MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
vis Grad dele Skjæbne med den.
Vort Sjæleliv og vort legemlige Be-
findende er ikke uberørt heraf.
Men Solen er allerede paa Veien
opover, - og Sneklokkerne har
allerede skudt sine grønne Spir
op af den kolde Vinterjord. Saa
skal Du se, Livsmodet ogsaa
skyder frem, indtil vi atter
gaar sammen mellem Birkene
og Konvallerne. Du kan tro,
Du er hos os, naar Marie og
jeg sidder om Kvelden og taler
sammen herhjemme. Hun sender
en brændende Hilsen og beder
Dig ikkr miste Modet. Hun
kjender selv, hvor man føler
sig usigelig nedstemt og for-
hertil hun vilde anvende det stipen-
dium, hun nu søger om, og jeg synes
det vilde være hjerteløst af vedkom-
mende autoriteter ohjemme om man
nu nægtede hende denne første og
eneste håndsrækning. Frøken Smith
er jo ingen begynder mere; men det
er jo heller ikke legatets øjemed at
understøtte sådanne alene; den gam-
le Cammermejer har nu i en række
af år oppebåret en årlig pension af
dette legat. Hvad frøken Smith per-
sonlig angår, da er hun i enhver hen-
seende helt igennem hæderlig og fuldt
ud værdig til at hjælpes. Det er der-
for min overbevisning at der gøres en
god gerning ved at bevilge hende det
ansøgte; og jeg føler mig forvisset om
at dette også vil ske, såfremt Du tager
sagen i din hånd. Den være Dig
altså gentagende anbefalet på det bed-
ste!
Hernede har vi levet siden midten
af September og vender først i Oktober
tilbage til München. Sigurd, der
i afvigte sommer blev student i Mün-
chen (præceterist med enere i alle fag)
Jeg lægger umaadelige reiseplaner til næste aar, men 
vet godt selv, at det blir hellerikke av.
Mama er her, det nævnte jeg kanske. Hun har
endda ikke naadd det milde stadium av alderdom. 
Hun strikker blonder av snellegarn og sier bistre ting
om alt og alle, men hittil har vi ikke koremloteret –-  
saavidt. Og Helene Frøisland, lænket til sin
barnevogn, med en unge i som ikke taaler at moren
stanser og snakker; al samtale med Helene maa finde
sted under springmarsch. Forresten er det et prakteks-
emplar av en unge, og saa snil, sier Helene, naar bare
Anne Marie faar sin vilje og laks og jordbær og kaker
saa meget som hun vil ha, er hun det snilleste lille
englebarn.  Det er et prakteksemplar av en unge forresten –
jamen er det snodig at de to tynde overnervøse
raringerne har faat en slik blei til jentunge – hun 
er brun og fet som en olderrot med etpar flate
porcellænsblaa øine som evig speider efter en chance –
- om der er noe hun kan slaa kloen i.
Jaja – ha det godt i Trondhjem da du.
Du snakker om barndom – den lugten av balsampopler
hvis Forf. først hæver
Haydn. til Skyerne - Ære
være ham! - - Men
saa kommer Turen til
Mozart, der maales med
Hayden's Alen - - og
kommer tilkort
Genierne skal man
lade staa! Derfor Tak
for Deres Ord om dette
Geni
Netop i vor Tid gøres
det nødigt. Ikke blot
Folk i Almindelighed,
men de unge i Særdeleshed
have drukket sig en
rende over alt det rædselsfulde dusinarbeide, 
des i alle genre, og ogsaa over den misforstaaede 
de at benytte gammel norsk stil, at optage den 
uden forstaaelsesfuld bearbeidelse for vor tids
smag og brug." -
Og saa lidt specielt om farverne.
Det kunde da vel ikke for forstaaes saaledes
at jeg mente, at saakaldet "simpel smag" skulde
ytre sig ved at anvende sterke, grelle farver? det var
isaafald galt udtrykt. Efter min opfatning: jo
klarere en farve er, desto vakrere; men den maa
passe der, den anvendes, og man skal være forsigtig
med at stille for sterke farver ved siden af hverandre.
Er f.eks. et bordtæppe kirsebærrødt med brungule møn-
stre i, vilde det vel ikke se saa godt ud, om trækket
paa stolene var carmoisinrødt, puder og tæpper i
rene grønne eller blaa chatteringer. Hvis man  
udfører sine broderier og decorationsarbeider, var 
det jo let nok at holde sig inden en vis grundtone
i farverne saaledes, at det kunde harmonere med
stolebetrækket; gulvtæppet 
en anden sag, den
Kjære Grieg
Jeg læser Din artikel i
V. G. som jo er udmærket,
men de fyre fortjener
ikke et svar engang.
Blandt dannede mennesker
har der da bare været en
stor glæde over festen, og
naar det misundelige
dyr Horklou tilkliner
bladene med bondespyt,
saa er det jo bare til
at trække paa skuldrene
af.
der. Lokalet rummer
2500 personer, saa Du jo
kunde tjene en hel del mere
end Tivoli kan byde, og saa
var det jo den fordel, at
Du selv kunde vælge orkesterets
prøver o.s.v. Men paa
den anden side, om det
er saa, at Du ingen kon-
cert vil holde, saa er
disse 500 kr. jo altids noget
at tage med. naar Du
alligevel reiser gjennem
Chr'ania til høsten.
Passer dagen den 4de October
min søns forfremmelse på den diplo-
matiske bane væsentlig fordi han ik-
ke har taget juridisk examen i Nor-
ge,- at denne fremgangsmåde rum-
mer i sig et demonstrativt moment, der
sigter videre end til den eller dem, som
derved nærmest og føleligst rammes.
Men jeg kan ikke bekvemme mig
til at tro at den norske regering, i et
tilfælde som det foreliggende, skulde
stå aldeles magtesløs eller uden for-
mel adgang til at skride ind, forud-
sat at den dertil finder sig foran-
lediget.
Jeg holder mig, som naturligt er,
nærmest til den personlige side af sa-
gen og beder Deres excellence betænke,
hvad der her for mig og mine står på
spil. Jeg véd ikke, hvilken anden em-
bedskarriere der skulde kunne stå min
søn åben i Norge dersom man nu
men det er kun med de færreste af
disse at vi har sluttet noget nærme-
re bekendtskab; derimod har jeg gjort
adskillige bekendtskaber blandt tyske og
italienske videnskabsmænd, kunstnere
og literater, med hvilke jeg ofte kom-
mer sammen. Sigurd hører fore-
læsninger ved det herværende univer-
sitet og har allerede så temmelig op-
frisket sin gamle glemte italiensk;
forelæsningerne forstår han fuldstændigt
og uden vanskelighed. Her i Rom
bliver vi til universitetsferiernes begyn-
delse i Juni eller Juli; videre planer
har vi ikke lagt men i hvert fald
er det vor agt at komme tilbage til
München i begyndelsen af Oktober.
Vor bedste hilsen til Deres broder
og alle andre venner, og derhos et øn-
ske om et
godt og glædeligt nytår samt en tak
for alt udvist venskab i det forløbne!
Deres hengivne
Henrik Ibsen.
13/11. 29.
Hr. Bergendahl,
Fik Deres Brev nu. Jeg vil aldeles ikke
ha sat noget Press paa Kohner for min Skyld,
husk paa det. Jeg kan vente. Det er værst for Dem.
Det er gaat Kludder i det. Han skulde ha Victoria
i tre Maaneder, hvor længe er det nu gaat? Han
skulde betale det første ved Kontraktens Undteg-
ning, hvor meget over Tiden er det nu? De skrev
til mig fra Berlin at nu reiste K. over til Amerika
for at sende Pengene - hvor længe er det siden?
Ialfald længe før Krakket i New York som bare er
14 Dager gammelt. Forresten - maa man reise
over til Amerika for at sende Penger derfra? Merkelig.
Jeg skjønner saa lite hvad som er klokt 
at da jeg sendte Christofersen i Aftp.
Artiklen bad jeg at du maatte tilkaldes
og læse Artiklen før den tryktes, da jeg
ikke vilde skade Saken. Jeg vet ikke om
Chr. fik fat i dig, han var syk og
sengeliggende.
En Direktør - jeg husker ikke Navnet,
Søn av "Elias Kræmmer" - har for længe
siden bedt om at faa massetrykke Ar-
tiklen og sende den med nogen Aviser.
Ja værsaagod. Men jeg har ikke hørt eller 
set noget til Foretagendet. Kanske vil han
vente til nærmere Valget, det kan godt
være at det er klokt.
Du, Mørland, er utrættelig. Jeg saa
Hjalmar Chr. vilde ha dig til Professor i
Riksmaal. Ja hvis bare det kunde gjen-
nemføres! Og det kan det kanske.
Venlig Hilsen, gamle Ven. Jeg er sløv
og daarlig og arbeidsudygtig.
Din
Knut Hamsun.
Alting er næsten synes som man
aldrig skulde faae Hovedet oven
paa og faa enfriere Udsigt over
det Hele; men jeg haaber at
det giver sig med Tiden, dog
troer jeg ikke at det nogensinde
vil fængsle mig her i Længden.
Jeg har endnu ikke hørt nogen
Concert da Seasonen er paa
det allertidligste enda, men
Fredag Eftermiddag er en første
Matinée musicale af two a three
af Byens Lærere i Musik og der
skal jeg da gaae for at høre
og see hvorledes det gaaer til.
Jeg har allerede faaet een
Elev i Sammenspil og kommer
sandsynligvis til at anføre
eller instruere et Dilitant Orkester
en Aften om Ugen hele Vinteren
Igår kom han hjem fra byen med 
opfordring fra samme Alfred om 
å tegne en skisse til en ny stor 
yacht!
Imidlertid står verftet, og
smågutter morer sig med å
kaste ut ruterne.
En mann, båtbygger Kristoffersen,
har sett på det med tanke på kjøp.
Det syns jeg, vilde være en fin løsning:
mennene overtar forpliktelser og ansvar, 
og Johan kunde fremdeles reise derinde 
og "hjelpe til" som han sier.
Novellene mine en nokså
betinget kritikk Av Elster og Reiss -
Andersen - strålende av Paul Gjesdahl.
Men noveller er uselgbare i Norge,
med eller uten god kritikk.
Den 18 nov, Gunnar Heibergs
80 års dag  blev spurt, om jeg vilde 
innlede forestillingen, "Tante Ulrikke" 
med noen ord om Gunnar. Det hadde
jeg hatt stor lyst til, men lå tilsengs.
saa dovenhearted. Jeg burde føle mig litt trøstet over «Kristins» 
skjæbne hittil – men gud hvor kjedelige de er, alle de gode anmeldelserne 
trods alt.  Men jeg fik 5 kilo hjemmelavet smør fra en dame som
nedstammer fra Simon Darre; det er en respektabel familie, saa det
gjør mig ganske ondt at maatte avsløre at en av Simons søstre har
faat et løsbarn og at Simon ingen barn faar med sin kone.
Og at Asta Westby erklærer at ingen bonde skulde ane at jeg ikke
er født og opvokset paa en storgaard og ut og ind fortrolig med
gaardsstel – det er jeg vældig kry av. Jeg glæder mig vildt til
efter jul at kaste mig over arbeidet med anden del.
Mosse vilde jeg glæde mig over, hvis jeg turde –, men jeg
har syntes at det gik fremover med hende saa mange ganger,
og saa er der kommet tilbakefald.  Men hun er i en god periode –
og en søt periode – netop nu.  Hun viser bl.a. glæde over sine
klær nu, hvis de er i sterke farver, saa nu syr jeg en himmelblaa
fløiskjole til hende til jul, og hun maa forstaa saa meget av teksterne at
hun skjønner, hvilken julesalme Anders tror han
synger – melodien kan ikke fanden selv kjende igjen i hans gjen-
givelse, men naar han sætter i at kvæde saa farer hun løs paa
ham, kysser og fiker til ham og saa synger hun den rigtige
melodi klart og rent med sin lille søte stemme.
er meget at læse i det toaarige
Gymnasium. Graaveir.
23.12.03 
Med ½ 7 Toget idag drog Tuften afsted.
Han var lykkelig. Men her er alle fire
Vægge ude Jeg føler mig ganske forladt
og ensom i min Stue ved Tanken paa
at han ikke kommer hjem i aften med
9 Toget. Det er ellers Dagens Lyspunkt.
G. og Helga er ogsaa i Byen og jeg
er ganske alene i Huset. Dagen har
været endeløs. Kan ikke arbeide.
Stilheden formelig suser i mit Hoved.
Løland var i efterm. nede efter en
Bytte Vand. Han var ogsaa tusset
af den store Einsemdi. Som i
Graven lever vi i hvert vort Hus.
Brev fra Fru Dal idag. Den
Lykke hendes Bog har gjort kaster Glands
og dit støv til jorden lænked
Valborg, kom ad himmelstige!
Hvisk til mig om Jesu rige!
Hr. Tore Hamsun
Aurdal
Brev saa sent.
Men nu er alt i Orden. Jeg
tilbringer Juni Maaned i
Skotland sammen med Ja-
cobsens. I Begyndelsen
af Juli sejler jeg saa -
hvis det passer Jer - fra
Leith til Bergen. Det
var dejligt, om jeg maat-
te blive hos Jer, indtil
jeg rejser til Bayreuth,
hvor jeg skal være d.
24 Juli. Men synes I, det
er for længe at have mig
Frg. hald 19de dcbr.
Kjære Bjørnson!
Bare et par ord idag. Jeg må sende
eder tak for sidst, for mødet igår.
Det var deiligt at få se dem, høre 
dem tale, deres stemme, deret måde,
og alt muligt, men det var
for lidt af det. Jeg blev så glad i
deres kone, ja så glad at jeg næsten
glemte dem over hende. Hun var
så nobel, så distingveret, og dertil
så smuk, hun har vist aldrig
været så vakker før. Men det
Her er foresten heller ikke godt at
være i denne Tid; i over 20 Graders
Varme kan man ikke tænke; man
Sveder, det er sandt, men uden at arbei-
de, og det er ikke den Sved, som giver
Livet Velsignelse og lader det daglige
Brød faa den rette Smag; man
bliver sløv og næsten Dyr og maa
være taknemmelig, naar man slipper
ved ikke at miste sin Forstand.
Byen ligner nu for Tiden en Ørken,
Husene staa her og Brostenene
paa Gaderne ligge mørke, men
Menneskene ere borte, Alle, som
kan, ligge paa Landet, eller ere ude
og reise, og Tomhed hersker overalt.
Levvel, til vi sees, eller indtil
Du igjen hører fra mig. Hils
Din Kone og hos Dine Forældre
Din hengivne
F. Konow.
af, om der arbeides af en eller
af to, men af de Havarier,
som indtræffer, og disse er
jo en uberegnelig Størrelse.
Nei, det er nok bedst som
det er. I Modsætning til ifjor,
kjender jeg iaar Vestlændingen
- forhaabentlig i god Forstand -
stærk i mig. Der er mig
noget saa apathisk i dis-
se uendelig flade Linier,
vi har for Øie derude
fra Ljan, - jeg savner
Kvister og Stein.
Apopros: Har jeg fortalt Dig
om den Ølbolleindskrift,
jeg nylig fik høre havde staaet
paa en gammel Bolle?
" Øl i Bollen,
" Rus i Skollen,
" Merg i Knok,
" - Tromp i Brok."
om hvis absolute
gyldighed
de aller fleste føle sig
overbeviste. Til instinktet slutter sig derfor
ogsaa hos den enkelte hans personlige
mening, og i hvor høi grad folk ere af-
hængige af de mere eller mindre uforgri-
belige meninger, som de enten selv have
opgjort sig eller som ere blevne pumpede
ind i dem, det lærer jo betragtningen
af nutidens bevægelser paa alle om-
raader tilfulde. Noget andet er det
selfølgeligt, om man vilde undersøge
det sexuelle instinkts eget psychologiske
eller maaske ligesaame
get
physiologiske
natur. Dertil føler jeg mig imidlertid
ikke istand, og saavidt jeg har kunnet
se, er studiet over livsyttringerne overho-
vedet ikke endnu naaet frem til et stadium
hvorfra en saadan undersøgelse med
nytte kan foretages. En slags anelse
har jeg rigtignok lavet mig; men jeg
giver den kun tilbedste som et afmæg-
tigt forsøg paa at gjætte en gaade. Jeg tænker
mig kjønsprocessens natur at være af enslags
trådt i Korrespondence med Hr Iver Holter om Engagement
af Christiania Orkester og i ingen anden Retning nytter
det derfor at arbeide. Med virkelig Bedrøvelse skrinlagde
jeg da min Ide som jeg troede ene den rigtige, og under-
kastede mig resigneret Pluralitetens Mening -
Så kommer tilsidst samme gode og absolut ene rigtige
Ide påny op og varmt tilorde gjennem Dem,
med absolut fordring på Engagement af udenlandsk
Orkester - det Amsterdamske - enten det eller intet!
Å hvor det ærgret mig i samme Nå jeg hørte dernede,
at jeg ikke fra første Begyndelse havde fraflittet for
Dem min første Plan, så havde formentlig alle
Ærgrelser og Skuffelser og Skrivelser og Grovheder
både offentlig og i Samtale været spart.
Og nu, - ja er det ikke som et Eventyr? - står jeg
alligevel helt udenfor og kunne ikke andet end følge
vor Formands Standpunkt, efter Forhandlingernes Gang
og allerede Afslutning med Christiania, - sammen med
hele den gamle Comité at træde tilbage og på den
Måde søge at stemme de bøse norske Nordmand om
igjen. - Den sande Kunstner, skal da ikke være en
Træl af Mængden og Pionerheden, må fremforalt være
en fri Mand i Ordet ædleste Betydning! -
Hr Schjøtt instuerer uforfærdet og flinkt, hvor jeg skulde ønske,
Bergenserne kunne give Christiania passende Sved, i en ægte norsk
og friskanslående "Bergenssang" med populært Sving, komponeret først
af Dem og Ingen Anden!!! - En Christianiamand
Doktor Falkenberg - den Eneste som påvirket af Avisskriverierne, er trådt ud
af Koret igjen.
en Svensker ifrån Ystad sang Partiet; stor,
uhyre Fornærmelse; naar Simonsen saa endda
blev mager af Ærgrelse, men han har det
vel ligesom i sin Tid, Neupert, der blev
tykkere og tykkere af Elskovssorgerne, som han
selv betroede mig dengang han friede.
Saa har Svendsen havt Afskedsconcert (han
reiser til Paris). I Concertforeningen havde
nu bare vilde hjælpe.
Idag faat anvist 50 kr.
for Artiklen om Færøerne, som
skal i Kringsjaa efterat den har
staat i Scandia. Penger er godt.
 25.2.04
Sneveir. Ver i Byen igaar. En Stund
paa Logen med Utne, Visdals og Eiolf Soot.
x Fru Nissen og jeg hjemsøgte om eftm.
Vigelands i hans mystiske Bule oppe
ved Krist Kirkegaard i Hammersborgkroken.
Men der var ingen anden end Faktotumet
Anders, som gik og la Kluter paa Abel.
Aldrig har jeg set  slige
Menneskerygger som Vigeland modellerer!
Naar de staar der lodne af Støv, er
de levende Dyrerygge med spændte
Muskler. Det er rent fælent. V. er
mærkelig. Mange Hoveder over al anden, mig kjennt
Kunst for Tiden, ialfald herhjemme. 

 T. 
modellerer han
 Sigurd Bødker.
Skulde De være stødt paa andre ting end det
enkeltstaaende "oðalstupt", som kunde tyde paa
en anvendelse af odelsret paa kjøbstadsgrund,
vilde det unægtelig være af interesse, og det tør
vel da haabes, at De vil finde anledning til
et eller andet sted at offentliggjøre dem. Jeg
skal isaafald altid være rede til at bryde en
landse med Dem paa et felt, hvor jeg und-
tagelsesvis ikke kan slutte mig til Deres
opfatning.
Deres ærbødige
og altid særdeles forbundne
Ebbe Hertzberg.
Holmestrand den 14de Febr. 1890.
Hermed den omhandlede er-
klæring. Håber sagen snart ord-
net.
Andragnede paa til Dept.et
Du bør naturligvis ikke fortælle om
hvorledes Du agter at bære Dig ad til
Folk i Bergen, da det let kunde rygtes
og misforstaaes.
Jeg var desværre syg og sengeliggende,
Da Neupert gav sin første Concert,
men imorgen haaber jeg at høre ham.
Du har naturligvis læst Hjelms Anmel-
delse af Din sidste Concert i Morgenbladet,
Jacob Cappelen, med hvem jeg talte
idag, bad mig hilse.
Ibsen har faaet Dit Brev.
Vi har nu det deiligste Sommerveir,
og Søndag agter jeg at trække frisk
Luft, hvad jeg kun har gjort en Gang
i Sommer, en Søndag i Drøbak. Denne
Gang tænker Jeg paa at besøge Kongsvin-
ger. Lev vel og hils Din Kone,
Forældre og Søskende samt Mine Folk,
hvis Du ser Nogen af dem. Jeg følger Dig
i Tanken med paa Din Reise.
Din hengivne Ven og Fætter
Fr Konow.
Jeg ser aldrig Landsmænd – 
– Jeg har været meget 
ængsteli for at mine Fiender 
skulde få erklæret mig 
sindsyg – hvilket jeg jo aldri 
har været – Intet er vel rimeligere end
at jeg efter de Rækker Overfald 
er bleven ophidset og nervøs – 
– At jeg tror mig forfulgt er 
heller ikke urimeligt –
Allerede før jeg pryglet Ditten
havde han sendt om til
Underskrift en Erklæring om 
at jeg var gal og farlig – og denne 
blev blandt andre underskrevet 
af Uchermann og Maleren
Heyerdahls Søn – Dengang lo jeg
mærkværdig rigtig. Af større værker har
jeg hørt Deres konsert, som Franz Rummel
spilte virkelig fortræffeligt og cellosona-
ten (af Grützmacher).
jeg jo havt anledning til at haves
af Dem selv og Deres hr. broder, og når
undtages, at der i sidste sats måske
manglede lidt i retning af verve
blev den dog meget godt foredraget
i en af mandagskonserterene
Helmich). Sange synges ret flittig og
"våren" har jeg hørt flere gange og
fortræffelig udført.
De kan ikke gjøre Dem nogen idé
om hvad man her får høre for en
masse Beethoven og Wagner, især
disse to komponister (af de store bliveR
Gluck og Schumann påfaldende negli-
geret - af G. har jeg kun hørt én
opførelse, af S. yderst få - derimod
vidunderlige Opførelser af Mozart og
Haydn - Mozart er jeg bleven forfærdelig
glad i hernede). Følgen har for
Eilert Sundts gate 50I
28/2-1912.
Kjære Collett Vogt
tak for Deres brev. Jeg vilde
svart Dem for længe siden, og jeg hadde begyndt 
etpar ganger, men rev istykker og brændte op.
Jeg har saa ofte tænkt paa Dem – hvor De har
været elskværdig mot mig. Undertiden har jeg 
tænkt paa at sende Dem et brev paa maafaa 
og takke dem for Deres godhet – mot mig og
mot en til. Min kjæreste fortalte mig engang, 
at han hadde truffet Dem for flere aar siden,
ganske flygtig – han mente, de husket ham
vel neppe. Men det var i en tid av hans
bo tilfjelds i Kolbotten. Enten skriver G.
bare til mig, naar han er modløs og foraset,
eller ogsaa steller de sig vrangt, saa alt blir
til bare overanstrængelse, eller de ere svært fat-
tige paa penge. Hans bog burde dog været bedre,
han har ikke forstaaet at stryge? Det er
ikke rigtig ham selv før ud i bogen, der hvor
Gram kommer med, da har vi Garborg selv.
Det er jo udmærket, at konen har givet ham
alle sine erfaringer, men han skulde brugt
dem mer selvstændigt ikke saaledes taget alt,
eller han skulde skrevet bogen alene.
Nei der maa Thomasines aandrige klogskab
til, for at man skal kunne hjælpes ad,
fru Garborg har, som de fleste fruer (saa ser
det ud for mig) regjeret Garborg aldeles, ellers
vilde han seet, hvor urimelig langt den første
del virker. Bogen er jo god og tildels uhyre
vakker. Det er ikke godt, at de skal bo der
oppe alene, jeg tror, de ere for lige til at kun-
ne fylde hinanden fyldestgjørende ud. Men jeg
har tror nok at G. føler sig glad - kanske især
ved gutten, dog hende roser han ogsaa meget, - saa
lykkelig, som han med sit sind og sin sundhed
kan det. Uf Du, jeg er blevet saa søvnig,
undskyld, at brevet ikke blev morsomme, men
jeg vil dog sende det, imorgen faar jeg ikke tid
at skrive, det kan blive bedre en anden gang.
Imorgen gaar jeg til Ullmans, der er svært
koseligt. Lev saa vel alle I kjære venner, nu
sovner jeg. Din hengivne
Kitty
Sandø Præstegaard
15 Nov
81.
Kjære Grieg!
Blandt de Minder fra min Bergens-
tur, som hviske oftest i min Sjæl,
kan De være rolig for, at Samværet
med Dem ikke har den styggeste
Stemme.
Jeg er Idealist og sætter min Personlig-
heds Værdi i med Rette at kunne kalde
mig saa. Svineriet, i Cynismen, Materia-
lillegut hadde været inde da, men han var altsaa paa terrassen. – 
Ja, du har jo altsaa en direkte uvilje mot religion, fordi du har 
personlig kjendskap til den. Vi er vist begge litt liksom min mor, der 
er hundhedensk i sind og tankegang og har et helt museum av amuletter 
og et helt system med primsigning og korsring og naaler i kors i barne-
tøiet (sikkerhetsnaaler dog!)
Apropos – skal jeg ha no honorar for stykket i forf.forens. 
julehefte eller ikke? Jeg har ikke sett heftet, kan du ikke sende et?
Jeg sender dette brevet imorgen, naar A. faar fikseret de sidste 
fotografierne av gutten – for jeg tror ikke det blir no med at han 
tegner et omrids av os –.
Mange hilsener fra os begge til Anker og dig selv
din hengivne 
Sigrid Undset.
P.S. Hilsen til den unge dame hos Thommesens. Jeg haaber at faa 
se hende til sommeren. Jeg interesserer mig jo brændende for alle 
unger nu. Hun er vel stor og tyk. Vet du hvor gammel hun var 
da hun begyndte at smile? Lille-Anders smilte, da han var en 
maaned.
Forfatteren Jappe Nilssen
Adr. Maleren Th. Holmboe
Olaf Kyrresgade 11
Oslo
Norwege
Jeg vil sænke tætte slør
over hver en hungrig længsel,
og mod lidelser fra før
vil jeg bygge et høit et stængsel.
For din sjæl som er i fængsel,
vil jeg aabne fængslets dør.
vilde forlange det Honorar for
den, som de ønsker.
Han boder mig yderligere
Dem - bord jeg selv er i
stand til at kunde konstatere-
at Deres og Deres -
sitioner ikke endnu er udbrædt
men de burde være
det, og at det dertil behøver
at et anset
Musikfor-
lag som hans gjør den
tile Gjerning, som er
Jeg tilader mig endnu en-
gang meget at lægge Dem Sagen
Jeg tror, at De med
Tiden vil være glad over at
tunge, han har gjennemgaaet
i disse Tider, tilside.
Heller ikke om Middagen
har jeg gaaet ud, kun har
jeg et Par Gange spist ude.
Forresten er Ruten den,
hver Dag: Op ca. 6 ½ - paa
Kontoret 8 - 1, saa hjem
med 1 ½ Toget og til Byen
Kl. 5 med 4 ½ Toget. Fra
Byen i Regelen Kl. 8.25
og hjemme Kl. 9, - til-
køis (gjennemarbeidet træt)
Kl. 10 a 10 ½. -
Og Marie holder Ruten
med mig. Hun har den hele
Tid arbeidet sammen med
mig paa Kontoret, og
concurere maa Forlæggeren
have god Navne, - Nu
spørger jeg Dig har Du noget
færdigt at sende Håkonsen
til at forlægge - nogle Sange
eller Pianostykker etc. -
saa gjorde Du ham en
stor Tjeneste - Dit Navn
vil komme til at straale
som en Sol paa hans
Forlægger= Catalog - gjør
det om du kan -
Til Paaske kom Ole me
Kone og Datter for at besøge
os, og De ere her
Vi har det ret hyggeligt -
Vi bede Alle at hilse
Dig og Frue paa det venligste
Din hengivne Karl Hals