MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Herr stud. med. Johan Scharffenberg,
Bjergstien 4. III.
hersteds.
Dresden den 30te September 1872.
Højstærede herr generalkonsul Tønsberg!
Som svar på Deres me-
get ærede skrivelse af 26de dennes må
jeg desværre meddele Dem at jeg ik-
ke ser mig i stand til at efterkom-
me Deres anmodning om at yde
bidrag til det påtænkte «Kunstner-
Album». Et større literært arbejde
lægger nemlig beslag på al min tid
og alle mine tanker; og jeg vil til-
føje at selv om dette ikke var tilfæl-
det, så har jeg engang for alle gjort
mig til regel aldrig at lade trykke
noget i samlag med andre; hvad
jeg skriver, vil jeg have udgivet for
sig selv alene, og af denne grund har
jeg allerede måttet afslå utallige lig-
nende anmodninger. Nærmere at
udvikle mine motiver i dette punkt
vil lige overfor en i alle literære sa-
ger så erfaren mand, som De, for-
mentlig være ganske overflødigt og
det sker kun til overflod når jeg
Så blive liv til at være for mange oprigtige, brave
Småfolk, som ellers går som vantro Skumpet
skud og med lidt - eller ingen - skjult Helvedes-
fyld i Kroppen. At have været med til at
lyse op og lufte ud i de kirkelige og teologiske
Mørkekældere, det er værd at være glad for,
og det vil vi være på begge Sider af Kattegat -
- og Øresund med. - Et stort Tale har vi lidt
netop nu hernede, da cand.theol. Ryberg=Hansen
pludselig døde, vor bedste frisindede Bibelteolog, som
alle måtte agte og anskende. Det er så idet sam-
me Tide med det, at en hel del gamle forstørrede
Huder af Professorer, Bisper og Præster stolprer om-
kring til de er både 80 og 90 langsommelige År
inden Vorherre tager dem, og gør Livet surt med al
deres Sniksnak og Herrejemini råb over Nutidens
Ugudelighed, - mens en Mand som R.H. i sin fulde
kraft rykkes bort, så dårligt vi kan unvære ham.
Nå, mer den kære Gud om det, Han må jo vide
det bedst. - Så endnu en Gang inderlig Tak for os
begge! gid vi gladelig ses igen! - Deres hjærtens hengivne
U.B.
ind i Din Lykke. Forøvrigt
tvivler jeg som sagt ikke paa,
at ogsaa denne sidste Bekymrin-
gens Sky allerede længst er forsvundet
fra Din straalende Glædeshimmel.
Maatte den Lykkens og Seirens Fest,
som Du nu feirer og til hvis For-
herligelse Foraaret indeni og rundt-
omkring Dig har fremtryllet sine
bedste, skjønneste Gaver, maatte
den blive Indgangen til en større
Livets Fest, en Kilde til gjensidig
rig og varig Velsignelse! Dette er
mit oprigtige Ønske. -
Men sig mig saa engang, hvad
disse Modsigelser egentlig have at
betyde: Mig erklærer Du paa det Be-
stemteste, ikke at ville komme herned,
og paa samme Tid tilskriver Du
Faer, at det er Din Hensigt at
afreise fra Kjøbenhavn d. 1ste Juni
direkt til Berlin. Som Du sagtens
begriber kan og vil jeg ikke søge
nogen anden Opløsning paa denne
Gaade end den, som ligger nærmest.
Her maa være en tilsigtet Overra-
skelse med i Spillet. Saa ugjerne
jeg nu end berøver Dig den Fornøielse,
Du rimeligvis har lovet Dig heraf,
saa ser jeg mig desværre ikke desto-
mindre nødsaget til at gjøre det
20/12-1923.
Kjære Fru Hedberg,
Hjertelig tak for Deres elskværdige
brev i høst. Det har dradd ut saa længe, inden jeg 
kom til at skrive og takke, men som jeg har for-
klaret Dea, har jeg i denne høst været rent overlæsset 
med arbeide.
Ja, jeg hadde nok tænkt at reise over 
og besøke Dea, da jeg var i Kjøbenhavn i vaares (jeg var 
forresten mere end den halve tid i Jylland) men 
forinden fik jeg slike meddelelser hjemmefra, at jeg 
maatte avbryte min reise og fare like hjem. Min 
søster som er gift i Stockholm blev meget syk og 
jeg maatte faa hendes to børn hit. Dem begge og siden
min søster hadde jeg paa besøk hele sommeren, indtil første 
november, den yngste, en gut paa snart 2 aar er 
her endda. Jeg har regnet ut, at siden jeg giftet 
mig har jeg foruten mine egne tre børn det meste
av tiden hat andres børn hos mig til opfostring 
- i mange aar min mands tre børn av hans første 
egteskap, og siden jeg for fire aar siden flyttet hit 
til Lillehammer har jeg jo stadig besøk av familiens
børn, som trænger landophold.
Hv. 21.4.33
18de og 19de möte i det litterære
råd. Me hadde höyrt af Sigrid Undset
ikkje hadde noko imot å bli formann
og valde henne sjölvsagt, med di ho
alt "fungerte" etter Elster som var
gjenge ut av di han sjölv sökjer
iår. Petter Egge var vice-formann.
Wildenvey og Hans Seland
mötte for fyrste gang. 75 sökte,
15 stipend nådde me yvi. Benneches
hev me ikkje meir med. (Det vart
sagt at Olav Bull og Henrik
Rytter var innstilla til å få det
iår. R. for Shakespeare fyrst og fremst
og Bull for dei tvo kanlane sine).
Av landsmålforfattarar
vonar me at Krokann og Gjengedal
fær sikkert. Men fleire er
innstilla. Me var tri målfolk.
Sven Moren mötte for Ørjaseter.
tilsalgs. En anden Sag er det,
at jeg svarer En, som spørger.
Faar jeg sælge til den Pris
vil jeg derved lettes for:
ca. 5% Rente af Kr. 16000Kr 800.-
Vedligeholdelse" 150.-
EiendomsSkatterx, Afgifter ca." 30.-
Afdrag Aarlig____________" 800.-
Jernbanebillet til mig 60.-
til Huset forøvrigt incl.Transp. 60.-
Kr 1900.-
som nu hvert Aar skal skaffes.
Derimod vil jeg faa en
Intægt af efter 5% Kr. 500.-
som dog ved fornuftig Anbringelse
af de 10000 i Skibsparter
maa kunne bringes op til
det tredobbelte mindst.
Og saa vil jeg faa en
Udgift af Husleie ca. 800.-
Jeg vil altsaa kunne tjene
Husleie og endnu have en aarlig
Indtægt, sig det er noget andet
x) heri ikke medtaget Formues- og Indtægtskat.
forberedes. I tankerne og med
mine bedste ønsker vil jeg dog
være der.
Hjertelige hilsener til Deres
kære frue og til alle fælles ven-
ner og bekendte for øvrigt!
Deres hengivne
Henrik Ibsen.
servative bladene yder ham enslags anerkjendelse.
mot sin vilje – av en iøvrig forkastelig.
genre er han den dygtigste og interessanteste.		Tak for «Firfeier» {komedie, 1912}.  svært spændende. J kunde fortjene at bli utgit av hensyn til fru Petra <Hærgout> –.
De yngre er uforbeholdent begeistret Han		Men har du set paa maken
har det godt derinde, men er utaalmodig,
kjeder sig og længes hjem, sier  han.
Jeg har forsøkt paa «Sædelighetsballet»
til julenumret – men jeg tror den blir for
lang til det. Imidlertid skal jeg nok
forhaabentlig faa et godt bidrag til deg.
Tak for «Firfeier» {komedie, 1912}. Jeg moret
mig svært ved stykket – endda jeg jo
kjendte indholdet, saa syntes jeg det var
svært spændende. Jeg synes egentlig det
J kunde fortjene at bli utgit av hensyn til fru Petra <Hærgout> –
til fru Petra Hærgout –
Men har du set paa maken
nu opstiller mod hans forbliven og for-
fremmelse på den diplomatiske bane.-
Deres excellence var i sin tid som
mellemmand medvirkende til at jeg
fik det rejsestipendium, der førte mig
og min familje til Rom og hvoraf føl-
gen blev min 25-årige bosættelse uden-
for hjemmet.
Jeg vil heri sé et godt omen for
at Deres excellence besidder vilje og
magt til at afvende de skæbnesvangre
følger, som denne rejse nu truer med
at drage efter sig for mig og mine.
Sluttelig undlader jeg ikke at
meddele at jeg agter i sagens anled-
ning at henvende mig i privatskri-
velse til kongen, der i sin tid per-
sonlig tilsagde min søn sin bevå-
genhed og velvilje i ethvert påkom-
mende tilfælde.-
Om det slår Klik, eller går - hvad 
kunde du mene, om en tur for mig til 
Bergen senere i høst for det holdt indtet 
oplæsning af original småstykker, kan jeg 
i såfald gjøre regning på din assistanse, 
det er mig en absolut nødvendighed
 at gjøre noget; om dette er det rette, ved 
jeg ikke rigtig; i arbejdersamfund i 
forening m fl. stæder jeg har læst op 
har jeg iallefald fået megen aplaus - jeg 
tror ikke jeg læser så ilde, mellem os sagt og 
jeg tror at kunne gjøre regning på nogen 
sympati i Bergen. 
Et par ords svar i Disse og den fore- 
sømde anledning til 
DS. 
At sende forlægger er efter mine erfaringer 
på dette fuldt meget vanskeligt iår. Da
Bergen 30. Januar 1905
Kjære Edvard!Fra Dag til Dag har jeg
villet skrive til Dig, men jeg har været
saa forjaget dels af presserende Arbeide
med Ligningens Afslutning, dels med et
vidløftigt Revisionsarbeide for Regjerings-
advokaten og dels med Konferering hjemme
med Marie lige til ½1 om Natten. Kjære
Edvard, vi blev saa bedrøvet ved idag at
høre, at Du fremdeles holder Sengen.
Det var da en uforskammet, langvarig
Influenza dennegang. Jeg tænker, at det
har mattet Dig betydelig at maatte lig-
ge saalenge, det tager svært paa. Gid jeg
var nede hos Dig, det er saa ondt med
den lange Afstand. Forhaabentlig er Du
kommen oven Senge, naar dette naar Dig.
Og saa skal Du se, det gaar fremover.
Det er jo en gammel Erfaring, at den egentlige
Reparation først kommer, naar man er
kommen i Luften igjen.
Næsset 7de Marts 1896.
Kjære Edvard!
Endelig faar jeg da den ro-
lige Stund, som jeg har længes
efter for at faa skrive til Dig!
Ja det blev en lang Pause, - men
saa har da Tiden ogsaa været
som èn sammenhængende Ar-
beidsdag for mig, Søndag og Hver-
dag har gaaet i èt Kjør. Ikke
før var Ligningsarbeidet afsluttet,
før Udregningsarbeidet begyndte,
mere forseret end nogensinde,
og da jeg selv iaar har overtaget en-
del af Statsskatudregningen, maat-
te jeg sætte alle Kræfter paa. Nu
er det da fuldendt, det vidtløftige
Arbeide, og udlagt til Publikums
Kritik og Klager. Ja, du kan tro
her er en Jammer om Dagene; jeg
maa holde Paraplyen for hele
som de selv syntes dermed. Men de holdt paa, at
hvis N. vilde - og han førte dette idag videre til,
at hvis Vilhelm nu vil det -, saa skal sagen alli-
gevel fremmes i denne termin. - Jeg sagde, at V.
vistnok ikke havde noget sterkt ønske om det.
og isaafald kommer da spørgsmaalet til at be-
handles i storthinget enten for sig i høst engang
eller sammen med universitetsbudgettet, naar
det kommer op tat næste aar.
Hvad det vigtige spørgsmaal om gagen angaar,
saa mente han, at der var ingen fare. Sagen hav-
de først ganske løst været oppe i fakultetet; men
N. havde merket, at man der havde betænkeligheder
ved at give V. større løn end f.eks. Birkeland
havde faaet. Derfor gik han lige til kollegiet
med en skrivelse undertegnet at ham, Schiøtz og
Guldberg, hvori han sagde, at det var ham be-
kjendt, at V. ikke kunde modtage tilbudet
uden den og den løn. Indstillingen fra kollegiet
gaar da ud paa, at han beholder sin anciennitet
fra Stokholm, : at han efter at have været
professer i 10 aar, opnaar en løn af 5500 kr,
og indtil den tid 5000 kr.
 - N. mente, at hvis
han kommer hid fra næste aar, saa vil der
da være 2 aar i gjen af de 10; men han tror ikke
at det vil være vanskeligt underhaanden at
skaffe tilveie penge nok i denne tid ogsaa, f.eks
delse. Der skal bli
harmoni mellem
det ydre og indre.
Nu er vi tre fugle
i den store vide
verden. Vi flyver
snart til Spanien
en halv time fra
Biarritz og blir
der til December.
Til Fru Ibsen!
Kristiania 4. januar 1904
Kjære Dea!
Dette bare for at ønske 
dig godt nytaar!
Tusen tak for bogen — 
det er nesten dumt at sige, at 
den er deilig, da den ting jo 
ikke godt kan bestrides.
Og tak for nytaarshilsenen — jeg
haaber paa brev fra dig snart.
Jeg skulde ha skrevet ordentlig til
det er godt det er over, det er
vel bra der? Og hvordan er det med
dig, bare du nu ikke har forkjølet
dig med at gaa uden Frak. Ogsaa en
Ting maa du love mig hvis det ikke
alt er forsent, gaa ikke til Doktoren
med den Historien nu midt paa vinteren
og du er alene paa et Hotelværelse og
det kan gaa galt paa reisen opover, jeg
er saa ængstelig for den greia siden
jeg kom til at tænke paa det nu,
kjære, søte dig gutten min gjør det
ikke er du snil, det har da vist ikke
saadan hast med det vel. – –
– Hvorledes mine Forældre blev skilt,
jo, Mamma forlangte naturligvis
Skilsmisse og fik den thi hun hadde
lidt irreterende paa os vestlændinger
at høre Folkestads "haan" og brede "hær-
ming" efter vestlændingerne, - naar vi
veed, at han er en ægte bondegut - baade
paa fars og mors side - fra det svarteste
"emisær-redne" Søndfjord, - og det er jo
nettop i egenskab af saadan, at han har
saa meget kjendskab til Vestlandet, - at han
med sin bredeste dialekt kan haane os mer
eller mindre "halve"-vestlændinger - os "ba-
starderne", som han nok synes er - som
"bondetamper" at regne for - mod ham selv,
den fine emisærsønnen "med hvide manchet-
ter paa beina", - ja vi skal være "Paria"-
klassen her best nu, vi enbedsmændsøn-
nerne (og de andre "bastarderne" - selv om
vi kan føre vor stamtavle og (iallefald
vore danske) forfædre over 600 aar tilbake,
i tiden - (som jeg til exempel kan): - jeg
kjender jo hver enste af disse mine forfædre,-
deres fødsels og daabs dato, - deres handel og
vandel, - deres arbeide med at holde tropper
for danmark mod tyskerne eller andet folk
sydover. Astrupperne nedstammer (omkrin 1270)
fra en adelsmand i Syd-Slesvig. Paa grund
af en duel, hvori han dræpte en anden adelsmand
blev han nodt til at flygte for at undgaa
Høy-Baarne
Høy-Velbaarne
Høyædle og Velbaarne
Velædle og Velbyrdige Herrer
Deris Kongelige Majestets allernaadigste
Befalning Ved forordningen af d 30te De-
cembris 1735 bør opmuntre alle Retskafne
undersaattere og Tienere til at indbringe
for dette høye Collegio hvad som kand formenis
at være til det gemene beste.
Og som Nordlandenis og Findmarkens
Amter, formedelst deris Situation,
Næring, handel og nødvendigheder,
differerer meget fra de andre Norden-
fieldske Amter, og ieg i Syv aar har
Ved det mig allernaadigst betroede Laug-
mands forbede mig der opholdet, saa vilde
Deris Høy-Grevelige Excellence og Høye
og Høytærede herrer tillade, at ieg følgen-
de underdanig og allerydmygst forestiller.
Kristiania den 13.4 1901
Hr Komponist Edv Grieg
Kjøbenhavn
Ærede Mester!
Til det 6te nordiske Studentermøde med Kristeligt program,
som skal afholdes på Leckø slot ved Venern fra 11te til
18de august i sommer, er de 4 landes komiteen blevne enige
om at lade de af deltagerne, som er øvede sangere, på forhaand
indøve 8 sange for blandet kor, 2 fra hvert land. Under
samværet de 8 mødedage skulde da disse sange sammensyn-
ges af disse 4 kor og præsteres for det hele møde til fældes glæde
og opbyggelse. Antallet af deltagere blir 400 kvindelige og
mandlige studenter af hvilke rimeligvis 100 - 150 er sangere.
Jeg slutter dette efter erfaringer fra 4 foregaaende møder, hvori
jeg har deltaget. På siste møde havde Finnerne og Svenskerne meget
gode Kor.
En af de to sange, som vi Nordmænd ønskede at kunne
bringe ind er Hr Komponistens skjønne Fædrelandssang
til ord af Runeberg ved Nordahl Rolfsen. "Du herre, som
er stærk og stor". Den eneste harmonisering for
blandet Kor, som kjendes hos Warnuth er i Moe og
Thu samling. Harmonseringen der afviger imidlertid 
i væsentlige puncter fra den, som findes i Deres Opus 61
ihærdige Anstrengelser gik han aldrig
over. "Han var aldrig fornøiet
med et Svar; men spurgte altid
mer," sa jesuiterne. Han endte med
gi
 alle Religioner samme Ret og
Berettigelse. Fornægtet Islams
Overhøihed, og hans
nye
Religion "den
guddommelige Tro" var i alt en
Erkjendelse af at enhver Religion
kun er et historisk 
Formning
af en
bestemt Udvikling og et gesetzmässigt
Trin af en Kultur ug som denne
udviklingsdygtig i det uendelige.
Han var Reformator og Fritænker.
Han forbød Gutter at gifte sig før 16 og Piger
før 14 Aar, et uhørt Lovbud i Østerland.
Ligesaa forbød han Giftermaal mellem
Fætter og Kusine. Studiet af Astronomi
Filosofi, Medisin, Mathematik og Digtekunst
og Historie paabød han som religiøs
Pligt.
Kjære Gerda
Du skulde egentlig hat denne hilsen-
en fra mig i onsdags – jeg var i teatret
tirsdag og er glad jeg fik set dig og Halfdan
Chr.!  - men jeg fløi bare som et
mod modgang og vanskeligheder, indtil det har kommet
saa vidt med mig. Ikke for noget i verden vilde jeg lade
min moder og broder vide hvordan jeg er stillet, jeg ved det
vilde gjøre min moder alvorlig syg og rent ødelagt
min broder, og i enkel tilfælde kunde de assestere mig
med dette beløb. Jeg har tænkt paa alle mulige og umulige
udveie men uden resultat, tænkte endog paa pengelaanere
men opgav det thi det vilde kun gjøre galt værre
at komme i deres hænder, og tilslut i min grenseløse
fortvilelse besluttede jeg til at skrive til Dem som
landsmand, musiker tænkende at De kanske for
min afdøde broder skyld kunde ville være villig
til at assistere mig i min umaadelige vanskelighed.
Dersom det er Dem mulig at laane mig £17 saa
skulde jeg isandhed være Dem mere taknemlig end ord
let kunde udtrykke. Det er en umaadelig sum men
naar jeg først fik betale den og ikke havde bevist-
heden om at disse creditia trykkede paa mig saa
kunde jeg hurtig tilbagebetale Dem. Jeg har for øieblikket
i min Pianistpost som jeg har været i en uge
fem og tredire shillings om ugen og faar fra
den 10de Mai £2.10 thi jeg faar da ogsaa
lidt morgenarbeide, og jeg kunde der af lægge
tilside £1 pr uge som jeg vilde sende Dem ugentlig.
Jeg skriver ogsaa for nogle Engelske gutte tidskrifter
maaned og derfor faar jeg formodentlig som før
medem £4-£5 og vilde saa øieblikkelig sende
Dem de, og da jeg nu er bedre kan jeg igjen faa
arbeide om Lørdagene som accompagnatør
saaat jeg kunde give 20/- extra paa den maade.
Ialletilfælde er jeg overbevist om at jeg kunde
tilbagebetale Dem alt i 2 maaneder dersom det
var Dem muligt at vente saalænge, muligens
kunde jeg greie det alt før, i allefald skulde det
være min eneste opgave hurtigst at tilbagebetale Dem
og vise dem at jeg i sandhed vilde være taknemlig.
12 . juli 1924.
Kjære Nini,
Undres hvor du er henne nu og hvordan du har det? 
Det var saa hyggelig at faa sitte og snakke litt med dig, sisst jeg var 
inde i byen – jeg har bare vond samvittighet for Barbra, for hun var saa 
sint og sur da vi skiltes; men forsonet har forhaabentlig siden gjort op for 
hende med nogen av hendes mange andre bekjendtere.
Nu ønsker jeg altsaa aldeles forfærdelig at du kom opover i høst.
Naturligvis først og fremst for at faa se dig, men rent ut sagt især for 
at faa vise dig nye stuen min, for den blir bedre end jeg hadde drømt 
om.
Saa langt kom jeg den dagen! Idag er midsommerdag altsaa. 
Det er litt skrækkelig at der kommer saa mange folk til Lillehammer 
– her har været et rend paa dørene de sisste dagene, men det er for-
haabentlig fordi det er først i sæsonen da de stimler op og ved efter 
dalen. Ergo, jeg haaber du – og om Johan ogsaa kon med – stimler her- 
forbi. Huset blir som sagt saa pent, saa jeg glæder mig til at vise 
det til noen som skjønner. Nu holder de paa at sætte op de 
gamle vægfaste bænkene, og peisen er færdig, stor som et middels værelse 
– den tar plads som et – «stygt svin» for et bruke Hansemands yndlings- 
uttryk.  Han er inde hos arbeidsfolkene næsten hele dagen og spikrer 
sammen bordstumper og lærer sig til at snakke kan faaberging. 
i «For je er faaberging je, ma,» oplyser han. Han blir bare søtere og
München, 20. November 79.
Fru Camilla Collett!
Tør jeg bede Dem venligt mod-
tage og velvilligt læse medfølgende
exemplar af mit nye skuespil?
Når skal vi se Dem igen? Vi taler
ofte om Dem, tænker endnu oftere på
Dem, og savner Dem altid.
Efter 1½ års fraværelse, mest i Rom,
mægtig glad.
Med de kjærligste hilsener
til Karoline og alle dine.
Amalie Skram.
William ber mig så me-
get om at sende ham
den anmeldelse, jeg i sin
tid skrev om "Over ævne"
i "Tilskueren". Det er ikke så
let da det er bunden ind i
en årgang, som er vold-
som stor og tyk. Kan Du
ikke låne mig det hefte
af "Tilskueren"? Jeg sendte
det til Dig til Paris, hvor Du
dengang opholdt Dig. Jeg
svarer Dig for, at Du skal
få det tilbage.
D.S.
met til at holde saa af hende.
En Aften var vi sammen paa
Næsset, hvor ogsaa andre Musik-
venner var med. 
Hr. Meyer har atter spurgt mig angaa-
ende Troldhaugen, og jeg bragte ham
den Besked, at Du vilde bo der til
Sommeren. Vi har tindrende klar
Luft og ikke meget koldt. Er
det ikke deiligt med dette Februar-
lyset og Solen, som allerede var-
mer! Gudskelov, at det bærer mod
Vaar og ikke mod Høst! Og saa
Farvel og Tak for denne Stunden! Marie
hilser begge kjærligst,
ligesaa Din
Frants.
Nu skal jeg ha Møde!
for Dem, som længes efter st De skal komme
og overtage Dirigentposten ved Musikforeningen
og baade paa den Maade og ellers bringe vort
Musikliv lidt "op" - hvilket det godt kan
trænge til. Det ser ud for os, som er inde
i de musikalske Forhold her, som at alle
chancer er tilstede for at De skal kunne
finde Dem forholdsvis tilfreds til Vinteren;
at det maaske netop nu er Tiden for
Dem til at komme hid, saafremt Deres Hel-
bred tillader det. Og saa er jeg tilfældigvis
bleven opsat paa at skrive dette ved at
høre af John Poulsen at han havde fundet
ud at De helst ikke burde komme.
Han tilstod jo ellers meget oprigtig
først at han egentlig var ukjendt med For-
holderne, dernest at egoistiske Grunde
havde dikteret hans Raad. Han vil jo
have Dem med sydpaa. Men kan ikke dette
ogsaa forenes med at arbeide for os
nogle Maaneder af Vinteren?
Ja sydpaa vil I alle. Selmer vilde
vist ogsaa helst det, hvis han kunde faa
Kristiania Febr. 83.
Kjære Ven!
Skal - skal ikke? Skal! -
En sådan Egtemand går eltid til
Dug og dekket Bord forstår ikke
en Ungkarls Nydelser, når han
som jeg i aften alene
en liten Svinekotelet en liden Dram
½ Øl et Glas Toddy der damper
omkap med en Sigar - dog jo,
en Kunstner som Du forstår alt!
Og - så skriver jeg. Det vil sige jeg
tager Papir og Skriver, lader Pennen Løbe.
Om det får Svar eller ikke - lige fuldt,
jeg tror nu vi er Venner, trode jeg ikke det
skrev jeg ikke heller bittert.
At Wagner er død tror Du kanske jeg ikke
tænker på! Jeg erindrer at jeg en Aften,
en rigtig Stemning aften, talte Wagner Sag,
Du smiler, det er lidt, naturligvis, men
jeg ved ikke, hvorfra det kom. Det var en
ung Egtemand og hans Hustru, hvor jeg
torietomten. Hans argumentation er baseret
paa, at faren for mekaniske rystelser
og forstyrrelser fra kommunikationernes
ledningsnet paa Tøien ikke vil være
større end det andet sted.
Jeg fremhæved til dette, at din
frygt vistnok ikke saameget var rettet
mot disse ting, som mot det høispendte
ledningsnet og de svære elektriske energi-
mængder, som vilde følge storindustriens
fremrykning omkring Tøienarealet, - et
ledningsnet som ikke uten store
omkostninger vilde kunne holdes
borte fra Tøienarealets nærhet, eller
fra at passere tvers over dette. - Jeg
vet ikke om dette er rigtig, men det
gjorde sig ialfald noksaa godt i diskussionen
Videre fremhæved jeg, at man ikke
kan sammenligne kommunikationerne slik
som de for øieblikket er utviklet paa begge
arealer. Paa obs. tomten er der vistnok
liten chance for utvidelse paa dette om-
raade, bortset fra tanken om vestbanens
elektrificering. Men paa Tøien maa
man forutsætte at beg kommunikationene
vil utvikles videre parallelt med strøkets
bebyggelse; en elektrificering av jernbanen
en Vending til det Bedre.
Ja, se det. De dér fortæller
mig, er jo noget helt an-
det, selv om der er den
Fjer deri, hvoraf de syv
Høns er lavet. Og Deres
Tanke er jo umådelig smak
og pæn imod mig. Jeg på-
skønner det også - det kan
De stole på - og siger Tak.
Og når jeg er så fri at
spørge om lidt endnu og
så fræk at foreslå et Par
små Forandringer i Fordelingen
af Viserne, så kan De jo
lade være at tage Hensyn
dertil, hvis De ikke kan
mine Ønsker.
Christiania d 19 Januar 1875
Kjære Grieg!
Et godt Nytaar. Jeg arbeider her
hjemme bogstavelig i mit Ansigts Sved,
Jeg har siden midio November indstuderet,
Octavio i "Don Juan, Djævelens Part Faust,
og Norma, hvoraf den sidste var ferdig
for Faust men paa Grund af Fru
Roske Lunds Sygdom maatte bort-
lægges. - Publikum herhjemme har til-
fulde annerkjendt mig, selv Morgen-
bladet har omtalt mig meget ro
sende, og netop fremhevet mit
musikalske Talent. For 14 Dage siden
kom jeg at læse et dansk Blad
Nær og Fjern", hvis Coruspodenet her
hjemmefra Hr Sten Vang aldeles
vil fralægge mig musikalsk
Begavelse. Dette synes jeg Kjære Hrr
Grieg er en saa uretferdig Kritik