MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
tegning. Men litt over frokost har det lettet saa meget at en 
aner en blekkblaa himmel og saa kommer der et forsigtig solgløt 
– og mit paa dagen har vi i regelen enslags fint og blekt og 
vakkert sollys, mens trær og huse paa litt avstand blir mere og 
mere utydelige i en lys og fin dis. Jeg synes det er vakkert. 
Anders klager bittert over de nye røkfortærende apparater, som er blit 
obligatorisk her og paastaar at bare for 6 aar siden var «luften» 
over London meget «bedre» – d.v.s. værre. Nu – ja jeg synes ikke 
jeg har set eller luktet kulrøk siden i Kristiania – d.v.s. undtagen ind 
i mit eget værelse, hvor kaminen præsterer alt som 
hjertet kan begjære i saa henseende, før jeg kan faa den overtalt 
til at brænde. Men saa er den saa hyggelig, naar den endelig 
har besluttet sig til at varme og flamme og gløde – og inde hos 
A. er der et rent pragteksemplar av en kamin og jeg kommer nok 
til at længes bitterlig efter kaminen og Hammersmith. Vi har 
hat det forfærdelig hyggelig her og efter en alvorlig forkjølelse, 
da han laa tre dager – opvartet av mrs Tanner og mig og rørt 
til hjerteroten over sin egen føielighet og snilhet fordi han 
virkelig fandt sig i at ligge i sin seng og ta mediciner og spise 
supper og nøtter og vindruer som kvinderne bragte til hans leie 
– saa har Anders været svært bra for hoste og alt sligt ihøst. 
– Jeg kommer til at længes svært efter London vet jeg, naar vi 
er reist herfra og efter vor egen lille specielle part av den –  
Hammersmith med Broadway og Kingstreet med de fænomenalt
både var mig kært og ukært at
komme til kundskab om. Jeg
sigter herved til Maries plan
at blive almueskole-lærerinde, en
plan, hvorom jeg indtil da var
bleven holdt i uvidenhed. Den-
ne plan må jeg fuldstændigt
misbillige. Hvad Marie væsent-
lig har lært hernede er Engelsk
og Tysk; men disse fag vil ikke
gavne hende i en sådan stilling.
Det vigtigste har hun ikke lært,
nemlig selve undervisnings-kun-
sten. Hvorledes skal hun i
timevis kunne holde foredrag
over de forskellige læregenstande?
Og hvorledes vilde hun kunde
udholde den rent fysiske anstræn-
gelse derved? I Sverig, hvor
jeg havde anledning til at stu-
dere disse ting temmelig nøje,
erfarede jeg at mangfoldige
lærerinder slides op på nogle
få år, skønt man der i almin-
delighed vælger lærerinder af
middelstanden med en langt
kraftigere konstitution end Maries.
20/5. 47
Kjære Tore,
dette er bare et Slags Efterskrift. Det er
saa mange Ting som skulde vært sagt. I det
hele tat er det ikke videre ret at jeg sender til
dig et Brev til Gierløff men det er for at slippe
at skrive det samme til dere begge.
Det er saa uheldig at Gierløff er reist fra
Oslo netop nu og hjem til Skaatøy, ellers hadde det
høvet godt at du og han hadde kommet sammen i
Oslo og lagt Raad op - saa kanske dere hadde sluppet
at komme til mig her i Landvik. Og glad skulde jeg
vært, jeg holder ikke til hvadsomhelst mere. Min Hjerne
er klar, men jeg har ikke Kræfterne mere, ikke Utholdenhet.
Et Par
Ting
med en Gang. 1) Hvem sa til dig at jeg vilde faa
baade fra Langen-Müller og Dresdner Bank naar Tiden
kommer? Det var vel bare den Sakføreren din, og han bare
gjetter og vet ikke noget. 2) Tror du ikke det er Haensel som
staar bak de to tyske Forlag som bare har opholdt dig
med Snak i flere Uker? 3) Det maa være en Grund
til at Langen M. har Ophørt. 4) Jeg vil ikke
regjeres med av denne Reichsanwalt som om
jeg var herreløst Gods, han er ikke min Verge eller
nogen Ting, bare min Sakfører. Men jeg tror absolut
vi faar vristet Kontrakten fra ham ut
en
ved norsk
Ret eller Myndighet til alliert Myndighet i Tyskland nu. Jeg har
også Forfatteres, og det er gjennem Aviser
skriver jeg igjen for alvorligt til Dig, men Du
maae tilgive mig min kjere Robert, mit Sind mit
lidet
hele Liv er tungt og alvorligt, og jeg oplever kun af
hvad der kan interessere Dig at høre. Nu maa jeg ogsaa
slutte for ikke at gjøre dette for stort, da det skal ind
i et Brev fra Onkel Johan, Jeg vil nemlig helst, det skal
komme Dig ihænde førend Din Onkels og Tantes Ankomst,
thi jeg forudseer at Du i den Glæde som Du saa na-
turlig vil føle ved deres Hjemkomst, ikke vil have den
rette Sands til at læse et Brev fra mig, og det ønskede
fra
jeg dog Du havde, da Du saa sjelden faaer Breve mig. 
Til Robert.

Nu maae Du hilse Tante Nikoline fra mig og ta
hende
ret oprigtig for den Omhu, hun ogsaa har viist min
Gut, under Dine Pleieforældres Fraværelse. Hvis jeg
kjender hende ret, ville de ikke kunnet efterlade hende Eder
i bedre og samvittighedsfuldere Hænder end i hendes. Hils de Smaae,
og skriv snart, kjere Robert til Din Moder C. C.
Vær ikke for slem med Fuglerederne, og tænk paa at for hvert Æg Du raner, tager Du et 
lille Liv der ogsaa har Ret til at glæde sig paa Guds Jord.
hun som Miss Hatsfeld
har været min Elev i
Chr:nia, og er virkelig
mere end almindelig
musikalsk begavet. -
Med Bøn om at De ikke
maa tænke paa hvad jeg
tidligere i Vinter skrev til 
Nina om, sender jeg de
hjerteligste Hilsener til
hende og Dem fra Deres
hengivne
1ste Mai 88. Agathe Grøndahl
dikt og elskugssongar til dyri-
Vonar på ein kveld til billege
prisar. Herute kjem 2 kr. togbillet
på kvar billet til teater
Conserter og foredrag. Og dertil er
turen heim um natti slitsam.
Kongerike mitt for ein bil
og ein snild og tolsom neger!
Fyrste band av Rolv Thesens
Garborg-bok er kome. Den heiter
"Frå Jærbu til Europear" og er
eit grundigt verk på 277 tetto,
store sider. Garborg hev skrive si
livssoge sjölv so grundigt, at ein
måtte tvile på det var noko
nytt å finne. Men Thesen hev gjeve
breid miljöskildring, og segjer i
fyreordet, at boki fyrst og fremst
skulde vera ein social-historisk
og ideologisk studie, serleg bygd
på Garborgs bladmanns-arbeid og
Jonas Angels Legato. Kronprindsen og Arve-
prindsens portraiter malede af Juul pryde Sa-
len. Hertil Kammerherre Suhm, Tycho Brahe
etc. Tæt ved Forsamlings Salen er Biblio-
theket som for en stoer Deel  bestaar af den
anseel. Bogsamling som sal Schionning forære-
te til Selskabet, som har tilligemed Gunerus og
Kammerherre Suhm været Stifter af den første
Bogsamling hvorover Magister Vitrup har udgivet
en Catalog. - Fra Bibliotheket gaar man ind i
et Museum hvori er adskil. sieldne Nat. og Kunst-
Sager. - Spiste om Aften hos Hr. Parelius, hvor
jeg morede mig meget ved min Lykke baade at
spille Kort med og at være Naboe ved Spisebor-
det af en af de vittigste og interresanteste Da-
mer i Tronhiem, Stiftamtmandinde Field-
sted, hendes Mand har været Laugmand i Fin-
marken og boede paa Altengaard. Den Respect
jeg allerede havde fattet for hende af hendes Con-
versation bl meget forøget ved at høre hende ta-
le om Finmarken og det behagel Familie Liv
hun der havde levet. - Man maae absolut agte
den som er født i Kunstens Verden, og ei er saa for-
dærvet at han jo kan føle Behagelighed ved at le-
ve i Naturens - en besynderl. Misforstaaelse.
I Seng Kl. 1. -
Planen til den i Byen om-
lagte Vandledning der
er bekostet af Th. Angels
Legata, det var at ønske at
alle Angels Legata vare be-
stemte til saa meg. Nytte
som denne -
9 Juni Onsdag. Var om Morgenen hos Stiftamtman-
den og besaae hans Samling af Naturalier
Ting, som de igien faae herfra som, Smør
Oste, som de Guldbransdalinger fører need
til dem og de igien sælger - Denne Han-
del giør dem i Romsdalen til meget
formuende Folk, saa at baade Kongen
og Præsten kan være fornøyet. - Fra
Grote Præstegaard toge vi Afskeed Kl.
12 om Middagen; vor ædle lærde og høf-
lige Vært fulgte os paa Veyen; og lod
os Skydse paa sin Bekostning heel ud af
sit Præstegield lige til Brøge hvor
han om Morgenen den 3 Julii Løverdag
forlod os; heele Veyen igiennem
Romsdalen har Naturen baade spøget
og arbeidet; hvert Skridt man giør
sees nye Scener, den eene meere maje-
stætisk, meere beundringsværdig end
den anden; midt igiennem Dalen flyder
Elven, som i Dalen indknibes stundom
saaledes af de himmelhøye Fielde, at
man ofte ikke seer Muelighed til no-
gen Udgang, need over disse Fielde
styrter den eene Elv efter den anden -
i Dalen ligger den eene klippe efter den
anden med Millioner mindre
net, som Du nok husker - Hun sad
her iforgaars og spilte en Consert af Dig
saa vidunderlig deiligt. Hun
er et Best saa musikalsk begavet - og
er nu snart færdig med Conservatoriet her for
atter at vandre ud i Kunsten. Hun spiller
saa En forstaar, saa helt ud af Aand! Og hermed
antar jeg, at Du har faat som et lidet "Kig"
paa, hvad der bevæger sig her i Huset. Garborg
er her, og jeg venter Eilif Petersen og Maleren
Munch, hører jeg, er ogsaa arriveret tilbys,
og jeg faar vel se ham snart hos os. Han
er af de rastløse Aander med sin egen
Storhed og sin Gaaen over Grændserne for at
finde nyt Guld. Item hører jeg, Sin-
ding skal være her, Musikeren; men
set ham haver jeg ikke ændnu, han
Rom, den 22. Januar 1879.
Kære herr Grønvold!
Idet jeg takker Dem
for Deres venskabelige brev af 9.
dennes såvelsom dfor de øvrige i
den senere tid fra Dem modtag-
ne postsager, tillader jeg mig idag
i henhold til Deres godhedsfulde
tilsagn at fremsende i kvitteret
stand indlagte beregning fra Mün-
chens hoftheater. Ved at afgive den-
ne hos hovedkassereren vil be-
løbet blive Dem udbetalt. Om
dettes anvendelse har jeg tidligere
skrevet, og ved intet videre i den-
ne henseende at tilføje, kun be-
der jeg Dem ikke at glemme no-
gen af de mange udgiftsposter,
De for min skyld har haft.
Her i Rom er der denne vinter,
let læselige, og derfor vil jeg nu gjøre
Alvor af Sagen og sige Dig Levvel og
hav det godt og hvis Du kan og vil,
saa skriv et lille Brev til!
Din hengivne
Gottfred M-H
og hils Nina Masser af
fra os begge
Gange og vær selv hilset lige-
saa mange Gange.
Hans Buste af Sophus Bugge er nu
solgt paa Stockholmsudstillingen. x
Suphus Bugge og Moltke Moe
offentliggjør igaar et Andragende om
at Hans Ross' Stipendium ikke som
foreslaat maa bli nedsat fra 3000
til 2 500. Det hjælper vist neppe. Alt som
skal spares at det nye Sparehøire skal
tages af kulturbudgettet. Først af alt
til norsk Sprog og saa til Kunst.
26 .2.04
x Sne. G. har atter Tilbagefald.
Taus og verdenstræt. Tror ikke
på
Boka,
eller overhovedet paa nogenting. Vi snak-
ker neppe to Ord sammen om Dagen.
Han sidder som et sygt Dyr i sin Hule.
Tuften spurgte idag: Ser du Far tre Ganger
om Dagen? "Ja", sa jeg "han er slugt af
Boka nu, gudskelov!" "Bestandig vist," sa
han.
Der gaae Uger mellem hvert Ord G. siger
til Tuft, stakkar, ja Maaneder -
Mennesker, gaa saa langt ind i Detaillen af
Retsforholdene som
man i en
frugtbar
Udvikling af disse
Doc-
triner maa, fordi
man her altid kommer til at
i en vis Grad støtte sig til Forudsætningen om noget
blot
historisk Givet
noget traditionelt og derfor hos de forskjellige
Samfund forskjelligt, ligesaavel som paa den fri Handling.
Medens saaledes vor juridiske Forskning ingenlunde
har forsømt at udvikle Retsbegrebernes Indhold,
er
det egentlig
den anden Side af den philosophiske Betragt-
ning, nemlig deres Gyldighed,
som
ikke har formaaet at tildrage sig vore
Juristers Opmærksomhed.
Man har taget Retsbe-
greberne som de forefandtes,
og forudsat
dem som gyldige, uden at gjøre sig Rede for deres
dybeste Erkjendelsesgrunde.
Hvorvidt
og i hvilken Grad dette
er en virkelig Mangel, staaer i nær Forbindelse med
Spørgsmaalet om den rette Methode i den retsphiloso-
phiske Betragtning.
Hvis man nemlig gaaer
rent empirisk tilværks, saa
bliver det først et frugt at undersøge, hvad man
for alle Folk forefinder som Fælles i Retsbegrebet,
og Undersøgelsen bliver da paa dette Stadium
en reen historisk. Men man har da ialfald paa en vis
Maade gjort Behandlingen af Spørgsmaalet om disse
Begrebers
Gyldighed, om ikke overflødigt, saa dog
mindre interessant, thi den Induction, at
de Retssætninger, som have vundet
almindelig Anerkjendelse
hos alle Mennesker virkelig er
absolut
forbindende for Alle, ligger meget nær og det er en Slut-
ning, hvormed den almindelige sunde Menneskeforstand
altid vil lade sig nøie.
Men selv om man vil
lade sig nøie hermed, saa bliver dog
altid det Spm.
tilbage, hvorfor det er saa, hvorfor netop disse Sætnin-
ger og ingen andre ere
almeengyldige, om
Grunden dertil ligger i den menneskelige Fornuft, eller
i Menneskets Væsen overhovedet eller
i den gud-
saa meget herligt, og det i Selskab med
Din lille Vardus. Dersom jeg kunde
have Misundelse saa troer jeg næsten
den nu kunde komme at krybe ind
i min Barm, men Gud være lovet,
at denne fæle Sygdom aldrig har pla-
get mig, og jeg haaber ogsaa for vist,
med Guds naadige Bistand at blive
befriet for den til min Dødsdag. Det
var jo rigtig slemt at I traf sligt
uheldigt Veir ved Ankomsten til Rom.
Jeg vil dog haabe at det snart bedre-
des, thi hos os har det været mildt
nok indtil den sidste Uge. Der maa
ikke være hyggeligt at være i Kulde,
thi Husene ere vel aldeles ikke ind-
rettede dertil, da det jo er en Sjeldenhed
paa de Kanter. Vi længes sllerede
efter at høre fra Jer igjen, men faae
vel endnu vente en heel Tid inden
det skeer. Imidlertid haabe vi at I
har der godt, og glæde os til de næste
Efterretninger. Fra Maren skal jeg
hilse Jer Begge mange Gange. Hun
forlod os Søndags Morgen Kl.6 i det
yndigste Maaneskin og blikstille.
Jeg fulgte hende ombord, og svær-
mede saa to Timer paa Hougen og
ved Parken, Derpaa til Tante
Riis og nød Frokost N. 2. og kom
saa hjem igjen Kl.10. Tante og Betten
bleve fornuftigviis liggende rolig de`ne
Gang, Bene var nede og skaffede
Frokost tilveie, og køiede sig derefter
da Maren var draget afsted. Stakkels
lyn med voldsomme regn-
skyl. - I Fr. hald er
folk adskillig opskræmte
af den megen kjøring og 
marchering i nat.
Don kom hjem fra Sund
ved middagstider. Om
aftenen havde vi Fr. halds
sangforening her - de
spiste smørebrød og drak
champagne og talte for Rød
og for Norge og sang meget
og ganske pent. Det er
bare det, at Wergelands
og Welhavens tekst saa
daarlig taaler den Fredriks-
haldske "tone" - "Børresen
fra Bomuldspinderiet" kan
bør nødig være troubaduren
som gjemmer "en visnet rose dær."
uge - saa Signy og Trine
Gløersen bade og blev
bedrøvet over deres fødsler -
naar lærer mødre, at børns
sjæl og legem kræver en 
anden og ny omsorg end
den hidtil gjængse.
Johan kom fra Holmgild
ved 4 tiden, vi spiste
sammen og gik i skogen,
kl 8 kjørte vi hjem,
da var Katti med
børn kommet til Rød.
10/7 Riecks, onkel Morten,
Christian Knivsø og
Kr.s børn her.
Om aftenen kom Johan
direkte fra seilmøde paa
Hankø, og Katti fortalte
til 2 nat om sit
staaende, vi to kan snakke aldeles frit og være enige paa alle
hold, hvilket er godt for os begge, vi har vel begge lempet os.
Harriet maler enda paa kopien, nu er hun atter kommet
til gulvet, hvor hun trækker linier til alle kanter men
altid atter finder feil, hun lever ellers godt. Vi har hat en
tur sammen til Kjøbenhavn for at se engelsk kunst, det
var meget morsomt. Der var faa billeder, men vi studerte dem
desto nøiere og glædede os over dem. Der var en hel del ma-
lere, for vi fik istand stipendier paa 100 kroner, og der kom
22 malere, tror jeg. For tiden har Thorne en udstilling som
er meget vakker, han er ligesom sprunget ud, han har rige
farver og morsomme dekorative ting. De har faat en datter
saa der er megen glæde. Han har solgt for 3000 kroner, hvil-
ket er glædeligt. Werenskiold havde en deilig udstilling, den
var saa udsøgt og extra extra ophængt men selv er han ik-
ke frisk desværre, han arbeider trods alt. For tiden hviler
han paa fjeldet, paa Løken i Valders, hvor han vil
vel
vil
male. A. Jacobsen har hat en god udstilling og solgte et
vinterbillede til galleriet.
Tante Hanna er svag, saa Lisbeth er reist derhen, doktoren 
havde
bedt
telefonert, at det kunde bli døden, men hun kunde
ogsaa komme sig, det stod paa nippet til begge sider.
Asta Hansten døde mat. Helene ser udmærket ud, barnene er
søde, Harriet hilser hjærteligt, hun fortæller dig herved, at hun er blit
Krøsus. Olaf Schou gav hende til nytaar en storartet gave, hun skal
hele sit liv faa 1000 kroner om aaret af ham. Han vil efter sin død
lade det være et legat, men mest han lever, faar Harriet de 1000
af ham. Hun kan nu være aldeles sorgløs, hun har ellers altid hver
høst hat sin bekymring for vinteren, og videre og videre udover. Lev nu vel
hils hjerteligt fru Roll, og dig selv fra din hengivne tante Kitty
Hrr. Komponist Edv. Grieg.
En Forsvarssang, som jeg for et Aars Tid siden
skrev og som nu synes at skulle blive aktuel,
tager jeg mig den Frihed at sende Dem til Gjennem-
læsning, naar Deres Tid tillader det. Det skulde være
mig overordentlig kjært at høre Deres Mening om den,
hvorvidt den er sangbar, om den fortjener Musik eller
ikke og vilde jeg i den Anledning være Dem tak-
nemmelig for et Par Ord ved given Leilighed.
Idet jeg beder Dem undskylde denne min Henven-
delse tegner
med udmærket Høiagtelse
ærbødigst
Kristiania 20/5 1895 JBBull 
Adresse: Øvre Stølsgade 14.
Kristiania 28/2 1902.
Kjære Edvard!
Ja Du har Ret i, at
vi er sammen, og jeg kjen-
der mere og mere, at det dra-
ger henimod et blivende Sam-
vær i Fremtiden. Det gaar,
som Du siger, at Kristiania-
planerne stille modnes,
og de kan jo ikke andet,
naar Pæren udsættes for
saameget Solskin og saamegen 
Varme. Det gjør godt i Sjæl 
og Skrot. Arctander har 
nok fortalt mig, at Du 
har været oppe hos ham
som var meget elskværdig. Der kom
mange unge norske til ham, og det var
Folk som der var meget ved. En ung
Violinist fra Fredrikshald havde en
overordentlig sympatisk Form. Fru
Batzmann fra Bergen likte jeg ualmin-
delig godt, De kjender hende vist.
Mit Ophold i Paris blev forresten
ikke langvarigt, fordi min Stedfortræder
her ikke kunde blive længer end til
henimod Udgangen af August. Paa
Hjemturen var jeg sammen med alle
mine en kort Tid i Drøbak, hvor
jeg svømmede omkap med mine Sønner,
og kom saa hid før 2 September. Der-
for kunde jeg ikke være tilstede ved
Jubilæet og holde Talen. Det var
vist ogsaa det bedste. Uden Politik
kunde den neppe blivet, og det Kuld
af Studenter, jeg hører til, har at op-
vise uforligelige Ensidigheder. Dette
26. juli 1934.
Kjære Fredrik Paasche,
takk for brevet dit som laa her, da jeg kom
igaaraftes! Kan ikke du og Stina spise middag her
søndag, naar dere likevel kommer til byen den dagen? -
Jeg trodde forresten du skulde talt paa Hundorp – det 
sa Johan Falkberget. Vi – d.vs. Hans og jeg – tilbragte
en forfærdelig hyggelig dag hos ham paa Ratvollen da vi 
reiste nedover. Han glædet sig til at træffe dig.
Thrasolt skriver at han kommer ikke avsted
før i august. Hvis der bare ikke kommer noget iveien 
forinden -. For nu kan en da likesom vente alt –.
Men nu haaber jeg ialfald at se dere to
her søndag. Kan du ikke være saa snil at ringe op, eller 
faa nogen til at ringe op, saa jeg vet det sikkert. 
Mange hilsener
din
Sigrid.
blir ikke den av? Du maa snakke med
Frydenlund, om han synes at du skal
hjem igjen nu, om han synes du er blit
noget mindre sløv og mere arbeidsdygtig.
Meningen var jo at du skulde bli frisk
og kvik og interesseret rent ut sagt i
Guttelivet. - Jeg reiser hjem Lørdag. -
Jeg synes ikke du skal kjøpe Pistol, du har
Pistol fra Olympiaden i Paris. Vent til du
kjøper Revolver. Send mig eller Mama Besked om
Turen; om den blir av. Hilsen fra Papa.
Halvdan Koht kom
til middag - holdt om
aftenen foredrag i kvsags.
forn. om "kvinder i norsk 
historie". En steil fyr,
som Don har ondt for
at døie; en levende socialist,
som Sigrid ser paa med 
nysgjerrighed som det første
eksemplar, hun har paatruffet
af arten. - Om aftenen kom
overenskomstens ordlyd, og
satte os i bevægelse. - I
Kristiania lader det til, at
deres antal, som ikke vil
godkjende forhandlings-resultatet,
med Konow og Castberg i
spidsen, vokser. Og der
dannes opposition i stortinget.
Til § 14
Det Gode er det Guddommeliges
Fylde. Menneskets Pligter kunne
henføres til Pligterne mod sig selv,
bortseet fra Selviskheden og kun med
Idealets Opnaaelse for Øie
Dem derfor og bede Dem undskylde, at jeg har valgt
Dem som
tilhører
for mine jeremiader. Hvis De
skulde have havt anledning til at høre noget
om disse historier angaaende mit private liv,
vilde jeg være Dem meget taknemlig, om De vilde
sende mig nogle linier derom.
For min families skyld og for mit gode navn
og rygtes skulds har jeg tænkt at søge retslig
bistand, for at jeg iallefald kan faa dementeret
det løgnagtige rygte om mit "private liv."
Som De vil forstaa har dette baade betaget mig
arbeidslyst og i detheletaget lysten til at befatte
mig med kunst - naar man foruden at slide sig ud
for kunstens skyld ogsaa skal resikere det gode havn
og rygte. Jeg kommer herefter kun til at male
smaa skisser for
mig selv saa
at jeg tilfredsstillier det vigtigste af
min kunstneriske trang, - saa faar jeg forøvrigt sige
kunsten farvel og arbeide som en almindelig arbei-
der, hvis jeg klarer det. det jeg atter beder Dem
undskylde mit lange brev, er jeg Deres i taknem-
lighed forbundne.
Nikolai Astrup
adr: Aalhus - Jølster - Søndfjord
Kjære Jappe!
Jeg spekulerer nesten på 
om det skulde lønne sig 
at holde en hel Udstilling 
igjen til Høsten – i October –
– Det var at tænke på
– Jeg har jo endnu mange 
Tropper der ikke har vært
i Ilden – Jeg antar en 
30 sBilleder der ikke er 
udstillede i Kristiania – og 
foresten erover 100 Billeder
Til Oslos Kunstforenings Styre
Naturligvis vil jeg med Glæde utstille
i Kunstforeningen Billeder fra fra Oslo
By; men jeg vet desværre ikke, hvem der
er Eiermand af mit Billede "Utsikt
mot Trefoldighedskirken, som Styret
finder kunde falde ind under Ram-
men af paatænkte Utstilling i Mars
Maaned. Et Gatebillede med Vindus-
utsikt fra mit Ateliervindu Hans-
tensgt. 2 IV, eies vistnok af Musæums-Di-
rektør Thiis, og jeg mener, at ogsaa dette
maatte passe ind. Andre Bybilleder
vet jeg ikke at ha malt. Ialfald vet jeg ikke
Hof. Apotheker, en Hof Skrædder en
Hof Tandlæge foruden andre
Hofmænd. - Svendsens
Kantate er vakker, og man
sporer deri foruden den exelent
Behandling af Orchestret ogsaa
virkelig Skabertalent, hvori der
er Varme og har han i sin
Henseende - efter min Mening
været heldigere end i noget
andet af sine Arbeider, Nu
havde han snart 100 Sanger og omt
50 i Orchestret i et Locale som
kan romme 500 Mennesker
om det Klang brilliant -
Idag giver Barcewicz og paa
Tirsdag Marie Wieck Konterter
og imorgen Joh. Svendsen -
B. reise til Trondhjem for
at give et Par Konserter og
kommer saa tilbage hertil
med verdensnavn som D'Albert,
Carreno eller slige størrelser.
Nuvel, dette kan jeg ikke fortænke
ham i, da han neppe ved mer
om mig end at jeg er "vertreten" hos
Herrmann Wolff. Med et jødisk
skuldertræk og tilsvarende beteg-
nende udslag med hænderne sagde
han: "na wenn Herrn Grieg es
ausdrücklich verlangen sollte,
ist ja dabei nichts mehr
zu machen! - Saa nu faar
det bero paa Dem Herr Grieg
om De "ausdrücklich" siger De
vil have mig! Nogen D'Albert
er jeg ikke, hvad jeg har ved De,
og De skal i tilfælde ikke
savne de egenskaber, men et
snarligt svar maa jeg have
da jeg ellers har jern i ilden
og jeg vil ikke sprede mine
kræfter. - Herr Sachs's maade