MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
hende nu lyder paa 525 kr. Selv greiede han kun
sin bodega og blomstergjæld. _ Mere syntes jeg
absolut ikke, mama skulde gjøre, derfor sa jeg til
Ole, at han fik skaffe sig ekviperings og reisepen-
ge ved laan et andet sted, hvor forhaabentlig æres-
følelsen af at burde betale tilbage er større, end
ligeoverfor mama; for hun ser saavist aldrig en
øre. Paa første ord fik han laant 500 kr af sin
ven Fritdjof Sundt (yngste søn af gamle Sundt paa
Kalfaret). Deraf trængte han 50 dollar (175 kr.) i
rede penge ved ankomsten til New Orleans, samt
45 kr. til 30 dages diæt ombord; og havde altsaa
endnu 280 kr. til ekvipering + 150 kr., som han fik
for endel indbo, han med mamas tilladelse solg-
te, altsaa alt i alt 430 kr. Jeg foreslog ham at tage
pengene i forvaring og udbetale, efterhvert som han
anskaffede sig det, han trængte; men det vilde han
ikke og lovede sikkert at give mig det eventuelle
overskud som delvis afbetaling til mama. Jeg
kunde jo ikke tvinge ham, da han jo selv havde laant
pengene, og jeg troede, han trængte en hel del udstyr.
347.
4/2-98.
Hvem skulde vel tænkt sig det -
idag kom mit manuskript om "skjønheden i
hjemmet tilbage med dette brev fra redaktionen.
Ja - saa er den glæde altsaa slut! men hvem
skulde tænk det? maa jeg spørge igjen - efter
alle de smigrende udtalelser pr. brev for fire
maaneder siden, fru Lie-Issachsen lod mig
faa - - "driste" sig til, osv. gad vide, hvad det
er for statsfarlige sager, der kan indeholdes i
mit stakkels melkeblande?
Paa samme maade gaar det naturligvis
med de andre smaastykker, jeg dristigen har
sendt ud i verden - ach ja! so gelt's!
Hvilke modsætninger der dog daglige by-
des en - - maa tænke paa Clara Ciristiansens
tale til mig paa spadsereturen i tirsdags: "For
et lykkeligt menneske, du er, Lagertha! Du har
saa meget indeni dig - saa meget vakkert og
skjønt at glæde dig over! jeg føler mig altid, som
om jeg havde læst et æventyr, et yndigt fe'æven-
tyr, naar jeg har været sammen med dig, - ved
som kreker avsted langs husraden; jeg synes det er 
værst at se paa dem, som er ødelagt i ansigtet; under-
kjæven later til at være en god blink, jeg har set mange
uten hake og kjæve; og nogen uten lepper. Folk synes
ikke at være saa trætte her som i Tyskland - i Berlin
var det ingen, som lo mer, saa stille folkemasser har jeg aldrig
set; men de er mer fuld av hat her; de mest desperate
rygter om grusomhet finder straks gehør og hvor nogen
staar sammen flammer det med ider og forbandelser.
Igaar var det en uke siden jeg kom - jeg vantrives
altid den første tiden - jeg blir saa træt av al denne
stenen og stenen, alle de malte fjæsene, al hengihigten;
Louvre har været stengt siden krigen begyndte, nu kunde
folk vel nutop trænge at komme ind der. Inde i
kirkene ligger det sortklædde kvinder allesteds og graater
og i tøsegatene heroppe paa Montmartre gaar de gsaa
i sørgecrêpe, det maa vel til. Min søster er frisk
og kjæk - men nu kommer vel hendes time snart, og
hun skal ligge paa en klinik langt over paa den andre
siden, næsten ute ved fortifikationerne, saa gud vet 
hvordan vi skal greie os, blir det om natten - da er her
bælmørkt. Og i hele Paris fins det enda ikke en
automobilcentral, vi kan telefonere til.
Ha det godt og hils Johan og si det om
drikken.
Deres hengivne Nini Anker
om at faa med sig bort i "hytta", hvor
han bor, en bok av Dickens. Jeg har
ikke andre end "to byer" paa norsk, og han
tok den. - Hele bordet her er fuldt av 
juleliteraturen; men siden 
han
har ha oppe
paa Kristians værelse fundet Fuglene
av Aristofanes, og en bok av Utheims om
norske sagaer, og læser dem. 
Birgit Heiberg kom ut igaar. Det
fortælles, at hun i anl. al hyldingen
først hadde sagt om sin jubilerende mand:
det oser kulde av sekstiaaringen. - Jeg
tror ikke, det er sandt; jeg tror heller det
er rigtig, at hun svarte en dame, som 
beklaget at Heiberg var holdt og at
producere: Det kan være det samme,
om han aldrig skriver et ord mer, bare
jeg faar beholde ham. -
Johan hadde generalforsaml. i
seilforn. iforgaars. Han talte for 
sjøfolkene; blev bebreidet, at han 
ikke talte for de tre konger. "Men 
de kommer jo ikke seilforn. ved" sier J.
Kristusskikkelsen og hans
Lære, derfor gjør Bogen meg
godt, skjøndt jeg beholder min
Tro. Enhver faar være
Kristen paa sin Vis.
Du skjønner, jeg er briste-
færdig for at skrive meget,
gaar og udtømmer mig
i Brev til Dig i Tankerne;
men jeg hverken tør eller
kan. Tak, fordi Du for
gammelt Venskabs Skyld
sendte mig Bogen! Hils
Hulda mangfoldigt og
sig, at jeg længter efter at
se og tale med hende.
Din hengivne
Harriet Backer
5.
Nordlandsreisen - våren 1831. Christiania - T.hjem
absolut
1ste halv-
del av april for at kunne som passager følge med et kof-
fardiskib som fra T.hjem skulde bringe proviant og andre 
fornødenheter til Vardøhus Fæstning. - Det Zalens bartede
Fruentimmer med 17.000 spd. - Lammers' præken - Men ikke et ord
om Domkirken.
Tromsø - Hammerfest - "Nordkap der for mig var det interes-
santeste punkt at tage i øiesyn", passertes under det gunstig-
ste veir som tænkes kunde, mens vi på høiden av N. over- 
rumpledes av en orkan fra sydvest i den grad at skibet for
takkel og toug måtte bære ind i læ av Vardøhus, hvor vi lyk- 
kelig kom tilankers.
"Dagen efter ankomsten til Vardø gik jeg udover øen for rigtig 
at kunne have anledning til at beskue Havets Bryden mod
Klipperne efter en sådan Orkan som den foregående Dag 
havde raset, og det storartede syn der da fremstillede sig for
mine forskende Blikke vil aldrig gaa ud af min Erindring.
Jeg havde taget plads på et Fjeldplateau, der vel laae over 
100 Fod over Havfladen, og jeg syntes formelig at måtte 
holde mig fast i Klippen, når den såkaldte "Dragsu"
veltede sig ind mod Fjeldvæggen og med en alt overdøvende
Tordenrøst igjen rullede ud i det oprørte Hav for atter påny
at gjentage de samme forgjæves Stormløb mod den klippe-
faste og af Ishavets tunge Vover evig ombruste Væg."
Den nordiske Gjæstfrihet. "Kun den der har færdedes blandt
Folket saa langt mod Nord formaar at tolke den Artighed og
Forekommenhed.. osv.
Kontrakten med komandanten om Vardøekjøbmandens
kone "at kom. gaves uindskrænket Dispositionsret over Konen."
du ikke da besørge mit med
det samme. Jeg har faaet lyst
til at prøve efter min studie og
skitser til billedet at gjøre en
gjentagelse for salonen, men da
maatte jeg have et fotografi for
en del i tegningen af billedet.
Kunde det være muligt, at en af
de kunstnere, som fotograferer frex.
Peters, vilde tage en plade, og
at man da kunde sende den
til en fotograf, saa han skaffede
saa mange aftryk, man vilde
have. Dette var bare et forslag,
fordi jeg ikke tror, at nogen af
fotograferne hjemme forstaar sig
paa at fotografere billeder, og
fordi jeg vilde synes, det var morsomt
at gjøre, om jeg havde havt et appar
Kjære Birgit
Tusind tak for dit brev og
dine gode ønsker. - Det var
morsomt at høre, at du skal
til Italien - bare du ikke blir
skuffet - som jeg blev det - over
Italien. Venezia er jo ret rdeilig
naar man blir lidt kjendt der.
- og glemm endelig ikke at
besøke Pisa, og den vidunder-
lige gravplads "Campo Santo"
med verdens bedste fresker: "Død-
dens Triumf" m.a. - Bare sørgeligt,
at de holder paa at gaa tilgrun-
de, - (jeg har forresten ingen tro paa
"frescomaleriets holdbarhed).
Ja, Florenz med Uficierne o.s.v.
behøver jeg ikke at minde dig
Tilgiv, at jeg sender dette lange
Brev med det, De egentlig ønsked at faa.
Tusind Tak fordi De vilde læse det forresten. Og
saa - ja, nu skal jeg slutte, men maa jeg
altsaa faa træffe Dem endnu en eneste Gang?
Det blir ikke værre end det er med mig, og Dem
kan det jo ikke skade; Folk har jo set os sam-
men før.
Jeg elsker Dem saa inderlig, jeg
er ikke istand til at skjule det mer. Men
nægt mig ikke af den Grund at træffe Dem end-
nu engang; jeg skal ikke overhænge Dem med
det, og naar jeg rejser, skal jeg være kæk. Nej,
nu gaar det ikke længer med Galgenhumor;
siden Lørdag slaar det Klik for mig. Jeg forærer
min Munterhed op til noget altfor uægte, og
jeg kunde hulke, naar jeg ler højest. Ja, men
husk paa, det er ikke Deres Skyld, De har gjort mig
bare lykkelig og god.
Gud give, at jeg traf Dem imorgen
Formiddag! Kære, kære, gør mig den Glæde denne
sidste Gang! Jeg skal gøre noget godt i Deres Navn
engang til Gengæld. Jeg vil lægge mig aaben for
Hr. Gustav Vigeland
Sorgenfribakken
Kristiania.
Rom, den 19. december 1884.
Herr S. Falch,
økonom for den nationale scene
i
Bergen.
Deres meget ærede skrivelse
af 9. dennes modtog jeg idag og
vil ikke opsætte med at besva-
re samme.
Da jeg erfarer at indbetalingen
af teatrets samlede gæld til mig
vilde berede direktionen særlige
vanskeligheder, så erklærer jeg
mig herved villig til at eftergive
de resterende 250 kroner, hvor-
ved altså ethvert pekuniært mel-
lemværende mellem teatret og
mig til dato er at betragte som
op- og afgjort.
Intet skulde være mig kære-
re end om jeg så mig i stand til
i højere grad at lette teatrets ud-
giftsbudget. Men jeg må bede er-
Hun var en gammel kjærlig venlig
Sjæl, og derfor havde ogsaa en talrig
Masse a Mennesker indfundet sig for
at ledsage hende til Graven. Hans
Konow var blandt disse, og jeg fik
just tale nogle Ord med ham, da vi
forlod Kirkegaarden; han hilste mig
fra Nina og Onkel Herman. - Det er
Skade at Du ei er hjemme hos os i
denne Tid, for at Du ret kunde
fryde Dig over Landaaselven i
dens Pragt; vi har i de sidste 14
Dage havt et forfærdeligt Veir, dog
temmelig mildt til idag. I Fredags
havde vi endog en trykkende Hede,
der ogsaa om Natten bragte os et ræd-
somt Tordenveir; det langvarigste
jeg har oplevet. Hjemmet Lynilden
slog ned et Par Steder i Byen, dog
uden at anrette anden Skade end at
dræbe et Sviin. Du kan være vis paa
at jeg ikke lukkede et Øie den hele
Nat hvorimod Moer til sine Tider
snorkede herligt ved min Side. John
er en Smule Patient, han fik Natten
til Torsdag et af sine heftige Mave-
andfald, og har været temmelig klein,
men var dog kommet ned idag inden
jeg forlod dem Kl.9½. Han og Moer
kom saaledes ei paa Ole Bulls anden
Concert Torsdag, jeg maatte indfinde
mig der, da han havde sendt os hele
6 Fribiletter, men jeg hørte blot et
Nummer. Søndagen forrud gav han
den første Concert begge paa Polloths
jeg ved, hvad den maa være,
naar Digtet er saa vakkert. -
Nei, hvilken Glæde det var at
høre, at Du har spillet med
Brodsky og faaet Violinsonaten
frem, som den skulde. Ja,
jeg husker godt, at baade du
og jeg blev lidt tause ved Ra-
bes Spil, - tænk jeg tror, man
næsten faar et sandere Indtryk
ved blot at læse et Værk end
ved at høre det aandløst spil-
let. Gid jeg kunde faa sidde
med og høre den! Og Høstou-
verturen, ja det skal du faa mig
til at tro, at den klinger! Jeg
husker godt, at vi paa Nedturen
fra Løvstakken (til Fjøsanger)
talte saa om, hvorledes den
maatte klinge, jeg tror det var
da, du bestemte dig til at
tage fat paa den igjen. Ja,
ja, - kommer du maaske at
Med Domkirken er det en stor Skuffelse
for mig at man ikke kan faa komme
ind der uden i Forevisningstiden i Flok
og Følge med en Hel Del andre.
Jeg havde glædet mig til at gaa der
en Stund hver Dag alene.
At det omstridte Taarn,
(som jeg trodde var et Varetaarn) maa
ned igjen kan vel ingen som har
set det være i Tvil om
Trondhjem 23.  10.04
Besaa igaar Kunstindustrimuseet. Et rigtig
fint lidet Museeum, skabt af Konservator
Jens Thiis, som med sjelden Smag har ordnet
de tre Etager, der indeholder
tildels
virkelig lækre
og sjeldne Sager f. Ex. i gamle norske Møbler
Broderier og Vævnader. Thiis var saa snil at
følge mig omkring der og det var svært morsomt.
Læste igaar Eften. Thiis Artikler om
Domkirkens Restaurering — Arkitekt Christies
Plan til Vestfrontens Rekonstruering væsentlig. Efter
Tegningerne at dømme og forøvrigt efter Hr. Thiis'
Begrundelse synes jeg man tro, at T. absolut
har Ret. Det at Facadevæggen paa Cristies Udkast
en haal Deel for mig, saavel af sine Sønner
som af sine Skibsparter, han er en stor
Skibsreder nu skal Du vide. Tante ser
jeg jo aldrig, da Veien er for lang for
hende som for mig. Og hvad siger Du saa
om os der skal faae tante Kühle i Besøg
i Sommer? jeg er igrunden bange for
at det ei bliver til Glæde for nogen af
Parterne; det var anderledes paa det
deilige Landaas, hvor man havde det
Luftig baade inde og ude, her er jeg ban-
ge for at hun kommer at smelte der-
som vi faar en varm Sommer, hvilket
antages. - Jeg troer jeg fortalte Edvard
i mit sidste Brev at Schjøtt Sangeren
har nylig forlovet sig, og har senere væ-
ret nær Døden i Lungebetændelse, han skal
nu være bedre. Og Erica Lie da, som har
lidt saa meget for at berige Verden!
jeg ser af Adressenfor igaar, at hun nu
er i Bedring efterat være opgivet af
Lægerne. det glædede os meget at "Foran
Sydens Kloster! gjorde Lykke dernede.
Edvard siger at Du sang lige vakkert
som altid, men at Du er bedrøvet fordi
et Par af Bladerne havde ganske overseet
Dig. Der maa Du nu endelig ikke tage
Dig det mindste nær, min kjære Niske,
thi det er reen Daarskab, hører Du vel?
Naar skal vel vi faae høre Dig spørge igjen?   
Du kan tro jeg længes derefter, som efter
Musik i det Hele taget; det er godt jeg har
Erindringen af alt det Deilige jeg har hørt
i mine Dage, og den glæder mig fremdeles
oftere. Musik fryder mig over Alt i denne
Verden, og jeg haaber det vil forundes m
at nyde den, saalænge jeg er her tilst
bedre Verden troer jeg vise den vil bl
Jeg opfatter spørgsmaalet
som en national og Nonnørsag
det fremgaar af indlagte copi af
min skrivelse til herr Konow.
Jeg talte lidt med ham
i Stockholm i høst. Han strillet
sig sympathetisk til sagen. Saa
skrev jeg til ham i Februar d.å. i
paavente af jagtlovens behandling
H: Backer
Hansteensgt. 2 IV
Kristiania
ter. Alt dette bar for mig på mange punk-
ter en forvandlende magt i sig. Mit syn på
verdenshistorien og på menneskelivet havde
hidtil været et national-syn. Nu udvidede
det sig til et stamme-syn, og så kunde jeg
skrive «Kejser og Galilæer». Det blev fuldført
i foråret 1873.-
Hvad De fortæller om den for mig
fremdeles så velvillige stemning i Berlin
glæder mig af ganske hjerte, og ikke mindre
at jeg kanske nu har udsigt til at få et eller
flere af mine stykker opført i Schauspiel-
haus. Mit næste arbejde, når et sådant fore-
ligger, skal med stor fornøjelse blive ind-
leveret.
Hjertelig tak for alt Deres opofrende
venskab og ligeså til de øvrige, der alle så
trofast og utrætteligt tager sig af mine sager!
Hvor langt vilde jeg vel være kommet, ifald
jeg havde været henvist til at hjælpe mig selv?
Vær forvisset om at jeg i taknemmelighed dybt
erkender dette.
At Du var fornøiet med ham
var store Ting for os Alle;
det var jo ikke Spøg første
Gang og valgt af Dig.
Jeg er saa glad over hvad
Du skriver om ham i dethele-
taget, for jeg tør nok sige at
han er en velsignet Gut
endnu uberørt og rent Barn
i mange Henseender.
Nu vil jeg lidt om Fischer
og hans stadige Følgeskab,
Du tilraader dette stærkt
og roser ham som en
udmærket Impressario.
Dette Sidste er jeg saa enig
i, for jeg tror ikke der
findes nogen elskværdigere,
hyggeligere og dygtigere
Impressario end ham i hele
Verden, men jeg har imod
at Fridtjof paa den Maade
aldrig blir selvstændig; han
vil blive saa vant til at
have Fischer ved Siden af sig,
at det kan blive en ren
Zoot. Inst., 11-2-02
Hr. Professor Nansen!
Hvis det ikke falder Dem
ubeleiligt, vilde jeg gjerne bede
Dem om et godt raad.
Jeg sendte Dem igaar en
afhandling om en parasitisk
snegl; og jeg har tænkt lidt
paa, om jeg skulde benytte
denne afhandling til at tage
doktorgraden paa. - Nu kjender
jeg ikke fordringerne til en slig
doktorafhandling, og hverken
Sars eller Collett har stort
mere rede paa dem, end jeg.
Jeg vil naturligvis ikke gjerne
Koncerter i forrige Maaned og
mangen en Kjøber, der ved denne
Leilighed har hørt dem, vilde føle
sig skuffet, naar han i et udkom-
mende første Hefte ikke fandt netop
de Sange, som havde gjort narlige
Indtryk paa ham.
Hvad Schuberths Mening angaar,
da gjælder den vel nærmest kun de
Tilfælde, hvor det er en ukjendt
Komponisto Arbeider der skulle ud-
gives, og under saadanne Omsteendig-
heder synes det ganske vist ogsaa
i Tydskland være den gængse Ansku-
else, at man har større Chance
ved en samlet frefor en delsvis
Udgivelse, men jeg for min del
tror dog ikke, at denne Antagelse
altid holder Stik, navnlig ikke, naar
Talen er om gediegene Ting af
virkelig Værdi. Men som sagt,
Jeg har understreget
de naadige og fornærmelige udtryk
i Herr Sachs brev, jeg ser af
papiret at han har taget
aftryk af brevet og jeg sender
Dem herved mit svar til Herr
Sachs, det lyder ordret slig:
Tirsdag Eftermiddag.
Her har du mig igjen min kjære
Gut! men ikke synderlig glad i Hu, da vi
atter idag have modtaget meget sørgelige
Efterretninger fra Grimsby. En Ladning paa
!0½ Tusinde af stor deilig Hummer norden-
fra, til hvilken vi havde sat vort Haab
om Erstatning kom over næsten tilintetgjort,
der reddedes kun vel 4000 levende og døde.
Nu er alt mit Haab forbi for denne Saison,
og jeg forbereder mig efter bedste Evne
at bære mit Tab med Taalmod og Hengi-
venhed i Guds Villie. Det gjør mig meest
ondt for John, thi jeg veed af Erfaring
hvor nedslaaende det er for Ungdommen
naar Alting synes at gaae imod. Under
disse Omstændigheder vil Du vel saa om.
trentlig kunne sige Dig selv at der bliver
Intet af vor Reise til Kjøbenhavn, hvor-
til jeg i så lang en Tid har glædet mig.
Gjerne vilde jeg see Kjøbenhavn, og end
mere gjerne vilde jeg see og tale med Dig,
min kjære Edvard, efter hvem jeg nu
begynder at længes ret inderlig. Det gjør
mig ondt at see af Dit Brev at Du ikke
finder Dig synderlig vel tilmode i Onkels
Huus, men haaber dog at det er forbigaaende.
Ligesaa gjør det mig ondt at Onkel nu
vil have Ninas Concertpenge, thi jeg an-
tager de da ere saa godt som borte, men da
Nina har anmodet om at faae dem, nødes
jeg jo at sende dem, hvor ugjerne jeg endog
gjør det: Hvordan gaaer det med Ninas
Sang og Spil nu? øver hun sig flittig,
eller vil hun fremdeles blot spille fra Bladet.
Ja nu faaer jeg nok sige Dig Farvel, da jeg
har forskjellige andre Breve at skrive. Jeg
har spiist Middag, som sædvanlig hos Smits
idag, og var buden at komme der iaften, da
de have Selskab for Digteren Hande med
Familie, men jeg reiser hellere op til mine
kjære og mine Blomster paa Landaas. John
Marie have spiist Middag hos Krohns, og
rer de ogsaa tage deres Aftensmad der inden
re opover. Og derpaa Gud befalet!
Hilsener og bedste Ønsker fra
met ved Din hengivne Faer
Alexr. Grieg.
Bureauchef Colletts Gaard Homannsbyen
Christiania. 4de September
1867.
München, den 29. November 1889.
Kære herr Lindberg!
Det har glædet mig meget af tidningerne
at erfare den store fremgang, som «Kærlighedens
komedie» har havt i Göteborg og tillader jeg
mig herved at anmode Dem om i sin tid god-
hedsfuldt at ville indbetale den mig tilkom-
mende halvdél af honorarerne direkte til
den Gyldendalske boghandel i København.
Med mange hilsninger tegner jeg mig
Deres venskabeligst forbundne
Henrik Ibsen.
De ser nok heraf, at jeg er den samme
melankolske personlighed og synes muligens, der
havde været lidet savn, om jeg ikke havde 
gjort denne visite. Billedet, som de rørte
mit hjerte ved at give mig, ser det ud til,
at jeg ikke faar, de vil saa gjerne beholde
det i kunstforeningen. Min fader skriver eller
har nok skrevet til dem om det, det glædede
mig, mer end jeg kan sige dem, (husk, jeg bruger
aldrig floskler) at de g vilde give mig det, og
jeg vilde være hjertelig glad, om jeg kunde
tænke paa det som mit, men der er saa li-
det godt i kunstforeningen, den er saa fat-
tig, at jeg kjender, jeg har ikke hjerte til
andet end at opgive min ret paa billedet
til fordel for den. Hvis den havde været
rig, skulde ingen magt bragt mig dertil,
men den er fattig og har vel neppe raad
til at bestille et større billede af dem, saa
det muligens kunde være den sidste leilighed,
og jeg vil gjerne her skal være noget, omend
saa lidet af dem | Det er nu nogle timer, siden
jeg skrev disse noble ord, de synes mig sørgeligt
noble, og dyden er mig noget sær, men de skal
Chr'ania, 10 Juli 94.
Kjære Grieg
For 3 ganges optræden
Kr. 400; for 4 gange
" 450,- -
Den nye verdensborger
er alt døbt og bærer navnene
Nils Christian Fredrik efter
en hel del forfædre. - Naar
Nina og Du til høsten
kommer til byen, skal
vi tømme et bæger paa
hans sundhed. -
Antonie har denne gang
Vikør 6 septemb. 1904.
Kjære ven.
Du undres naturligvis over, at jeg ikke har skrevet dig til,
og du har kanske i dit hjerte skjændt paa mig eller harmet dig derover.
Jeg skal ikke sige dig noget paa, om du har gjort det. For det ser rart
ud. Men hør nu: Jeg har, siden du forlod mig, været saa sterkt op-
taget paa den ene side af meget arbeide i mit embede, paa den anden
side af mange gjester, at jeg ikke har fundet den ro, jeg gjerne vilde
have til at skrive til dig i. Idag har jeg fulgt de sidste gjester et stykke
paa vei, nemlig Christian og Thrine, som idag drog over Kvamsskogen
til Bergen efter et tre ugers besøg, som har været os til megen glæde; -
det er nu 6 aar siden de var herinde. Lørdag reiste Anna Kielland
med sin søn. - Nu vil jeg da straks skrive til. - og da først sige
dig og Nina min og de andre hjertelegste tak, fordi dere besøgte os,
og for det dere gav os de dage. Det er et lysende minde i vor lille,
stille verden herinde, - deilige dage for os.
Jeg er meget glad over, at ogsaa dere begge har havt glæde af at være
her og at vi har kunnet gjøre det hyggeligt for dere. Jeg er ogsaa glad
over den fornyelse af gammelt venskab, som er gjort; jeg har en for-
nemmelse af, at du holder af mig, - noget, som ikke kan andet
end forundre mig, naar jeg tænker paa, hvor mange store og gjilde men-
nesker du har truffet i verden, som du maatte tænkes at have ganske
enderledes sympathi med og finde forstaaelse hos, og hvis aandssetning staar
dig nærmere end mine. Jeg har holdt meget af baade dig og din kone,
og gjør det ikke mindre nu. Men jeg tænker baade du og jeg har følt
den dybe kløft vort forskjellige syn paa livet og de store livsspørgsmaal
har sat imellem os. Jeg har troet, at denne kløft med aarene er bleven
Og mu min kjære Nina vil jeg
sige Dig Farvel for Alvor for denne
Gang. Lad mig nu see at Du er
dygtig flink med Dine Beretninger
til mig, saa er Du sød, og da skal
jeg ogsaa anstrænge mig af alle
Kræfter, saafremt Du kan finde
Behag i mit Smøreri. Ordentligt
Brev vil jeg aldrig love Dig, thi
Tankerne flyve meget hurtigere end
mine Fingre kan gjøre, og derfor er
min skrift ynkværdig, men derover
maa Du nu endelig ikke fornærme
Dig, hører Du, min lille Tyta?
Lev saa inderlig vel, og vær hjer-
telig hilset fra alle her i Huset,
og fra Mange af Slægt og Venner
udenfor, allermeest fra
Din kjærlige gamle Onkel
Alex r Grieg
Jeg troer virkelig at Tante primer,
thi nu begynder hun at spille oven-
paa, hvad syner Du vel
i Form af lillebitte
mig, som kommer
og kysser deres Kind
og deres kjære Hænder,
som gav os alt det
Deilige. Den Ånd, som
gav Dem de store
Evner, den Ånd, De
tjænte så trofast og
taknemlig, den vil
til sidste Stund give
Dem Lykkefølelsen
af at De var Kunstner.
Kunstner af Guds Nåde.
Riecks her. -
17/3 Kom Johan til mig
om form. Han har
seilet "Attaque", Stangs
bord, for Kattegat-
pokalen i Kj. havn og
faat juling. - Men de
danske damer har elsket
ham - et forunderligt lidet
eventyr har han haft 
med en seilerdame, der 
eier egen kutter "Embla" -
en frk. Jacobsen. Men
der er for øieblikket ikke
plads hos ham til andet
og nyt, Gott sei Dank.
Riecks her om aftenen.
Ridning om form. -
18/7 En rolig deilig dag -