MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
de vil kun svare, at vi
har solgt dem retten og
dermed basta. - Og saa
holder de sig til os, og vi
maa da holde os til Dig,
som jo har givet os eien-
domsretten for alle lande. -
Dersom det er nogen der
skal kunne faa Forberg og
Augener til at trække sig
tilbage og opgive sine ret-
tigheder, saa er det ene
og alene et firma som
Peters, der sidder inde
med en saadan magt
paa verdensmarkedet, som
dette gjør.
Jeg synes, at sagerne
paa denne maade måtte
kunne ordnes. - Med de ven-
ligste hilsner, Din hengivne
Bergen 28. Mai 1888
Kjære Edvard!
Nei no er det slut! Jeg har nu
i saa lang Tid opsat fra Dag til
Dag at skrive, i det Haab, at jeg skulde
faa en rigtig god Stund helt for mig
selv, saa at jeg udhvilet fra Arbeidet
kunde tage mig forfriskende
Tur ned til Dig, men jeg har
nu i en hel Maaned været saa
opskjørtet af Arbeide, at der ikke
har været levnet mig Tid og
Kræfter. Og jeg kan nu engang ikke
med bare et kort Visitbrev til
Dig - vi to maa have Tiden for
os og - Kuløren, det vilde nu og-
saa være for galt om Du paa
Frastand skulde trakteres med
"Kontorfjæset". Lad mig saa
med engang summere hele
Maanedens Begivenheder i
en Sum, nemlig Travelhed og
Haab om Sommer. Det har
været det hele, og Du har end-
nu ikke gaaet glip af noget
særdeles ved at være borte.
Med forfærdelse tænker man tilbake på al den avskylige 
glatte og karakterløse tyske "forblændsten"
i rødt og i gullt
som den ældre 
arkitektgeneration i forgangne år har hjemført i dyre dom- 
me og skjæmmet vor by med
til
store og kostbare bygg.
357.
ten, ophører ikke hans Function som Actor, hvorimod Virk-
ningen af denne Combination er, at han i Sager, som af
ham paa Embedsvegne ere tilstævnte, er udelukket fra
Deeltagelse i Votering og Dom, Instr. 5 Juni 1776 et § 2.
I de mindre Kjøbstæder, hvor Byfogden baade er Politi-
mester og Dommer, er der derimod ordentligviis ingen
særskilt Politiactor, men den samme Person foranstal-
ter Sagen anlagt, udfører og paadømmer den. Dog er det
vel ikke tvivlsomt, at Øvrigheden, naar den finder, at
Sagen udkræver det, kan beskikke en Sagfører til Poli-
tiactor, cfr. Frd. 12 Sept. 1753 Cap 4 § 15 og disse Forelæsnin-
gers § 41, hvor det nøiere findes udviklet, hvorved den
Tiltalte, uanseet det almindelige Forbud mod Procuratorens
Møde i Politisager har Adgang til at besørge sit Forsvar
ved en Sagfører.
For foreløbige Forhører er der i
offentlige
Politisager ei saa me-
gen Anvendelse som i Justitssager, fordi Factum sædvanlig-
viis er mere enkelt, Omstændighederne tydeligere og Sagen
af mindre Vigtighed. Til Optagelse af Politiforhører maa
Dommeren ikke som i Justitssager skride af egen Drift,
deels fordi ordentligviis intet Actionsdecret udfærdiges, til
hvis Begrundelse Forhøret skulde være nødvendigt, deels for-
di Politistraffe som oftest i Mindelighed kunne efterkom-
mes, men især fordi Lovgivningen overalt vil, at ved-
kommende Politiembedsmand skal give det første Nød til
Politiforseelsens Paatale, uden at der med Hensyn til disse
gives noget Bud, der svarer til Frd. 3 Juni 1796 § 25 an-
gaaende Forhørers Optagelse i Justitssager. Dog kan det neppe
antages, at Dommeren aldeles skulde mangle Competence
til paa egen Haand at anstille foreløbige Undersøgelser an-
gaaende Politiforseelser. Hvad der her er anført om Politifor-
hører, findes antaget i Canc. Circl. 11 Mai 1799. Det maa tillige be-
mærkes, at ihvorvel Politimesteren er den, der efter Anord-
ningerne i Byerne optager Forhør i Sager, der skulle forfølges ved
Politiret, saa er det dog paa Landet ikke Fogden, skjønt denne
kan siges her at være Politimester, men Sorenskriveren, der ef-
ter hans Reqvisition holder Politiforhør.
Om Arrestation paa Grund af Politiforseelser gjel-
der ingen væsentlig forskjellig Retsregel fra dem, der under
Sølvbrylluppets Datum ved jeg endnu
ikke bestemt; men det er nok i begyndelsen
af november. Jeg skal iøvrigt indhente
oplysning derom fra München. -
Den cirkulerende sag skal komme med
det første.
Deres
E. H.
og drive. Kl 3 ¼ kom jeg tilbage, lidt ærgerlig over ikke længer
at være tilstrækkelig ærgerlig. Jeg blev vist ind til Meiner,
som var en meget behagelig udseende mand, og vi be-
gyndte at tale sammen i en venskabelig tone. Jeg ærgrede
mig over at jeg var en tosk. Da heldigvis kom han
tilbage til en vending som jeg kjendte igjen fra hans
breve. Han vilde kun nødig indlade sig paa hele
affæren, og at han i hvert fald maatte ha en garanti.
Da vognede en mægtig vrede i mig, og jeg sagde at det
var mit høieste ønske snarest mulig at faa ende paa
disse forhandlinger, som havde taget en for mig saa
uheldig vending, og spurgte om Boltzmann virkelig
havde sagt at jeg ikke ventede honorar. Han bladede i
sine papirer og læste op "villeicht wird er auch nicht
Honorar verlangen". Jeg sagde da gjorde intet forsøg paa
videre at understrege Meiners
hans
jesuitisme, men Boltz-
man var med en gang elimineret. Saa sa jeg fra
at mit forlangende var 40 mark pr. ark, det
var akkurat 10 mark mere end det Drude havde
opgivet som det høieste opnaaelige som du kanske
husker. Han noterte. Forøvrig oplyste han til min overrask-
else at kontant honorar i reglen var forlæggernes ønske, mens
forfatterne i reglen foretrak at "dele fortjenesten". Han forsøgte
paa forskjellige grundlag at gjøre indvendinger mod honorarets
størrelse, men jeg afviste og fortalte at jeg vidste om honorarer
af mangedobbelt størrelse (opsnappet under reisen, M. for navne
som Helmholtz og Hertz), og sagde at jeg ønskede afgjørelse in-
den morgendagen. Han ønskede derimod at forhøre sig yder-
ligere hos de lærde, og jeg gik ind paa at afvente brev fra
Planck, forudsat at han vilde skrive samme aften til ham.
Manuskriptet, som jeg afleverte til beregning af omfanget,
skulde jeg hente mandag kl 12. Saa skiltes vi, og jeg
han
fulgte ham
mig
til døren.
Saa gik jeg, endnu i adskillig sindsbevægelse efter den temme-
Ogso eg nemde i mi melding
i Den 17de at det var for mykje
seksualstudier for ein vanleg
lesar som enno ikkje er
van med eller innstilla på
Freud-vitskapleg seksualgransking –
mykje mindre av det slage hadde
gjort same gagn og boki som
eg elles syns er framifrå god
og interessant, hadde vunne på
det.
Hv. 27.10.33
Havt konferanse med den nye
teaterchefen vår um "Liti Kersti."
Endeleg skal då dette stykke fram
att, og no med Eggens musik. Teaterchefen
hadde tala med Fröydis Haavardsholm
um dekorasjoner. Ho var ikkje uhuga.
Men teatret hev framleis ikkje pengar
mig højst pinlig og ubehagelig; men jeg kan
desværre ikke unddrage mig den.- Hvor
ganske anderledes om jeg nu kunde fær-
des blandt mine venner i Berlin!
Et lyspunkt i tristheden er det for mig
at De i Deres brev stiller mig i udsigt at
De kunde komme herop til næste sommer
og forelægge Deres og dr. Schlenthers planer
for udgivelsen af den nye udgave af mine
skuespil. Hjertelig velkommen skal De væ-
re mig! Vær forvisset om det. Jeg skal lægge
alt andet til side i den tid, De er her, og stille
mig udelukkende til Deres rådighed.-
Må jeg benytte anledningen til at berøre
et andet anliggende, hvori jeg har lovet min
mellemkomst. Det angår den unge, talent-
fulde, danske digter Helge Rode, der har
skrevet et skuespil «Kongesønner» hvilket
V
Journal Rød
1903 - 1904 - 1905 -
1906 -
Aanruds historie gjorde
stor lykke og Christensen
havde lavet et meget
for smukt digt til
mig. - Peter og de
andre til middag hos
Raschs, hvor der var
mistelto. Thor Anker
kom
31/12 Vi gik, alle vi "unge", 
om form paa skøiter paa
Ertevandet, Etti, Paps 
og jeg spadserte til Tiste-
dalen fra Ertebroen.
Om aften spilte Nils
Bethoven og Chopin.
Stemningen var god og
nøgtern. - Men
aaret 1905 er gjennem-
levet - og Thor og Don
som du har allerede. Det er et litet 1eks. bind i utgaven 
Oxford University Press., Henry Frowde ed. og indeholder 
The Professor by Charlotte Brontë samt digtene av alle 
tre søstrene. Vil du jeg skal sende dig den? 
8de. Vi har faat taake nu. Den er impo-
nerende. Og mitt paa dagen letter den og svæver 
som en fin hvit dis i solskinnet – det er henrivende
men utpaa eftermiddagen er veiret og temperaturen ikke 
indbydende til andet end at sitte foran kaminen 
og se paa ilden. Det er svært gjilt, men man blir 
lutdoven av det.
Hvordan er det gaat dig med at indfange
maalforfattere til foreningen? Jeg kom til at huske 
paa den dig overdragne mission da jeg forleden i Tidens 
Tegn saa en annonse fra kinematograferne om en 
splitterny film «Bondefangersken Nini» – undskyld!
Det deiligste her i England synes jeg allikevel
næsten er landet – bare en tyve minutter ut i Middlesex
med Disctrictern og saa bare grønne beiter, bakke op og 
bakke ned, og gjærder av tornebusker og bjørnebærranker 
og gamle eketrær og krøtter og gamle bondegaarder saa yndige 
som julekort. – Udyrket land – og byen like indpaa
fuld av sult og nød. – Ikke rart at folk er anarkister-
Xania 2 januar 1901.
Kjære, kjære Dea!
Endelig er jeg kommet til
ro i min celle. Nytaarsaften fik jeg dit
brev, mens jeg ventede paa, at mama
og pigebørnene skulde blive færdige
til at gaa i selskab, og nytaars-
dag har man jo den ugudelige
institution, der heder visiter. Men
jeg tænkte paa dig, stakkar, da jeg
stod ude paa Winter-Hjelms veranda
og ventede paa det nye aar. Jeg vilde
skrive til dig og sige dig en hel
del til trøst - men hvorfor skulde jeg
igrunden det? Mod sorgen hjelper
ingen medicin, man maa vokse den
at sig, saa gaar det over, eftersom
snakke om. Gud vet om Pei har hørt nogen si noget – han 
saa jeg hadde tat av mig gifteringen min, den skulde gjøre istand 
og han kom ganske hvit i ansigtet og svart i øinene «mor,
hvorfor har du ikke gifteringen din paa dig - du skal vel ikke
skille dig fra far vel? Ja for da skal jeg bli saa fæl, saa fæl 
og slem at ingen av dere skal orke at ha mig!» Han har
kommet tilbake til det flere ganger at det vilde være «det 
aller aller værste som kunde hænde i verden.» Gudskelov saa kunde
vi begge forsikre ham om at vi tænkte ikke paa slikt
men du kan tænke dig, hvor det pinte hans for, naar
gutten snakket slik. Uf at vite, hvor anderledens alting kunde 
været, om det hadde været bare Svarstad og mig og vore unger – 
saa hadde vi vel stridd og til en ordning tilslut, saa alt 
var bare bra igrunden – og saa er der alt det andet som en 
ikke kan komme utenom. Nu gaar han der paa Kampen 
med den skrækkelige gutten til det fruentimmeret; han vet 
ikke engang om det er hans – og mine forsøk paa at hjelpe
ham med det lasset har bare ødelagt for os begge og sprængt 
mig – mere end noget menneske aner – 
Jeg er træt – bedre at slutte op.  Ha det bra 
og skriv snart til mig. Jeg er gla du skal faa Asta – hun
er uten make, mere tess end de to jeg har nu tilsammen, og 
endda er den ene altsaa et flinkt og sødt og villigt lite
menneske!
Mange hilsener til din mand og dig selv
din 
Sigrid.
7/3-1925
Kjære tante Kirsa,
tak for sisst. Ja, saa kom
vi da saa langt – efter en fæl tur fra
Berlin, 2½ times forsinkelse, fordi et
nordgaaende tog var blit avsporet, saa 
vi brukte altsaa 14½ time istedetfor 12.
Baade mama og Anders var dødstrætte,
ja jeg var træt jeg og da –.
Her er noksåa koldt, det hadde
snedd her igaar, og sneen ligger tildels idag,
men det er da grønt paa buskene og sne-
klokker i parkerne. Likevel er jeg glad,
30.8.96
Kjære Grieg!
Aa nei, Aa nei, for
en glæde! En skål,
Din skål for den herlige
efterretning fra Peters.
Donnervetter, jeg revner
en hel bog nodepapir
med antydning til roman-
cer, capriser og lignende
gik bort og vaskede mine
hænder, tændte en pibe
og skrev titelbladet til
en stor symfoni i B Dur.
Men hvad skal jeg gjøre
med Hansen og opførelsen
Kjære Jappe! Nu skal da
Udstillingen gå løs – Jeg
skal altså se at sende
det store Badebillede og
et Portræt – Har Du tænkt
på at lade allerede første
Ophængning enkelte Malerier
ophænges på Fondvæggen? –
– Der er jo stort Udvalg og den
Væggen er jo den bedste for
Malerier – Jeg skal imorgen
se at få sammen Prisfortegnelse
– Skulde den komme for
sent får jeg efter eget lade
Dig efter eget Skjøn sætte
Priserne på Gravurerne
hvor Drude nu  
må
kjæmpe i
fattige kår, forladt og forstødt.
Hun har gjort Kristoffer
skade, siger Du. Hvad skade
har hun ikke selv lidt? Kun-
de hun  hjælpe for at hun ikke
orked at elske dette fæ af en
mand. Og hvor har, hun ikke gjort
afbigt ved sin bog. Først gjen-
nem utallige lidelser og skuffel-
ser lærer man af kjende sig selv.
Jeg mener de skuffelser, som
ens egen natur volder en.
Sådan er det ialtfald gåt mig
Men kan nogen skabe sig
om? Uf alle disse teorier,
som man har at trækkes med!
Det som for mig har gjort
at jeg er et trist menneske,
det er at livet slet ikke var
sådan, som man havde
løjet det op til at være.
- Og så ved jeg dog Bjørnson,
at hos mig selv ligger brøsten
Kjære Vilhelm!
Her faar Du for en Gangs Skyld
nogle Ord fra mig. De gjælder hoslagte
 rentrykte Ark af min Redegjørelse for
eiendomsforholdene ved Norges bona eccle-
siastica, hvilken, som Du vil erindre, Kirke-
departementets Advokat i dets Sag med Nor-
derhaugs kommune af mig har udbedt
sig, og som det har kostet mig megen Tid
og Møie at bringe istand. Emnet er nem-
lig et ganske usædvanligt langt og floket Lærred
at blege. Du maa tillade mig at tilføie,
at nærværende Oversendelse blot sker "privat"
til Dig personlig. Det er vel nemlig lidet
hensigtsmæssigt med et Arbeide, der skal
lægges frem for Retten, at lade det blive
bekjendt i Forveien.
Jeg maa dog fortælle Dig at Henrich
Meyer er engageret i Christiania,
med Fru Tellefsen, Frøken Holmers
og Skougaard, men naar og paa
hvor lang Tid veed jeg ikke at sige.
Herr teaterchef Schrøder.
Kristiania.
Norwegen.
mationer. De Wahl har noen vakre
bløte mellemtoner som gjør en varm
om hjerte, og kan også stundomtil virke
velgjørende i de sterkere utbrudd.
Men for en bengymnastik han
driver! Mens han sier de vakreste
ting på den naturligste, vakreste
måte vrænger og krænger de tynne
elegante ben omkring stoleben, bordben
og andre brukbare gjenstands så
man Ulødst hypnotiseres av det
Men hvor deilig ung han var i Alt
Heidelberg! Og hvor deilig gammel
Olaf Hansson var i samme stykke.
- Løland har spist middag hos
oss idag. Han har  katzenjammer
for en bok som forleggeren ikke vil
ha. Var den så dårlig? Ja, den
duer vel vel ikke da.  Så er det best
å slå sig helt på jordbruk -
Ja ja, vi me fær nå sjå.
Både hans og våre poteter er i jorda
ennu. Blir nå sneen liggende
ser det dårlig ut. Men mange har
ennu korn ute, det er verre —
og Romsdalen staar for Tur, ikke
sandt! Og saa lidt Jotun paa Re-
turen. Maatte vi nu bare faa
en virkelig Sommer, saa er der
jo igrunden saa vidunderlig ved
Nordaasvandet ogsaa. Ifjor fik
vi een Ledtur - husker Du - her-
ligt! - iaar maa vi have man-
ge. Men vi faar det ikke, med-
mindre vi sørger for at berge
Søndagene. Jeg synes dog, at
vi fortjener at kunne dispone-
re over Søndagene til disse Ture,
som vi kan gjøre sammen, - Her-
regud, - det er jo dem, vi glæder
os til og slider for den hele lan-
ge Vinter. Lad saa det være
Aftale: om Søndagene sammen-
sværger Troldhaugen og Næsset sig.
Her sidder jeg da Solo i Stuen
i den stille fredelige Aften.
Stakkar Marie, som ikke kan være
hjemme endnu, - hun længes nok
naler. Skulde De have et exemplar deraf tilovers, vilde vi her-
nede være Dem meget taknemlig for at faa læse den.
Med Aubert haaber jeg at kunne sende Dem min afhandling
om processen, som jeg nu er ifærd med at renskrive; von Amiras
doktorsarbeide undergaar ogsaa for tiden samme interessante
reform. Iøvrigt lever jeg vel og er blandt andet beskjæftiget
med at lære Maurer, fruen og den ældste søn norsk. For pro-
fessoren gjælder det naturligvis kun udtalen; men fruen og Lutz
kappes om at overvinde ogsaa de andre vanskeligheder. For-
uden Maurer over islandsk "gerichtswesen", vil jeg i semestret
høre Brinz foredrage Romerret. Det sidste tager 3 timer dag-
lig, og skal jeg saa ogsaa høre finantsvidenskab m. m., vil jeg faa
tiden vel besat. Aubert skrev mig i sin tid til og spurgte, om
det var vel betænkt, at jeg valgte at blive endnu et semester
i München. Hertil tror jeg med frelst samvittighed at kunne
svare ja, da jeg visselig intetsteds kan faa en saa kyndig veiled-
ning ogsaa i tysk ret, som af Maurer, og naar jeg vinterens
løb søger at sætte mig ind i de tyske retshistorikere og har
Maurer at recurrere til i tvivlsomme fald, tror jeg at komme
adskillige videre end ved at høre et eller andet forelæsningskur-
sus over emnet. Brinz er jo ogsaa en af Tysklands mest anseede
pandektister, og omend ikke Helferich hører til et af de to stats-
Kristiania, den 27. August 1895.
Herr stud. med. Scharffenberg!
I anledning af Deres venlige fore-
spørgsler skal jeg bemærke at det vilde
falde mig bekvemmest at svare Dem
mundtligt. Jeg er omtrent altid at træf-
fe hjemme om formiddagen kl. 11. Til-
lader Deres tid Dem at sé ind til mig
da, så er De særdeles veklkommen.
Imorgen, onsdag, kan jeg dog, und-
tagelsesvis, ikke modtage Dem.
Deres forbundne
Henrik Ibsen.
Sten d. 31te Aug. 92
Hr. Edvard Grieg.
Jeg forstaar godt, at De ofte
maa føle Dem brydd af Medmenneskers
Plagerier. Jeg vil svært nødigt lægge
Sten til Byrden. Ikke destomindre drister
jeg mig til nærværende Henvendelse. Tag
mig den ikke ilde op.
En meget god Ven af mig -
Konsul Lund i Bilbao - , som kjender Dem
fra et Ophold i Karlsbad for nogle Aar
siden, tog det Løfte af mig, da han
for nogle Uger siden gjæstede Bergen, medend
De var Syg, at jeg skulde be Dem om at
Cité Retiro 3 2den Juni 1884.
3/10 Skulde jeg fulgt Don til
Kristiania, hvor vi skulde
været hos Bergs i middag.
Men blev ist. hjemme og
drog til Tistedalen for at
opklare en misforstaaelse -
mellem mig og min fiende
Saugbrugsforene. Anl. de koner,
som under mændenes tvungne
fravær som soldater skulde
ha ugentlig understøttelse af
Saugbrugsforn., men kun
har faat nogle kroner. Jeg
fortalte dette forhold til Don
for nogle dage siden -
han meldte til M. Wiel -
der har været undersøgelser
hos bestyreren med det
hos Gunhild, som ligger
enten inde eller ude hele
dagen - og som blir mer 
gul og tynd for hver dag.
Don kom med aftentoget
fra sin ordførertur -
sliten af at være vært
ved i skog og mark og især
i Sarpsborgske hoteller.
13/6 Don og jeg baded paa
Sorgenfri. Overretssagf. Delphin
til middag og Seip. Jeg om
aftenen i Tistedalen, hvor
vi diskuterte betimeligheden 
af udmeldelse af lands-
foreningen M. K. K. F. -
14/6 Don og jeg ganske
alene hele dagen!
individuelle skjøn, stærkt nær-
mende sig til smag og behag alias
smagløshed og ubehag. Men for-
mentlig mener lensmanden
den etymologisk bedst forsvarlige
stavning. Matrikulen har nu
"Saaem", og lensmanden tilføier,
at denne skrivemaade kommer
udtalen i bygden nærmest. Sofus
Bugge vilde derfor utvilsomt
- med Rygh - fastholde denne skrift-
form. Amtskartet har "Søum", sva-
rende til en ældre delvis forekommende
stavning. Telefonkatalogen har "Saa-
heim" (se under "Tinn"). Helland
har (Br. amt II s. 441) "Soðeimr",
visstnok en ad philologisk vei
fremskaffet konjekturalform.
Er De enig i denne? I saafald
bliver ordet altsaa at aflede af
Onsdag
Herr Edvard Grieg!
I Besvarelse af Deres Ærede
af igaar, har jeg herved den Ære
at meddele Dem, at Hensigten
med min Visit var at bede Dem
om De vil bevise mig den Velvilhed
at assistere mig paa en Concert,
som jeg agter at afholde her i
Kjøbenhavn snarest mulig.
Da jeg under mit Ophold
i Stockholm erfarede af Aviserne
at De opholdt Dem i Kjøbenhavn
afreiste jeg expres hertil for at
Men lad mig nu ikke fantasere læn-
gere.- Det glæder os inderligt at alt står
så vel til hos eder. Kanske vi kunde mø-
des til sommeren heroppe? Iår tænker
jeg at unde mig nogen ferietid og så
kunde det jo være prægtigt at få pas-
siare om løst og fast ligesom i Berchtes-
gaden for omtrent 20 år siden.
Hils din hustru mange gange fra
os. Og min uudslukkelige flamme,
Elisabeth, specielt fra mig! Gratulerer
med udbyttet fra Monte-Carlo. Når
kaptejnen kommer hjem håber jeg at få
høre flere gode nyheder fr eder.
Din hengivne
Mit sidste arbejde, som
endelig en gang blev færdigt
har jeg sendt til Dig. Læs det
med den godhed og det
venskab, Du nærer for mig,
i baghånden.
Du sa til mig dengang
hos Hegels, at jeg måtte
la det ende godt, at Helle-
myrsfolket måtte blomstre
op, og bli herrer og dygtige
folk, der hvor deres for-
fædre havde vært fattige
trælle.
Jeg var dengang nylig
sluppet ud fra det tredie
og sidste galehus, og jeg var
så træt, så træt, så in-
Kr. Elster hadde nok sagt no om at han
likte den godt eller saan – øieblikkelig hadde
de kastet sig over ham, om han ikke kunde
avgi det skriftlig o.s.v. – Kan du skjønne
at jeg likte det ikke overdrevent, da jeg hørte,
at de hadde faldt over dig og med det –
Imidlertid – trods zahrtgefühlen, er jeg jo ikke
dummere og frommere end at jeg vet, det er 
bra for en hel del. Og du skal ha hjertelig
tak for din vellykkede ekspedition til T.T.
Jeg har en til vishet grænsende anelse om, 
at anmeldelsen kunde faat lov at ligge
en stund og godgjøre sig uten det –.
Ja du vet, jeg var glad for det du 
skrev om Vigeland. – –
april foretager, vil hjælpe op affærerne. Jeg
faar der solskinsværelser med vid og interessant
udsigt, hvilket vil bidrage til at kvikke
mig op. Deres slumretæppe har under de
nævnte forhold været mig en meget nyttig
ven under alle mine forkjølelsestogter.
Ved sidste stjernefald var mirabile dictu
ogsaa jeg blandt de med Olafsordenenes ridder-
kors benaadede. Udnævnelsen vakte øiensynlig
en vis opsigt og opfattedes som et slags æres-
opreisning. Jeg mindes engang af at have
lært et russisk ordsprog saalydende: «Vi hente
mangen Gang frem fra Krogen med Ære, hvad
vi selv slængte did med Skam». Men allerede
fader Ovid ved jo at fortælle os, at
«nihil est toto quod perstet in orbe – cuncta
fluunt,» – og det er altsaa ogsaa tilfældet med
skammen, hvad jeg hidtil ikke havde troet.
En rigtig behagelig reise ønsker jeg dem
i sydens og vaarens lande og velkommen hjem
igjen til norden og sommeren!
Deres hengivne
Ebbe H.
Kjære frue! Jeg er netop kommen
tilbage fra Udlandet –
Hjertelig Tak for Hilsenen fra
Dem og Deres Mand!
Det rørte mig dypt at
han tænkte på mig så syg han
var –
Jeg blev så glad ved at se
i Avisen idag han er i Bedring
176.
13/5. 47.
Kjære Tore,
Gierløff har netop vært her.
Jeg bad ham snakke med dig om
dit Disponent eller Bestyrerembede
ved Leilighet, han er en uhyre flink og
dreven Kar med Kjendskap til meget.
Jeg skulde ønske du vilde læse nogen av
hans Bøker, især om Skogen, Landet, Fugle-
og Dyrelivet, det er Magasiner av Viden og
Visdom. - Han driver paa og vil faa mig
et Høreapparat, men det er ikke min Døvhet
det er verst med, jeg kan skrive om jeg
ikke
hører,
det har jeg gjort snart i hele mit Liv. Men nu
ser jeg svært daarlig snart, det har gaat
saa fort nedover i det siste. Merkelig, jeg som
saa som en Falk for nogen Maaneder siden.
Og aldrig faar jeg den Luppen som Keyser lovet
mig i Januar fra Amerika. - Jeg skriver litt
og har godt Haap om at det muligens er til noget.
- Nei naturligvis maa du ikke sende Leksikonet,
jeg har ikke engang Hus til det her. Men jeg maa vel
engang faa slippe ind hjemme og se i Salmonsen.
Papa
Villa Åsen Upsala 14.10.99
Høystærede Herr. Grieg.
De har kanske seet
at en "Nordisk Forening"
konstitueredes her d.10de
Okt. for at virke for
et øget kulturelt samled
mellem de Tre nordiske
lande. Foreningens ar-
beide er fordelt paa 9
forskjellige kommittéer
hvoriblandt én for
kunst.
Denne kunstkommitté er