MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
eksemplarer endelig! En saan bok og en eller to lerredsbøker med 
husdyr er nok for de smaa.
Elling Holst og Eivind Nielsens Norsk Billedbok for barn, 2 bind, 
burde ikke mangle i noget norsk barns hjem. Efter min mening en 
av de faa bøker, en glædes over fra 3 aars alderen og hele livet utover. 
Og saa Wergelands Vinterblommer i Barnekammeret! Jeg vet ikke om 
disse bøker er at faa nu. Asbjønsen og Moe (men ikke den nye, av 
Krogvig kastrerte Asbjønsen og Moe efter min mening) og H.C Andersen 
i kunstutgaven med Pedersens tegninger. (Disse bør i det praktiske 
liv ikke opholde sig i barneværelset, men i mors bokskap og av og til 
utleveres til snille barn med renvaskede hænder, børstet haar, 
rent forklæ o.s v. - respekt for klassikerne!)
Dette synes jeg er alt mindre barn behøver av litteratur.
Hertil kommer det døgnets gods, som onkler og tanter fører ind i huset 
og som i sin tid, fillet og skiddent, ender i komfyren.
For smaapiker, som kan læse selv: 
Aftnerne paa Egelund av Hanna Winsnes, og
I brønden og tjernet av Jørgen Moe.
Etpar av Hesba Strettons fortællinger kan ogsaa være bra.
Smaagutter i den tilsvarende alder har efter min
erfaring
ikke
læsning behov.
Men barn fra 11-12 aar opover, av begge kjøn, vilde jeg gi:
Snorre.
Fortællinger av Norges Historie ved Vilh Poulsen (Mallings forlag 1886)
Jac. Sann Vore Venner Smaafuglene (Norli, 1915)
En bok av Thekla Resvoll som jeg tror hetter Vinterflora –
det er ialfald en veiledning i botanisering om vinteren
Bergen, 12 Januar 1905
Kjære Edvard!
Marie og jeg blev saa inderlig
bedrøvet ved at se af Avisen igaar,
at Du var "sengeliggende af en
heldigvis let Bronchit". Nu ved
vi jo af Erfaring, at Avisnotitser
ikke altid er at stole paa, og vi
forhørte os derfor idag hos Tonny,
som efter Ninas sidste Brev kun-
de berolige os. Men heller ikke
dermed er vi ganske tryg, og
vi længes derfor saa efter at høre,
hvorledes Du har det. Gud give,
at Du maatte være bedre, naar
disse Linier naar Dig! Kjøben-
havn er jo ikke noget godt Sted
for Bronchit. Og saa har I vel
der som her et svært uroligt
Veir, hvori det er en let Sag at
bli forkjølet, naar man ikke
Dresden 14de Juli
1872-
Kære ven!
Allerede imorgen af-
rejser jeg herfra, og beder Dig,
Boger sender jeg Dig inden
Vaaren gjennem Gylden-
dahls Boghandel til Bergen
eller din Villa der.
Af dit Brev forstod jeg jo,
at saa ankerfast, som Du sidder
paa det værdensberømte Peters
Forlag i Leipzig, var der liden
Mening i franske Forespeilinger.
Man gaar jo desuden ikke fra
en nobel og Trofast Forbindelse;
Leipzig 10 august 1899
Kjære Honoria!
Du maa ikke bli det mindste
urolig over mit brev i gaar, jeg trængte
til at lette mig lidt, skjønt jeg
kanske helst burde sparet dig for unø-
dige sorger. I hvert fald har det
hjulpet utrolig godt, jeg har sovet ud-
merket godt i nat og været i det bedste
arbeidshumør i dag. Sagen i Stockholm
tror jeg nok skal gaa godt, i hvert fald
gaar jeg og indbilder mig at jeg har
udmerkede triumfer paa haanden.
33.
Lovbogens Bestemmelser bærer alt Spor af at have
havt til Hensigt at være udtømmende og Res. 26 Mai
1694, der omtaler baade Lovbogen og Frdn 31 Marts
1688, som gyldig Norm for Vexler, slet ikke nævner
Frdn 16 April 1681 som saadan, uagtet den har havt
til Hensigt, at afgjøre i hvilke Lovbud Retterne
skulde søge Vexelmaterien behandlet. -
Det kan ogsaa tvistes, om Lovbogen ophævede
Forordningens 3die Capitel, der indeholder Regler for
Interessentskabers Oprettelse - ialfald naar disses
Maal er Handelsforretninger, - og deriblandt den
meget vigtige, at Contracter skulle omregistreres
hos Magistraten, det vil efter Sammenhængen sige,
indføres i en offentlig Protokol, – et Bud, som
det nok mangengang kunde være nyttigt at have.
Det kan maaskee med Føie paastaaes, at dette Bud,
som alene angaaende Handelsnæringen, staaer ube-
rørt af Lovbogen. Det synes ogsaa forunderligt,
om denne skulde have havt til Hensigt at have en
Forskrift, som den omtalte, der meget muligt
kan være grundet paa Lovgiverens Ønske om
derved at hindre Ikke-Handelsberettigedes Deel-
(5.)
hvor jeg vel i længere Tid 
kommer til at bo får 
jeg bedre Ro –
Jeg ber Dem hilse Hr Olaf 
Schou når De ser ham –
Med Hilsen
Deres Edvard Munch
Elgersburg, Thüringen
2-12-05
Gamle Lyder Nicolaysen har solgt det
Sted til Concul Christen Gran for 12000
Sønnen Lyder sit til Ananias Dokke
for 6000do. Wilhelm Mohr i Klosteret
har Kjøbt Murermester Dahls Huus
paa Torvet, og hans er solgt til Bro-
deren Anton, der forærede sin til kom-
mende Svigersøn Dr Wiesener det i
Juleklap. Hattemager Fougners Huus
er solgt for 12000do og Ølbrygger Hjort-
dahls - Manden er nu død - for 18000do
Dersom mit Huus var plaseret i et
af de Strøk hvor Eiendo`me betales saa
høit, da tænker jeg nok det fik en
anden Eier. Som det nu er blir jeg nok
siddende hvor jeg er saalænge det lader
sig gjøre. - Nu vil jeg sige Dig Far-
vel for idag, og lade een Smule Rum
der er levnet ledig til imorgen, om jeg
skulde have noget at sige Dig. I dette Øie-
blik erindrer jeg een Ting. Harloff er saa
særdeles sorgmodig over at Du har skrevet
til Rabe at du Intet vil have med han
at gjøre, og ønsker saa meget at vide
hvor han har fornærmet Dig. Han
har altid følt saa saadan levende Deel-
tagelse for Dig, at dette ikke kan andet
end smerte ham. Saaledes omtrent lød
Ordene til Din Mor, og hun maatte end-
lig faae at vide hvori han havde for-
syndet sig. - See saa, nu Farvel!
Onsdag Efterm.
Vi har det en Smule travelt pa Con-
toiret idag derfor troer jeg neppe det blive
mig mueligt at skrive nogle Linier til Nina
hvilket var min Agt. Igrunden har jeg jo Intet
at sige hende uden hvad hun heraf kan høre,
men jeg troer dog at hun gjerne modtager
nogle ord til hende alene. Vi har nu meget
stygt Veir, og saa mørkt at vi neppe har Dag.
Lev nu vel og fornøiet, og være Begge hjer-
telig hilset fra os Alle ved Din hengivne
Paddy.
men De gaar sgu friere
og lettere i fjeldet end
alle andre!
Deres hengivne
Nini Roll Anker
fandt at Lessingtheater rådede over en
for titelrollen særlig skikket skuespil-
lerinde, så vilde det kun være mig
kært at betro mit arbejde til hans kyn-
dige indstudering.
Da nu altså Lessingtheater på
dette grundlag og ud fra denne for-
udsætning har antaget stykket, så
må det synes rimeligt at der intet
særdeles er at befrygte for udførel-
sens vedkommende. Navnlig sæt-
ter jeg i så henseende min lid til
direktør Anno, der jo ved tidligere
lejligheder har lagt for dagen at han
opfatter mine arbejder med forståel-
se og omfatter dem med samvittig-
hedsfuldhed og med venlig inter-
esse.
Heller ikke kan jeg godt tænke mig
at dr: Blumenthal, om ikke for andet
så dog for sin egen skyld, skulde vil-
le fremføre for publikum et stykke,
som hans teater ikke magtede at
give en tilfredsstillende udførelse.
Kjære Dr. Andreas Aubert!
Jeg vil gjerne få Greie 
på om Schou er villig 
til at erklære «Skrig» for 
værd 600 Kr. eller at han 
i Tilfælde af Auktion vil 
tage det for denne Pris –
Dette blir jo selvfølgeligt 
ikke Tale om nogen Auktion 
men denne Erklæring vil 
kunne skaffe mig nogle 
Penger, jeg høilig tiltrænger.
helst om at manuskriptet er afsendt
og gør det heller ikke. Hvad blade-
ne har berettet derom, må være byg-
get på en blot og bar formodning,
der denne gang undtagelsesvis har
truffet det rette.
Min søns adresse hersteds er:
Løkkevejen 8. Grev M. Prozor's
St. Petersburg,- Ministère des
Affaires Etrangères. Mr. William
Archer's Queen Square 40. London,
W. C. Til ham må imidlertid foreløbig
intet sendes da underhandlingerne
med forlæggeren endnu ikke er helt
afsluttede. Sandsynligvis kommer
W. Archer og Edmund Gosse til at
Sinsen
Ski 21.5.16
Kjære Nini,
jeg har ikke faat skrevet og takket dig for du tok
sønnen til dig i flytningen engang endda. Den ugudelige har mange
plager, forkjølelse rundt hele huset, ingen pike fra 2 til 18 mai,
og det var temmelig drøit med trappevask, gulvvask, flaskestel,
bleievask, strykning etc. Og jeg blev jevnt værre dag for dag; maatte
tilslut til dr. Kielland som sa at livmoren er glidd bakover
og at jeg haardeligen behøver ro og hvile samt indlagt no - en ring
tror jeg han kaldte det. Jeg har ikke kunnet kommet
ned og faa det gjort endda, men skal til uken -. Næsten ingen
nattesøvn har jeg faat heller, med ungerne som vaagner ret som
det er og hoster og hyler fordi de er tæt i næsen. Tilslut maatte
jeg ha doktor til jentungen; jeg var ræd for bronkit, men det var bare 
sterk forkjølelse. Mama har været her en uke - jeg maatte ha litt
hjelp tilslut til at se efter ungerne og det gik slik at hun har
skjæmt bort Maren Charlotte, som nu vet at det er moro at sitte
paa fang og Pei har været trollet mot hende, saa hun har
sittet og graatt om kvelderne; gutungen har vel længtet efter
mig paa en maate allikevel, for nu taaler han ikke at andre
tar i ham, skriker og brøler, hvergang jeg gaar ut og klyver op og
kjæler for mig hvert øieblik.
Han har ikke nævnt dig eller pikerne, den troløse sjæl!
Derimot Carsten for han hadde trækspil. Og den første kvelden
hjemme begyndte han at skrike og hulke, fordi «Grim er
på den engelske 10 meteren, sen. Perry
syns vel, situasjonen i Europa ikke
innbyr til lystseillas.
Jeg har nettop lest Ragnar Vogts 
"etiske problemer" som er god til i
få forstand av. Det trenger jeg, for jeg vil 
prøve å lage et foredrag eller en artikkel 
om de siste tiders åndelige fenomener - 
keplerine i vår tid. -
3/11 Tror, jeg ikke før har hørt såmeget 
godt om en bok som iår. Alle mine
kolleger sier, den er god og snakker 
om den; førte det til litt bedre salg
også! Underlig, selv skjønner jeg ikke 
riktig at denne skal være min beste -
den er så tørr, synes jeg; men jeg vaser
vel formeget ellers da.
Hørte Arnulf Øverlands oplesing
i Aulaen iforgårs - han er 25 år som 
dikter. Det var en herlig oplevelse.
Det menneskeinstrument, som Ånden 
bruste gjennom - fullkommen
Havre den 12/12 90
Kjære Edvard
Jeg har ingen udsigt 
til at komme herfra 
på en 14 dage – Gigten
huserer endnu i mine lemmer 
– åsså hjertehistorier – 
Doctoren kommanderer 
fremdeles – Friction og 
holde sig inde – Så 
Du får nok sende 
pengene hid – Tak skal
Om aftenen Ordings,
Raschs, Riecks.
2/6 Kom Alex og lille
Einar. Om aftenen
var Johan, Gunhild, Borghild
og Gottfr. her. Onkel Chr.
er kommet hjem og
Johan havde forsøgt at
snakke med ham -
forgjæves. Dons, som er
blit suspenderet som
konsul i Rio fordi han
har bedrad departementet -
Amtmand Graff, som
har søgt afsked fordi
han har bedrad staten -
onkel, som er indviklet
med dem begge raser
havt den gläde at
väre Deres elev, Nina
Grieg, en dårlig elev,
men et lyttende öre
til Deres sang. Sig
om de husker deroppe
på Kalmergärdet?
Jeg tigget Dem altid
om at sätte Dem selv
hen og synge. - De
klaged adskilligt over
mine mörke Toner
vilde vide om jeg var
en mörk natur?
Mon ikke jeg betrodde
Dem at jeg var
Vil dere modtage mit fotografi.
nu bærer jei helsjæg saa jei er
meget forandret.
De maa paa det venligste være
hilset og jei har haab om at
mit ønske kommer i opfyldels
saa det ægte Nasjonale Spil kan
blive opbevaret.
Hilsses med megen agtelse
Ærbødigst
Knut J. Dahle
Tinn
Telemarken
November 23de
Nu er jeg da her til min Bestemmelse igjen, som
jeg for en Tid maae være, dog vil Juulen blive
mig lang, ved at være fraværende fra min S.
og B. som vis Selskab altid lover mig saa megen
glæde. Kjedsommelig Føre, har der været i Dag
at Rejse i, jeg er ret Glad at jeg er fremkommen
Nogenlunde Tilfreds. –
November 24de
Slagtnings Sysler har været min Dags Forretning
som nu ogsaa er forbie. Ingen videre Fremmed,
Taalelig Humeur, men Daarlig Bryst.
November 25de
Veltilfreds ender jeg denne Dag, et trøstende
Sind har været min Glæde, og Søm mit Arbejde.
I Aftenstunden har jeg dog fornøjet mig med, at
tilsende nogle Linnier med Posten til minne ene
elskende Veninder, B. og S. – En besynderlig Drøm
har jeg i Nat, haft om disse kjere, S. var mig
saa elskværdig, at mit Hjerte endnu synes i Flamme,
som en Elskers. – Bertha! derimod syntes at være
i en meget Fornedrende Tilstand, dog, saa dybt
synker dog aldrig min rene Berthas uskyld. –
O Kyskhed Livets Roligheds og hellige Blomster, Vee den der
søger at fordærve Din Dyd. –
November 26de
Udmærket fornøjet Sind ejer jeg i Aften, Moster
Friis, og Hans var her i Aften, Moster var Frisk
og fornøjet, som glæder mig, hun trænger dog høj
-lig til Adspredelse, for at Læge sit ellers mørke
Melancolie. – Jeg takker meget Forsynet, for min
Friehed, som jeg vist af alle Jordens tildelelser
er mest lykkelig ved min Bestemmelse heri, behøver
ingen anden at bebrejde mig, naar jeg selv intet
har at bebrejde mig. Lykkelig, meget lykkelig er jeg, hvis mit
Liv skaaner mig for Mangel.
kunde ellers let komme til at gå glip
af forskellige forfatterrettigheder, som
jeg sætter pris på. Honoraret fra Lon-
don ønskes indbetalt til Gyldendal-
ske boghandet og ikke til mig direkte.
Stykkets titel må De gerne of-
fentliggøre nårsomhelst De finder
det hensigtsmæssigt.
Fra herr Jacob Hegel modtog jeg
ligeledes brev idag og beder Dem fore-
løbig bringe ham min tak og hilsen.
Det var mig en glædelig overraskel-
se at erfare at det er lykkedes Dem at
få stykket så betimeligt færdigt. Jeg
kan ikke noksom udtale min tak-
skyldighed herfor. I stor hast teg-
ner jeg mig
Deres venskabeligst forbundne
Henrik Ibsen.
Stuen og høre hende synge sine
glade Viser og Slaatter ude i
Kjøkkenet. Hun synger udmærket,
Springere og Hallinger saa fint
som en Fele. Forleden Aften
maatte jeg have hende ind til os
og saa frem med Nodepapiret:
Andante.
Er det ikke underligt, at en saa vakker Melodi
kan komme seilende lige ind i Stuen til
En. Hun havde lært den hos en Jente
fra Odda, men huskede ikke Ordene. "Det
var vel om ulykkelig Kjærlighed" sa jeg. -
"Aa, ja - det va nok noke sovore", svarte
hun. - Jeg haaber hun i Sommerens Løb
blir frisk, saa hun kan komme
til os igjen. - Er det ikke rart, hvor
ofte vi skal komme i Berørelse
med den Sygdom. Kristen gaar det
nu godt. Han gaar paa Ski og
trives i det østlandske Klima. -
Lørdag Aften havde jeg saadan Trang til
Ariccia den 12te September 1865.
Min kjære Bjørnson!
Dit Brev og Vexelen fra Hegel kom
i en god Tid; Tak, min kjære velsignede
Ven, for begge Dele! Men saa godt og kjærligt dit
Brev var,- og netop mest derfor,- har jeg læst det med
Bebrejdelse mod mig selv, da jeg ser at Du for
min Skyld har gaaet i Angst og Bekymring. Tak
ogsaa for dette! Detdet ene som det andet, den hele store Ting,
det ubetinget største for mig ogo min Livsretning- at jeg
har truffet og virkelig fundet Dig, kan jeg dog aldrig erstatte
uden ved en Hengivenhed, som hverken mine Venner eller
dine Uvenner skal faa nogen Indflydelse paa. Jeg ved Du
forstaar mig, det er ikke Pengeindsamleren Bjørnson, som
jeg her nærmest sigter til. Nu ja, mere herom naar vi
træffes; nu kan jeg tale med Dig, før har jeg aldrig
ret kunnet det.- Alting er nu godt og vel og igrunden
har det været saa hele Tiden med Undtagelse af de enkelte
Tider, da jeg ikke vidste hvor jeg skulde hen i nogen Hen-
seende, ikke med Hensyn til Penge allene, men fordi
det ikke vilde gaa med mit Arbejde. Saa gik jeg en
Dag i Peterskirken- jeg var et Erinde i Rom- og der gikgi der
med engang op for mig en stærk og klar Form for hvad
jeg havde at sige.- Nu har jeg kastet overbord hvad jeg i et
Aar har pint mig med uden at komme nogen Vej og i
Midten af Juli begyndte jeg paa noget nyt, der gik
frem saaledes, som endnu aldrig noget er gaaet frem for
mig. Nyt er det i den Forstand at jeg da begyndte at
for Gang
Gang, men Gang måttet betale det.
Jeg skal bære det, tåle det, som man
må tåle det i et Samfund som vort
Norske, hvor der bogstavelig ikke existerer
noget som kaldes Fornærmelser mod
Kvinde, men jeg kan blot ikke tåle at
møde ham ude, og medens der
fra begge Sider skal lades som ingen
Verdsens Ting. Denne Usandhed
afskyr jeg.
16/12. 46.
Kjære Tore,
Kommer til Oslo Fredag 20. Morgen.
Men jeg har vel baade vært sjøsyk og alt,
saa det er ikke værdt
du
opsøker mig før Lørdag.
Kunde du finde ut og ha med dig
Adressen paa en Øienlæge, saa kanske
du gik med mig og fik mig undersøkt.
Men du skal ikke kaste bort Tid paa mig
hvis du har noget andet fore; jeg skal altid
faa en Adr. i Hotellet, og det er jo mangfoldige
Dager til Julekveld.
Det er Arild som har spikkelert ut
Reiseruten min sammen med Due.
Bare du nu faar dette før 20de.,
saa du slipper at spørre efter  mig i Hotellet.
Jaja, i Guds Navn, saa træffes vi
Lørdag 21.
Hils de Smaa og Morn.
Papa
Kr. 15/8.86.
Kjære hr. Grieg!
Da det forige år så ud til at jeg
skulde slippe fra landet, var De
så venlig at spørge, hvad jeg iså-
fald vilde gjøre, og jeg nævnte da
Herzogenberg som den, hos hvem jeg
gjærne vilde tage timer. De love-
de mig da med sædvanlig beredvil-
lighed, at De vilde give mig med
etpar ord - De kjendte ham godt
personligt.
Da det nu lader til at blive
alvor, og det fremdeles er min
agt at søge Herzogenberg, vilde
jeg være Dem i høi grad taknemlig
Husk paa, at de er forsigtig
med deres helbred, hvorfor i al ver-
den gaar de saameget i selskab, naar
de ikke har lyst og dertil hoster.
Aa jo, jeg forstaar nok, at det er
lettere i en trist stemning at give efter
end at staa imod strømmen, men for
deres sundheds skyld burde de egentlig
huske paa, hvor fordærveligt det er
aften efter aften at komme fra et
hedt værelse ud i kold aftenluft.
Dette er jo overflødig tale af en
tredieperson, naar de har en moder,
som vist ofte nok siger det. Jeg synes,
de kunde betragte deres sundhed
som en tredieperson, hvem de maatte
vise den høflighed ikke at gaa i
selskaber, mon man ikke af dem
blir fillet, eller ialfald faar man
aldrig i dem tid at sy sig istand.
Jeg har isandhed medlidenhed med
Hansteensgade 2 IV
13/11 1907
Kjære Rolf Thommessen.
Vi maa tænke paa Monte-
ringsspørgsmaalet. Jeg hører
bare Misfornøielse og Bebrei-
delser, fordi vi ikke gaar i-
gang med hvad der kan for-
bedres. Munthe har et For-
slag, som flere Malere fandt
fortrinligt. Giv nogle af
Salene til vore bedste Ma-
lere, saa Werenskiold fik
sin Sal, jeg (Munthe) min,
Thorne sin, Erichsen, Eilif
P: - Det vilde gjøre Galleriet
interessant og tiltrækkende,
naar en stor Maler under
11. august 1925.
Kjære Tore Ørjasæter,
jeg hadde næsten ventet at du skulde ha set opom 
engang i denne tiden, siden du skrev at du skulde til Lillehammer 
paa hus-leting. Jeg haaber at dere har faat fat i noe brukelig 
og hyggelig, som dere kan trives med 
Dette skulde mest være for at ønske Aslaug og 
dig til lykke med den ventede storhending. Jeg haaber at alt gaar 
bare bra – det er godt Aslaug kan komme hit paa Røde Kors; det 
er udmerket der. Fru Frøisland laa der og fik sin ældste lille pike, 
og min søster laa der for ett aar siden efter en svær operation som vi 
ikke trodde hun skulde overlevet, men hun blev helt frisk paa
den klinikken. Du faar la mig vite, naar hun har lagt sig
ind saa skal jeg sende rømmegrøt.
Jeg hadde en deilig tur til Italien, men det var 
bare tre maaneder ialt, jeg kunde være borte. Det bedste av hele turen 
var paasken paa Montecassino – det gamle benediktinerkloster 
høit oppe i Abruggerne. Bygden lignet forresten Dovre ved Hjerkinn, 
med olivenskog og stenek istedetfor fjeldbjerken – og ikke vand da, 
tørt og graat fjeld, men unders vakkert og storladent med utsyn 
indover snefjeldene som gaar som en ryggrad nediggennem landet.
Pilegrimmer fra fjellbygderne indover kom for at feire paasken der, 
det var svært gripende, med den store fælles altergang paa skjærtorsdag,
at vaske det andre tøiet, men det vesle jeg har igjen av uldplagg, 
som ikke disse italienske lavandajane endda har ødelagt eller jeg 
selv brændt op paa petroleumslampen i den vaate tiden, naar jeg 
vasker selv. Og saa laver til litt mat – vi henter paa rosticceria, efter 
vi forgjæves har forsøkt at faa ordnet med opbringning nogetsteds fra, 
og laver supper eller grønt og frugtgrøt selv – men jeg gaar og somler 
med alt –. Og saa er det min daglige spasertur, som S. nu insisterer 
paa jeg skal gaa – og det er vist forresten rigtig nok. – Saa ser jeg 
jo av og til ned i foreningen i de norske aviserne og sluker smuds –.
Ja herre du storeste! Alt hvad Kielland i sine biskeste 
og sorteste skildringer av kirkefolket og ofterdølerne har præsteret er det 
reneste solstraalefortellinger mot dette. Hvem skulde trodd at Sven 
Aarrestad kunde anbringes mot en bakgrund saa svart og skidden, 
at han trods sine streker med anonyme brever og Borregaardsaken og 
det hele kunde virke næsten som en hvit lilje. Men hans fruendtimmer/kundstimmer/kvindtimmer 
med medhekserne, som sitter og stikker hoderne sammen over de «tingester
», hun har stjaalet av hans tegnebok, de stjaalne «krasse» brever 
som hun skikker rekommanderet paa kryds og tvers til sine veninder, 
hans kopibøker, som hun kopierer av til hans uvenner –. Og hele 
miljøet fra disse sladre-orgier, som avholdskongresserne har vært – 
hvor to av talerne ikke kan kjøre i vogn sammen midt paa 
blanke dagen, snakkes ved paa en jernbaneperron o.s.v. uten 
at bli overslirret –. Og sædelighetsforeningens formand som advokat 
rotende op i smudset –. Og hans forsvarstale! Efter den synes jeg
at be Dig, om Du vil være saa
snil at gjennemse og sige din
Mening om en del Kompositioner,
som vi har opmuntret ham til
at sende Dig. Baade han og vi
er jo fuldt vidende om, hvormeget
af den Slags; Du blir plaget med.
Men det er Synd paa Fyren, det
er en Kunstnernatur; men fuld-
stændig selvlært hidtil. Han har
jo hørt og sét alt muligt af Kunst
her i Paris, men opfatter med
egne Øjne og Øren, enten det saa
er Musik eller Maleri. Han
grafieer, som han havde taget her fra gaarden
og dens beboere - (flere af dem havde vi ingen
ahnelse om, at han optok). Jeg angrede paa,
at jeg ikke havde tilbudt ham et maleri (som
han var meget begeistret for), - som en slags
midlertidig betaling for et sligt forsøk paa
en samling af mine endnu "gjenlevende arbei-
der. Jeg har senere ikke villet plage ham
med at minde ham om hans tilbud, - naar
han ikke selv har nævnt noget derom - siden da.-
Derimod korresponderede og talte jeg flere
gange med professor C.W. Selmitler, som har
været en af mine ivrigste beundrere fra første
gang jeg udstillede i 1901. Han var ved siden
af Hans E. Kinck en af min oprigtigste venner,-
han holdt mig stadig lidt a jour med, hvor
jeg havde mine modstandere, - og det var ikke,
som De kanske tror, - østlandsmalerne; thi de
var omtrent alle mine venner og beundrere -
Henrik Sørensen - som De muligens sigter til med ordet
"enevolds-konge", - han har været en virkelig ven
mod mig, - en bror kunde ikke været bedre. Der
var nok en klik der øst mod mig i gamle dage:
jeg mappede jo et par smaa stipendier fra dem,-
men flere af disse har senere vist mig, at de
en Concert og i Aften den Anden
i sit eget Locale, og da i Aften
den berømte Serenade skal opføres
er der ingen Tvivl om at der
bliver udsolgt Hus. - Igen gav
Italienerne - Verdis Maskerade for
meget godt Hus Udførelsen var idet-
hele taget nok saa bra - Tenoren
er en ældre rutineret Sanger, der
vistnok i Fortiden har haft en
god Stemme - nu er den noget udbrugt
Baryton maser en heel Deel uden at
der bliver noget synderligt af det, og
idethele søger de begge at lægge for
meget an paa Efeét - og Tøiming af
Tonerne - underordned Sangens almin-
delige Feil. - Elskerinden og Tagen
sang meget pænt - men uden syn-
derlig Betydning - Basserne lod
til at være gode og Kari kjænder
De - En Dur Klap - ingen fremkaldt.
Lillehammer 29.9.1924.
Kjære Ingeborg Møller,
Tak for brevet forleden. Men jeg maa
nok faa lov at ha det tilgode, at komme ut 
og besøke Dem. Forrige uke har jeg hat en
steddatter og sted-svigersøn paa bryllupsreise i huset, 
nu har jeg en stedsøn m.m.– og til 4de faar jeg
vel det tredje stedbarnet - en datter paa 22 aar - 
paa besøk paa ubestemt tid. Saa jeg skjønner ikke 
hvordan jeg skal faa gjort noe – tid til at 
reise i besøk faar jeg da ialfald ikke. Jeg hadde
hat rasende lyst til at reise ut – Og tak
for De vilde hat mig!
Hjertelig hilsen – og hils Fredrik Paasche