MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
og jeg havde otte orkester-
prøver på den, får jeg
selv var tilfreds.
Flere steder ere overor-
dentlige vanskelige at
få konstnerisk fuldendt
frem. Således satsen
i fører i Finalen.
Men Du kan tro den
gik med en rytmisk
sikkerhed en stigen og
faldent, så ved firmaten
salen brød ud i stor-
mende bifaldsråb.-
Vor Konsertsæsong begynte
1 desember og slutter
1 april. Under den Tid
har jeg prøve to timer
hver eneste dag og kon-
sert hver lørdagaften.
Orkesteret 20 1.e Viol 8 2 Viol 4 Bratzer
4 Violone 4 Kontrbass og blæsein-
strumenter Komplet er
engageret permanent.
Vore avgifter ere omtrent
en 30, 000 rdl dansk hvor-
- vær ubekymret, de vil aldrig kunne
gjøre mig Skade! Hvem disse skrivende
Venner ere, ved jeg forresten ligesaalidt,
som jeg ved hvem der skriver i Aviserne
paa Sydhavsøerne. Paa Norge ingen Korre-
spondence undtagen hver tredje Maaned
et Brev till min Svoger.-
Og hermed et glædeligt Nytaar!
Skriv naar Du kan, og gid jeg da faar
høre at alt er godt og vel. Hils din
Kone og Smaagutterne fra os alle.
Din hengivne
Henrik Ibsen.
Hegel bedes hilset. Clemens Petersen, og hvem der
forresten vil modtage en Hilsen, ligesaa.
Det er et Triumftog, Du er ude paa, fortælles
her af Danskerne. Ja, det fortjener Du.
Gid det blot ikke tager formeget Tid
og Sindsro fra dit Arbejde!
Din
H. I.
hos Mange, kunstneriske Hensyn
hos nogle faa, og mange spende-
rer ikke saamange Tanker paa
det. -
Nu nok herom. Denne Sag
har skaffet baade Dig og mig
nok af Tanker og vaagne Næt-
ter, og nu vil vi lægge den til-
side i Haab om, at alt vil
flaske sig. - Det vil jo blive
en Fryd at høre Hollænderne,
et ved ingen bedre end jeg,
men det vil være for dyrt be-
talt ved, at der skulde komme
Misstemning mellem Dig og
Dit Folk. I Kristiania vil der
vel blive endel Opsatser i Bla-
dene, men de bergenske Aviser,
som hidtil ikke har berørt
Sagen, vil ikke komme til at
udtale sig noget stærkt i Sagen.
Den nye Komitee har blandt
sine Medlemmer Hrr. Mowinckel
jr. og ORSagfører Jebsen, som begge
Blik som er saa deilige paa Vigelands.
Kan godt være, at der er noget ved
Mundpartiet, som ikke ligner saa
svært. x
Vigeland foreslog mig at sætte Pattursson
i Forbindelse med Arkitekt Sinding Larsen.
Det har jeg idag gjort. S. L. har bygget
Vaalerengens Kirke som skal være saa
vakker.
Jo, idag kom Kontrakter fra National-
theatret, som "forpligter sig til at opføre
Stykket inden midten af Oktb. 1904.
Fru Garborg modtager som Forskud 300 -
tre Hundrede Kroner -, som bliver at
fratrække ved første Opgjør. Skulde
Nationaltheatret ikke efterkomme
ovenstaaende Forpligtelse, fraskriver
det sig enhver Ret til Fru Garbørgs Stykke,
og de 300 Kroner tilfalder Fru G. som
Vederlag". 
Ja, derved er jeg sikret 300 Kroner;
men ingenlunde at mit Stykke blir spillet.
Der kunde jo tænkes Omstændigheder
bare, hun vilde lade være at sige noget til mig; og jeg
nu  ikke fordrage, at hun straks kyssede mig og
mente "vi nok skulde blive gode venner" - - ? derfor
mig dengang saa utaalelige danske skik, som jeg
beklagede mig meget over til kusinerne, - hver aften
at skulle kysse tanterne til godnat - og endda
værre da om søndagen paa Nygaard hele familien
rundt! man lod mig ogsaa efterhanden ifred.
Gud vide om det ikke var en slags instinktsmæs-
sig forudfølelse af mine nuuværende anskuelser i
den retning - - et kys, givet eller modtaget, er for
mig en helligdom; derfor skal det kun udspringe
med en hjertevarm og underlig følelse; jeg vilde al-
staa gjøre det selv, uden at min sjæl var helt med,
 har derfor maaske adskillige gange stødt ander-
ledestænkende - det være blandt venner eller andre -
ved at undslaa mig, naar jeg havde paa følelsen,
at der ingen god eller virkelig betydning laa i det
kys, der blev budt mig. -
Paa Emilsminde modtog man mig saa ven-
 og hjerteligt, som om jeg var en af deres egne,
jeg "jo ogsaa skulde være," som de alle er-
forskellige familjer, som vi er
beslægtede med eller som vi står
i venskabsforhold til.
Det personlige bekendtskab glæ-
der vi os til at få gøre når vi
næste gang kommer til Kristia-
nia.-
Min hustru har foretaget nog-
le små udflugter; men jeg selv
har ikke været udenfor München
i hele denne sommer. Her har
i den sidste tid været kvælende
hedt; men det har ikke hindret mig
fra at arbejde. Mit nye skuespil,-
i fire akter,- er nu færdigt og går
i trykkeriet i slutningen af den-
ne måned.
For den forrige pengeremisse
takker jeg forbindtligst og beder
om en lignende når kvartalet er
ude.
Men forinden dette sker, har
jeg, eller rettere sagt min hustru,
Maren og Benedicte, der Begge har
Forretninger i Byen, skulde iaften
i Theatret med Bruns paa Fæstningen
hos hvem Fru Undahl er i Besøg
i nogle Uger, men nu hører jeg at
Georg Krohn er syg, saa at der ingen
Forestilling gives.
Sig Nina at dersom jeg havde
været i mit Æs, saa havde hun og-
saa hørt fra mig idag. Jeg havde
haabet at hun havde sendt mig
nogle Ord nu efterat hun var blevet
Kone, og det vilde have været mig
kjært om hun havde gjort det. Jeg
var tilfreds at jeg kunde see hvor-
dan I har det derhenne, men den
Glæde bliver aldrig min Lod;
jeg faaer lade mig nøie med at
faae høre Besked gjennem Tante
Hanne, der i næste Uge kommer
til Hovedstaden med sin Mand.
Hun har lovet os at faae vide alt
hvad der kan interessere os.
Og nu Farvel for denne Gang, min
kjære Edvard! lad mig nu see
at Du sadler om, og viser Dig som
en sand Christen, forsonlig og kjær-
lig - Kjærlig Hilsener fra For-
ældre og Søstre til Dig og Nina
Lever vel og lykkelige begge To,
dette ønskes af ganske Hjerte
Din hengivne Faer
Alexr Grieg
og jeg af nærmere bekjendte kun har 
Ross, hvilken De udtrykkelig undtager. 
Hvis De paa Sicilien bøsøger Taormina,
hvad De neppe bør undlade, saa findes
– eller fandtes idetmindste intdil for et
par aar siden – dersteds en tydsk foto-
graf, der heder noget saadant som von
Gutzkow el. lign., og hvilken efter alle sole-
mærker at dømme er en tydsk adelsman,
der paa grund af urningstilbøieligheder
har maattet slaa ind paa en ny levevei
i et fremmedt land. Jeg kjøbte i Paris
en hel del af hans fotografier af sici-
lianske nøgne ynglinge, og det var særlig
paafaldende, hvor fremhævet han altid
forstod at lade genitalierne blive. Gan-
ske sikkert kan jeg dog ei opgive hans navn
da jeg ikke noterede det; men meget nær
det anførte var det. Skulde De hos ham
Jeg svarer dette:
Kjære Grieg,
Jeg takker dig for dit Brev. Det var en
ren Gave.
Noget andet har ikke jeg at
si
Din
Knut Hamsun.
5/4. 46.
(Undskyld, jeg er ingen Skribent)
Carlowizer, som, mærkelig nok, ko-
ster netop det samme. Om morgen-
en drikker jeg té præcis kl: 7; jeg er
hver dag oppe senest kl: 6, ofte tid-
ligere og befinder mig udmærket
derved, skønt jeg dog nu ikke går
i seng før kl: 11. Alt, hvad jeg får
at spise, smager mig fortræffeligt.
For mit hyggelige, isolerede og rolige
værelse beregnes iår kun 60 kreuzer
om dagen. Alle mine udgifter, deri
tobak og vask iberegnet, beløber
sig til 50 frcs: om ugen. Hver søn-
dag morgen veksler jeg nemlig en
50-lire-seddel, og dermed slipper
jeg netop ud til næste søndag. For-
tæringen betaler jeg for hver dag.
- Rosa og Paula er her også iår,
ligeledes Peter, der har fåt portner-
lue med bredt guldbånd, hvormed
han møder frem på stationen ved
togenes ankomst. L. Gröbner og frø-
ken G. assisterer også iår ved serve-
ringen, der nu besørges af 10 perso-
ner, og dette kan vel behøves, da
her er over 100 gæster i pension
medens omtrent lige så mange
spiser a la carte. Redwitz med
datter er her; en mængde engel-
ske ligeså. Grubhofer er endnu ik-
ke kommen. «Frøken Ribbing og
Del af samme der angik mig.
Mandag, 21de Dec. 91.
Kjære Grieg
Iaften - pr. d/. "Kong Sverre
sender jeg Dig billederne. Det
er altsaa:
1. Lenbachs billede
2. Thaulows
3. Skredsvigs
4. Johnsens
& No 5 Et fotografi af fru Nissen
Efter samraad med Thaulow
dumt – Du har 
sendt Jappe en bitte 
liten Farve af et stort 
Billede – og forlangt at 
han skal forstå Billedet 
af denne ene Farve –
– Jeg må alligevel nu 
nævne et par Ting :– Din
Historie og min Historie 
er diametralt mod-
satte – Du må tænke
Dig at efter Din Historie
der tog Kraften fra
Dig fik Du en Per Gynts
Hægstadpige – der ved
Hjælp af sine Penger
fik tilsmudset mig
33
sin brografi over Edvard Grieg, og var
veldig optatt av den. Av Griegs
tragiske uhjelpelighet overfor oppgaven -
han hadde stoff nok, men i ingen
og fårstå års bedere stippet kan op, 
fordi han ikke hadde de tekniske 
midler til å fuillføre med. Han
hadde ikke som bordratte fra
bygemelsen vårt hjem, til sæe
norske folkedikting, men ut til 
den tyske. -
Koht er en merkelig blanding
av nasjonalt og internasjonalt.
Arbeiderpartimann, men samtidig
europæisk innstilt. Den minst
følsomme av disse tre; men
en kraft, han også. -
Så kom jeg hjem til min
elskede.
Og her venter vanskelige 
ting. Verftet må avvikles; det
her gått med tap siste år
også. Kunde Johan bare få 
solgt det. Men det blir ikke
17.
6-15-20 belægger en Voldshandling med Ransstraf,
hvilket viser, at den ikke har kunnet gjøre sig rigtig
bevidst, hvad der var Grændsen mellem Ran og Ty-
veri i første Tilfælde og Ran og Vold i det andet.
1-13-17 lægger for Dagen, at Lovgiveren ikke har
holdt ude fra hinanden de to forskjellige Spørgs-
maale, hvorvidt et Vidne paa Grund af Slægtskab
til Parterne bør nedfæstes og afhøres, og paa den
anden Side hvilken Vægt man skal lægge paa dets
Prov, naar det engang er afhørt. I hele Beviis-
materien synes det som om Loven har tænkt sig
at et Beviis enten har fuldstændig Beviiskraft
eller aldeles ingen, en Mening, som er inconse-
qvent med dens eget Begreb om Beviis, og
som ikke kan forsvares. Paa enkelte Steder,
f Ex. i 1-14-6 synes dog Loven ogsaa at tænke paa
ufuldstændige Beviser og tillægge dem nogen Virk-
ning. -
Dens Mangel paa Konseqvence er ofte særdeles
mærkelig. Saaledes fordeles Bøderne efter 1-13-7 og
26 samt 1-9-17 paa forskjellige Maader, uagtet alle
(3.)
1898
Efter sin Mands Død har hun
drevet den udmærkede Farverforretning
deroppe, som er kjendt viden om
En sjelden grei og dygtig Dame.
Hun er Formand i L. h. Kvinde-
sagsforening og medlem af Komune-
styret. Hun var ogsaa sammen
med Stefan Frich - den nu 60 aarige
trofaste maalmand - Leder af Danse-
kurset. Alle praktiske Arangements
gik nok gjennem hende. I Stefan
Frich lærte jeg - desværre altfor flygtigt-
at kjende en af de elskværdigste og
fineste Personligheder  inden Lands
maalkredsens.  Noget mere helt
igjennem sympatisk end Frich kan
jeg ikke tænke mig. De fleste  af de
52 Dansere var fra Faaberg og hans
gamle Elever, som saa op til ham og
hang ved ham med rørende Hengivenhed.
- Resten af et Manuskript til Aschehoug
Afgaar herfra idag. Gud ved, om det er Galskab!
være bare fordi det er mulighed for
at vi snart skal til Norge.
Med mig gaar det fremdeles bra.
Mulig at bogen blir et ark længere end
beregnet, og jeg da tilsvarende dager længere
her. Men i hvert fald tyndes mappen
nu paa glædelig maade.
Jeg gir dig fuld rettighed til at
afgjøre spørgsmaalet efter bedste skjøn efter
de oplysninger jeg har git dig om hvad i
saa fald jeg maa gjøre
Hilsen
Vilhelm.
Lillehammer 25.5.20.
Kjære Nini,
tak for brevet dit.  Nei, jeg kommer ikke
ind til byen isommer – tør ikke rømme fra Hans; han er blit saa
tynd som en stilk efter kikhosten; han tok av 2 kilo paa 14 dage.
Nu hoster han næsten ikke, men er uhyggelig tynd, vil ikke spise kunstig 
næring, vi klemmer litt i ham mens han skriker og spænder som en suffragette 
men over brystet kaster han sig som en ulv og naar dert ikke er mere at
faa der, tar han fat med 6 tænder og sliter og rusker av sinne –-. 
De to andre har det noksaa godt.
Mama er et mirakel. Søndag, tre ukers dagen
efter operationen, spaserte hun med mig halvveis op langs fossene og
hadde bare godt av det.  Hun er i fuld vigør –-, like paafindsom til
at mase og ængste sig og like modsigelsesfuld som noen sinde 
Mine unge piker er søte – de vet ikke det gode de vil gjøre hende: «Aa
hvor fru Undset er søt, aa hun er saa fornem likesom, sier de«Men 
man maa jo ikke gjøre noget som ikke hun synes om. «Nei det
maa fruen ikke gjøre, det synes fruen saa ikke om,» sier frk A.
forfærdet.  Efter al den angsten for hende er der for mig en viss
nydelse i at se hende tyrannisere igjen saa kraftfuldt som
noensinde. Det er da makeløst i hendes 65de aar, ikkesandt?
Jeg skulde takke dig for blomsterne som efter hendes
ønske blev konfekt – «Blomster har vi da mere end nok av her i huset
tillader at mit nye skuespil offent-
liggøres aktvis i et ugeskrift.
Stykket skal udkomme som en hel-
hed, som en bog. Og det må udgives
nu straks. Uden nogen yderligere for-
sinkelse. Det er herr Fischers pligt
og skyldighed at sørge for at så skér.
Dersom herr Fischer virkelig tror
at mit arbejde besidder en så heldbrin-
gende kraft for ugeskriftet, så behøver
han jo blot at trykke bogen i et så me-
get større oplag og gennem bekendt-
gørelser i bladene udlove et exem-
plar  som julegave til enhver ny
abonnement.
Jeg for mit vedkommende har al-
lerede ofret mere end nok til fordel
for herr Fischers pekuniære inter-
esser. Jeg har nemlig tilsikret frø-
ken Klingenfeld halvparten af de
eventuelle teaterhonorarer, således
at han kommer i besiddelse af over-
Hr. Gustav Vigeland
Kristiania
Søndag 10/10. 48.
Kjære Fru Stray,
Undskyld et Par Punkter igjen:
1. Imorgen aapner
jeg
med Deres Check Konto i
Den norske Creditbanks Filial i Grimstad.
Jeg orker ikke længer at drages med Grimstad
Sparebank, som i sin Tid paa mit Forlangende
undlot at sende mig nyt Checkhefte, ja som
endog undlot at svare mig.
Hvis De eller Sakfører Danielsen har Regnskap
og Penger at sende mig vil jeg være taknemmelig
for at faa dem overført til Centralbanken direkte.
2. Med det samme: vær snil og fortest mulig at
være Værge for Ellinor. Det trænges.
3. Jeg vil gjerne faa vite hvad jeg skylder Dem
foreløpig. Det blir mere siden, det vet jeg nok,
men jeg vil gjerne
betale
av nu hvis jeg kanske dør
i Vinter - for siden maa Gud vite hvorledes De
faar noget.
Jeg beder Dem om at De ikke slaar dette væk og
svarer at det kan utstaa. Det kan ikke utstaa.
De har alt slitt i aarvis med mig nu, og jeg er
meget ydmyket.
4. Imidlertid haaper jeg nu paa Dag for Dag at De
faar sendt de 5000 Kroner til Victoria i Frankrike av
Dybvads gd. 8, 30-10-1904
Kjære Honoria!
Nu er det søndag aften; og
mor og Carl har lagt sig, - de lægger
sig altid ved 9- tiden -, saa jeg sidder
ensom, og har intet bedre at fore-
tage end at skrive til dig.
Først og fremst om vort nye
hus, som overtræffer alle vore for-
ventninger, - det er vel bedst at give
dig en tegning af det. Vi har aldrig
foretaget en saa helt igjennem
heldig flytning, tror jeg; og prisen
er jo urimelig billig. - Der er bare
en ting, som jeg ikke rigtig har kun-
net forsone mig med; og det er
en følelse af at vi nu ligesom er
flyttet fra far. Saalænge vi havde
af Afbrydelse ved Telefon=Konferance
med Just Finantsdeptet Kristiania ang.
et juridisk Spørgsmaal)
Jordbærbakken, - "saa her og saa
der et Jordbær staar, som har nogen
Duft og Sødne". Et saadant Jordbær
har jeg nydt i disse Dage, og det
er Anna Scharffenberg Ulsaker. Hun
er en ægte musikalsk Natur med
et rigt og varmt Hjerte bagom, og hun
har gjennemgaaet meget. Det er al-
vorlig kunstnerisk Stræben og en
fin, dyb Natur. Jeg har Følelsen af,
at naar kun kunde leve nær op
til god Kunst, vilde hun naa
høit. Og det maa hun! Det vilde
være en blodig Synd, om ikke hun
skulde faa udfolde sig. Jeg glæder
mig saa til at træffe hende i
Kristiania, hvad vi forhaabentlig
gjør. Baade Marie og jeg er kom-
Kjære Jappe! Jeg har 
nu fra Kjøbenhavn og 
Bremen afsendt de
forskjellige Sendinger 
Gravurer og Malerier 
– Det blir vel Malerier 
nok til at vælge ud –
– Hvad mener Du 
om ikke Udstillingen 
skulde ordnes slig: 
Meningen var jo først 
Grafisk Udstilling af 
en ca 170 Gravurer – 
Det er jo rigtig – Men 
burde ikke Blomqvists
Folk faae Lov at holde os ved Jorden
Det var forresten ikke saa ganske med
min gode Villie, at bemeldte Selskab
kom istand, men hvor man er 
mod tre Damer, der kommer rigtignok
Herren tilkort. - Jeg var idag anmodet
om at spise Middag i Aasen med Da-
merne fra Landaas - det er Svoger Jens's
Fødselsdag - men sandt at sige føler
jeg mig ikke oplagt, da jeg blev mod-
taget med ubehagelige Efterretninger
idet jeg kom indad Døren imorgen paa
Contoiret. Du maa vide jeg er saa flink,
at jeg hver Dag gaaer Kl.8½ fra Landaas
for at naa 9 Baaden i Fløen, og er saa-
ledes her hjemme før Kl.10 naar jeg ei
har Ærinder paa Veien. Synes Du ikke
det er tappert gjort? jeg skal gaa til
Aasen senere paa Dag saafremt ei Tante
Riis bliver med mig, thi i det Til-
fælde spenderer vi hver en Ort for en
Gig. Veiret er ret smukt idag, men
fremdeles saa koldt, jo meget koldt.
Det er mærkværdigt hvor smukt det
staar paa Landet baade Marker og Træ-
er ere vidt komne, og det er fordi vi ei
har manglet Regn; vi har havt en
Mængde af denne Artikkel, saavelsom
af Storm i hele forrige Uge. - Jeg be-
gynder at frygte for at vi heller ikke
iaar faar nogen Sommer. Ulrikken
har havt sin Hætte saagodtsom i hele
denne Maned, og de øvrige Fjelde har
fulgt dens Exempel, og dog ere vi glade
ved at være deroppe. Igaar var 
jeg alene til Kl.7. og Mor
ikke frisk. Hun fik nemlig.
Kristiania, den 30. December 1895.
Kære herr August Larsen!
Hjertelig tak for brevet! Jeg skriver til
P. Hansen en af de allernærmeste dage og
skal da straks underrette Dem om ud-
faldet. Af mit ganske hjerte påskønner
jeg Deres venskab og tjenestvillighed og
ønsker Dem et godt og glædeligt nytår i
alle måder.
Deres hengivne og forbundne
Henrik Ibsen.
dog det er bedst at have det i Bered-
skab, og hvad jeg har at sige Dig,
min søde Melponene! bliver dog
Nyt for Dig naar Du engang mod-
tager det. Mener Du ikke jeg blev
siddende i Onsdags til Betten kom
hjem Kl.2? ja jeg er nu virkelig ikke
Natmand for Intet. I aften har jeg
skrevet baade til Maren og Fru Undahl,
og er saaledes ganske træt, hvorfor der
ei kan komme flere Ord paa Dig denne
gang, men formodentlig har Du mig
snart igjen.
Onsdag de 8de Decbr.
Aften Kl.10 3/4.
Jeg har just endt et Ark til
Din Vardus, og vil nu inden jeg mu-
eligens begynder et nyt, eller da et andet
Arbeide fylde dette Ark, og vil da først
frembringe min Tak for Dit kjære Brev,
som jeg har modtaget idag. Det glæder
mig inderlig at I har havt, og har det
fremdeles saa godt. Gud give at Lyk-
ken maatte følge Jer paa den hele Reise,
ja det ganske Liv igjennem, det er
min varme Bøn. Jeg kom ei saa
snart igjen til Dig som jeg havde troet,
men Du vil see af Edvards Brev at
jeg har været meget ude hele forrige Uge.
Idag har vi været paa Gratulation hos
Tante Grethe, og jeg til Middags hos Smits,
hvor det er Bryllupsdag. I Søndags
var Bene og jeg paa stor Gratulation
hos Rikke Angells Forældre hvis Guld-
ryllup senere feiredes paa Holdt's Sal ved
er Kl.7., hvortil Benedicte var invite-
Hun vil ved Leilighed selv give
Besked derom der var 144 Per-
naar Du hører at der for
or foruden Viin, saa vil Du
at det var en yderst kostbar
tenburg og Thomas Angell indbød.
105
30/5 En ekte tillehangerdag: frokost  I
gutter, Thommes med menn, som arbeider
på verftet på den gamle skøiken, F. har
kjøpt, og som han og 3 kamerater skal seile 
med isammen. Frokost II Johans halv-
bror Oluf, som også har båt på verftet,
men desuten besøker oss for å diskutere
livets problemer og særlig malerkunstens.
Rar gutt, spiller svært vakkert, maler 
godt, sier de: vil bli maler. Frokost III.
Hanna, og IV Johan og jeg. Johan til
kontoret, siden inn til Dronningen,
for å seile med kronprinsen, som ikke
får båten frem. Telefon fra Henry
Gledisch, som vil ha tillatelse til å
reise til Svalbard  med sin
trupp og spille og revye for arbeiderne.
Telefon fra Åke, som vil være her i pinsen.
Telefon fra Christian, som har fløiet hjem 
fra Brüfsel idag, og vært i England
nesten en måned.
Og nu har vi pakket allverden, og 
akter å seile i hele natt, Hvaler som mål.
og hvad det bør dem at gjøre. Og saa, 
fremforalt ikke være saa angst for at ved-
gaa, at vi tilhører pattedyrenes orden - 
herregud, vi kan da trøste os med, at 
vi ialfald er første række. 
9/11. Naar skal jeg mon blive færdig 
med denne epistel! Jo mere jeg skriver, jo mere 
synes jeg, jeg faar at skrive. Jeg havde tænkt 
at kramme ud for dig det projekt, jeg 
arbeider paa, nu skal jeg skrive det paa 
et ark for sig selv, saa kan du læse det 
naar du gidder, men jeg vilde nu altsaa 
gruelig gjerne høre din mening, saa du 
undgaar ikke mere din skjæbne. 
Forresten skal jeg se at fatte mig i 
korthed. Jeg "arbeider" nemlig paa noget, 
en stor, svær roman endda. Det er det 
samme asen, jeg har havt i hovedet i 
aarevis. Af og til finder jeg i gamle 
bøger og mapper et ark fra min barn-
Paris, Cité Retiro 3. Den 5te April
1884.
herom vilde jeg gjerne erfare lidt
fra en anden kilde end beboerne selv.
Specielt vilde jeg bede Dig gjøre mig den
tjeneste nøiagtig at opgive mig min unge
ven Fritz's fødselsdag, dog uden at no-
gen fik at vide, at spørgsmaalet kom
fra mig; den falder jo i begyndelsen af
juli, men datum erindrer jeg ikke.
Kjøbenhavn er meget stolt af sin
væset. De store nye bydele, som alle stæder
i vore dage kunne opvise, tror hver en-
kelt af dem er et særkjende netop for
den og peger derpaa som et interessant
unicum. Vi økonomer mene dog, at
interessen ikke bliver mindre ved, at
fænomenet er universelt. Men forre-
sten vilde Du i de ydre dele af Kjøben-
havn umuligt kunne kjende Dig igjen
fra 60aarene. Bebyggelsen er imidlertid
lidet smagfuld, og det rent karakterløse
synes mig næsten endnu mere overveiende
Magnus kom uventet -
saa Kr. og spiste middag
her. Han synes Kr.s
tilstand forholdsvis god,
giver dog intet haab.
18/7 Mama og papa kom -
om mama nu meget
nedtrykt, da hun hidtil
ikke har villet tro doktorernes 
diagnose men nu forstaar,
at Kr. nok aldrig blir bra.
Hos Gottfred og B. en visit
om aftenen - Gott. daarlig
i en finger, han har knust,
bare han ikke mister den.
Don fortalte under
samtale om aftenen, at
Eckermann og Thott og Lewen-
haupt havde meldt ham,
at de vilde bringe ham
og til at bede Dig om omgaaende
bestemt Erklæring, naar vi kunne
vente Dig her; thi at Du under
nærværende Omstændigheder ved at
Ophold i Berlin skulde ville berøve
os den Glæde at have Dig her, kan
jeg umulig tænke mig. Grunden nu,
hvorfor det er mig saa magtpaa-
liggende, uopholdeligt at erfare
Din Bestemmelse, er den, at jeg har
modtaget en Indbydelse fra Mu-
sikdirektør Thureau i Eisenach om
at tilbringe Pintsedagene hos ham
sammen med Kreuzhage, Musikdirektør
i Osnabrück. Saa fristende det
nu end kunde være at gjøre Brug
af denne Indbydelse, saa kan Du
nok vide, at jeg med Glæde vilde
gjøre Afkald paa Thüringerreisen
for den Fornøielse at have Dig her.
Skriv altsaa endelig strax og til min
rigtige Adresse, som, ogsaa i tid-
ligere Breve stedse angivet øverst
paa den første Side, i Din geniale
Drømmetilstand rimeligvis ganske er
undgaaet Din Opmærksomhed. -
Det forstaar sig vel af sig selv,
at vi her lever i Herlighed og i
Glæde; for nylig feirede vi i mine
Svigerforældres Hus en doppelt Festdag,
Moders og Datters, begge Mathilders
Geburtsdag; og til end yderligere
Forherligelse af Dagen indtraf ud paa
Kristiania 13 januar 1881.
Kjære ven!
Havde du seet min glæde over dit brev,
saa vilde du havt dobbelt glæde over at du
skrev. Sandt at sige havde jeg ikke ventet det.
Jeg tænkte du var saa optaget af dit musikalske
stræv, at du ikke naaede saa langt som
at skrive til mig, der uden at have noget
stræv ikke havde sendt dig et eneste ord. Jeg
erindrer fra ifjor, at du først efter at være
færdig med harmonien tog dine venner for dig
- ialfald de udenlandske - og havde en maaneds
tid skriftlig omgang med dem. Som du, saa
havde jeg og længre tid omgaaets med tanken
om at skrive dig til, men som du ser, naaede
du længre frem end jeg, end ikke julen over-
vandt mig; end ikke til nytaar naede jeg frem
til dig. Nu, du ved, at naar man ingen ting
har at bestille, saa har man ogsaa liden tid
baade til det ene og det andet. Forresten havde
jeg jo lidt at gjøre før jul med mine hænder
haap