MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Forresten har jeg intet at fortælle Dem som kunde være noget
interessant. Mit Liv er dertil altfor skindmagert.
I de sidste 14 Dage har jeg næsten ikke været ude da jeg ikke er
rask. Her er næsten ikke et skikkelig Menneske i Byen nu
Alle ligge paa Landet eller paa Reiser. I Haven, det vil
sige Dyrehaven, har jeg ikke været. Jeg har lidet Raad til at
gjøre Toure, og Modet og Tilliden der satter slige Ting i Værk
er da for det første lammet. Lidt Landluft og Hvile efter
vilde bekomme os Alle vel.
Og Oscar min prægtige Gut, hvordan lever han?
hvordan er De fornøiet med ham? At jeg kan undvære disse
2, at jeg kan leve saalænge uden at see dem! Dog hvad
maa et Menneske ikke undvære! Det kan jo leve kun
med en Lunge. og mon det ikke kunde hjælpe sig med ¼?
Men naar det saa murrer i mig at det skal være
saa, at en Moder maa undvære sine Børn, og see
deres Kjerlighed gaa over paa Andre, saa maa jeg
berolige mig med det Svar, det er bedst at det er
saa – for Øieblikket er det bedst. Jeg veed jo at
Oscar har det godt hos Dem. I det Øieblik at
saa
min Stilling er saa ordnet og jeg selv ligevægtig at
jeg tør samle dem, skal det skee. Fru Colban skrev:
Du veed vel, at det er bestemt at O. ikke skal
blive Officeer men studere.» Nei jeg veed ikke at
dette er bestemt. Men De vil vist f ikke finde det
ubeskedent af mig om jeg ønsker at høre noget nærmere
om denne Bestemmelse. At han skulde mangle saa
aldeles arithmetisk Talent at dette skulde være nogen
Hindring for at gaa den militaire Bane, troede jeg ikke –
og har aldrig hørt denne Mangel hos ham nævne. Det
bliver for mange Studenter af dem, skulle de Alle studere.
En eller to af dem burde synes mig gaa den praktiske Vei.
Kan Robert troer De blive Militair? Emil maa enten
blive Sø- eller Landmand, han synes mere at være skikket
til et bevægeligt handlende end et tænkende Liv, han maa
altid have noget at prøve sine Kræfter paa. Alle disse Anlæg
kunne med Guds Hjelp arte sig til noget Dygtigt, men
saaledes som de nu yttre sig forstyrret og vildt er han
en levende Taalmodighedsprøve saa lang som Dagen er.
Jeg kan ikke tøile denne Vildhed denne Kraft,og i disse
ynkelige snevre Forhold hvori jeg lever og har levet, falder 
enhver af hans Streger dobbelt overpaa mig. 
Nu netop var her en Scene hvor han havde skaaret i Bordet. Skulde Sophie 
være reist til Guulskoven,
da vil jeg bede Dem kjere Carl om at beholde Brevet til hun kommer hjem. Hils hos S  
og Lev vel.
Jeg hører vel snart fra Dem?
Deres Camilla C.
kjende Deres Anskuelser.
Da jeg overordentlig mødigt vil have, at
mine Motiver til Dannelsen af det nye
musikforlag, og mine Principer for samme
Drift skulle blive miskjendte af Dem, paa
hvis gode Omdømme jeg sætter særdeles Pris,
vil jeg være Dem taknemlig, Saafremt
jeg kunde paaregne deres Tilldelse til lei-
lighedsvis udførligne at forklare dem mit
Standpunkt til den omhandlede Sag. Et
enkelt Forhold beder jeg dem allerede nu
tillade mig at berøre. Alt, hvad der i daglig
Tale forstaas med kunkurrencekamp, ligger
juldstændigt udenfor, hvad jeg nogensinde har
mig at ville fremkalde, og hvad jeg
endnu den Dig i dag, trods de stærkeste
Provokationer, er fast bestemt paa at ville
Undgaa. Det princip, det ligger til Grund for
Dannelsen af den nye Musikhandel er,- efter min
Ærlige overbevisnin,- sandt og rigtigt, og det
skyldes alene nogle med Etableringer forbundne
uheldige, lidet over formelle Forhold at den
8-10-1903
Du Rochs Klinick Læssøegade
Kjære Ven!
Tak for Dit Brev, og alle de kjærlige Ting, Du
deri siger mig! Det glædede baade Helga
og mig at see, at Du er saa rask at
Du har kunnet reise til Christiania og
at Su vil tilbringe 1 Maaned paa Voksenkollen.
Men kjære Dig! Vi Pasienter paa Dr. Rochs
klinik faaer ikke det mindste at vide om,
hvilke Sovemidler vi faaer, saa det
Sagen er, at jeg for adskilli-
ge aar tilbage kjøbte de
tre aktier til Dig for kr 40
pr stykke saavidt erindres
Saa meget som kr 50 gav
jeg i alle fald ikke.
Efterat vi nu i en aar-
række har faaet et rimeligt
aarligt udbytte, har vi nu
til slutning,- som regnska-
bet viste faaet igjen
kr 88.50 for hver aktie,
saa Du ser, foretningen
har ikke været saa
værst endda. Jeg skulde
ønske, at jeg selv havde
været saa heldig med
mine 20000.- i Industri-
banken, - der blev til
bare 0000.00. Det var nu
X'ania, 11 Juni 1900.
Kjære Grieg
Du synes vel det er be-
synderlig, at Du ikke før nu
har faaet svar paa brevet
af 1ste, og paa hvordan hr.
redaktør Thommessen stillede
sig til dit indlæg. T. har
været saa optaget, at jeg ikke
før idag har kunnet faa
hans mening. - Denne er
den, at der nu intet bør
middagen. Vi vil gjerne få bil
op til broen, hvis det er mulig for
dere å ordne dette, - telefonere
til Selsverket og spørre om
Trygve, eller en annen, kan møte
på stasjonen og kjøre dit op.
- I nøds fall får vi gå fra Selsverket
men særlig Ernst har en del å bære
så vi har ikke noget imot å møtes
et stykke nede i bakken.
Hilsen til alle
fra Kristine
37
med Vilhelm Heiberg. Harejakt og 
solskin, morskap og litt alvor - langt 
fra telefon, by og bekymringer. Så har
vi igrunnen ikke råd til det, så har
vi unektelig godt av det!
Johan har et par bestillinger
på verftet og har besluttet å la det 
gå i vinter også. Om det er klokt -? 
Jeg kom likefra fjellet til
tjenestgjørnig i lagmannsretten.
To lange dager - siste blev jeg skutt 
ut. Voldtektssak, Jeg var eneste kvinne.
Og kom mig omsider til å skrive
om det der i Tidens Tegn - det
barbariske i at en ung voldtatt
pike må stille foran utelukkende
menn. - Sa høneredde de forsvarerne
er, som ikke tør våge seg på en 
eneste kvinne i en lagrett av ti.
Mennesker! Selvfølgelig skulde det 
ved lov være fastsatt, at i slike 
saker skal kvinner være med i
lagretten. -
Hun er uendelig elskværdig mod mig,
jeg har altid en følelse af, at de for hendes
tanker staar ved siden og kaster en glorie over
mig, da de ivaar havde anbefalet mig hende,
vi har det overordentlig godt sammen. Jeg
har ikke hørt et ord, om de har noget imod,
at jeg bemægtigede mig deres værelse, af og
til trykker det min samvittighed, dog sjeldent.
Aetel Atelieret er meget godt, men grændseløs
koldt endnu trods stadig læggen i ovnen, dog
det er jo altid om høsten. Jeg maler «sødt»
til min egen fortvivlelse, men den natur jeg
har seet er sød, og jeg gaar netop og studerer
paa, om jeg skal bringe alt under min
elskede lynghat, det egner sig temmelig derfor.
Jeg vilde svært gjerne have fat i de tre stu-
dier, som de har, mon de kunde give mig en
anbefaling til en eller anden, som aabner mig
deres atlierdør, vil de sende mig den enten i
Sindings brev eller anderswie, er de meget snil.
Jeg sad forleden meget betuttet i «Oberpollinger»,
hvor jeg for første gang var kommet hen for at
træffe nogen, som ikke fandtes og nu sad jeg
alene og spiste, da kommer om søilen Rusten,
jeg faldt næsten af stolen af glædelig overraskelse,
han saa rolig som en stok sagde: Æ ska hælse
fra far dykki, jeg kunde midt i det tydske umu-
lig fatte, hvad han sagde, men tilsidst kom det ind,
og det var meget hyggeligt at tale med ham.
Jeg søger logi for os og haaber snart at se frk
Backer og lille Dahm. Hils venligst, mor dem og
gid veiret maatte være naadig mod dem. Deres K. Kielland
Kjære Jappe!
Jeg er nu i byen! – Denr er nu
ikke andre byer som den – Nu er
den grå – ingen vår – ligner mest
en sur octoberdag – men aligevel–! Der
kryr af liv og morsomme ting overalt –
– Jeg har havt en vellykket reise –
– Venedig er osså noe ganske for sig selv –
– i sit slags enestående – over al forventning–! 
Jeg må ut igjen til høsten – og da kanske
videre til Rom – Det var nok bra jeg
fik lidt andre syner – i denne tid –
– Her I Italien var det ikke
stort billigere end hjemme tiltrods
for den lave valuta – Men her skulde
arrangieren –
Es ist dann wichtig meine
dasz die Preise in Orden
sind – Wie viele vollständiche 
Collectionen meiner Gravuren 
haben Sie. Es ware vielleicht 
am besten dasz Sie eine 
vollstandiche Collection an 
Hr August Mohr schiecken 
wollten –
Hr August Mohr wunscht 
die für Skandinavien
das Recht zu Verkauf 
zu kriegen – Er musz 
dann Garantien geben 
dasz es alles g gut gemacht
Kjære Asta. Jeg synes, det
er saa galt, at vi narrer
Dina, og jeg har i høi Grad
Samvittigsskrupler.
Kan vi ikke snakke lidt
ordentlig sammen om
dette, for det er meget
vanskeligt at forstaa, hvor-
ledes vi skal handle uten
at gjøre Uret. Er Du vis
paa, at Marie forlater
Værelset saa tidligt at
det kan tages i Bruk
Flyttedag af den
Dertil kom,
endelig, at der i
Tydskland,
det Land hvor Retsphilosophien
som egen Disci-
plin dyrkedes ivrigst, og hvor den i Form af Natur-
ret egentlig hørte hjemme,
havde vist sig Opposition mod den blandt
de største Jurister,
nemlig fra deres Side, hvis
Arbeider kom i meest Anseelse hos os fra den historiske
Skole med
Savigny
i Spidsen. Og disse
Viden-
skabsmænd
indskrænkede sig i lang Tid til sim-
pelthen at slaa Vrag paa Naturetten ligesaa vel
som paa de speculative Philosophers Retslære uden
at stille noget Andet i Stedet, og
det endog mangengang paa en saadan
Maade, at man maatte tro at de ikke anerkjendte nogen
for alle Mennesker fælles Retsidee.
Af alle disse Omstændigheder fulgte altsaa,
at
retsphilosophisk Forskning hos os er kommen
i Miscredit.
Der
er gaaet saa vidt, at Mange endog have benægtet
at der er nogen Retsphilosophie mulig.
Nu
kan man vel ingenlunde
benægte, at det har været fuldt begrundet i vore
Forholde, at Udviklingen af vor positive
Ret
Rat konstringen, Sindige og spanske synt
har trængt Retsphilosophien til-
bage og i Skyggen,
eller forsagn overst
at
den videnskabe-
lige Opfatning har
gjort Opstand mod den,
saalænge den fremtraadte med de overordentlige
Prætensioner, som den uimodsagt opstillede
lige til dette Aarhundredes Begyndelse, og som endnu idelig
dukke op
Men
saa paatrænger det Spørgs-
maalet sig, om
dog ikke Mange er gaaet forvidt
i sin
Undervurderen
af Retsphilosophien, og om det kun er for et Syns
Skyld, for ikke at
bryde med en gammel
Fordom, et Retsphilosophien fremdeles opretholdes
som særskilt Disciplin, eller om det dog ikke vir-
kelig er et Feldt, hvis Bearbeidelse er lønnende,
ja i en vis Grad nødvendig.
Vi forudsætte her uden videre som givet, at
Retsphilosophien da
i Sandhed er en Disciplin
med et bestemt, ubestrideligt Indhold
uagtet der gives dem, som have
benægtet endog det.
Vi gaa ud derfra
fordi endog
en temmelig overfladisk Betragtning af
Retstilstanden hos forskjellige Nationer til forskjellige
det igrunden vilde være for dig,
som har mere end nok brug for
dine penge, - og som ikke har havt
noget med Maren at gjøre i dit hus,
- at give hende en saavidt stor
sum. Baade Hanne og Sofie har
jo havt meget nytte af hende,
og kommer vel til at benytte
hende fremdeles af og til; og jeg
er ungkar og spillemand, og har
ingen grund til at holde pengesækken
for stramt lukket, - medens du, hvis
du havde sagt "ja" til forslaget,
ubetinget maatte have gjort det,
fordi du nødig vilde sige "nei".
Jeg blev derfor rent lettet igaar
ved at høre dit svar. - Om vi
alligevel gjør det, er endnu ikke
afgjort, - men meget sandsynligt.
Tak for brevene, baade
Vilhelm og du! Alle er enige i, at
milien i anledning af, at Bjarne tog for store mundfulde.
Heldigt, at papa glemte at spørge efter karaktererne, og at netop
posten kom i det samme, - og næsten endda heldigere for
mama, at der ikke stod saa svært meget leit i avisen
idag! Nu gjælder det bare, at papa kan faa sin middags-
hvil i fred, - at gutterne ikke vil støie for meget paa væ-
relset sit eller i gangen; - og saa fremfor alt, at intet
er kommet i uorden paa kontoret iformiddag, da Ktristi-
ne skulde feie derinde, medens herren var i forretningen.
Did gaar han ogsaa kl. 4.
Det er ikke saa frit for, at mama hemmelig glæder
sig til, naar hun har hørt gutterne i deres lekser og seet
dem afsted med deres kjælker eller ski, - bare simpelt
hen at sætte sig ned i en stol i tusmørket foran kak-
kelovnen og tænke - eller rettere sagt være fri for at tænke.
Saa ringer det paa entréklokken - Hvem mon
det kan være - en liden thevisit? men jeg som ikke
har det mindste i huset, da! uf, at jeg skulde opsætte
med at bede om husholdningspengene - - "Nei, er
det dig, da, kjæreste Clara! det var rigtignok forfærdelig
snilt af dig at se indom til mig; det er saa lenge siden
sidst." Udover eftermiddagen, da theen var drukket -
som findes! Jeg kan endnu neppe
tænke mig, at det skal blive virke
lighed; men før vi ved ordet af saa
er vi vel der. Det er hyggeligt at
Anni kan reise med; vi har nok
gjensidig glæde af vort reisefølge.
Og her har vi havt deilig vinter
indtil idag; og det bedste er, at
vi har faaet laane to par ski af
Professor Hers og hans frue, - og saa
har vi i den sidste uge været
ude en tur næsten hver dag. Og
alle de skikkelige videnskabsmænd
her, som ellers aldrig gaar ud af sin
rute - dem har vi forledet til
lange skiture og ladet dem rulle
i den delligste, hvide sne, - saa at
de staar op igjen som fornyede
og paastaar, at dette er den en-
ste rigtige maade at leve paa.
med smukke blomster
til Cally fra P. M. Anker.
Vi gik næste dag til
Ørnlund, hvor vi skjød
12 harer (jeg 2, Don 5)
og blev til
11/12 da vi om aftenen
temmelig stivbente
kjørte hjem. Her
vented det vanlige
kav. Men huset
blankt og nyslaat,
nye møbler i biblioteket
og Riecks til kvelds.
Nyeste at Roald
Amundsen har fundet
Nordvestpassagen og den
magnetiske Nordpol.
Har Du haft det morsomt
i Julen? Her har det været
en Svinelarm, Fyld over endog
en høi sko. Bra er det nu, jeg
har aldrig fundet Glæde i Drik;
jeg har mine Feil paa andre Veie
naturligvis; men ikke deri.
Skulde Du ikke komme opover
til N. Aurdal igjen? Hvad gjorde
Du egentlig heroppe? Bliv nu ikke
vred fordi jeg tænker mine egne
Tanker om den Tur. Er det som
jeg mener, saa behøver Du vist
bare at gjøre et nyt Besøg. Sig
mig, om Du kommer.
Undskyld dette Brev. Saa stygt,
saa svinesjofelt. Sagen er, jeg har
skrevet mig ud, og jeg eier ikke længer
et eneste anslaaende Ord, ikke en
eneste brugbar Ide til et Brev.
Lev vel. Mange Hilsener
Knut Hamsun.
Presterne - ja, det er bra og for-
træffelige Mennesker men kristelig
Tolerance, "Kirken vor fælles Moder"
etc. etc. etc. — denslags Ideer
blev jeg kureret for da jeg gik
til Konfirmation. Vor fortræf-
felige Pastor Arnesen smækkede
rigtignok Himmeriges Dør i os 
stængede af med dobbelt Laas
for alle, der tillod sig at af-
vige det ringeste bra den 
norske Statskirkes Dogmer!
Sig mig saa, hvad vi skal
med Videnskaben? Nu er den
en Velsignelse,
og en Nødvendighed,
men jeg tror,
Verden var lykkeligere den gang
man huggede hverandre til
Plukfisk og døde ærligt af
Alderdom, mens man lod Baciller
være Baciller.
Poesi, Theater, er det andet
end Surrogater for Følelser, vi
39
"Elling Torsens Hjem"
er en rik bok. Den gir øket menneske-
kunnskap. Teknisk er den et kunstverk.
Og sproget er friskt som saltsprøit".
Rektor J. H. Bjørge i Nidaros.
En varm og givende bok er Nini Roll Ankers nye roman. Den
handler om et lykkelig ekteskap — hvem andre vilde i våre dager
våge å gå ivei med et slikt emne? Alltid er Nini Roll Anker sterk
når det gjelder den dikteriske innlevelse i hver enkelt situasjon.
Hennes bøker er så langt som mulig fra tørr
skjematisk fremstilling. Vi ser, hører og følger
hver eneste detalj i hvert enkelt lite scene-
Eugenia Kielland i Morgenposten.
billede.
Midt mot alt det barske, hårde og kolde i vår
tid, midt imot ophisselsen, hatet og ubarmhjer-
tigheten forkynner Nini Roll Anker kjærlighetens
Inge Debes i Arbeiderbladet.
evangelium.
NINI ROLL ANKER
Elling Torsens Hjem
Roman. 7,50; innb. 9.50.
Uges tid siden Brev fra Myhlenphort, der også
fortæller mig lidt om Dem. Selv er jeg kommet
så rent ud af det med Brevskrivning. Men
skrider til den når den tørre Nødvendighed
tvinger os Pen i Hånd, men den egentlige
Brevskrivning, der varmere skulde flyde fra
Hjertet, bliver idetmindste mig vanskeligere, jo
ældre jeg bliver. Jeg er kommet dertil, at
jeg synes der er noget smerteligt, tantalsk util¬
fredsstillende i både at skrive og modtage den
Slags Breve. Når jeg har modtaget og endt et
sådant blir jeg så trist. Mer! mer! skriger det i
En! Ja sådan er [det] at være fordømt til
et Liv mellem Fremmede uden at have en eneste
Sjel at dele noget med, udtale noget for, man
så træt og
bliver næsten flåes af selv at skulle sluge og
Kristiania 14/12-84
Kjære Ven!
Tak for Brevet Du 
ensomme deroppe – Hu hvor
ensomt og koldt det må 
være deroppe. Jeg synes jeg
hører vinden ruske i den 
store den bygning
(Den må være stor)  
så det knager.
Og så disse forbistrede timerne –
Ja det skulde været mig 
Jeg forstår ikke hvordan
jeg kunde jeg k have holdt 
det ud. Men det er jeg m
jo meget som må gå når 
man er nødt dertil. Gid det
nu må blive noget af
med salonlegatet ja det
min søster er reist til Kristiania,
saa jeg er ganske allene,- det
burde jo være traurig, - men "afveks-
ling fryder" siges det! Vort hjem
er nu saa temmelig komplet, Schou
har forsynt mig med alt tænkelig
godt, et deilig husorgel var
den sidste tilvekst, - saa naar
de til vinteren kommer hid
haaber jeg rigtig at de og deres
elskværdige frue vil beære os
med deres besøg og spise en middag
i al tarvelighed. Schou var her
netop og jeg fulgte med ham
nogle dage til Kjøbenhavn og
Skodstorps bad. - Med klaver-
spillet staar det rigtig skidt
til, - min nye klaverkonsert
Nini Roll Ankers
nye bok:
Med strålende vitalitet går fru Anker løs på den op-
gave å innleve sig i og identifisere sig med den fraskilte
hustru og det har da også lykkes henne à gjøre et
spill-levende menneske ut av Anna Liegaard.
Hvem har så rett? spør leseren, slik menneskene så
ofte spør når et ekteskap lider skibbrudd. Og hvem
har skylden? Begge har rett, svarer fru Anker med all
den styrke og overbevisning hun eier.
Eugenia Kielland i Morgenposten.
Fru Anna er en av de betydeligste og best
gjennemførte kvinneskikkelser Nini Roll Anker
har gitt oss.
Kristian Elster i Aftenposten.
NINI ROLL ANKER
På egen grunn.
6.50; innb. 8.50.
Aschehoug.
Fuglsang29de August
Kjæreste Nina!
Med det samme jeg sender
Dig indlagte Kort fra Signe
(jeg modtog det igaar) vil jeg sende
Dig nogle Linier herfra, hvor vi nu
befinder os i Opløsningens Tegn
Paa Søndag viser Rötgens, og
imorgen Engelhart saa er Somrens
Selskabelighed forbi. Det blive, som
altid en underlig Overgang, men
megtelig trænges her snart til lidt
Ro og daglig Levemaade. Vi vil
naturligvis som Musiken, men
ellers troer jeg at det kan være
godt for Bodil ikke at have
de mange Mennesker at søge
2 Miil og 1/4 laae Rosten, hvor det er ble-
ven os sagt i Trondhiem og heele Vejen
siden at det allerskrækkeligste Sted var,
overalt i Guldbrandsdalen har 52 Mennesker
mistet Livet ved
Gaarden Stueflotten
er reent ødelagt og 5 Mennesker, Mand, Kone
og 3 Børn mistede Livet
vi satte os til Hest og havde 6 Karle til vores
Vogn, for at føre den; de første 7 Fier-
dingvey var intet uden de Huse
og her over Veyerne og Agrene strøede
Steenhobe, som hindrede os, men vor koste-
lige Vogn
rullede
over og igiennem
dette uden Skade; endelig kom vi til Rosten
Klokken 7, nu var en halv Norsk Miil
tilbage og heele dette Stykke optog den
Farligste Vey; Ja den var farlig og
tilvisse gyselig. - Folk som saae os med
Vognen komme her til Stædet sagde der var
ingen Rimelighed i det Arbeyde; her i
Rosten fik vi nu Slæde der satte vi vor
Kuffert og Ciqvimlliner paa og den løse
Til Finland
Hør Suomi, hør!
Du ædle Folk, som lider
i Troskab tause Strider,
Du stolte Folk, som dør!
Du dør for os vi mange,
som endnu aander fri;
snart er Suomis Sange
vort Hjertes Melodi!
Staa, Suomi, staa!
Staa ren med skyldfri Sande
i Kampen for det sande,
i Døden for de smaa!
Hold Stand, til Smerter viet
i Kjærlighedens - Glød,
holdt Stand, til Tyrraniet
faar voldt sin egen Død!
kjerlige, gode Hjerte, hans mærkværdig lyse Forstand,
I mange Breve fra Papa og Mama staae disse
Træk optegnede, og jeg betragter dem som hellige Løfter
Du ikke vil svigte, som en Skat Du vil bringe
mig tilbage.
Du seer kjere Robert, jeg ikke vil foregribe
den Kjerlighed jeg haaber engang at fortjene igjen
fra Din Side. Nu tilhører al Din Hengivenhed og Tak-
nemlighed dem der have staaet Dig i Faders og Moders
Sted, og som visselig fortjene at Du viser dem den.
Jeg kan aldrig afbetale denne Gjæld til dem, men gjør
Du det da, paa den eneste Maade som staaer til
Din Raadighed. See at vinde deres Kjerlighed Godhed,
og faa dem til at holde af Dig. Og husk paa at Du
naaer aldrig dette ved at skjule noget, men 100
Gange før ved Aabenhed og Oprigtighed, selv i Dine
Skrøbeligheder. Jeg beder Dig indstændig kjere Robert
see at overvinde denne lille Feighed, at Du gjerne
vil besmykke, og ikke ærligt tilstaa noget. Det eneste
Træk der alvorlig bedrøvede, og foruroligede os i Din
tidlige Barndom var det, at Du var saa svag mod
Fristelser, og viste en altfor stor Skræk for Straf
eller Daddel. Lov mig at arbeide selv mod
denne Svaghed i din Carakteer.
Og nu vil jeg ikke mere moralisere for
Dig. Hvordan vi leve ville Tante og Onkel
næsten bedre end jeg selv kunne fortælle Dig,
thi i Virkeligheden er der ikke meget at fortælle
derom. Vi leve meget, meget stille, og vi
tre fremmede Stakler holde os sammen i et lille
Værelse. Det er slemt at faa et Værelse ildet her
saa at man ikke fryser end sige 2. Alf interesser
sig meget for Skolen hernede, som ogsaa vist er ypperlig,
er givet og har gjort Sukces Desværre
hørte jeg ikke Prøven og kom saaledes
ganske uforberedt til Koncerten kom selv
med det første løse Indtryk er jeg vis
paa, at De her har naaet det store
og betydelige i Digtningens Ide. At
Deres Kunst har stor Sympathi hernede
kunde man se af Bifaldet. Og det var
endda ingenlunde et spesielt musikalsk
Publikum, som Studentene havde samlet.
Det skal være mig en Fornøjelse
at anmelde de af Dem omtalte ny Kompo-
sitionen. Men jeg maa have dem, og kan
De ikke skikke Peters Bud om at sende
mig dem? Allerede den Omstændighed, at
De efter lang Taushed paa engang sender
en hel Række ny Værker ud i Verden
er jo interessant. Og De véd selv, at
nogle af deres bedste, om ikke fleste,
Tilhørere findes her i Kjøbenhavn.
Med Alex Bull og Barcewicz havde
vi personlig Hilsen fra Bergen. To pregtige