MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
skal leve af, og den er nok fløiten er
jeg bange. Nu Herregud jeg har
havt tre meget gode Aar, og maa
saledes være beredt at modtage de
onde. om det tilskikkes mig. Jeg har
i Formiddag tilskrevet Nina, Moer
har ogsaa skrevet, og gjentager sin In-
vitation til Onkel, hvilket jeg ikke
finder ganske i sin Orden, da det er pre-
cuniære Hensyn der holder ham tilbage.
Vi have anmodet Nina om at komme
op og blive Vinteren over hos os. Der-
som Du troer hun har Lyst dertil, da
maa Du søge at overtale hende og For-
ældrene til at lade det ko'me til udfø-
relse. Jeg syntes det var lidt leit at sige
til Nina, men til Dig kan jeg jo gjøre
det, at saafremt det er blot Pengene der
ere i Veien for hende, da betaler jeg gjerne
Reisen, hvilken vel ikke kan komme
at overstige vel 20 Spdo. Her kan hun vel ikke
tiltrenge store Ting, da jeg antager at
alle søsterne ere godt opklædte, og muelig
er det at hun kan tjene lidt i Løbet af
Vinteren ved Sanginformation. Du faaer
saaledes nu gjøre hvad Du synes er det
bedste efter Overlæg med Nina. Jeg læste
i sidste Christiania Aftenblad, at der er
Tale om Nordraak som Orchesteranfører
dernede, og hvad bliver der saa af Din
Sydlandstour? alene maa Du paa ingen
Maade reise. Jeg nægter ikke at jeg ønsker
Du havde andet Reiseselskab, thi efter
hvad Theilmann har fortaldt mig om N.
og hvad John nu fortæller om hans store
Indbildskhed, synes mig nok at det ikke
er den bedste daglige Omgang. Jeg mærker
at jeg gjerne kunde have beholdt et helt
Ark, thi det var nok blevet fyldt. Nu faae
jeg mod min Villie sige Stop. Resten af de
25.. Du laante John følger indskutte.
Lev vel min kjære Gut! og vær kjærligen
kopperkjeler, hver tar en tønde, utvendig svarte, indi blanke som guld, 
stod paa stensætninger og kokte, og jentene sat og strikket og passet dem 
og ungerne fik skoldhet myse i kopper og slo ut det halve, før det 
blev saa koldt, de kunde drikke det.
De kan tro jeg blev glad, da jeg fik igjen mit haandarbeide 
og Hans' sko. Jeg haabet paa det forresten, for jeg husket, jeg hadde
hat ute alt paa hotellet paa Lom og ikke set det siden.
Møbelstoffene sender jeg tilbake i aften; jeg har fæstet en lap paa
det som skal tas – det gulagtige.
Her kommer bare post tre ganger i uken.
Gejerstams ber mig hilse og takke for hilsenen.
Mange hilsener til Abba og Mosse – Anders skal faa
et brev selv. Ellers er det ikke godt at faa ro og skrive noget her - 
ungerne farer ut og ind som vinder hele dagen.
Og saa maa De har det saa godt,
Deres hengivne
Sigrid Undset.
melodier kunde klinge igennem som vek-
slende og atter forsvindende motiver.
Anitras og pigernes kor, side 144-45 og skal
høres bag tæppet i forbindelse med orkester-
musiken. Under denne skal tæppet gå
op og man ser som et fjernt drømmebille-
de det nederst på siden 164 beskrevne
tableau, hvori Solvejg som en middelal-
drende kvinde sidder syngende i solskinnet
udenfor husvæggen. Efter hendes sang ruller
tæppet atter langsomt ned, musiken fort-
sættes i orkestret og går over til at skildre
den storm på havet, hvormed femte akt
begynder.
Femte akt, der ved opførelsen betegnes
som den fjerde, eller som efterspil, må bety-
deligt forkortes. Musik-akkompagnement
behøves fra side 195-199. Optrinnene på
bådhvælvet og på kirkegården udelades.
Side 221 synger Solvejg og efter spillet ledsager
Peer Gynts følgende repliker, hvorefter
det går over i korene side 222-225. Scener-
ne med knappestøberen og med Dovregub-
ben forkortes. Side 254 synger kirkefolket
på skogstien; klokkeringning og fjern sal-
mesang antydes i musiken under det føl-
gende indtil Solvejgs sang slutter stykket
hvorefter tæppet falder idet salmesangen
atter klinger nærmere og stærkere.
tilsyn noget øieblik før affæren er over.
Det glæder mig stadig at høre at min
danske ven Dr. Madsen, som jeg spiser
middag med hver dag, ikke ser saa mørkt
paa sagen. Jeg har læst de angjældende
afsnit af dine breve for ham. Men han ud-
taler sig for sygehusbehandling. Ja det er
naturligvis ikke min mening at gi raad her-
nede fra, og dere har vel selv overveiet den
affæren deroppe.
afskedige en Embedsmand, bliver Svaret bekræften-
de, forsaavidt man allene tager Hensyn til hans Magt,
der er uimodstaaelig, men spørger man, hvad der i
denne Henseende kunde antages at stemme med en for-
nuftig Almeenvillie, bliver det benægtende, thi der-
ved 1. bevirkes at ingen vil skaffe sig den fornød-
ne Embedsduelighed, siden at deres Omstændigheder
paa denne Vei er saa usikker. 2. at Embedsman-
dens Ære derved laderes. 3. at Staten bebyrdes
med at underholde alle disse afsatte Embedsmænd.
Regenten har altsaa vel en absolut Ret, som Regent;
men denne Magts Udøvelse kan ey congruere en for-
nuftig Almeenvillie. Derimod er det ey altid nød-
vendigt at Regenten skal lade Dom gaae foran Af-
skedigelsen; thi ellers vilde han ey kunne afsætte en
Embedsmand med mindre hans Forbrydelse juridisk
var beviist, uagtet der dog kunde være den rimeligste
Formodning for denne. Ikke heller er det nødvendigt,
at de Forbrydelser, hvorfor en Embedsmand kunde
qvalifisere til Afsættelse netop skulde være Over-
trædelser af hans Embedspligter: ogsaa andre Mis-
gjerninger, hvorved han berøves sin personlige Agtelse,
f: Ex: Tyverie, maa kunne have samme Virkning. Da
152.
og af sig selv kom Harriet Backer
og Kitty Kielland saa vi var 10
tilbords. Det meste vi
kan
ha i vor
lille Spisestue. Det var hyggeligt
efter lang Tid at ha saa mange
af vore gamle Venner hos os igjen;
men jeg havde faat sligt et Schok
om Morgenen, at jeg var altfor
nervøs og træt.
Igaar fik jeg en liden Okse
og idag en halv Gris. Imorgen
begynder sau "Slagtningen". Jeg er for
træt idag, da Nætterne har været extra
vonde i det sidste. Løland er rigtig
skral ogsaa og Garborg saa maadelig.
Overhovedet - naa, det kunde altsaa
være værre.
25 11.04
Tuften i jevn Bedring; men maa
ligge. Var over hos Maleren Valstad
igaaraftes en Stund sammen med
Mortensons og Steinsviks -
München, den 21. Januar 1880.
Højvelbårne herr hofmarskalk!
Med ærbødigst tak til-
lader jeg mig at udtale forsikrin-
gen om den store glæde, hvormed
jeg modtog herr hofmarskalkens
godhedsfulde meddelelse om den
velvillige og for mig hædrende
modtagelse, «Et dukkehjem» har
fundet ved opførelsen på det
kgl: dram: theater, ligesom det
af de medfølgende Stockholmer-
tidninger var mig overmåde kært
at se at stykkets intention var
helt ud forstået og i alle dele rig-
tigt gengivet af recensenterne.
Dette kan kun ske når udfø-
relsen fra artisternes side er kor-
rekt og gennemarbejdet på alle
punkter, og jeg anholder derfor
herved ærbødigst om at måtte
vi havde glædet os til at have Dig som
stadig Middaggjæst, da vi haabede Du
vilde benytte Dig af Rolfsens Godhed,
dersom han vilde overlade Dig Pavil-
lonen, men desværre synes der at
stille sig store Vanskeligheder iveien
for dette Project, da der iaar ingen
Dampbaad er paa Sandvigen. Du kan
tro vi ere bedrøvede, og det tilgavns,
ja ogsaa for vor egen Bekvemmelig-
heds Skyld, da Mor jo slet ikke taa-
ler at gaa i Varmen. Jeg har haabet
saa vist at jeg skulde faae se noget
i Aviserne om at En eller Anden vil-
de sætte en Dampbaad igang herud,
men det lader til at jeg skal blive
skuffet; alt for længe siden ere alle
de smaa Dampere, der har været be-
nyttet til denne og lignende Fart, solgt
til Sverrig, men Sandvigens Beboere
har troet fuldt og fast at dette nok
vilde rette paa sig, imidlertid lyder
det til denne Tid at der Intet bliver
af iaar, og det er yderst kjædeligt og
bedrøveligt for os Stakler. Jeg kan saa-
ledes slet ikke tænke for Jer under
disse Omstændigheder, thi Nina vil
naturligviis være i Byen, hvor hen-
des Forældre ere, og Du kan umuelig
rbeide i Pavillonen og bo i Byen
aar ingen Dampbefordring gives.
Jeg maa udbryde med Caroline: "Livet
en Kamp", eller og med Dig: "det var
har faaet dig fat og er kommet til 
at tale med dig, saa kommer der 
nogen og forstyrrer. Og saa er den 
stemning væk, og naar jeg skal tage 
fat paa brevet paany, er jeg slet 
ikke mere istand til at staa ved, 
det, som jeg har sagt paa forrige 
side. Jeg vilde forsikre dig om mit 
forsæt at for elske livet som det nu 
var, enten det gik mig imod eller 
med - jeg mener det, det er mit alvor, 
men alligevel! Søndag var det 
sankthanskvell med godveir, jeg var 
kommet hjem fra en lang tur i 
solnedgangen over en gammel kirke-
gaard, hvor jasminerne luder tunge 
og hvide af blomster over jernkors 
og forvitrede mindestøtter og roser 
og skarlagensrøde pioner blomstrer i 
græsset over grave, hvis tue ikke
et rigtig hyggeligt med udsigt til søen og den
deilige aftenhimmel. Saa blev ogsaa min snille
værtinde saa lang i ansigtet da jeg talte om
at flytte, at jeg nok tænker jeg blir hvor jeg er,
de ensomme naaltider. Du verden, hvor
syklerne florerer tunede! jeg ønsker jeg havde
mig en og kunde rulle henover de endeløse
landeveie, dem jeg forresten ikke egentlig færdes
paa, da skovstierne er mere tiltalende. Frk. Hede-
man og jeg gaar deilige turer, Jette er mindre god
tilbens, og saa sidder vi hver formiddag nogle
timer sammen nede hos dem med haandarbeide
og høitlæsning, vi holder paa med "Bente Gylden-
løve" af Børge Janson. Det er saa deiligt at varme
sig ved deres ovn, for I kan tro det er ikke
bare paa Troldhaugen der trænges ild i ovnen;
Lillehammer 24.11.39.
Kjære Gisken Wildenvey,
Mange takk for Deres bok som De igjen har vært 
så elskverdig å sende mig. Gid De må få glede av den –
det er en god og en vakker slutt paa historien om den
tappre Andrine. Og så trist som den er på sett og
vis – jeg kom uvilkårlig til å tenke pa en annen
nordlandspikes livsroman som forfatterinnen også er blitt
Aulestad 1891, 24deoktober
Kjære Grieg,
Du motsatte dig, at jeg skul-
de gjøre nogen ændring ved
begyndelsen; selvfølgelig har
jeg ingen gjort. Skal jeg
nu gjøre?
Nej, du får ta bestæm-
melse; jeg kan det jo ikke, som
i dette øjeblik ænnu ikke
ved, om du har begynt
på freds-oratoriet, og
om det skader dit arbejde,
at andre kjænner teksten.
Venskabeligst
Bjørnst, Bj.
24.7.1926.
Kjære Ingeborg
tak for dit brev. Vil du
komme hitop mandag kl. 8 til aftens, saa
skal jeg gjøre istand et værelse til dig, 
saa du ikke behøver at gaa hjem til
Lundes?
Paa gjensyn
din
Sigrid.
6.
Hun fandt en sammensmeltning
av sind og form, som er ideel i
kunsten. Hun fandt det menneske-
lige uttryk hun søkte.
Hændes kunstneriske ihærdighet og 
arbeidskraft er berømt, så ingetogent
som hun levet. Hun var blitt et 
symbol for kunstnerisk standhaftig-
het.
Derfor lægger jeg
i
ærbødighet og
taknæmmelighet disse blomster 
fra Nasjonalgalleriet på den store 
kunstner Harriet Backers
båre.
Der er hvad Du kan
skrive til Souchou:
Monsieur Soucheu
Déléqué de la Société de
auteurs et compositeurs de
Musique.
Paris 17 Rue du foufaarg Marnt
Morte
Mousieur
Je viens vaus Prier de
ru envayer por un cheque ce
qui ni'est du des droits d'au-
teur que votre société a
touchè pour moi
Voici mon adresse:
Venillez afréer Monsieur mes
salutations trés distinguées
E Gr.
Lørdag Kveld Kl. 10.
Kjære Tore!
Jeg fik dit Brev idag og Tak for det.
Arild skriver aldrig mere. Det kan nu
ogsaa være det samme, for dere kommer jo
snart hjem nu.
Jeg ligger igjen i Forkjølelse, har
ligget i 4 Dager, det er det gamle med mig.
Al min Forkjølelsessykdom hænger vistnok
sammen med mine Nerver, jeg er saa frisk
som en Ungdom ellers, men jeg taaler ingen
Ting før jeg blir forkjølet.
Saa laa jeg altsaa her og tænkte paa
dig og Arild, og jeg naadde ikke til at faa
faa fat paa andet Papir at skrive paa end
dette. Men det er godt og glat.
- - -
Dere maa ikke ta med Alverdens Kuf-
ferter hjem dennegang. Læg baade din og
Arilds blaa Dresser i en Papæske - eller i to
Papæsker hvis det trænges - og Resten i din
Haandkuffert. Det er noget Tøv med Arilds
store Kuffert. Han har jo desuten Rygsæk.
Jeg saa du skrev en storartet Stil om
Remarques Bok, jeg fik ikke læst Boken, saa du
maa huske at ta med dig hjem den - forresten
ogsaa dine andre Bøker som du har læst og er
færdig med. Og du maa si hvad dere trænger
til Julegaver i Oslo, men vær nu ikke for
dumt flotte, derved blir dere bare til Latter.
Natten!
18  .1.04
Sol og Frost. Stille arbeidsdag.
Løland kom ved igaaraftes og snakked
om den forestaaende Marknad. Jeg gruer
mig, skjønt jeg kun har med Skuespillene.
- - Apropos Skuespil - Hank Aabel skal
bort fra Nationaltheatret! Hvad tænker
Bjørnson paa! Og idag melder "V. G." at
Christensen rimeligvis skal samme vei.
Netop to af de bedste og sjeldneste vi
har! Det er trist og sørgeligt at
det gaar den vei med Nationaltheatret.
19 .1.04
Graaveir og kaldt. Schjøtt var her igaar. Han
er det lyse Punk i Ugen. Men det er rart,
enda G. er saa glad i S. saa har ikke
hans Fortrolighed. G. har ondt for det, stakkar.
Ogsaa Ivar siger, at der let blir stille mellem
ham og G. naar de er alene.
x
G. er i Byen idag. Maalkassemøde
Pillnitz den 20de August 1873.
Herr kunsthandler Hammer!
Herved tillader jeg mig
at anmode Dem om, med omgående post
eller så snart som muligt, at sende mig
en miniatur-dekoration til St: Olafs-or-
denen, svarende i størrelse til de fra
Dem tidligere modtagne; for Danebrogs-
ordenen betalte jeg, så vidt jeg erindrer, 24
rdlr: svensk; kært skulde det være mig om
deslige ting nu var blevne billigere. Under
alle omstændigheder skal jeg strakt, efer
opgivende af prisen, sørge for at beløbet
bliver Dem tilstillet. Min adresse er
indtil videre: Pillnitz bei Dresden.
Med højagtelse Deres særdeles for-
bundne
Henrik Ibsen.
Embedsmanden vel er Regentens Fuldmægtig, men denne
igjen Statens, saa kan Regenten ikke vilkaarlig afsætte
sine Embedsmænd, om han end vilde holde dem skadesløse
i Henseende til Formuens Tab, fordi han derved vilde be-
byrde Staten med formange slige Understøttelser; der
kunde være Tilfælde hvor det endog var af største Vigtig-
hed, at Regenten kunde afsætte en Embedsmand uden
strængt juridisk Beviis f: Ex: naar han frygtede for at
en commanderende General lod sig bestikke. Regenten
kan derfor vel afsætte uden Lov og Dom, men ikke uden
lovlig Aarsag. –
§ 251.
Kant begrunder denne Regentens Ret derpaa, at den intet
andet Middel har til at opmuntre Fortjenester. –
§ 252.
Forfatteren antager en ordentlig Overeiendomsret, som
han tillægger Souverainen, og som er en Følge af Landets
almindelige Love og en overordentlig Overeiendomsret,
hvis Udøvelse skal tilkomme Regenten, der foranlediges
ved særegne usædvanlige Tilfælde, og som ey er bestemt
ved de almindelige Love. Denne Overeiendomsret kan lige-
saavel gaae ud paa rørlige som faste Eiendomme. Saaledes
har f: Ex: Regenten Ret til at aabne den private Mands
Magaziner i en Hungersnød, imod at holde ham skadesløs,
322.
fra alt hvad Livets er;
hvis jeg kom og kyssede
ham nu vilde han bare
sprude rødt og grønt
Blæk. Men forresten siger
han at han længes saa
meget efter mig; det kan
De vist næsten tænke
Dem, at jeg er glad for?
Han forjtæller iøvrigt at
hans Moér er saa overan
strengt af Forberedelserne
til Koncerten i Dag.
Lad os nu se om hun
ikke faar etablert et
eller andet som forhindrer
ham i at rejse til Svin
kløv i Sommer, det vilde
Desember 7de
Nu er jeg da kommen igang med Thinget, I Aften Klokken
½ 11 kom Hagerup, Vetlesen, Strøm, og Flisager her,
det glider nu en Dag efterhaanden, saa at dette ogsaa
for en Ende. Mor ankom i Aften. Et meget daarlig
Bryst, Klokke er nu over 12, og jeg længes inderlig
efter Hvile. Humeuret veemodsfuldt. –
Desember 8te
Den første Dag af Thinget, er nu endelig over, det
gaaer dog eengang naar mand komer i det. For Alvor
har denne Dag været mig Trabel, ret mange Fremmede,
hvis Navne jeg her siger Dig min Bog. Sorenskriver
Hagerup, Krigsraad Vetlesen, Strøm, Flisager, Trosdal
Ytter, Leiutnant Leigh, Leiutnant Møller, Oberstleiut
-nant Mejdell, Capitain Brømsen, Landhandler Steen,
Ritmester Glad. Jeg er meget Træt, de Fremmede sidder
og Spiller Kort, og jeg maae dog vente til de holder
op. Humueret nogenlunde, meget men noget sygelig.
Desember 9de
Gudskeetak nu er da den anden Dag forbie, her har
ret været Trabelt, og mange Fremmede, som af Condisjoner
-te har været følgende. Ritmester Glad, Steen, Brømsen,
Vetlesen, Hagerup, Flisager, Strøm, Ritmester Riis,
Christian Soug, Trosdal, Ytter. Brystet maadelig, og
Sindet Fredsomt. Træt er jeg, og ønsker forgjeves
Livets Roe, da de Fremmede gjerne holder det meste
af Natten ud. –
Desember 10de
Endt er nu for sidstegang Thinget her. Det er dog,
en underlig følelse, der omspænder mig, naar jeg
tænker mig det er den sidstegang. Afskeden var dog
paa en Maade rørende, og syntes at vise, at Øvrigheds
-personerne, meget ugjerne saa sig skildt med Stolpestad.
De beviste Ouren Alle, en særdeles Bevaagenhed, og
aflagde venskabelige Løfter for Fremtiden. Det synes 
dog meget urigtig, at Ouren skal fragaae dette Embede,
da han ejer en hvers Rettænkenes Yndest, og har øvelse
nok at udføre Forretninger Godt. – Traurig er jeg, og meget
Tankefuld. – Et Brev fra den gode Christian Friis, har jeg modtaget.
Just som vi havde spiist Middag
skinnede solen en Times Tid for os,
men jeg var ikke før kommet ud
Kl. 3½, førend det atter begyndte
med Blæst og Regn, og i det tra-
vede jeg udover i vel en Time. Idag
generte det mig meget at gaa, og
jeg har senere havt mig en ganske
kort Luur, og faaet mig en Dram og
et Stykke Smørrebrød tillivs. Nu
sidder Kløverbladet ved det runde
Bord i Spisestuen; Betten læsende
i "Keiser og Galilæer. Men i fra alle
Lande", og jeg underholdende mig
med Dig paa bedste Maade dog ei
til Din Tilfredshed, det synes jeg
at føle paa mig. Og nu da Tak
for Telegrammet Juleaften, hvilket
Du formodentlig kjender til ei
indløb itide, ligesaa for Julepre-
senterne, hvilket indfant sig endnu
en Postdag senere, nemlig Trediedag,
og saa endelig for Brevet med
Nytaarsønskerne, hvilket ogsaa blev
en stor skuffelsem da jeg havde ven-
tet saa længe paa det, at jeg tro-
ede Du ei vilde lade os høre mere
fra Dig, og da det saa kom ikke
gav os den mindste Besked om
nogen Ting. Vi har saaledes ikke
hørt et eneste Ord om Concerten,
veed ikke hvoraf den bedste, ja ikke
engang naar den fandt Sted, da vi
fik forskjellige Beretninger herom
selv skulde I have sagt Lørdag den
20de, og fra andre Kilder blev der
sagt Søndag Formiddag de 28de; Maren
kan dømme efter sisste vinter, da det frøste og tinte og neppe
snedde. Rosenhækken fra den nedre grinden op til huset tegner pent – der er 
gaat ut en del, rigtignok, men av de forædlede roserne er det bare Louise 
Odier som er kommet igjen. Men den blomstrer slik at jeg har neppe hjerte til at skjære
av den, fordi der er 7-8 knopper for hver utsprungen rose paa alle 5 trærne; jeg
kan kjende duften av hele haven. Paa den anden side av veien har jeg en væg av ridder
sporer – de trives kolossalt her paa Lillehammer saa det lyser blaatt over hele 
byen nu – Her er pent da –.
Regine traf jeg da, da jeg var i byen paa hjemveien fra Italien.
Hun saa kjæk ut, synes jeg, og er jo svært glad i disse eventyrene sine. Nu
har hun det vel deilig tænker jeg. Ellers traf jeg ingen kjendte, var oppe i Sogn 
hos Signe og Mama for det meste, de tre dagene jeg hadde taalmodighet til at
stanse, saa nær ungerne mine. Men du vet jeg hørte jo av Møller alt han
visste om mine kolleger – og det er antagelig mere end kjendsgjerninger –.
Det var moro at ha min mor med i Italien; først blev hun
naturligvis rent usel av kulden og den uvante diæt, men derefter var hun
frisk som en fele og straalende over at se igjen alt hun husket og alt nyt. 
Anders hjemmet sig i Rom i løpet av et par dager – inden en uke kunde
han alle byens 32 sporvognslinjer paa fingrene og tredde sig ind og ut
i trafiken i de trange gaterne som en indfødt, greiet sig med tysk og italiensk 
til husbehov – og ble den bedste til eksamen nu i juni, trass i 3 maaneders 
forsømmelse. Tusen tak for boken til ham!
Mange hilsener til Johan Anker, og god fornøielse i Amerika!
Bare dere ikke maa faa det altfor varmt derover. Saa treffes vi
forhaabentlig til høsten!
Din
Sigrid
NATH. BONNEVIE ANGELL
BERGEN. 8/12 80
Til
Dirigenten for Selskabet "Harmonien"
Hr Komponist Edvard Grieg.
Jeg har i en Skrivelse fra Dem
i dag erfaret, at min fremtidige
Medvirkning i Harmoniens Kor
frabedes, fordi jeg ved en igaar
afholdt Generalprøve har und-
ladt at afgive Møde. Næst at
bemærke, at mit Fravær, var for-
anlediget ved min Mands Øn-
ske om at have mig med til
en igaar afholdt festlig Sam-
menkomst, og paa Forhaand
var anmeldt, skal jeg tillade
mig at henlede Deres Opmærk-
somhed paa, at de Regler for
Koret, som er fra Dem mig
overleveret og af mig vedtaget,
tiske spørsmål. Dette spørsmål har
jeg tvert imod, efter evne og lejlighed,
søgt at sætte mig ind og med levende
interesse, søgt at sætte mig ind i. Men
jeg har sagt at jeg aldrig har fundet tid
til at studere den store omfattende
literatur, der behander de forskellige
socialistiske systemer.
Når korrespondenten gengiver min
ytring: at jeg ikke hørte til det social-
demokratiske parti, skulde jeg have øn-
sket at han ikke havde udeladt, hvad jeg
udtrykkelig tilføjede, nemlig at jeg al-
drig havde tilhørt og rimeligvis aldrig
vilde komme til at tilhøre nogetsom-
helst parti.
Det er nemlig blevet mig til en natur-
nødvendighed at operere ganske på egen
hånd.
Korrespondentens ord om at jeg for-
Bestum 4 Septbr. 1904
Kjære Grieg
Tak for Dit Brev, som
Traf mig i mit Hjem, hvorhen jeg
netop er vendt tilbage efter et 14 Dagers
Ophold paa Nansens Fjelstue efter
Karlstader turen. Fra Karlstad
er jeg kommen stærk og frisk, og
jeg kan ikke tænke mig at noget
skal komme iveien til Dine Concerter.
Jeg glæder mig til at medvirke ved dem.
Jeg glæder mig til den stolte Wergeland
og den deilige Bergtekne. Som Romancen
foreslaar jeg:
Guten,
Fyremål (i P)
Spillemænd
, som jeg tror jeg skal
Forfatteren Jappe Nilssen
Adr: Maleren TorolfT. Holmboe
Olaf Kyrresgade 11
Kristiania
til at arengere en Del af Festen
ved Aabningen af Samlingerne
paa Maihaungen. Jeg faar prøve.
Stevleik og Dans maa til.
Løland er en Flidens
Mand. Aldrig har her været saa
ordentlig paa Labraaten, som siden
han fik Halvdelen. Hans Flid smitter
lidt paa mig ogsaa gudskelov.
Kitty Wentzel, Løland og
jeg tog os en stille Rangel under
Æbletræerne iforgaar. Løland blev
saa "poetisk stemde", at han måtte
 gaa i Skogen om Natten.
Men
vi havde det rigtig gjildt. Paa Stationen
traf vi Bjørn Bjørnson, da vi fulgte
Kitty ned om Kvælden. Han saa nok,
at vi var lidt stemningsfulde, men
que faire! Wentzels flyttet til Asker
20. juni 1932.
Kjære Fredrik Paasche,
Tak for brevet idag og artiklen om Gertrud v. le Fort 
som jeg syntes var svært morsom at læse. Jeg havde forresten 
allerede set den og ogsaa sendt etpar eksemplarer av avisen til 
Kösel & Pustet.
Min mor er her fortiden, men skal vel snart avsted
igjen, og saa reiser jeg og guttene ogsaa. Anders har altsaa faatt 
sin artium – uten paafaldende glans, men det ventet nu ikke
jeg heller, han gaar i sit tyvende aar og har selvfølgelig længe været 
saa lutende lei ar at skulle gaa som skolegut.
Mange hilsener til Stina og god somner for dere alle tre
din
Sigrid Undset.
München, den 27. December 1890.
Herr teaterchef Schrøder!
Jeg har havt den ære at mod-
tage Deres venlige meddelelse om at
Kristiania teater ønsker at opføre mit
nye skuespil «Hedda Gabler» og bringer
Dem herved min forbindtligste tak for
forespørgselen i så henseende. Mit fore-
løbige telegramsvar håber jeg er kom-
met Dem rigtig i hænde.
En ganske særdeles tilfredsstillelse
var det for mig af Deres udførlige frem-
stilling at erfare at Deres opfatning af
stykkets personer falder fuldstændig
sammen med, hvad jeg har villet og til-
stræbt.
Som følge heraf tiltræder jeg også på
ethvert punkt Deres mening om, hvad der
med de forhåndenværende kræfter ved te-
atret må betragtes som den rigtigste
rollebesætning.