter mig nu ligesom
skilt fra den egentlige
Kunstverden og betragter
mig mere som en Eremit;
jeg nyder intet andet i kunstne-
risk Henseende end det jeg
selv opvarter med, og naar jeg
engang imellem faar fat i no-
get Nyt som jeg kan klore
igjennem saa er jeg meget
lykkelig, derfor virker det
dobbelt godt at faa et Brev
engang imellem fra Brødre
i Kunsten som leve i
Nu kan jeg da gratulære
Dig med Stipendium, Du
har en deilig Tour i vente
kjære Ven hvortil jeg vil
ønske Dig alt Held baade
Via Frattina 138, 19. febr. 1913.
Kjære Nini,
jeg skulde visst kanske ventet med 
at begynde paa brev til dig, indtil jeg og kunde si, solen 
skinner jo! Saa blev ikke brevet saa upassende trist, som det 
kanske nu blir. – Djævelen staar i alt som minder, sier jeg – 
man slaar sig ned med en nyfødt unge paa et minderigt 
kammer med 6 trapper ned til varmt vand, en petroleumsovn 
og to spritapparater til at tørke tøi og lave mat paa – en slik 
liten dritpaase konsumerer ca 6 skjorter, 12 bleier, diverse kladder 
og dit og dat i døgnet – jeg har næsten tutet mere over tøiet 
hans, end jeg har glædet mig over den lille søte gutten min.
Han er saa vakker og frisk og kraftig, 
saa det er vel utidighet og litt fysisk svakhet som gjør mig 
saa ræd for at han skal ikke trives for mig. Han har ikke 
været forkjølet en dag, siden han blev født, og han vokser og 
lægger paa sig – men nægtes kan det ikke, at den kjære 
gamle leiligheten heroppe er rent ut sagt etslags lysthus, som 
formodentlig en gang ved leilighet er muret op paa taket av 
et femetages hus. I mit værelse er tre yttermurer. Her er ikke 
egnet til barneværelse skjønner du. Hvis altsaa solen vilde
Den store projekterede
Rejse. Jeg nøjes da med
pr. Cycle at gennemfare
Fyen og Jylland, inclusive
Sønderjylland ned til
Byen Slesvig. Jacobsens
har været saa gode ogsaa
at give Afkald paa Deres
Skotlandstur for at slaa
følge med mig.
Efter Bestemmelsen
kommer vil til Frederiks-
havn d. 1. Juli. Saa
Jeg skal herom selv ikke udtale
mig; jeg refererer kun, hvad der
summer en om ørene. Der
tilføies forresten ogsaa et lidt
uærbødigt spørgsmaal om, hvor-
meget han i alle disse aar har
betalt skat af. Men meget oplagt
til at holde mindefest, er man
under disse omstændigheder ikke,
og jeg har det paa følelsen, at
man helst vil lade denne i al
stilhed rinde ud i sandet. I
saa fald kommer jeg overhovedet
ingen biografi at forfatte.
Herom har jeg foreløbig
villet underrette Dig, nu, da jeg
atter kan sidde ved et skrivebord
i det mindste.
Hilsener!
Din
Ebbe Hertzberg.
20/12 Nå har jeg pakket og takket og skrevet
"til" og "fra" - men jeg er ingen
glad giver ved juletid! Det er
så vrient slik å skulle være gavmild 
og oplagt til bestemt klokkeslett - 
og det er en pokkers overdrivelse
med disse presangene og pengeforbruket 
til jul!
Imidlertid drar J. og jeg til
Holmgild imorgen og glær oss som 
onger til fred og frihet.
Hadde middag for Skaugum
folket søndag, vellykket til langt på 
natt som vanlig.
Olav hadde snakket med
Christian og om valget i høst. "Jeg
har fått det som en opsigelse" sa 
han; "men det verste blir, at jeg vel 
må reise av landet." Det vilde bli
hard liner for ham, slik han elsker
Norge. -
Bakenfor hvad vi har av
private sorger stiger frykten for en
Dresden den 23de November 1870.-
Herr hofstallmäster Demirgian!
Da jeg for nogle dage siden
har erfaret Deres tilbagekomst til Sverge,
så tillader jeg mig herved med nogle
ord at sende Dem min hjerteligste og
ärbödigste tak for den indbydelse til Egyp-
ten, som jeg ved Deres bistand havde den
äre at modtage.
Jeg tiltror mig ikke dygtighed nok
til at skrive det franske sprog fejlfrit,
og De vil derfor tillade mig at benytte
mit modersmål.
Opholdet i Egypten har väret dendet
interessanteste og lærerigeste periode i mit
liv, og jeg vil derfor aldrig kunne glem-
me den tjeneste, De ved denne lejlighed
har vist mig, og heller aldrig skal jeg
glemme den taknemmelighed, jeg skyl-
der Dem.
Men der er et punkt, hvorom det er
mig af vigtighed at erholde oplysning,
og denne kan jeg ikke erholde af nogen
anden end Dem.
har en Svaghed - hans Overenskomst med
Musikforeningen var vistnok ikke et
Mesterstykke, især da det lader til at
Orchesterforeningen lidet vil gjøre forat
faa øget sit Fond. Under slige Forholde
at faa arbeidet Harmonien op til sin gamle
Eneherskerplads skulde være en Fryd! Vi
sætter ivei med et stort minus i Budgettet
som maa dækkes med velvillige Bidrag
men never mind! Samtidig som vi
støtter os fuldt ut til den gamle Direk-
tions Erfaringer og Kunstindsigt er vi
dog fri og ikke bunden paa noget
Punkt. Bergens Publikum er nu blit
fordringsfuldt; skal Musikf. tilfredsstille
det blot nogenlunde vil ogsaa dets Budget
sprænges. Deres første Symphonikoncert
gik med stort Tab og Komunen vil vel
ikke betale til slige Koncerter. - det var
jo til populære at den gav sit Bidrag.
M. har været uheldig med sin Dirigent;
kommer vi saa med En som der staar
Glands af - takket være din Anbefaling -
vil nok Slaget være vundet. Der er ikke
saa ganske faa trofaste som holder paa
H og vil støtte den - det har vi faaet
udstille engang, - de var egentlig lavet til at ind-
fælde i væggen paa mit barneværelse. Saa-
ledes blev jeg ogsaa daarlig representeret i galleriet.
Senere har jeg forgjæves forsøgt flere gange at
samle og faa udlaant til en større udstilling i Oslo.
Men straks før krigen blev jeg syk og maatte sæl-
ge for billig pris alt, hvad jeg eiede af kunst; -
havde jeg dengang kunnet ventet 1/2 aar, kunde jeg
faaet 10 doble priser mindst, - da de fleste af mine
billeder før krigen var solgt for 100-200 kr. pr. stk.
og nedover lige til Kr. 5 -. Men jeg fik bare
føle krigens dyrtid og forbandelser - og ingen
af dens fordele - (som andre kunstnere); thi
jeg var syk i mange aar - og havde kone og 8
barn samt en gammel 
(hun er)
(snild) svigermor at un-
derholde. Tilslut sa doktorerne, at jeg maatte
søke at komme til Afrika (eller syden), hvis
jeg ikke skulde blive helt kvalt af denne kram-
pelignend asthma, som stundom tog bevidstheden
fra mig, saa jeg i timevis blev liggende kold som
et lik. Jeg fik da et stipendnium, og en rik-
mand i Bergen lovede mig støtte, hvis jeg vilde
31.12.1921
Kjære Fru Hassel,
Idet jeg takker Dem og Deres mand for 
den hyggelige formiddag som jeg tilbragte hos Dem i Stock-
holm sammen med elskværdige landsmænd, ber jeg Dem
motta mine bedste ønsker om et godt nytaar for Dem 
og Deres familier,
Med bedste hilsen
Deres hengivne
Sigrid Undset.
7
daarligste Smaabarn og
daarligste Mødre. Barna blev
veiet af Dr. B. og alle disse
nakne, for det meste syge
og  daarlige Barne kropper
baaret frem af sultne,
slitne, elendige mødre var
ikke til at holde ud. Det
eneste Lyspunkt var at
se det Smil som lyste op
i 
mødrenes
ulege Ansigter hvergang
Dr. kunde melde, at et
Barn havde øget saa og saa
meget, takket være den sunde
Næring de hver Dag fik faa
"Mjølkdroppens" rige Kilder.
Store Bunker af Ansøgninger
fra fattige mødre laa der, men
Oscarsgade 22.
21/2.
Kjære Eilif!
Jeg har saa ofte tænkt paa at skrive til
eder, engang har jeg begyndt paa et brev til Dig,
men saa var jeg ikke vis paa efterpaa, at jeg
vilde skrive om det, jeg skrev om, og saa blev det 
liggende. Her er i flere henseender løsninger
imellem kunstnerne, ofte har jeg ønsket, at
Du var her, da jeg tror, at Du kunde være 
et formilende led. Her i denne strid nu
vilde Din person, om du havde gaat ind paa at
være montør, rettet det hele. Det er efterhvert
blit klart, at Munthe har mellem de mellem-
liggende kunstnere et rent had imod sig, og at
de finder Werenskiold for mægtig, Sinding har
de ligeledes uhyre imod. Men striden har dog
havt en rensende virkning, tror jeg, da de
alle er blit klare om, at der fra Strømdals
Hils Ross meget venligt og ellers
venner i Rom Thorne L. Carl
sons, Willumsen, Rohde, Möhner,
Oppenheim, Zerritte, Chiaradia.
lidet, men hyggeligt hotel, midt i
hjertet af byen; man spiser billigt
og godt. Blandt andre spiser jeg dag-
lig der, og min anbefaling vil skaffe
eder en god behandling.
Hils Reusch mange gange
fra mig og bed ham være vel-
kommen.
Din altid hengivne
Ebbe Hertzberg.
Paris den 29 Mars 1876.
P.s. Hils din familie hjerteligst
naar du skriver; jeg havde nylig
brev fra Maurer, der beklager
sig gudsjammerligt over al den
selskabelighed, han er udsat for
i Kristiania. Han er formelig
grætten og ærgerlig!
24.000. Don var mægtig
vred over, at han ikke
før af Johansen var 
blit underrettet om
historien - han fik
trods sin direktør værdighed
først høre de om underslæbet
pr. tlgm.
12/10 Reiste jeg til Kria
med første tog - 
Astrids geburtsdag, 22
dansende unge i gamle
Munkedams - blandt
dem Karl og Oscar Nissen.
Kai mødte mig i Kria
13/10 Kom Kai og jeg hjem.
Jeg la mig om efterm,
havde ondt "allesteds."
14/10 Reiste Kai til Tysk-
land. - Om efterm.
Bergensgade 10
Torsdag aften
Kjære Fru Grieg
Jeg vil
blot sige Dem at vi
udlaandte en Tigning til
Polikens Julenummer - den
kom igaar tilbage iturevet
og næsten ødelagt. Af
den grund støtter vi
ubetinget Dem Lyst
til at sige mig. Men
selv om den ingen Skade
led - jeg b.gde mig
ikke nytig om "Men god
Dag" - det - er noget
at behandle mig paa var i
den grad udfordrende at jeg gav
svar derefter, og idet jeg reiste
mig sagde jeg ham: vel, 
dem kjender jeg ikke, derimod kjender
jeg Herr Grieg og har ingen grund
til at tro at netop dette for
mig vigtige brev skulde være
gaaet tabt i posten, ligesaalidt
som jeg har grund til at tvivle
paa Griegs ord overhovedet, jeg
finder dette høist betænkeligt og
er ellers ikke kommet hid for at
bede dem om nogetsomhelst, men
vil kun vide enten eller, skal
jeg spille eller ei? Altsaa adir
oder bis auf weiteres "auf Wieder-
sehen"! Derefter gik jeg. - Hvad nu?
Jeg venter i ærbødighed paa et
snarligt definitivt svar, og sender
Dem og Deres hustru en hjertelig
hilsen ogsaa fra kjærringen.
Deres hengivne Halfdan Cleve.
Kristiania, den 30 Januar 1895.
Ærede frue,
Ifølge Deres opfordring oversender
jeg Dem herved 10 kroner som bidrag
til opførelsen af et kapel på Holmen-
kollen. Jeg finder ikke det er godt for-
svarligt at afgive mere til dette øjemed
så længe vi har de mange frysende,
nødlidende mennesker rundt om-
kring os.
Deres ærbødige
Henrik Ibsen.
Sommeren agter jeg at gjæste Kjøben-
havn, og da haaber jeg vi træffes der.
Hils imidlertid Erik Bøgh og takk
ham tusinde Gange for hans Anmel-
delse af «De unges Forbund».-
Tiden siden min Hjemkomst
har været en ren Spægelsestid for alle
Specialdjævle; selv Julen har ikke gjort
noget synderligt Afbrækk heri.
Angaaende biografiske Notitser m.m.
om mig, maa jeg først og fremst an-
befale det af Universitetsbibliothekar P: Bot-
ten-Hansen i Christiania paa Fransk
udgivne Værk: la Norvége literaire», samt
en paa tydsk skreven Biografi, derd, som
jeg hører, om ganske kort Tid vil bli-
ve trykket i «Leipziger Illustrirte
Zeitung». En Oversættelse af «Brand»
vil om kort Tid udkomme, rimelig-
vis ogsaa i Leipzig.
Og hermed Farvel for dennegang.
Hils alle fælles Venner og Bekjendte
fra
din hengivne
Henrik Ibsen.
Dadrup Hotel
23 Februar 1890
Hr. Edvard Grieg !
Da jeg havde den Glæde i Be-
gundelsen af Vinteren her at hø-
re Deres mesterlige Komposi-
tion: Olaf Tryggvason kom
jeg til at tænke paa, at man
af K. Davids Psalmer i forvejen kun
de spare lort , at mange for
skjællige Instrumenter, maatte
anvendt paa den rette Maade,
frembringe en langt større
forhandlet med saugbruksforn. om salg
av tømmer, til høie priser. Og sælger 
en braate ved fra hele skogen til 
fabrikker i Fr. hald, som før fyrte
med kul.
Gunhild laa av astma, daarlig. De
hadde møte i Chr. Ankers bo, og nu gryer
det omsider mot utdeling av arv - den
sidste process ser ut til at visne væk og
bli forlikt. Reiste til Xania med
Alex
Nansen
og Kristen Nygaard. Alex. fortalte mye
rart om Amundsen og mye morsomt om
Sverdrup (for at faa aapning, han led
av treg mave, pleiet Sverdrup han at 
blotte maven en stund i 40° kulde,
da kom virkningen straks.) - 
Alex. tok sig nær av beskyldningene
mot Fridtjof Nansen - at han ikke skal
ha sørget for, at Amerikas trudsel om
at negte os import fort nok er konant 
blit gjort kjendt hjem herhjemme. Men
de fleste vil ha skylden mer paa 
Helen.
23–3–1908
53 am Strom
Sehr geehrter Hrr!
Das Buch der Hrr (Stadelmann)
dankend erhalten –
Ich möchte Ihnen anfrage ob
Sie geneigt sind meine Grafischen
Arbeitern uber in Vertrieb zu bringen
Ich bin los von Bruno Cassirer –
Ich habe neulich 3 Collectionen
(je
jeden Collection
ungefahr 180 – 200 Gravuren) fertig
gedruckt – und zwar unter meine
personliche Aufsicht – Es sind meistens
Munch
oprette en Ungdomsskole. Han
vil lære vore Nationaldanse
og Sangdansene og ta dem med
til Island, hvor al gammel
Dans er glemt. Han kjender Færø-
dansen fra Fær og de færiske
Fiskere paa Island, og synes vi
her danser mindre ensformigt.
Han er ogsaa af den mening, at skal
Sangdansen faa Indgang igjen maa
man prøve at bygge nyt paa
det gamle Grundlag. Det vil ikke
nytte med bare den ene Form
som endnu bruges paa Færøerne.
Vor Tid ligger ikke for det lange og
ensformige. Man maa ialfald
begynde med noget lidt mindre
fremmed og vanskeligt for ikke
at skræmme.
Sol idag; rigtigt Søndagsveir.
Tordenskjoldsgade 1.
Kjøbenhavn K.
Løverdag den 2den December
Kjære Grieg!
Først i Gaar er jeg kommet til at afsende
Partituret til de norske Dandse til Dem, Koncerter,
Informationer og egne Kompositionsforsøg har for-
untret mig fra Tid til anden og jeg har kun taget
fat paa dette for mig saa kjære storbyde, naar
jeg var rigtig oplagt. Det vil nu vise sig, hvor
vidt jeg har tilfredsstillet Dem; De har fra min
Side naturligvis fulstændig "Carte blanche" til
at forundre alt; kun vilde jeg bede Dem om De,
af Hensyn til det store Arbeide, en ny Afskrift
vilde forvolde mig, vil være saa god at betjene
Dem af en Blyant, Hvor Forundringerne ikke
nødvendiggjør en hel ny Instrumentation. Jeg
haaber, at jeg er kommen Deres Ideer nogen
lunde nær; Johan Svendsen udtalte sig i det
mindste meget anerkjendende om Klangfarverne
deri. Deres Menuett kommer om en Uges Tid
ud hos Breitkopf og Hartel i Partitur og Stemmer
han var strax villig til at trykke den "zu eimem
üblichen Arrangements honorar" og sendte mig
saa omgaaende 50 mark, hvorover jeg
66
Opnaaelse skal enhver menne-
skelig kraft være et Middel.
Naar altsaa Selvbestemmelsen
griber Endeligheden som Øiemed
19de September
1891-1895.
Tak for alt, alt, alt i disse fire indholds-
rige år! Tusend hilsener!
Hils alle
Tuftens
Kjære Hulda og Gar-
borg.Tak for Din
Bok som kom igaar
Tak for den godt Paa-
skrift. Hvor jeg glæ-
der mig til at læse Din
og Garborgs Bøker, naar
der kommer lidt Jule-
fred over mig. Nu
sender jeg ut mange
Kort og er bare gla, det
er mørkt i Været, saa
jeg ikke kan male.
Det Kort I faar skal
minde Eder om, at jeg
blev altid saalænge paa
Kolbotn, at Kornet stod
paa Stør. Jeg var fortrollet.
En af Høstakkene er
Eders gamle Ven Harriet
bøg deg ner so du paalag ser op onde greinene so ser du da."
Han so gjorde. Eg peikte og synte da bedste og konde, jau dar
fekk han sjaa de paa slutten "ja verkelig har du ret, sa han,
og so skulde eg faa sleppe pisk og sa han endaa eg mest tårde hat
da sia og hadde laagje og sagt at da var so stort so have har
lisje Nils, for so stort var da no inkje endaa da var reint otruleg
stort, "ja dar finnest inkje so stort i heile hagjen og inkje i
heile bygda, og har no inkje sett so stort æple i mi levetid, sa han
far: "men vi lyte late da staa eit bil enda te da varte godt gjordt"
sa han. Glad var eg. Eg lyte sjaa da lidt næmmare, sa han far.
Og so gjæk vi tebakers øver groven og glorde myllaa greine og
ledte myllaa laus, men konde inkje finne da atte; vi var so ansa-
me te aa leite og glore, at eg glømde at eg var vaat og far
gløimde aa sende meg in aa skjepte. Da nytta inkje, vi fann
de inkje! So gjæk vi øve groven og saag ette paa lu sia om det
endaa sat dar. Nei nu var det burte og blei burte, eg tok te
aa tvele om dat inkje var noke troldskap med ditta træet dat
såg no so kronglete ut at da konde være likt te de. Jau be
so dat var fek vi sjaa da paa  ein gong  baae tvo. Da var
nok inkje, narreri likevæl. Far beit mærke i ka grein da
sat paa og so bar  da tebakers med os øve groven. Far fekk
tak i greinen bøigde  han ned og andesøkte kvar kvist men
inkje eit æple so mykkje so in paa auget mit . Far turka
sveitten af seg og mor kom ut paa troppen og ropte at vi laut
komme en og æte. Vi gjæk in, daa fek  han far sjaa at
eg var vaate - "har du ikkje  skjept endaa din krukte?",
sa eg inkje du skulde ha deg en aa skjifte paa timen?" Ja no
lyte du have pisk." Ja lidt vart da no  au af da slagje
men inkje mykkje for: "maten værte kald" sa ho mor.
igaaraftes. Idag Sol. Deiligt at være
hjemme igjen!
x x G. er altid frydefuld, naar jeg
fortæller ham, at man spør mig, hvad
"mann' min driver med" der hvor jeg reiser.
Det er hændt et Par Gange i Fladbygdene.
Det er haabefulde Bygder siger han,
hvor Folk arbeider istedetfor at læse
Bøger. x
24. 3.04
Stille Arbeidsdage. Brev fra Dr. Hagelius
med et Hefte svenske Folkeviser. Brev
fra Ole Brandt i Valders og et lidet
Skuespil han har skrevet.
Kubbestolen fra Valders er
kommet. Prægtigt Arbeide. Det er
næsten altfor galt at ta imod slige
Presenter.
Løland til aftens igaar. Han er lidt
skral, synes jeg, og Pasop er rent elendig.

x Hvor de altsaa ikke kjender ham
Jeg har aldrig været forelsket.
Jeg blir noksaa let fortjust af
en sød Dame som Fru Dybwad f.ex. -
hun hilser paa mig paa Gaden nu -
eller af en opdigtet figur; jeg synes
ofte, at en Gut er snil og hyggelig,
men forelsket har jeg aldrig i mine
Levedage været. -
Du kan læse dette Brev
eller lade være eftersom du vil, det
er rablet saa gyseligt at jeg ikke
blir fornærmet, om du i dit næste
Brev anmoder mig om at skrive
tydeligere, da du intet af dette
Brev har forstaaet.
Og dette Brev forventer
jeg snarest mulig, helst, nei absolut
inden 14 Dage
Og dermed faar det være Slut, være
Slut,
tre Sider har jeg rabla ut, rabla
ut
nu ber jeg, at du skriver snart til
mig, ja til mig,
ellers saa er du en artig Blei,
Au Revoir.
Din Sigrid
Undset.
Hilsen og kunne I altid
være overtydet om at mod-
tages, med aabne Arme
og for en rimelig Sum,
især naar D A ikke
betaler. Tænk paa et
Par Maaneder her til Høsten
og drag saa til London. -
efter at have taget Brussel.
Forleden Middag hos Fru de
Mauritz hvor Madm Viardot
- de talte om Dig med Fana
-tisme; det var hysteresk,
saa jeg næsten fik Lyst
at bagtale Dig - Men
Modet manglede - jeg vilde
være bleven revet istykker.
Frk Gran har forladt Morchesig
18/9. 34.
Kjære Tore!
Jeg har hat en liten Restkonto fra længe
før Krigen staaende i Dresdener Bank Filiale
i München, nu er jeg blit lei av at underskrive
flere Ganger om Aaret at Kontoen er riktig.
Nu kan du gaa og hæve disse 95 Mark. Ta med
dig disse Papirer og legitimer dig med Passet dit
og kanske ogsaa med Brever med din Adresse -
de er saa forbandet formelle i Banken.
Ja Mama har vel fortalt dig at de 12
gyldne Stolene er kommet til Salen, og vi har nu
sat Gyldenlæderstolene i Spisestuen og ryddet ut
alle Smaastolene fra før. Det er blit svært praktfuldt.
- Imorgen reiser Ellinor (istedet for Arild) til Bordeaux.
Hun skal sammen med Cecilia prøve at lære Fransk.
Arild bor i dit gamle Rum i Themis og skal gaa paa
Berlitz Scool i Oslo og samtidig lære sig litt andet for
at prøve at bli til noget i et Blad. - En Slektning av
Mama, Bull, har været her i nogen Dager og reiser med
de andre til Oslo imorgen. - Ja maatte det nu gaa godt
med dere alle Børn! Den Flugten min i Sommer svækket mig, jeg
er for daarlig til at skure og bile i ukevis. Velsigne dig, Tore! Papa.
om Guds øieblikkelig hjælp,
naar nogen trængte den -
lød skjærende uvirkelig. -
Til middagstider reiste
Sigrid kom den unge
Jens Hjorth med en ven,
cyclende fra Ørje. Don
og jeg kl. 5 i konfirmations-
middag hos Gløersens, lille
Thrine. -
2/10 Gik Don og jeg om form.
l landeveistur - klart,
nøgternt høstveir. Til
middag forstmand Skovhaugen.
Om aftenen socialisme
og Saugbrugsforening - aa,
den som ikke var en mod 
en, men to sammen!
Bergen 14 Oktb. 1887.
Kjære Edvard!
Vidste Du bare, hvor Du glædede mig med
Dit Brev igaar! Tak og atter Tak!
Det er mig, som om vi har omfav-
net hindanden i den lykkelige Følelse
af at eie hinanden, som de gamle!
Ja, Du Edvard, det er deiligt, naar
den Følelse kommer, at der strømmer
nyt Lys og ny Varme ind i Ens Liv,
og den Tone var der igjennem hele
Dit Brev, "saa jeg selv sang med!"
Og hvad jeg ogsaa føler mig saa lyk-
kelig ved at vide, at Troldhaugen
staar herhjemme i Høststilheden og
venter paa Dig. Ja, ser du, vi er ikke
altid 20 - 30 Aar, og bare den Følelse
at eie et Hjem det er en stor Lykke,
og naar saa ovenikjøbet vore Hjem
ligger netop der, hvor de ligger, saa
kan det ikke være bedre. Det følte
jeg, da jeg tumlede solo om i Fjelde-
ne, og det føler Du, nu medens Du
tumler Dig i Leipzig, Wien osv. Det
er igrunden svært sundt at stilles
udenfor sine vante Forhold imellem.
Billedhugger Vigeland.
Maridalsveien 17
Kristiania
alligevel tiene baade til en ny Blouse
og et Par Strømper, da Byerne ligger
Klods op ad hinanden. Hotelrom er
ikke dyre heller. - Altsaa De har atter
her vist Dem som den koselig uegennyt-
tige Ven, som De al Tid har vaeret for
mig, og som j er lykkelig ved at have.
Og saa enda De tillade mig at gratulere
Dem til, at De er begyndt at komme
ud af Sangkurven, hvor Ammerne
var ud af de Fuglesangske Behorskosen
pluss den hollandske Klaverbetvinger.
Nu er der kun Frants Beyer tilbage,
og der raader j Dem til hellere at holde,
Dem til en iskald Bajer i denne Hede!
Vor Agent i London forlanger 50 £
for os til deling per Koncert. Det er
paent synes j. Kommer der en Del
Koncerter ud deraf, maa De sige Deres
Søster, at hun skal faa Lov at kom-
me med mig til Madam Tusseand
en Gang om Dagen!!-
Ja De kan tro, vi har det godt
her. Man kan handle og gøre aldeles
som man vil og lever i den mest
fuldkomen Ro, hvilket vist er meget