MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Hognestad. Jæderen.
Kjære Kris
Du var i sandhed snil, som skrev og sender fotogra-
fiet, hun er deilig, egen og overlegen. Du maa være
vanvittig glad i hende, hun kom ogsaa accurat til
et hyggeligt hjem, denne deilige sommer der. Jeg glæder
mig uhyre til i vinter at ha dere nær. For mig har hele
vinteren
været
fæl, baade legeme og sjæl var lige umedgjørli-
ge nu kommer der liv haaber jeg. Jeg var ligesom udslidt
da jeg for 2-3 uger kom til Stavanger til en cuunr, jeg gik
til en læge, som jeg kjentte og ligte. Jeg gjennemgik min hele
ludse legemlige person for ham, han hørte nøie paa mig,
jeg har aldrig gjort det før, for ingen har bedt mig derom før.
Han tog al glæde fra mig kaffe, the, da jeg ædelt fortalte, at jeg
røgte cigaretter, sagden han 4 daglig i fri luft, hvilket siden blev
reduceret til 3, da sagde jeg 4 paa helligdage, hvilket tilstedes.
Doctoren tog det hele for tungt, tror jeg, men han var klog, saa
han kan ha ret. Han vilde ikke lade mig være alene, hvis
jeg vilde være her paa landet, maatte jeg ha en af min stand
her, nu kommer Janna Holm, jeg haaber hun vil finde natur
til arbeide, hun har før ligt Jæder Jæderen.
Her er under al denne høien storartet, alt er saa rigt og
veiret herligt, vi ser langt udover, mange er de rigfyldte slæder
for moro vil jeg sende dig nav-
nene paa nogle af mine slaatter
som jeg i min ungdom lærte
somme af Møllergutten og
nogle af Haavar Gibøen og
gamle Hans Flatland fra Bø
Nils Rekve fra Vos
Knut Bekjin Vinje
Rotneims Knut haling
Førnesbrunen fra Mjøsstrand
Jullarjøren Gulbransdølen
Bordkjøriraren
Skuldalsbrune
allesammen gangere
saa er det spinge danse
Veglijenta
Helge Treisk
Mo gutten
Saalebindaren
bakken
fjordingen
ten under Gaustafjel
slutte adjø levvel,
Knut Dahle
ischias. Så hun kunde ikke engang være med å kle Mosse for sisste
gang eller følge til graven – fikk slett ikke se henne efterat hun var
blitt båret ut fra rummet hvor hun døde.
Så må du leve så vel. Du var lite frisk sisst jeg så
dig, gid du hadde det bedre nu.
Mange hilsener
din
Sigrid.
fjamset. Det viste sig jo også tilfulde i flagsagen,
og det på begge sider. Søfolkene havde dog utvivlsomt
det grejeste syn; og det er naturligt; thi deres be-
drift medfører en friere udvikling af personligheden.
Men når fjeldbønder oppe fra afdalene i adresser
udtaler sin trang til at få unionsmærket ud af
flaget, så kan dette umuligt være andet end den
skæreste humbug; thi hvor der ingen trang er til
at frigøre sin egen personlighed, kan der endnu
mindre være nogen trang til at frigøre en så
abstrakt ting som et samfundssymbol.
Jeg må indskrænke mig til disse spredte an-
tydninger af min opfatning af flagsagen. Jeg kan
umuligt være med derpå, og heller ikke kan jeg være
enig med Dig, når Du i dit brev siger, at vi digtere
fortrinsvis er kaldede til at fremme denne sag.
Jeg tror ikke det er vor opgave at tage os af statens fri-
hed og selvstændighed, men vel at vække til frihed
og selvstændighed den enkelte, og så mange som
muligt. I mine øjne er ikke politiken vort folks
vigtigste gøremål; og hos os indtager den kanske alle-
rede en bredere plads, end ønskeligt for den per-
sonlige frigørelse. Norge er både frit og selvstændigt
nok; men der mangler meget i at vi kan sige det
samme om de norske mænd og de norske kvinder.
Med vore bedste hilsener til Dig og dine
Henrik Ibsen.