MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Moderen lægger frøet i sædejorden - det unge hjert-
te; skolen pleier det lille frø og giver det nye nærings-
stoffe. Hos far og mor er individets hjem; skolen
er samfundets; - kvinderne har sikkerlig den stør-
ste gjerning og ansvar begge steder!
Derfor maa resignation som oftest blive
kvindens lod - jegets hengivelse, egoismens opløsning,
og den naturlige følge deraf: ikke saa meget at
blive som at gjøre lykkelig - alligevel den skjøn-
neste lod i livet! -
En ung, fornuftig hustru vil meget snart
forstaa, at der skal noget mere til end hendes friske
vakre ansigt og beundrende, eftergivende sind for
at bevare mandens agtelse og kjærlighed. Hun vil
aldrig undlade at sørge for at hjemmet er pent
og ordentligt. Har hun en pige - da at holde den-
ne til arbeide paa samme tid, som hun selv
er den gode fe, der er allestedsnærværende, baade i
ord og handling, baade hos mand og i hus. En
kvinde maa ikke foragte smaating; - er en gjerning
værd at gjøre, er den værd at gjøre godt! og der gi-
ves saa mange  smaating- mange "ba-
i Kjøbenhavn (hvor hun var ved bolig-
kongressen). Han var der inkognito;
han sa, at det tar paa at bli uro
blandt mandskapene ved fronten.
Haase faar ikke lov til at tale til
forsamlinger paa over ti mennesker.
Jeg var oppe paa diakonisse-
huset barnehjem igaar - Hanna
er blit bestyrerinde der. Hun var 
aldeles forkavet og ulykkelig - hele
hjemmet er nedsunket i armod og
ustel - i 25 aar har en anden greid
med det, de bedre barna er blit brukt
til at slite, der er gutter og piker
paa 18 aar ned til 2 - guttene
er aldeles raa, uten al diciplin -
fem av dem ligger paa et kvistrum,
hvor de ikke engang er vaskevand
(de vasker sig i pikenes toalet-
rum nedenunder!) - tre av
guttene var fremdeles umulige.
Sengklærne var filler, dækket
Kristiania, den 10. Oktober 1895.
Kære herr August Larsen!
Tak for brevet! Dagmarteatret kan for-
de 600 kroner gerne få eneret til at opfø-
re «Fru Inger til Østråt» i to år. Her-
med håber jeg at direktionen er til-
ham, men hvis Meningen
er at dette stadig skal fort-
sættes, da er Ingen af os her i
Hjemmet for dette.- Saa
er der endnu noget, egentlig
det Vigtigste! Fischer begyndte
for nogle Aar siden at forgude
Fridtjof paa en Maade som
var os meget imod, og som vi
frygtede kunde have en
daarlig Indflydelse paa ham.
Jeg liger ikke at udtale mig
videre herom, men jeg har
kjæmpet stærkt med Fischer
om denne Sag, for jeg siger
ham Alt som jeg ikke liger
ligeud, og han ved at jeg
holder saameget af ham
at det er velment. Fischer
er et snilt, elskværdigt
Menneske med et godt Hjerte-
lag, men han har nogle
Egenskaber, som vi ikke
gjerne vilde se overført paa
Fridtjof, og de skulde i nogle
Aar være aldeles uadskillelige,
lidt bedre og naturligere
storladen og yndefyld Følelse, i ædel Kirkestil under samtidig Bevaring
af egne skjønne Personlighedsejedommeligheder, har komponeret Ave maris
stella, gjort opmærksom paa, at latinske Hymnetexter forefinder i alle
katholske Bønnebøger, bl.a. ogsaa i dansk kath. Salmebog, hvor Udvalg alt
saa vil kunne gjøres. Hvis Komponisten vælger en Text og dertil øn-
sker en mere litterær Oversættelse end de, som finder i dansk kath Sal-
mebog, skal jeg gjerne tjene ham med en saadan.
Her paa Landet i Ukraine har jeg intet større Textudvalg af
latinske Hymner ved Haanden. I mange Messebøger, ogsaa den dansk
kath. Salmebog, findes en anbefalelsesværdig Text, der maa kunneopsøges. 
Begyndelseslinien husker jeg ikke udenad; Rhytmegangen 
er følgende:
Herefter maa det Øvrige let kunne findes, 
og allerede disse her anførte Linier af en ualmindelig musi- 
kalsk Vellyd maa kunne være et taknemligt Substrat til 
Composition for en Mester som Grieg. 
Med Høiagtelse ærbødigst 
Thor Lange.
ste, vi vil altid være rige og
lykkelige i hinanden som kan-
ske f er faa Mennesker givet.
Og Troldhaugen ligger der, og
Hardanger ligger der og Jotun-
fjeldene ligger der, - og gam-
le Bergen er jo vor kjære
Fødeby med Fjeldene rundt
omkring - og inde i os har
vi vort Venskab, Musikken
og Naturen, alt det som vi
to forstaar ved det meget-
sigende Noter: g! Den lange
Tone er for os Indbegrebet
af Alt - ikkesandt!
Lev saa vel, kjære Ed-
vard, jeg ved, Du føler med
mig. Hils Nina! Tra-a-
Din
Frants.
Kl. 5 ½ Efter
Hjertelig Tak for Telegrammet
som jeg nu først fik. Ja, jeg
vidste nok, at I vilde glæde
Kjære Gustav
Krohg gjør som du ser av avisene alt mulig 
for at ødelægge vor utstilling i Wien, og man sier 
mig at han privat utfolder stor virksomhet for at 
bevæge kunstnerne til at sende avslag. Der kom-
mer da også det ene avslag efter det andet fra de ældre:
Heyerdahl, Eilif Petersen,
Munthe
ja selv den skikkelige 
Kittelsen har det lykkedes at overtale (eller rettere hans
kone). Werenskiold og Harriet Backer blir os dog
tro. Og hans forsøk på at hverve overløpere 
blandt de unge er ialfald hittil væsentlig mislykkede.
- Jeg håber at du vil gi utstillingen din støtte og 
ved en kraftig repræsentation av din kunst kaste
glans over vort lands repræsentation.
- Efter hvad konsul Paus meddeler vil der også
være adskillig utsigt til at der blir gjort indkjøp
vakker. Halvorsens Ide, at instrumentere
hendes sidste Sang, Fru Nina fik den af
mig i Kiel, for Strygere tog sig saa
vakkert ud og var en Indledning, som
straks stemte ens Sind. Hendes sidste
Dager, naar undtages den sidste Nat,
var ikke saa svært smertefulde enda.
Hun fik beholde sin Bevidshed lige
til Døden kom og de (O. A. og Guttorne)
var alle om hende i de sidste Øieblikke.
Fridtjof, stakkels, er noksaa roleg -
men - det er jo forfædelig for ham.
Han har i disse Dager siddet, for det
meste, ved Dødsleiet. Hun blev først
Fredag Aften lagt i sin hvide Kiste
og igaar Formiddag bragt ind
til Trefoldighets Kirken. Fra Bodil
Neergaard havde jeg igaar et saa
søt Brev. Hun inviterer Fridtjof og
mig til Fuglsang. Helst vil hun
Til Edvard Grieg! -
Sandbrev - at besvares om 10 Aar eller saa omtrent!
Det var en Julekveld stille,
fredet for Dagens Larm,
jeg hørte Toner trille,
der vislede gjennem min Barm.
Jeg lytted-søg Tonerne hæved
fra Hjertets dybeste Bund,
jeg lytted, imens de leved,
Hjertets Liv et Secund.
Jeg saa paa den høje Pande,
paa Lokken gul og lang,
paa Blik, som ved fjerne Strande
i længtende Drømme hang.
Mens Barmen sig stille hæved!
og aanded i Smerte og Lyst,
mens Tonerne klare bæred;
og aanded fra Bryst til Bryst.
Det var af din Skaberevne
de Toner i Kvælden klang,
som nu holdt her sit stævne
og ind Dig i Hjerter sang.
Nu synger sig i Folket,
hvad engang hun lytted til,
som først Dig har fortolket
et Hjertes Sang og Spil.
Som har med Aand og Hjerte -
læst Dig første Melodi 
og aandet over din Smerte
Verden den osv." - Saa det blaaser
endnu friskt i Norges Land.
Vi fik netop nu i Eftermiddag en
Hilsen fra Eder, fra Ivar i Kjøbenhavn.
gjennem Fru Steineger. Men Stødet
til, at jeg skriver iaften, er, at Erik
kom og fortalte, at I sandsynlig
kommer hid til Paris ivaares.
Gid det var saa, - og at vi
virkelig kunde faa glæde os til at
se Eder her. Jeg havde saadan
Trang til at snakke med Dig om det
hjemlige nu - og meget meget andet
med. Tænker mig, det kunde
bli paa din Vei til London,
hvorefter Du skal skrives "Dr.
64 The Grove
23.11.12
Kjære Nini
vi har netop læst boken din - d.v.s. jeg
har læst den høit - og vi var svært glad for den begge to.
Gid du maa faa megen glæde av den. Mademoiselle Thalie
har jeg altid beundret svært og det var en nydelse at
se hende igjen, befriet for de skjønhetspletter som - var det Maren
Sverdrup? eller en anden dame? - hadde utstyret hende med.
Jeg likte ogsaa Eva og Hattefjæren godt - men frk. Danell
er jo perlen. Den gjorde det samme indtryk paa mig som
livet oftest gjør – vakte det samme bitre hat til de trygge
og rike – eller ikke de rike, men de velsituerte -. 
Forleden - eller det er et par maaneder siden,
var vi ute hos en norsk familje - en Mr. Kittelsen, som forøvrig
 er aftenpustets repræsentant herover. Det var saanne pene folk
og vi hadde det rigtig hyggelig. Det var bare vi og saa Peter
Egge og hans frue - som jeg ogsaa liker rigtig godt. Men saa
fik samtalen denne gifte karakter - herregud vi var jo
bare tre ægte par. Det var bare Det var jo første gang
jeg hadde den ære at regnes med blant de officielt autori
serte fruer da vet du. Forresten hadde jeg et indtryk av
Hr. Billedhugger Vigeland
Sorgenfribakken 2
Kristiania
Lillehammer 11. aug. 1919.
Kjære her Møller,
jeg har fæstet en ung dansk pike, som skal komme
hitop til mig ca. 1. oktober. Tror De det kunde ordnes slik, at
Aschehougs kjøbenhavnerkontor var hende litt behjelpelig med at 
skaffe pas, gi hende besked om reiseruten og utbetale hende 
penger til reiseutgifterne? Hun har aldrig reist før nemlig og er 
ganske, ung. Hun heter frk. Mary Andersen og fik i tilfælde
fremvise brev fra mig som legitimation.
M.h.t. min nye bok da vet jeg ikke om forlaget 
har nogen interesse av at begynde trykningen snarest. Det kunde 
jo godt ske med de 4 artikler, som har været trykt før, hvis
de kan optrykkes efter avistrykkene. Eller om de hellere vil 
vente, til jeg ogsaa har forordet færdig; jeg antar det blir ikke 
saa længe til det. Som titel hadde jeg tænkt «Et Kvinde –
Synspunkt.»
Med hilsen
Deres
Sigrid Undset Svarstad
og alle ungerne (saa om du og Aaslaug skulde komme en tur 
indover til dette kulturcentrum i julen, saa vet dere, at her 
kan dere være visse paa at træffe bra folk, ialfald indtil ca. 10 januar)
og hjertelig velkomne er dere, det vet dere ogsaa. Han Jo vil ikke komme til 
at savne selskap heller, smaajentene til Thomas' vil ingenting heller end 
leke barnepiker.
Haaber dere hadde en god Trondhjemsreise. Det er et bikkefælt 
klima – om en skal kalde veiret i Trondhjem noe saa fint – men en vid-
underlig skjøn by ellers; den vakreste i Norge syns jeg. Jeg ialfald er aldrig
saa gla naar jeg skal reise nogen steder som til Trondhjem, og det er ikke 
for jeg har saa mange venner der just; nu er de sisste av de gamle døde, saanær 
som en faster til mig. Og jeg likes trønderne og, bare at de har i høi grad 
den egenskap som er fællesgermansk, urgermansk, men som ingen husker 
paa at nævne, naar man taler om de lyse germaners mange ypperlige egenskaper: 
de er sladderagtige! De latinske folk sladdrer meget mindre, de keltiske, 
irerne feks. sladrer i det hele ikke, paastaar de som kjender dem – men
kom til Trondhjem eller Oslo eller Lillehammer, og til København og hvilkensom-
helst tysk, engelsk, dansk, norsk, svensk lokalitet – folk sladrer saa 
det oser over hele stedet.
Jeg hadde haabet at se dig i Oslo, men visste ikke hvor du bodde, 
bare at du bodde sammen med Stein Backe som jeg ikke hadde lyst til 
at træffe – han virker saa irriterende, akkurat som Rolf Lunde, Lille-
hammer kommunale billedhugger – saa lot jeg være at forske hos Norli, hvor 
du var henne. Men som sagt – jeg haaber paa at faa se dere alle i julen,
og ihvertfald at dere kommer paa et besøk hit, før dere tar ut paa 
utenlandsreisen. Meslingeepidemien her i byen skal være over for denne gang, sies det. 
Her staar det bra til – noen forfærdelser og sorger har en jo altid av unger: 
Anders kom netop hjem  ÷ 1 fortand. Han hadde slaas i skolegaarden og faat slaat 
den ut! Men – en kan jo ikke gi sig til at syte for om ens sønner slaas; det 
var værre, hvis de ikke gjorde det. Mange hilsener til Aaslaug og Jo.
din hengivne Sigrid Undset
"Central VI 27/1 98.
Hr Herman Schirmer.
Jeg har ventet et Par Dage
med at besvare Deres elsk-
værdige Brev og mærker, at
jeg ikke har noget greit og klart
Svar at give. Det er saa, at jeg
har gjennemtegnet Munthes
Billedtæppe, som saa særligt
interesserer mig, og jeg har
gjort det, fordi jeg har følt,
netop, som De skriver, at nu
i Foretagendets Begyndelse
vil "enhver Interreseret gjer-
ne yde hvad han kan for
at faa Sagen igang i Orden
og Skik." Nogen fast Stil-
tilfredstille de bedste. Og med dette
løfte vil jeg gå ind i det nye år.
Nytårsdag 85
De bedste nytårsønsker til Dem og Deres
hustru! Og jeg tør udtale et beskedent,
men varmt håb om, at det må blive
et rigt år for Dem eller med andre ord
for Deres herlige kunst? Kunstnerens liv
er jo hans kunstnerske virken.
Jo - jeg vilde blive så glad om De vilde
beholde de to sange og det samme beder
jeg Dem gjøre med det lille heftet, jeg sender
Dem denne gang. Jeg fik en sådan plud-
selig lyst tilat vise Dem en liden prøve
på mine sidste sange, at frygten for
at synes ubeskeden veg for tanken på
Deres venlighed mod mig, og at De nok
altid havde en liden ledig stund til at
titte på dem. De tre første tilhører egentlig
Musikforeningen, Bergen.
Herr
Edvard Grieg
Kjøbenhavn.
Ved nærværende tillader vi os høfligst
at forespørge, om De vil gjøre os Æren
at dirigere 1 à 2 Koncerter med Kompositioner
af Dem, hvilke vi gjerne vil opføre
i Slutten af April eller engang i Mai
iaar. -
Det vil utvivlsomt blive hilset
med Glæde i Byen, om De selv vilde dirigere
disse Koncerter, og paa samme Tid tænkte
vi os, det muligens kunde interessere Dem
at dirigere i Bergen det efter voreforhold
Gode Orkester, vi mener at kunne
byde Dem.
Vi vil være overmaade
taknemlig for Deres venlige omgaaende
Jeg glæder mig til
at fortsætte på den
hin siden af den skan-
dinaviske halvø.
De svenske colleger
fira mig natt och dag
Nei for en fest det
skal bli i Bergen.
Lev vel sålænge
Hils Nina hjærteligst
Din heng.
Johan Halvorsen
Greves Plan blir opgit. Bur-
de man ikke fastholde Ger-
hards Forslag, at vi skulde
have Møde paa selve
Eidsvoldspladsen og klart
orientere os med Hensyn
til Eidsvoldsmonumentets
og Fontænens indbyrdes
Stilling til hinanden?
Om ikke Skjønhedsindtryk-
ket vilde blive bedst,
om Fontænen kom midt
paa Eidsvoldspladsen,
og om der ikke er meget
i Auberts Paastand,
at Vik-Monumentet
placeret i for stor Nær-
hed til Storthingsbyg-
ningen, vil blive en
farlig Hindring for
holde ord blev ministeren nødt til at nægte at lade landda-
gens bevilling komme universitetet tilgode. Imidlertid gav
dog senatet tilsidst efter og foreslog en nykatholik.
Universitetet her er adskillig bedre besat end vort. Af
62 ordentlige professorer tilhøre 6 det theologiske, 9 det juri-
diske, 5 det "staatswisthschaftliche" 16 det medicinske og
26 det philosophiske fakultet. Desuden have theologien 2
overordentlige professorer og 1 privatdocent, jurisprudentsen paa
samme maade 3 og 0, statsøkonomien 1 og 0, medicinen 4 og 11
samt desuden 6 hædersprofessorer og de under det filosofiske fa-
kultet hørende fag 3 og 7 samt 6 hædersprofessorer. In sum-
ma holder altsaa 102 videnskabsmænd forelæsninger ved uni-
versitetet. Blandt disse ere mænd som Döllinger og den
unge Friedrich, altkatholikernes førere, af hvilke den sidste
hver søndag i den eneste lille og afsides liggende kirke, der
er stillet til deres raadighed, holder prækener for en meget tal-
rig forsamling. Ved semestrets slutning afgaar en anden be-
kjendt theolog benediktinerabbeden v. Haneberg, der vistnok ikke
har sluttet sig til det gammelkatholske parti og derfor nys er
bleven udnævnt til biskop af Speyer, men dog skal være en
yderst frisindet troesmand, ligesom han er en af tidens lærde-
ste orientalister. Han holdt for nogen tid siden forelæsnin-
Nei, mit brev til Dem er nok bleven
liggende nogle dage, - jeg har havt et par
haarde kvælnings anfal igjen, - og forsøm-
te da at faa brevet sendt. -
Det var noget, jeg gjernes vilde raadføre
mig med Dem om: -- synes De, at jeg
helst bør frasige mig stipendiet til for-
del for en anden, - som kan nytte det
bedre? - det er jo tvivlsomt nu, om jeg
tør vove at reise, førend det vaares lidt; -
jeg vil jo nødig ligge halvkvalt paa reisen
blande fremmede, - doktoren har ogsaa fra-
raadet mig at reise nu : - Engel er ogsaa nu
daarlig (bronkit), saa det er leit at reise
fra hende nu, - særlig da det er midt i
værste dyrtiden, og vi er daarlig økonomisk
stillet for tiden. - Vi har heldigvis faaet
en mand til at stelle kjørene, - han melker
endog - noget som mændem paa disse kan-
ter ellers anser for at være under en mands
værdighed, - de fleste har aldrig forsøgt det
og kan simpelthen ikke klare det, - men nu
Dresden, 16de Maj 1869.-
Kjære Ven!
Næsten lige siden min Ankomst hertill,
i Begyndelsen af Oktober f. A., har det været min
Agt at skrive Dig till, og nu, da eders Theater-
ferier staar for Døren, vil jeg ikke oppsætte
det længere. Du maa være forvisset om at jeg
under min lange Udenlandsrejse med Inter-
esse har fulgt Theateranliggenderne hjemme
og ligesaa alt, hvad dermed staar i Forbindelse.
Norske og danske Blade holder jeg, og jeg har saa-
ledes stadigt kunnet følge med hvad der pas-
serer. Men en Ting har forundret mig, nemlig
at I Skuespillere intet gjør for at komme ud
og se jer omkring i Verden. Jeg kan tale af
Erfaring; jeg ved, hvilken Udvikling der ligger
i en Rejse. Især har det skaaret mig i Hjertet
at ikke Du, med din Begavelse, skal komme
ud. Du maa og Du skal gjøre noget i den
Henseende. Hør nu mit Raad! Du maa se at
komme her till Dresden i Sommer; Theatret
spiller hele Tiden og her er udmærkede Kunst-
nere. At rejse med Familje er for dyrt till at
jeg tror Du bør tænke derpaa; men rejser Du
161
Isteden skrev jeg en artikkel i Dagbladet
om G. H. - som menneske. Folk vet 
lite, for en fin fyr han var. Artikkelen
var litt for bløt i konturene, men 
noe fikk jeg da sagt. Og Helge Krog
talte fra scenen om ham, meget
bedre enn jeg kunde gjort det. 
Fikk iallfall dette livstegnet fra
Collett Vogt - så han er atter litt bedre.
25/2 Jeg har hatt en rid med arbeide
og har på sett og vis klart det.
Det var en livlig kveld vi hadde
med de fire kunstnerne med koner.
De siste åpnet riktignok ikke munnen
efter middagens slutt og til de reiste
kl. 12, men så snakket mennene desto
mer. Stor og heftig diskusjon om
det nystiftede kulturlag, arbeider-
partiet, Helge og Sigurd imot det, Finne
og Gjesdahl som medlemmer av det.
Og jeg heller til Finnes opfatning - 
det er meget å utsette for kulturen
innen partiet - "dere er desillusjonerte
skuffete og skeptiske", sa han til Hoel
og Krog, men med det kommer dere 
ingen vei. Til syvende og sist er
det individets ubendige frihetsbehov, 
som ikke vil la sig slokke hos de to.
På mandag skal jeg snakke i
"Sett og Hørt" i Kringkastingen om
forfatterkår, i anl. landslotteriet
Paris d. 10 Febr 1901.
Kjære Edvard Grieg.
Først og fremst Tak for de
vakkre Sange, Du sendte mig, og
som Elisabeth holder paa at gjen-
nemgaa om Dagene. Det synes som
Du eier en ubegrændset Sjælens eller
Stemningernes Fylde. Din Livselv skal
-med et Navn fra en af vore norske Elve, -
kaldes "Songa", - maatte den strømme
længe susende her i Verden! - Hvorfor
jeg kom til at skrive netop nu, er forresten,
fordi Elisabeth, efter at have prøvet igjen
med et Par af Sangene, gav sig til at
I Høst.
Graablege solglimt paa bladløse Trær -
gulbrune, raslende blades hær -
blytunge taagemur - søle i veien -
hylende vindstød opover heien
Gravklokkeklang i disige luft -
visnede blomster og granbarduft -
liv som vaagner og liv som dør -
savn, som lysner i taareslør
Død for min fod hvorhen jeg gaar -
liglugt, som op ifra gravene slaar -
tunge - Kimende klokkeslag -
ringer ind senerlens evige dag -
ordentlig ukært om du ikke holdt
dig langt borte fra folk, som hånd-
terer slige våben. Skulde en ulykke
passere, må der straks telegraferes
til mig.
Ret længe endnu vil I vel ikke
kunne blive deroppe i det trond-
hjemske. Jeg må da få vide no-
get nærmere om eders rejsepla-
ner. Hvad udsigt vi har til at
komme til Rom i vinter, ved jeg
endnu ikke; viser koleraen sig
der udover høsten, rejser vi natur-
ligvis ikke.
Men dette har det jo endnu in-
gen hast med. Indtil videre må
I gøre eder tilgode det bedste I
kan. Jeg håber, din m. ikke spa-
rer på laksen, men benytter an-
ledningen til fiskefortæring, så læn-
ge den frembyder sig.
Se så! Nu er papiret blevet fuldt
alligevel. Jeg befinder mig fortræf-
feligt i alle henseender. Næste gang
vil jeg forhåbentlig kunne melde at
manuskriptet er afsendt. Mange
gode hilsener til eder begge fra eders
hengivne
Henrik Ibsen.
29.11.1927
Herrer H. Aschehoug & Co,
Oslo
Vedlagt returneres det ene eksemplar av forlagskontrakten 
angaaende «Olav Audunssøn og hans børn» i underskrevet stand. 
Samtidig tillater jeg mig at meddele, at Mr. C. Archers 
adresse er: Hazeley Heath, Hartley Wintney, Hampshire. Jeg vilde derfor være 
taknemlig, om De vilde sende det eksemplar som jeg har skrevet i, til 
denne adresse.
Likeledes bedes De godhetsfuldt sende mig yderligere 6 eksem-
plarer til min adresse her.
Ærbødigst
Sigrid Undset.
Kjære Frk Kamstrup!
Tusend tak for Deres venlige brev -
jeg skulde længst besvaret det, men vi
fik "spanskesyken" i huset i den
tiden og blev alle liggende, - denne
"spanske syke" blev rigtig rigtig slem her
i fjeldbygderne, fordi den koms saa sent,
at jordbunden var godt forberedt ved
det raa høst- og vinterklima og deraf-
følgende megen forkjølelse, - mange er
døde her i bygden af den. Det blev her
som andre steder eftersygdommene, som
blev værst, - og saa var det umulig at
være forsigtig, da der ikke var folk at faa
leiet til hjælp, - alle laa i nabolaget,
og saa maatte snart den ene - snart den
anden af os staa op for at hjælpe de andre
Jeg plagedes ogsaa af asthmaen samtidig
og havde en liden "snev" af lungebetændelse
min tjenestedreng var haardt angrebet af
det heftigste; og mor stemmer i med. – Du har
jo nu fru Bjerknes derinde, og du sparede jo
pengene ved indtoget, saa du maa vel kunne
komme afsted nu. – Saa faar vi ved forenede
anstrengelser se at faa Vilhelm til at holde fore-
drag i Videnskabsselskabet; jeg synes absolut,
han burde gjøre det; og jeg nævnte det vist alle-
rede, da han var her. Han vil vel nødig tage
initiativet selv; men det synes jeg, han burde
gjøre, hvis ingen anden finder paa det. Brøgger
vil sikkert med aabne arme tage imod et saa-
dant forslag.
Ja, saa faar du og alle dine have en glæ-
delig jul! – Jeg kommer til at tænke ofte paa dere,
– og ser i tankerne de smaa springe rundt
juletræet. – Hos tante Margrethe's blir der nok
en trist jul; Sofie ligger endnu paa sygehuset
og har nu indstillet alle forsøg paa at staa
op af sengen; – og hjemme ligger Terese, som nu
i løbet af de sidste 3 maaneder har været inde
i døden 3-4 gange. Men de er utrolige til at holde
humøret oppe. –
Hils allesammen, – fru Bjerknes, gutterne
og pigerne, – og tænk alvorlig paa at komme
hid, – kom et par dage, før V. ventes, saa vi
kan faa tid til at komme i theatret etc.
Hjertelig hilsen
fra din
Kristine
Kjære Grieg!
Efter al Sandsynlighed kommer
jeg imorgen Lørdag for at høre
paa Satter. Jeg vil da være
hos Dig naar Kl. er 7 (Concerten
begynder jo Kl. 8). Vil Du være
saa snil at kjøbe en Billet
for mig itide hvis det skulde blive
fuldt. Altsaa jeg haaber Du er
hjemme Kl. 7 saa vi kunne
gaa Sammen. Jeg maa reise
hjem igjen efter endt Concert.
Mange Hilsener!
Dygtigt Hastværk
Din
Chr. Cappelen
Drammen d. 22d Marts 1872
afgjørende Scener. Der er ikke bredt og
sikkert Humør, ikke Freidighed og Kraft
nok. Jeg lider Kvaler mellem 11 og 3 hver
Form. Gud give det var over!
Læste engelsk alenene igaar
(Mandag). Fru Nissen maatte være
hos Egede Nissens syge Barn.
Afgjort at jeg i næste Uge skal
til Trondhjem og Levanger og danse.
G. har nu læst Korektur paa sidste Ark.
Søndag var Schjøtt her igjen for
første Gang efter Ferien. Regn og Vind.
Løvet begynder nu for Alvor at falde.
15.10.04
Lagt i Ovnen for første Gang idag.
Har ikke været paa Prøver de to sidste Dage.
Bjørnson, som altid bruger Fru Nissen
som Mellemmand bad hende velde mig,
at han var misfornøiet med Heibergs
Instruktion og selv vilde være tilstede ved Prøven
Tirsdag og ta Heiberg "ordentlig for sig".
Dette vilde han for Heibergs Skyld ikke
Jeg skulde høre og bad mig derfor ikke
komme den Dag.
Kjære Wilhelm!
Efter modtagelsen af Dit
venlige kort med Sten Konow har
jeg flere gange forgjæves søgt Dig
om eftermiddagen i deptet: Du
har enten været i statsraad eller
officielle middage el. lign. Da jeg
jo gjerne ønskede en liden konferentse
med Dig ved leilighed, skriver jeg disse
linier for at bede Dig, naar det en-
gang kan være Dig bekvemt, at
sende mig et lidet ord om, at Du
paa en af Dig fastsat tid vil være