MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Schöneberg bei Berlin
Apostel Paulusstrasse 3
20. Februar 1907
Kjære Herr Grieg!
Krigen er endt og freden er sluttet, Herr
Sachs og Liebling bad mig endelig pr. omgaaende
at meddele Dem dette, - noksaa betegnende
for den angst de har for Dem! - Med
resultatet gratulerer jeg, tænk alt udsolgt!
Og den anden konsert blir kanske til
en tredie? - Dersom De skulde have
brug for mig i München eller andre
steder som solist, vilde jeg svært gjerne
nu da jeg har arbeidet bag mig saa alligevel.
- De kan tro det var theaterforestilling
hos Sachs! Du himmel! Ja for jeg gik
lige didned, jeg taler daarlig tysk og
har jo ikke den Lexikon og gramatik at
ty til, men jeg klemte dem slig at
de krympet ind temmelig fort. - Denne
at de gaar med, hvis de synes jeg har
ret.
Nu skal du slippe mere snak
om mit arbeide; men du ved, det er
morsomt en sjelden gang at faa
brede sig lidt ligeoverfor et forstaaen-
de medmennske. - Jeg skal bare
tilslut sige, at jeg ikke er overan-
strengt; men at jeg tvertimod er
friskere nu, end jeg har været i
hele høst.
Fru Kaurin, som var her idag
fortalte, at Jack var syg? Det er da
vel ikke noget alvorligt?
Jeg har nu været nede hos
fru Angell med sølvtøiet, og jeg
haaber nu bare, at det maa kom-
me vel frem. Der ligger i pakken
ogsaa nogle smaating efter vor mor,
deriblandt, som jeg nævnte før engang,
udtaler det håb at De i min nød-
tvungne vægring ikke vil se noget
andet eller mere, end jeg foran har
antydet.
Deres ærbødigst hengivne
Henrik Ibsen.
30. november 1938.
Kjære Else,
Jeg sendte en gjetost til dig igår, for din mor sa 
at dere alle på Rødkilde likte gjetost så godt – så hadde jeg 
tenkt at du skulde få en til jul. Men nu har vi altså 
fått mule- og klovsyken hit til landet også og min kjøpmann 
mente at det kan bli så mange restriktioner med sending 
av meieriprodukter også, så det var bedre å ekspedere alt sånt 
fortest mulig. Håber du vil like denne – det er en med mye 
gjetemelk i.
Det var morsomt å treffe din mor igjen – vi var 
sammen oppe hos Signe i lørdags. Hun så godt ut, synes jeg –
var blitt litt tynn, men det klædde henne. Det er trist at 
hun har vært så lite heldig med veiret, for her har vi hatt
regn nesten ustanselig siden hun kom, ja i hele høst for den
saks skyld. Litt av en komedie er det jo altid å høre
henne og min mor sammen; jeg skal si det er to gamle damer
Nei igaar skulde Du været med,
om ikke for andet, saa for din
Maves Skyld. Thi en saadan
Mavegymnastik, som jeg igaar blev
underkastet ved Fru Wolffs utal-
lige Historier, har jeg ikke været med
paa før. Hun sad der med sin
ene Arm i Bind Stakkel, men med
et Humør, saa sprudlende og
med et saadant Væld af Humor
og Historier, at - ja Kardialgien er
forskrækket og forsvundet. Halvor-
sen spilte en hel Del, og jeg synes
han har gjort store Fremskridt. Dog
kunde jeg mærke, at der ikke var
rigtig Bøielighed igaar over hans
Spil , og han skyldte ogsaa paa
Middagen, som det vel ikke er værdt
at nævne for en Karlsbader.
Iaften skal han som sagt
have Konsert, og jeg glæder mig
til at faa sidde i Ro og høre Mu-
ik. I forrige Uge havde Ka-
illa Wiese tre Konserter, men
i Tinget. Jeg studsede ved
det i det samme, men lagde
ikke videre Bræt paa det.
Men næste Gang vi talte sam-
men, kom Detaljer, og da
skjønte jeg jo, at Du var ude
med Venneplaner. Det fore-
kommer mig nu bagefter,
som om Du engang paa
en Tur har berørt, at Du
tænkte paa en saadan Vi-
sit, men det var - i Tilfældet,
at det er saa - gaaet meg
rent af Minde. Nu, 
Arctander og jeg talte videre,
og det er vist ikke umu-
ligt, at der her kan fin
des en Gjerning for mig
flyv udover Landet med
og ind i Hjerterne; hvem
kan vide hvormangen
en halvvaagen Tanke denne
Sang kan ryste op til Hel-
vaagnen?
Vil Du søge en fuldøve Stem-
ning end Digtet selv kan gi-
ve, saa lad nogle af hans
egne Digte, saa er jeg vis
at Stemningen kommer.
Din Ven
Knud Claussen
Bergen /4 1876
21.3.1926.
Kjære Ingeborg,
Det er en god stund siden jeg fik fra dig plan 
o.a. for landbruksskolen paa Ski, og tænk at jeg kan ikke huske
om jeg har skrevet og takket – det maa altsaa i besste fald ikke 
ha været nogen ordentlig tak, men en aandsfraværende vink hodebøi-
ning ; jeg har hat saa uendelig meget søl med en masse mere eller
mindre distraherende affærer helt siden jul, og nu aner jeg altsaa 
igrunden ikke selv hvad jeg har gjort og hvad jeg har undladt. 
Men altsaa nu takker jeg dig hjertelig – Tronds anbringelse var jo
ogsaa en av disse sakerne jeg skulde ha fra haanden og som jeg idag
forsøkte at registrere i hodet; det var derved jeg kom til at tænke paa, 
at ordentlig og med forstand har jeg altsaa endda ikke takket dig for
du var saa snil at tænke paa dette. – Endda er der ingen avgjørelse
blit med gutten – til Mellby kommer han sikkert ikke; han
har søkt om at komme ind paa Have som gartnerelev – han maa
jo først faa litt praksis, før han kan bli tat ind paa nogen 
skole . Planen for skolen paa Ski sendte jeg til hans far. 
Det var kjedelig at ikke visste, hvor du var at treffe, 
da jeg var i byen, det hadde været hyggelig at se dig, men brevet 
dit laa her, da jeg kom hjem. Jeg var forresten optat og overanstrengt
med at vise min yngste søn denne verdens herlighet – færdedes 
paa Tøiens museum og andre slike fjerne steder med ham.
20
godt spilt, så intenst og så enkelt, at
Peter Egge og jeg gråt i kor. Og det er lenge 
siden, teater kalte på tårene mine.
Jeg var også i en lunch hos
Annee Furuhjelm, en av 
Finlands friske kvinner, som 
har sittet i redaksjonen, og hadde
ikke Thil Jensen vært der med
sine evige skåltaler pa et 
uutholdelig blannngs-gsng, havde
der vært ennå bedre. En liten
Henny Valjus
borgerkrig holdt på å bryte ut ved 
bordet mellem Kent og Øverland, som spilte Hedvig. 
men den blev tilagt. Alle i vår norske
delegasjon var jo ikke like morsomme å
ha med - men Arnult Øverland, som
skulde gjort ære på oss, skulket unda,
til fordel for det finske kremmerier litt 
for ofte. Og vi - eller de andre - fikk tåle,
at forfatterforeningen har et styre, som det er
lite stas med; Stein Balstad er igjen
stolt representant med sine bravo og hurra-
rop, og lite rakryggete optreden.
på galt sted
dette under al kritik gemene pak.
De, Herr Grieg er kun en god vare for
disse herrèr, de spurgte mig ængstelig
efter Deres sundhed, thi Deres breve
var slig fortalte de: at man hvert øie-
blik eller i sidste øieblik kunde vente
"Absagen" paa grund af helbredstilsyn.
Desforuden sagde de at dette honorar-
spørgsmaal "doch eigentlich Ihnen ganz
und gar nicht angeht", - klaget gjorde
de endvidere over "tragödinden" og over
at De trods Deres forpligtelse kun
at modtage engagements gjennem
"Sachs u. Co" dog uden deres vidende
gav conzert i München. - At jeg
paa nogen sæt eller vis er "einverstanden"
med Jules Sachs eller Liebling er en
ligefrem løgn, jeg har hverken kon-
trakt eller løfte givet og er blevet
behandlet pøbelagtigt, hverken mer eller
mindre. Man kan sige om "Firma
Wolff" hvad man vil, jeg er altid der
blevet behandlet gentlemenlike, og
Wolff har klart regnskab for hver
phennig og tilsvarende kvittering,
«Spild» morede mig meget at erfare. Jeg
har nemlig læst bogen og fundet den for-
trinlig i sit slags, - sand og gribende og sund
for sunde maver. Verden vil tydeligvis
mere og mere blive vænnet af med at
decipi: decipiatur ergo amplius non!
Naturligvis har jeg ingen bekjendte
i Italien. Jeg gaar jo mine egne veie,
og mine bekjendtskaber blandt voxne
har intet med punctum quæstionis
at skaffe. Kun en meget liden kreds
af gode venner ude og hjemme har jeg
kunnet aabne mig for desangaaende.
Deres venlige hilsener skal jeg imorgen
overbringe, idet jeg da spiser middag
med dem, de angaar, ude hos E.
Det Christian Fredrikske concept, som
De har været saa elskværdig at sende
mit arkiv, er et af flere kalkerede
exemplarer, som maa være bleven
uddelt blant hans nærmeste militære
Kjære Sigrun. Tak for Din Indbydelse.
Jeg kommer ikke, fordi jeg er saa le-
gemlig træt i Hoved og Ryg, at jeg
ingenting orker udenfor Arbeidet.
Hængningen i Galleriet var en Velsig-
nelse for mig, for jeg trænger til noget
som paa den Maade optar mine Tan-
ker; men jeg føler mig for hver Dag mere
nedbrudt, og jeg ønsker heller ikke, at det
skal være anderledes. Jeg faar bare
søge at være sammen med hende i
Tankerne saameget jeg kan. Endnu
Det har jeg aldrig vidst før, at de kunde være
så styg til at skjænde, og med sligt et rabal-
der; de må vide jeg værker i ørene af det.
Og så som de har skrevet! Det er ikke spøg,
men den skjære sandhed, at jeg har fået den
infameste mavepine af bare anstrængelse - an-
strængelse, hverken mere eller mindre, for at
tærpe og stave mig igjennem deres skrivelse.
Ved de hvorledes jeg har båret mig ad; sågodtsom
ved hvert éneste ord, har jeg siddet og hvisket hele
mig
gjennem hele alphabetet og prøvet og gransket, om
det kunde være det eller det bogstav det begyndte
med, for dog at have en slags ledetråd; og når
der er forekommet et bogstav af en aldeles umulig
skabelon, så har jeg måttet læse om igjen de
endelig lykkelig og vel oversatte ord, for at se om
der fandtes en af lignende façon og således
f videre henigjennem. Har de gjort det
på trods? Ja det forstår sig; det er jo altid
a hard job to get through your letters, men 
i dag var det værre end værst.
Alt det ækle sanselige kram, har jeg slet
ikke sét
på den måde som de
i Nils Lyhne; og det
jeg
har jeg sét, har
et voldsomt inntryk pa ham, især at da Mosse lå i kisten, pyntet i brude – 
drakt med krans og slør, su var det som alle spor av sykdommen var strøket ut, 
For første gang så hun ut som en fullvoksen ung pike, og det vakkreste han
hadde sitt, sier han.
Mathea Mortenstuen lå i lumbago og ischiæs da Mosse døde og ligger
endda. Hans gjør visitt hos henne etpar ganger hver dag og innrømmer at hun
er et storslått menneske i godt som i vondt, og mot Tulla var hun storartet, 
og det er synd pa henne nu; et avsnitt av hennes liv er jo forbi nu da
Mosse ikke lenger trenger henne.
Hundene var så rare og rørende – de pep og klynket og holdt på å 
slikke skinnet av os det døgnet da Tulla stod i peisestuen. Den unge hunden 
har glemt det alt, åpenbart, men den gamle suttrer og leter efter henne endda.
Mange hilsener til Johan og dig
din
Sigrid.
Jeg er for tiden beskæftiget med et
skuespil af nutidslivet i 5 akter og vil
forhåbentlig blive færdig dermed om
et par måneder. I London er på
Samuel Tinsleys forlag udkommet en
engelsk udgave af «Kejser og Galilæer»,
og på det herværende kgl: theater for-
beredes både «Hærmændene» og «Kongs-
emnerne» til opførelse; det førstnævnte
vil blive givet snarest muligt. Alt dette
volder mig forresten en hel del bryderi.
Med tak og venlig hilsen tegner
jeg mig
Deres ærbødigst forbundne
Henrik Ibsen.
20/3-23
Kjære Nini,
Hurra for de!
Dette skal jeg se!
Kommer du me?
Mary Andersen har dekreteret at nu
skal jeg reise lørdag middag med La Cou<e>r
Din 
Sigrid.
19.12.1912
det var saa vakkert. Men kaldt var der, og endda kaldere.
var Milano. Men der var et billede i Brera som var saa –
forfærdelig skjønt at jeg tror ikke nogenting har grepet 
mig slik. - En Pietá av Bellini. Saan er det altsaa 
at kjæle for den en elsker og hviske - og vite at det er
et lik som hverken føler eller hører –. Husker du det
-det er det mest smertefulde billede, jeg har set - jeg kunde
ikke sove for det om natten men matte ligge og huske 
paa den Marians utgrætte øine og hviskende mund indtil
sønnens døde , forlidte ansigt-
20/12 Saa langt kom jeg igaar. - Idag har her været en dag
slik at man har lyst til at takke og prise en eller anden
gud. Vi gik op paa Pincio, og vi blev der til solen gik
ned - spiste lunsch paa latteriat i Borghesehaven og der
omkring fra fontæne til fontæne i stenek-alleerne.
Disse dagene her har været vidunderlige - det er sommervarmt og
roserne blomstrer og jeg glæder mig bare til at vi skal faa
de rummene heroppe og gjøre dem hjemlige med blomster og
og lysestaker og faa det litt «vort eget»
Vi var bare fire dager i Florens - travet fra
morgen til aften. Der er jo uforskammet meget at se: 
Der var mildt og godt dennegangen.
Her er kjokka fuld av skandinaver. Kitti 
savner jeg -. Heldigvis forbyder det sig selv at jeg «rangler»
han vil sende Dem med bøn om at skaffe
ham en forlægger i Berlin. Jeg anbefaler
ham på det bedste og skulde meget glæde
mig om han kunde få sit ønske opfyldt.
Med vore bedste hilsener til Dem og Deres
huslige kreds tegner jeg mig
Deres hengivne og forbundne
Henrik Ibsen.
Mange hilsener også til dr. Brahm,
dr. Schlenther, herr Fischer og til alle
fælles venner forøvrigt!
tok noget ved det. Jeg har tænkt mig, at 
De maa ha den evnen mere end de fleste. 
Fernanda Nissen sa til mig engang - vi sat
og snakket om "Ingrid", som vi dengang trodde
vi snart skulde faa se opført – at «C.V. har
skrevet det eneste brevet, som gjorde mig noget 
godt da Dr. Nissen var død." Og Svarstad 
sa for flere aar siden, vi var ute i Tivoli
sammen at De engang hadde bedt ham besøke
Dem der. Og han sa, han hadde truffet Dem
saavidt, og han brugte de samme ord, at
De hadde været elskværdig mot ham "paa 
den maaten, som man blir taknemlig for". -
Jeg er ofte trist fordi jeg aldeles mangler
den evnen. - Før var jeg for ung og haard og 
optat av mig selv. – Nu er jeg for lykkelig og
skammer mig ved at by frem noget, som allikevel
bare er smaatteri, fordi jeg vet, at godvillig
ialfald vilde jeg ikke gi noget menneske noget 
- hvis det skulde koste mig det mindste
343.
uden at staklerne har kunnet forklare andet, end at "de
store "har gjort det - - enten uden de smaas vidende eller
saaledes, at disse umulig har kunnet værge sig.
At denslags handlinger skulde under de nuværende
omstændigheder tages i forsvar paa skolen, mener jeg ikke; men
noget egentlig forbud kan der vist heller ikke være, siden saadant
stadig gjentager sig.
Et maatte bestemt kunne hindres - eller iallefald modar 
at det ikke til stadighed skal gaa udover de smaa! Er slagsmål
og brydekamp nødvendig for gutten, da indprent ham e
le ridderilghed, saa han iallefald holder sig til sine 
gode i styrke og alder, - og forehold ham det forkaste
lave i dette: altid at øve sine kræfter paa den lil
ham aldeles underlegne kampfælle. -
I det hele taget tror jeg, at vor nation kunde trænge
til at indprentes helt fra den spæde barnealder af, hva 
høimodighed og brodersind vil sige, - og hvilke dybe og so
lige følger raahed og brutalitet drager efter sig. Husk,
at i børneopdragelsen ligger den største og betydeligste
betingelse for et helt folks lykke og velvære!
over hos gamle Johs. Aga, jeg laa
som en Pascha paa Puder og Tæpper
i Agterskotten og blev roet af de
to nævnte Kvinder, en yndig Tur.
Fjorden indover blaanede ganske
væk og Fjældene inderst inde
svævede som Eventyr og Anelse.
Hvilken Digter han har været
og er hver Dag, han som arrangerer
alt dette herinde. Gamle Diderot
var uforandret, synes jeg. Vi trakte-
redes med baade Vin, Brendevin og
Øl samt Kirseebær og Kager; Fru Steineger
er noget i Familie med gamle Guri.
Crawford havde isøndags skudt 104
Kramfugl! Jeg skyder aldrig feil.
Ilørdags var jeg til Brudestolen, Du
ser; jeg er ikke saa værst til at gaa.
Kolstø reiste idag til Bergen for at gjøre
det sidste Strøg paa sin store Stril, som
skal frem nu paa Udstillingen, han
kommer igjen om 14 Dage.
Tickwickklubben er til Tjeneste, saalæn-
Du vil.
v. d. Lippe og Undertegnede
vore hjerteligste Hilsener
og Nina. Din F. Konow
mottat invitationer av til middager eller aftenselskaper
eller længere ophold, og hvilke høie beskyttere som har 
vist ham bevågenhet og tjent hans personlige, væsentlig
økonomiske mål. I det hele er det billede han i al nai- 
vitet tegner av sig selv ikke sympatisk. Han røber sig
som en underklasse-snobb og en snyltegjæst, smart 
at forfølge og viljestærk og utholdende i at forfølge sine
smart og underdanig, men viljesterk og utholdende, når 
det gjælder at kare karre sig frem i livet.
Næsten utrolig, men utvilsomt sandt er det han for-
tæller om sin hvorledes han gjennemførte sin plan med
trods alle hindringer med at gjøre den franske konges,
Louis Philippes b personlige bekjendtskap og erhverve
hans gunst i den grad at han bestilte 30 billeder av
ham. - Han visste at kongen i sin ungdom som den
landsforviste Philippe Egalité efter sin mislykkede
spekulation i revolutionen hadde gjort en reise til
Norge, helt op til Nordkap. Utvilsomt er det dette han 
regner med, når han nu flytter til Paris med sin fa-
milie Han og alle sine Nordlands-studier. Han Likesom
med reisen til Petersburg, som ikke førte til noget, er det
hans mål at at skaffe sig adgang til monarken selv og
opnå bestillinger.
og derfor dog komme meget
sammen. Foreløbig har jeg jo
bundet mig for vinteren, og næste
sommer, om alt staar vel
vilde jeg gærne tilbringe i Norge,
saa før til næste efteraar
vilde jeg ikke installere mig.
Synes Du ikke denne ord-
ning er fornuftig? Paa en vis
bliver Anna jo nok igen
bunden ved at blive hove
det i et nyt hjem, men jeg
tror, at for hende er den
trygge og representative side
af livet saa meget værd, at
hun bør gribe til her, istedet
for at sidde ene, og staa i
skulle tage nye og uvisse bestem-
melser for sig selv. Jeg vil hellere
det, og saa undvære meget
andet. - Deltagelsen i anled-
ning af Faders død har været
rørende. Han har været
Agtet og elsket af mange, og
ved begravelsen forleden
greb jeg mig i at føle en dyb
Christiania 8/4.98
Welhavner Gade 15
Kjære hr. Grieg!
Jeg takker Dem meget for
Deres brev og for Deres ven-
lighed at ville repræsentere
mig på den forestående mu-
sikfest. Og med hensyn til
denne repræsamtations måde
så tør det jo nok være det
i egentlig forstand bedste, om 
dette sker ved et udvalg 
af mine sange; selv har 
jeg imidlertid lidt vanskeligt 
for at være med på det, og 
de følgende linjer vil forklare
19.12.1900.
Kære ven! Herved tilbagesendes
fotografiet, som det var mig en stor
fornøjelse at påtegne mit navn.
Glædeligt nytår for Dem og Deres.
223.
saa forunderlig snil af sig! kommer a'ikke der hver
evige middagsstønd med kaffedraaben til mig, maa
tru. Jeg erinte no'e for den kaffien, men - ja, jeg
liker'n reint ikke; men om morran maa jeg jo ha
en taar, for da er jeg som reint stappa tæt i halsen
- - og saa er det nu det indvendi tilfællens -
akkurat der nere i maven; ja, det er akkurat, som
al indvollens vil utapaa! men saa'n om mid-
da'en, da er det mest for Jossas skyld, at jeg drek-
ker'a; for jeg er aldrig no'e for den kaffien - nei,
da. "
Første gang jeg har seet madam Peftersen forle-
gen var igaar ved samme nytaars leilighed.
Der laa en del meget pent undertøi paa bordet,
saa hun vanskelig kunde faa plads til sit bret
med "ordentlig, rekti god og fin portvin." Efter
en del betænkninger fik jeg dog historien.
"Det er nu hu vesle Tina, da, skjønner De - hu
datra til Bertha, som er opkaldenes efter Tina til vors.
Og nu skal'a staa til vaaren, ser De. Og saa syns
jeg ligesaagodt kunde klæ'a op. For - - neimen
om dem ska faa noe, lel! aa jøss, det blei nok
Jeg venter altsaa
nogle Linier fra Dem
og vedbliver at vaere
Deres aerbødigste
D J.M.Hoogenlict
Professor ved Landboskolen
i Wageningen
(provints Gelderlend )
P.S. De maa nok have
hørt om det sørgelige Til-
faelde hvormed vor faelleds
Bekjaendt C. Henigh mistede
Livet
Slægter og Massen af Borgerne er derfor Grækenlands
Historie væstentligen optaget i Tiden for Perserkrigen,
den gestalter sig
i denne Tid
ingensinde ganske som Kampen mellem
det moderne Aristocrati og
Democrati, væ-
sentlig fordi begge
Partier i Grunden vare ari-
stocratiske. Til Folkepartiet hørte nemlig som oftest
kun
den fri Befolkning i Staterne, medens
det
som oftest ikke var Tale om nogen Udvidelse af de poli-
tiske Rettigheder for
Landbefolkningen de saakaldte
Perioker og endnu mindre for den store Masse af ufrie
Indvaanere, Slaver og Heloter.
Overhovedet
kan man maaskee sige at det
oligarchiske Princip i det hele taget
fik Overhaand i
de doriske Stammer, det folkeligere hos de ioniske; ialfald
var dette Tilfælde
hos disse tvende Stammers
Repræsentanter i det hos de tvende Konger og Raadet (X
X) havde den
egentlige Magt. Vistnok
gaves
der ogsaa en Forsamling af spartanske Borgere, men
deels var denne Forsamling af mere aristocratisk
Natur end i de øvrige Stæder (9000 Borgere contra 30-
000 Perioker), deels havde den
i Virkelig-
heden meget liden Magt, da den blot kunde
give eller nægte Bifald til
de øvrige Autoriteters For-
anstaltninger, og
Ret til at tale i
denne
Forsamling
endog var udelukkende forbeholdt
disse, og
saaledes var nægtet den simple Borger. Dertil kom at
Raadet bestod af saa faa (28 Medlemmer),
vistnok valgte,
men valgte paa Livstid, og at Kongemagten var arvelig.
I Athen var vistnok ogsaa Forfatningen fra Begyn-
delsen af temmelig
aristokratisk, idet
man
først skjelnede mellom tre Classer kuste-
briser (Adelsmænd) Gesmares og Demsorger, og
af disse havde oprindelig alene den første Adgang til Statens
Embeder og
præstelig Stilling. Allerede ved So-
lons Lovgivning fik
imidlertid alle fri
Bor-
gere Adgang til de Folkeforfamlinger, som valgte
disse Embedsmænd, – executive og dømmende–
og efterhaanden kom disse til at blive blotte
Referenter for Folkeforsamlingerne selv,
som erholdt
den
afgjørende Myndig-
hed i alle baade judicielle og administrative An-
liggender. Solon havde vel sat det folkelige Ele-
ment nogen Skranke, derved at han havde indført en
Census, og havde deelt Borgerne i fire Classer efter-
som de paa egen Jord avlede over 500, 300
150 eller færre Medimner, hvilken sidste Classe var
afgiftsfri
og fri for regulær Krigstjeneste
men ogsaa berøvet Adgangen til offentlige Embeder,
medens den første alene havde Adgang til Archont
Kæsten og Sæde i det areopagitiske Raad.
(undskyld papiret)
Italien var der endog toldvisitering for hver by,-
og det var ikke frit for at reiselivet begyndte
at gjøre mig mere nervøs, end jeg var forud, - og denne
nervøsiteten har ofte - sammen med feber, hoste, bronkit
og dette utaalelige "sting" - taget nattesøvnen fra mig.
"Madonna" har ogsaa ofte angret paa, at hun blev med.
Det har jo ogsaa kostet mange penge, at hun blev med, -
jeg skulde have klaret at reise for fjerdeparten om
jeg havde været alene. Det var jo min plan at reise
ud alene i aar - og prøve at finde et sted, hvor jeg
ligte mig - og kunde male (i Spanien); -og naar alt var
overstaaet hjemme med "Madonna" og "barnehistorien", -
saa vilde jeg da reist hjem og taget "Madonna" med did
(og kanske et af børnene ogsaa, - saa "Madonna" ikke længet
slig); - og saa kunde vi boet der i ro - (og billigt).
Nu derimod har vi af hensyn til "Madonna" stadig maattet
tagte ind paa de bedste hoteller, - jeg selv kunde saa godt
boet paa de simpleste hoteller, - det har jeg altid gjort
for, naar jeg har reist, - men "Madonna" sagde altid
at "fru Mohr sagde jo, at vi maatte tage ind paa de
bedste hoteller og reise paa første klasse", - og saa
maatte jeg bøie mig for det. Men vi har sparet paa
"levemaaten", hvor vi har kunnet det (kanske formeget).
har gjort ham sa merkelig populær.
Samme dig fikk jeg et langt brev
fra Halvdan Koht om "På
ærens mark." Han har forstått 
stykket helt inn, og det gledet mig.
Igår 3 mai var her fullt hus -
Henrik Finne åpnet sin utstilling
om form, sammen med 5 andre - 
hans avdeling fast og god. Og her
var blomster, stemning og ungdom -
taler og sang. Tilslutt stor og ansinnet
diskusjon om var kommende
kasseopsjon med Jakob Christie
Kielland som toastmaster.
17 mai - med regn og kulde efter at
vi en uke var Europas varmeste sted!
Vi lærer å lempe oss.
"På ærens mark" blev spilt 
siste gang i forgårs - et kort liv. Men
skuespillerne fremdeles fornøid over 
en intens kontakt med publikum
og mange fremkallelser. Pussig. -