MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Kristiania, den 24. April 1898.
Kære dr Elias,
I det jeg herved tilbagesender i underskrevet
stand indlagte erklæring skal jeg kun bemærke
at jeg i sin tid betalte frøken Klingenfeld for hen-
des arbejde det beløb, som hun selv forlangte og
at jeg derfor aldeles ikke er villig til at erlægge
noget extrahonorar til hende for de visstnok
højst fornødne rettelser, berigtigelser, ændringer
og forbedringer, som nu viser sig nødvendige før
hendes oversættelser igen kan udgives. Under al-
le omstændigheder må dette blive herr Fischers
egen sag, så meget mere når han betænker for
hvilken spotbillig pris han har affundet sig med
mig.- Jeg er i denne tid overmåde stærkt beskæf-
tiget og sér ingen udsigt til at kunne indlade mig
i nogen vidtløftigere breveksling angående de u-
beføjede Klingenfeldske prætensioner.
Deres hengivne og venskabeligst forbundne
Henrik Ibsen.
Bestum pr. Kristiania
1ste Juni 1911
Kjære Nina!
Jeg maa fortælle Dig lidt fra
vor have.
For flere Aar siden fik Mally
og jeg til sendt et Syrentræ
fra Dig og Grieg. Dette Træ plan-
tede vi ud, og nu staar det der, mere
mandshøit, i fa Blomstring med
svære Tunge Blomsterklaver. og
forhaabentlig skal det bli staaende
maa jeg endnu meddele Dig inden jeg
slutter, og det er at her atter tales
meget om at Jette Müller skal blive
Generalinde, og at jeg virkelig troer
det. I Theatret
Opsigt ved at glo paa hinanden,
og han skal være blevet meget ung-
dommelig i den sidste Tid. Saa meget
er vist, jeg saae ham nylig paa en
Concert - han hader Musik - hvor
han sad paa første Bænk, men imel-
lom hvert Nummer reiste sig og
vendte sig om til Damerne, som om
han søgte med Øinene efter Nogen.
Ja nu menes jeg Du her faaet alle
mine Nyheder, og jeg maa saaledes
komme tilbage til os selv. Marie
er gudskelov! meget rask, og oppe
det meste af dagen i Dagligværelset,
og Pigebarnet er overordentlig triveligt.
Vi her hjemme leve nok saa godt,
0g glæde os i det deilige Veir vi
nu i længere Tid har havt.
Jeg veed ei om Du kjendte Fru Faye?
Hun døde nylig meget pludselig
en Nat af et Hjerneslag. - Nei,
nu skraaler Vægteren halv tolv, og
derfor vil jeg for fuldt Alvor sige
Dig Farvel - Lev nu inderlig
vel og fornøiet, og glem ei at
fortælle os om alt hvad Du seer og
hører.
Tante og Cousiner ogc. ogc forene
sig kjærligste Hilsener med
Din hengivne Onkel
Alexr Grieg.
prøve at "se lyst" paa slikt - og tro og haabe
paa tilpassning og forstaaelse,
udgjevning
- selv om der stadig
vil opstaa konflikter.
Ja denne sykdom minder mig sterkt om da jeg var
paa det værste i Italia og Afrika, - men jeg
staar vel denne over som hin - det ser ud som
om der er en styrelse som vil noget med mig -
om jeg end hidtil nærmest har været et mis-
lykket expriment fra en styrende aand som
tilsynelatende har villet gjøre noget stort ud af
mine egenheder, men som vistnok er bleven skuffet
over sine mislykkede exprimenter med mig som
materiale og derfor trækker bort fra mig i lange
tider og lader onde magter plage mig, - (for en tid)
Jeg synes jo selv at dette "styrende" ikke har
saa meget at bebreide mig - uden forsømmelse
af tid - men det er kanske ogsaa den største af alle
synder - seet fra dette styrendes standpunkt
og det er ogsaa i følelsen af denne min forsøm-
melse af tid - at jeg er saa rædd for ikke at kunne
holde en slags orden i tingene - thi dette er jo den
første betingelse for at kunne nytte tiden - og
naar jeg da føler min egen afmægtighed ofte
vilde se ind til Dig en liden Stund og
holde den lille skraalende Skabning
i mine Arme et Øieblik og give hende
et tantelig Kys. Ja Du kan tro,
jeg er stolt at min nye Værdighed;
men endnu stoltere vilde jeg have
været om Du havde gjort mig til
Tante for en liden Neveu; om jeg
just ikke som Edvard vilde føle
mig fristet til at smide den stak-
kels lille Pige ned ad Trapperne (hvilken
Ide jeg forøvrigt haaber, han nu har faldt
fra og har taget imod Barnet som det sig
hør og bør) saa skal jeg ikke negte,
at jeg finder vort Kjøn ganske tilstræk-
kelig representeret i vor Familie allerede
før. Men hvad der sker er jo altid
ste Bevis herpaa maa vel være at
medens hans Hjælpershjælpere i Smuds-
pressen hjemme fortæller at jeg konkur-
rerer med ham til Theaterdirektør-
posten, saa er det sande Forhold det
at jeg har benyttet de med mig
indledede Underhandlinger til at
virke for ham! Dette har jeg
gjort, ikke fordi det vilde være nogen
særdeles Vinding for Theatret at faa
ham igjen, men fordi jeg tror at han
derved maaske vilde kunne gjen-
vindege den Fred i Sindet, som han
nu i en saa sørgelig Grad synes
at savne. Og jeg har gjort det til
Trods for at Bjørnson under sin tid-
ligere Direktørtid udelukkede mine
Stykker fra Repertoiret, og naturlig-
vis paany vil gjøre det samme.
Saaledes er Sammenhængen med de
Forholde, hvilke man i Kristiania
har omløjet til en af mig mod
Bjørnson rettet Forfølgelse!--
Men først og sidst, Held og Lykke!
Fra Marie faar Du Brev. Susanna
og Sigurd sender sine bedste Lykønsk-
ninger gjennem
Din hengivne
Henrik Ibsen.
Berygtethed - ikke giftig nok
og jeg har heller aldrig -
således som Du - fået nogen
derpå baseret Kærligheds erklæ-
ring fra Alexander Kielland.
Det er altså ret instinkt-
mæssigt og uoverlagt, jeg har
anbragt den offentlige Læppe
på rette Vedkommende. x
Dernæst må jeg - efter
først at have komplimen-
teret Dig som Arvelader (gid
det ske sent!) - tage bestemt
Afstand fra Dig. Du efter-
lader Alt, hvad Du ejer, til
Fremme af Musiklivet i Din
Fødeby (hvorfor ikke Dit Føde
land? By er næsten for
lokalpatriotisk) og siger til
x men jeg beklager det ikke
Xnia 22.7.1906.
Kjære Grieg!
Efter 20 års forløb
gjenså jeg altså min gamle
lærer og ven Brodsky.
Du kan tro det var
et gjensyn og en glæde
som varmede og gjorde
godt for lange tider.
Først drog vi op på holmen-
kollen for at vise frem
al Christianiafjordens
herlighed. Foe en ævne
til at vise sin begeistring
alle disse mennesker havde.
Munthes eventyrstue satte
dem i extase og
Dresden, 31te Maj 1869.-
Højstærede Herr Siebold!
Naar jeg ikke tidligere har besva-
ret Deres venlige Tillbud om at sende mig Deres
Oversættelse af «Brand» till Gjennemlæsning,
saa beroer dette paa en Forglemmelse fra min
Side. Det vil naturligvis være mig en Glæde
at modtage Manuscriptet naarsomhelst
De maatte behage at sende mig samme.
Fra 8de Juni er min Adresse hersteds:
«Königsbrückerstrasse, No 33, 1te Etage.»
Udkastet till den biografiske Skizze
kan jeg ikke selv paatage mig at levere;
men jeg har lagt den Sag i de bedste
Hænder idet jeg derom har tillskrevet min
Ven og Landsmand, Professor L. Dietrich-
son i Stokholm, en Mand, der bedre end
nogen anden kjender vore Literaturforhol-
holde og som upaatvivlelig snart vil
sende os det fornødne i denne Henseende.
For al Deres velvillige Iver i disse
Anliggender takker jeg Dem hjerteligst.
Jeg skal paa min Side gjøre hvad jeg
Dresden den 10de November 1873.-
Kære svoger!
Undskyld at jeg idag u-
lejliger Dem med en forespørgsel i
et forretningsanliggende.
Som De ved havde jeg allerede for
lang tid siden afsluttet kontrakt med
Gyldendalske boghandel om udgivelsen
af en ny udgave af «Hærmændene på
Helgeland». Da kom den Jensenske
eftertryksaffære imellem, og sagen blev
indtil videre stillet i bero i påvente
af at det betræffende retsspørgsmål in-
den kort tid vilde være løst. Der
er nu imidlertid to år forløbne og
endnu er der ingen dom falden. Jeg
kan imidlertid ikke længere vente
med den nye udgave, der allerede
længe har ligget færdig. Hertil har
jeg forskellige grunde. Først min
forpligtelse lige over for Hegel. Der-
næst hensynet til tidspunktet, nemlig nu,
da «Kejser og Galilæer» er udkommet.
Det er nemlig et fast princip i den ratio-
nelle måde, hvorpå Hegel og jeg
Rigsarkivar Ebbe Hertzberg
giver sig den Ære at indbyde
Herr Professor Dr. Yngvar Nielsen og Frue
til Middag paa Holmenkollens Turisthotel
Fredag den 30te Juni 1911 Kl. 6.
S. u. (Adr. Holmenkollens Sanatorium).
Formiddagsdragt.
Paa mit spørgsmaal til en lærer, om det da var absolut nød-
vendigt for gutter med slagsmaal - og de større elevers
kujoueren af de mindre, - blev der svaret, at gutter maa
lære sig til at taale lidt af hvert" - ganske vist inden ri-
melighedens grænser -, og at det er "en gammel skik,"
at de "nye" skal "dynkes, døbes", eller hvad det nu kaldes
altsammen - "slænge fisken," osv.
Gammel skik! der er da saa mange forandringer
og forbedringer paa alle mulige omraader, at der snart
ikke i denne verden findes det mindste gran, der med
rette har hævd paa sig for at kaldes "gammelt" -
det skulde da kanske netop være dette med gutternes
tøilesløshed i deres fritid.
Jeg kunde endda forstaa fordelen ved at beholde denslags
uvæsen, hvis vore sønner som i gamle dage skulde op=
drages til vikinger og slagskjæmper; men dette er da
vel ikke idealet nu mere Dengang kunde kanske
saadanne bedrifter love godt om fremtidig dygtighed,
som hvad jeg f. eks. har seet gang paa gang, - at de smaa
gutter er kommet hjem med sine jakker opsporettede i
ryggen, - ituskaarede lommetørklæder og strømper, -
huebaandene aldeles ødelagte ved brændglas, etc. etc.,
12.
Deres Arbeide blev paaskyndet med Res. 21. Novbr. 1683, som
viser, at flere af de udnævnte Kommisairer havde
faaet Forhold. Ved tre Rescription af 11. Octbr 1684
blev det paalagt dem at tilstille deres Arbeider en
paa samme Tid i Christiania nedsat Kommission, bestaa-
ende af Justitiarius i Overhofretten og endeel andre
Jurister, Assessorerne i samme Ret, to Laugmænd og
Borgermesteren i Bergen, som skulde revidere Udkastet
paanyt og foreslaa, hvad der paa Grund af Norges særegne
Forholde burde tilføies; forsaavidt anden Bogs Drøftelse
angik, skulde Superintendanterne i Riget have Sæde i
Kommissionen. Dem blev paalagt at være færdig til
Paaske 1685, hvilket de formodentlig ogsaa vare; ial-
fald synes Lovarbeidet ingen fornyet Revision at have
undergaaet, inden det udkom, da 2-4-5 ikke nævner
den ved Fr 27 Marts 1686 forordnede extraordinære
Bededag blandt de hellige Dage. Lovens Fortale (Præ-
misser) ere af 15 April 1687, derimod er den først pu-
bliceret ved Fr 14 April 1688, som befaler, at den skal
træde i Kraft fra førstkommende Mikkelsdag (: 29 Sep-
tember.) at regne. -
Foruden de omtalte almindelige Premisser inde-
holder Loven ogsaa Grunde for mange specielle Bud,
15 mars 1920.
Kjære Gustav Vigeland
For en måneds tid siden sendte jeg dig
korrektur på de foredrag og artikler jeg
i sin tid har skrevet om din kunst, og som
nu skal optrykkes i en illustreret utgave
av mine avhandlinger. Jeg bad dig
godhetsfuldt bistå mig med illustreringen.
Da jeg intet somhelst svar har mottat
på denne henvendelse, og likesom også
forlagets breve i sakens anledning er
forblit ubesvaret, mens bokens trykning
8/6. 38.
Kjære Tore, jeg har ventet paa at du skulde
komme hjem igjen fra Oslo før jeg kunde sende dette.
Du skulde ikke gjøre Turer til Oslo, bare arbeide.
Jeg blir saa træt av at formane dere til Arbeide,
dere skulde skjønne den tvingende Nødvendighet selv
- ved Siden av at ha Glæden av at ha gjort noget.
Jeg husker jeg sat i Paris - til min egen store Forundring
forresten - i 16 Timer i ett Træk uten at spise, jeg bare
skrev. Ja det var dengang, nu er jeg ikke til noget,
om end jeg likesom er blit noget bedre ogsaa paa Hjernen
efterhvert som her blev varmere. Vi har nu i flere Dager
hat 24 Grader, og jeg har skrevet færdig et Dikt. Men 24 º
var varmt hjemme, men her greier det ikke at faa Frosten
helt ut av mig, men det blir vel varmere. Jeg har gjort
Notiser til litt jeg skal skrive. Prøv nu at være flittig du
ogsaa. Det var saa saart at høre dig si at du kanske ikke
var noget større Talent. Da har du begyndt at slaa av og
overgi dig. I Herrens Navn, hvor skal det ende med dig da!
Og saa Arild da! Og Ellinor ogsaa som endda skriver til Lurven
- han som benyttet sig av hendes Svakhetstilstand paa Hospitalet og bare
vilde gjøre den Erobring ogsaa. Send Oversættelsen Luftpost.
Hilsen Papa
hende.
20/11 Havde vi de fra
Fridheim, Lundestad,
Riecks og Chr. Gløersen
her til middag - Krybskytten
21 ikke fakket, men
fundet af elgen anmeldt
til lensmanden.
21/11 Laa jeg af bryst og 
mave. - Skrev ferdig
mit foredrag "Kvinder og
læsning", som jeg skal holde 
i Dec. el. Januar i Kv.sagsfor.
Om aftenen læste Don høit 
af "Norges politiske historie fra
1814" af Sars. - Rogge og jeg
22/11 havde om form. en liden
meningsveksel i anl. af
Rogges fornærmethed over, at
jeg isommer konsulerte Ording.
framleg å få Per Sindberg, den
kjennde svenske teatersmannen til
å ta plassen –
Snakk om "falliterklæring"–
Hans Jakob Nielsen som eg mötte
på gata i fyregår, sa, at han
vil gjerne spela både Hiawatha og
"Under Bodhitreet", men fyrs
"Liti Kersti" med Eggens musik.
Den som lever fær sjå – men
det vert allvist ikkje eg –
Godt vårregn, gröne
tre og bakkar. Men kva skal me
med det altsaman, når heile
verdi er sett ende av menneskja
– som skal vera skapt i guds bilæte
Haag-domen i Grönlandssaka
ligg no og ulmar i folket vårt.
af og til spring gneistar av
glohougen. Ja summe hev sagt
det no: krig! Alvist handelskrig
med Danmark!
nu saa kan det komme - 




- Norsk Kvindesagsforenings
Fagskole  i huslig Økonomi
har Examen idag. Jeg har faat Indbydelse
til at overvære den; men har desværre
ikke Tid. Jeg maa se at faa færdig
min Artikel til "Scandia". Folk
snakker bare om Aalesundsbranden og Keiser

Wilhelm-
30.1.04
Var i Byen igaar. Prøve paa Dans til
Fredrikshaldturen. Gudskelov blir vist
"Maskeraden" udsat. Spiste Middag hos
Harriet med mine to andre Niecer.
De er saa forfærdelige søde alle tre.
Traf Fru Nissen og Fru Levy-Lavik som
kom fra Centraltheatret, hvor de
havde moret
sig
meget over Amalie
Skrams "Agnete". Endelig
Tredie Oplag er  lagt under Pressen.
Skal imorgen overvære en Læseprøve
paa Jens Tvedts "Laurdagskveld til
Støls" paa Centraltheatret.
G. var i Byen i Form.. Møde
i Maalkassa. I Eftm. har han
været skral og ligget.
Endnu er der Sne paa
Lølands Trap og øverst i Haven.
Huh!
x Knut Hamsun har sendt
Forf. af "K. s. a. M" et Brev
med Tak for Bogen som han er
svært fornøiet med. Fra S. 91 til
109 er den "absolut herlig" siger han,
og idethele "
det beste De har gjort,
 det bedste, som er gjort". Forf. glæder
sig selvfølgelig over det x
 7.5.04
Igjen Snefog og fuldt Vinterveir.
Var i Byen igaar.
Overvar en Læseprøve
at Du kan hilse mig fra Jordens
Paradis. Der maa jo være vidunder-
ligt med Alper og Sjøer, og den
sydlandske Vegetation. Men, Du
kan tro, her er ikke saa daarligt
herhjemme heller, - trods Kulden.
Men det er jo ogsaa den deiligste
Aarstid, og aldrig har jeg levet saa
midt i den som nu. Der er noget
eget ved den Ting bare at stikke
Næsen ud om Døren for at fan-
ge den deiligste Birkeduft og
bare at kaste et Blik ud af
Vinduerne for at se den friskeste
Vaar. Det er dog herligere end
alle Malerier. Nu blomstrer
Hæggen, og da, ved Du, biter Ør-
reten. Jeg synes jeg ser os med
Spegekjødet og Tomlingen ved Elve-
kanten! Jo det skal blive en
Jubel! Og kan alt andet skuffe
- Naturen i Vaaren skuffer ikke.
Alt er saa inderligt uforandret.
Elven iler afsted mellem
25/5 92
Meieriet
Kjære gutten min.
Gratulerer med Tuften! Aa du som
ikke har skrevet. Jeg er saa skuffet
idag over ikke at finde brev her. Tuften
og jeg er med Kristine i Byen i Dag; vi
har badet T og jeg. Tuften har faat en
anonym Pakke fra Trondhjem (Fru Sæther?)
med 3 Baller 2 snurrebasser og Billeder
samt et langt Digt. Af mig har han
faat en 10 øres Blyant rød og blaa og
af Tante en Tærte med Navn paa.
Fru Grosserer Grønnestad har sendt
en yndig Buket i en vakker Krukke.
Litlere har sendt mig Listerne tilbage,
jeg la ikke Mærke til der manglede en.
Jeg holder som sædvandig paa med sum
Garderobe og ser med Gru hvordan
Pengene svinder, skjøndt alting er
saa uhyre billigt her synes jeg. Min
Kjole blir helbredet for sine værste
24.10.03
Grå dag med et lite solgløtt
i form. Vært i byen og snakket med fru
Fahlstrøm. Hun var rasende på publikum
og kritik. "Natasylet" trekker ikke, og det
er jo for galt. Stykket er merkelig og fru
F. s oppsetning og instruktion mesterlig.
Men de lystige stykker trekker jo
heller ikke -
Så efterpå igjennem Tønsbergs
"norske nationaldragter" på Universi-
tetsbiblioteket. Kan ikke bruke 
noget
av det for mitt lille hefte desverre-
25.10.03
Ivars, fru Steinsvik og
Løland til middag – Ivar tenker på
å ta prakticum. Han så ikke glad
ut.  Får ikke oppført stykkene
sine og gården kann de vel vanskelig
leve av. Og hans mor og Karen vil nok
gjerne se ham som prest. Regn, regn -
26.10.03
Vært i byen og begynnt prøvene
Men besynderlig nok! Julaften træffer jeg
her Konsul Lorch John Paulsen en gammel bekjendt af
mig fra Rom. Paris.
- Deres Digt "En Døende" burde Grieg satt
Musik til! sagde han ganske uden Indledning.
Det er altså Digteren John Paulsen der
foreslår det, ikke den stille beundrerinde af
Griegs Kunst som kalder sig Deres meget forbunden
Camilla Collett
Tordenskjoldgade 17. Kjøbenhavn.
sad stille og skrev "artikel"
om form. - Johan til middag,
om efterm. fulgte vi ham
til Sorgenfri - han og Julie
pakker nu det sidste.
25/10 Straalende høstveir. Tourné
med den nye jomfrue til 
byens kjøbmænd - visit
hos Bødtkers og Bolme Riecks
i anl. Arne Bølling, som
Don og jeg skal besørge med
arbeide og løn i vinter.
Om aftenen var jeg paa Hola
sammen med Johan - han
reiser imorgen til Kristiania.
26/10 Tante Lena med hønse-
boller, Dr. Rogge med
bekymringer, Astrid
malende, Johan afreist
sit Arbeide, saa har
jeg den hele Tid følt
mig tryg at Sagen
spicielt hos en vir-
kelig Kunstner som
Sinding var i de
bedste Hænder, uanseet
en større eller mindre
Lighed. Og det fik jeg
storfartet da jeg saa
Modellen. -
De taler om Ungdommen
og dens Begeistring. Ja
Gud hjælpe os, den
synes jeg det er smaat
maal, for Norge en historisk Opreisning.
Foruten at det
kanske
vilde bli en
litt
taaleligere
Fred mellem os "Brødre" i Norden.
Terboven vil nok ekspedere
det straks, men Ribbentrop skulde hat
et Puf, saa han læste det like saa straks.
Hvis jeg bare dugde litt, men jeg er
ikke til noget. Nu er min Kone reist
utenlands ogsaa, hende skjønner jeg
om hun ikke brøler. Hun har Visum til
Danmark og stræver nu med at faa til
Tyskland. Jeg har tænkt paa - om jeg
støtte til hende i Berlin, og at vi sammen
kunde bli mottat av Ribbentrop. Det
er kanske for fantastisk, men jeg vilde
gjerne slutte mig til Dem i Deres Stræv.
Men saa er det at det vil ta Maaneder
at faa Visum for mig til Sverige, Danmark
og Tyskland. En Mand som heter Volberg i
tyske Legasjon kunde kanske sendes. Han
skal være nogenlunde ledig nu akkurat.
Deres ærbødige Knut Hamsun.
har jeg den Indvending mod
Bogen, som jeg kanske siden
opgiver, at den udvikler
sig for fort. Sindsbevægel-
serne veksler saa forbløf-
fende hurtigt. Alt i Bogen
kommer overvældende uden
Forberedelse; men i Grunden
tror jeg, at jeg netop vil synes
om dette ved anden Gangs
Læsning. Saa efter dette, skjøn-
ner Du, Kjære Jonas Lie, at
Nytte af mig som Kritiker
faar Du aldrig, om Du, aldrig
saa trofast, sender mig Dine
Bøger. Men varm Tak for
Din Trofasthed og Beundring
faar Du. Jeg læser Dine Bøger
om igjen og om igjen. I Vinter
og fik det godt sagt. Her var ogsaa
almindelig Glæde over Talen, baade
fra Høire og Venstre. Nu faar vi se,
hvad Svenskerne bringer det til ligeover-
for Unionskomiteen. Du havde vel An-
ledning til at tale med Wollert Ko-
now derinde. - Aldrig noget Aar
har ha jeg havt saadan Lyst til at
kaste løs og drage ud, som iaar.
Jeg kjender mig af og til noget sli-
ten. Thi jeg har hængt godt i og
oftest gaaet hjemmefra Kl. 7 om
Morgenen. Jeg tænker derfor, - for at
komme bort fra Julestrævet hjemme,
og faa en Pust i Ligningen -, at
bede om 14 Dages Permission i Ju-
len. Kristen skriver, at Marie og jeg
kan faa kjøre fra Lærdal til Fry-
denlund og tilbage for ialt 50 Kro-
ner. Det er jo fabelagtig billig,
og med Moderation for Mand og Kone
samt for Retur paa Sognefjorden vil
ogsaa den Tur ikke komme paa stort
mere end 30 - 40 Kroner. Saaledes tror
jeg, at en saadan Reise ikke vil
falde saa svært meget kostbarere
end et Ophold hjemme i Julen, der
altid vil medføre en hel Del Extraud-
godt de gamle, sinte, vederhæftige
norske aviserne - .
"Overrakte" Regine Norman 2000
kr. og en sølvdings fra venner og 
beundrere - hvorpaa vi drak rødvinsté
og Regine læste op av d sns. sit for
mig - ægteskapskonflikt - relgion og
skilsmisse... Ikke godt.
26/9 Christian stræver daglig med at
faa i orden passet til tilbake-
reisen til Zürich. De forlanger bl. a,
paa det tyske konsulat, en tysker eller
en norsk høitstaaende embedsmand, garan-
ti for, at han er tysk-venlig! Jeg
trodde først, det var en elskvældighet
mot Johan Ankers søn, men det
samme forlanges av de andre guttene,
og utenriksminister Ihlen utsteder
pene skrivelser med bøn om, at den 
tyske regjering vil stille sig elskværdig over,
saa vil den norske regjering være meget 
taknemlig osv. Faar se, om det greier
at treffe, at tale med. Jeg søger jo ellers
ingen. Opholdet i Pensionen er i den
sidste Tid bleven mig rent utåleligt. I en
til Overflod
Tid da jeg må bære at det åndelige Kvælnings¬
system der nu engang er sat i Værk når jeg vil
et
med
tale
sige Ord, er det som om man virkelig skulde
kvæles mellem alle disse interesseløse, intetsigende
Mennesker, og da trænger jeg mere til Dem i Aven.
C. 4 end nogensinde, men de jeg søger i Aven. C. 4
er aldrig at treffe.
til Nina og Dig. Meget at
bestille og tjener nu godt.
En utrolig Lettelse!
Lev saa vel, Du kjære
kjære Edvard! Kjærligste
Hilsener til Nina!
Din
Frants
Marie Hilser!
1. december 1932.
Kjære Tore Ørjasæter,
Takk for brevet dit og tak for boken din! Jeg har
læst den igjennem en gang, og er svært glad for at jeg kan
ønske dig til lykke med den av hele mit hjerte. Jeg synes det 
er en saan rik bok – fyldt av frigjorthet og fornyelse, av 
selverobring, og yrende fuld av begyndelser til nye veier, nye 
tankebaner, med det bedste fra din ældre periode bevaret og
utviklet videre. Ja denne boken tror jeg har været til stor
glæde for alle dine venner – Fr. Paasche nævte det i for-
bigaaende i en brevlapp jeg fik fra ham her om dagen, at
han hadde møtt Elster, og "Elster var saa begeistret over Ø.s 
nye dikte." Det er et imponerende dikt i sammenhæng, og de
enkelte leddene i kjeden straaler hver for sig, slik som "Våris"
og "Ljosglytt" og "Vinter" og "Hamni" – (dette sisste er jeg
aldeles særlig indtatt i!) Gid du bare maa faa saa meget
glæde og ære til gjengjæld for dette verket, som jeg synes
at du ærlig og redelig har fortjent!
Herfra er ikke stort at fortælle. Andet end at jeg
synes, her er noksaa ødt efter Anders, som altsaa nu er reist 
hjemmefa for godt. Men det nytter jo ikke at syte for det 
– det duger ikke engang, naar en voksen gutt ikke længter ut fra 
mor og hjem, saasnart der byr sig til leilighet til at komme bort.
Men en vet ikke hvor godt en har det, saalænge barna er
smaa og en kan ha dem hjemme!
Nansen har atter idag en Artikel
"Vilje" i "V G.", hvor han bl.a.
taler om Bjørnsons  vaklende
Standprunkt. Aftenposten sparker
bagud af alle Kræfter som altid.
Bondeungdomslaget har
stiftet et Skytterlag med Steinsvik
som Formand. Kjøbt foreløbig 5 Krag-
Jørgensen til Øvelser paa østre
Bane ved Greften. For første Gang.
omtrent i Vinter har vi nu faat
Sne og Føre. Sol og straalende hvidt ude.
Vort nye Bryggerhus er nu snart færdigt.
- I Byen igaar. Engelsk.
Drak Kafle hos Nissens sammen
med Sven Aanestad. Det vimlede
af Arbeidsløse omkring Torvene. Egede-Nissen
er bleg og huløiet og minder om fanatiske
Munke fra hevægede Tider. Han gir bort alt
hvad han paa nogen Maade kan undvære
og mer end det om Dagen. Hans Kone
"da eder og øjne var lønlige løgne".
Då först ser han sångsvanen i henne,
då skulle han vilja göra allt i världen
för att deras kärlek, som alltid slumrat
inom dem måtte blomstra upp igen.
Försent! Hon dör och mannen utropar i
sin förtviflan: "Du var dog en svane!"
- I dessa ord ligger diktens tyngd.
Den djupaste sorg, de bittraste själfan-
klagelser, en värld af smärta äro förbor-
gade däri.
Så lyder min uppfattning af
den sköna dikten. Huruvide den är riktig,