MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
havde jeg fuldt op at ordne både privat 
og for museet.
Slig hændte det, at du ikke fik det 
brev fra mig med min bedste tak for 
fortografierne, som du skulde havt.
Min kone sendte dem, efterat jeg var
reist til Kvikne, til "Ateneum" sam-
men med min artikel om dig.
Desværre har jeg senere fåt den
underretning, at "Ateneum" er et
opgit foretagende. Eieren og udgi-
veren, Werner Hagelstamm, blev
af russerne udvist af Finland,
rimeligvis fordi han havde startet dette
skandinaviske foretagende. Og dermed 
misted han alle sine rettigheder
Berlin 30/1. 87
Kjære hr. Grieg!
Jeg må endnu engang takke Dem for
Deres elskværdige anbefaling til v. Herzo-
genberg. Først nu kan jeg ret vurdere,
hvad De der gjorde mig for en tjeneste.
De har med den største imødekom-
menhed åbnet mig deres hus, og
da jeg regelmæssig er sammen med
ham engang om ugen, har jeg lært
ham rigtig godt at kjende og hvad
der vil sige det samme, forelsket
mig i han til op over begge øren.
Frisk livfuld og interessant og dertil
af den nobleste og elskværdigste
tænkemåde. Et ganske mærkvær-
dig skapt musik
og en gjennemtrængende logik, som
han jo idetheletaget besidder er
i de nyere Sprog engelsk, tydsk, fransk, Religion, 
malerie, det var høilig at ønske at denne Skole saal
kunde forbindes med den latinske Skole, at de som
gaae i denne, kunde visse Timer hver Dag gaae
her, lære Mathematik, nyere Sprog og Tegning. -
Videnskaberne som de fleste der komme til Universitætet
ikke have lært noget af eller om de endog havde lært det
engang i et saad Institut, saa forglemme de det naar
de komme i Skolen. I de fleste Byer hvor der ere latin-
ske Skoler savnes saad Instituter der er Ønsket altsaa
forgieves, men her hvor en saa nyttig Indretning
haves, her kunde det let opfyldes, og hvad hindrer
at det ei skeer? hvor meget var icke deres acade-
miske Cursus lettet herved? Hvor meget tid
hvor mange Omkostninger vandt de icke ved i de
yngere var at lære for intet saa godt som hvad
de dog engang maae lære om de vil leve med Ag-
telse i det borgerl. Selskab, og som naar de ere lær-
te i Ungdomen icke hindrer dem fra at gaae frem i
de egentl. Brødvidenskaber. - Ja den de her have er
der Tid nok tilovers i de latinske Skoler og for de
andre taler jeg icke, det var at ønske de aldrig
betraaede Muserne Tempel. -
11 Juni
Fredagen. Skrev til Komandeur Tønder, spiste til
Middag hos Oberste Krogh paa hans Gaard Munkvold
og til Aften hos Mad. Bayer hvor jeg stial mig fra
at spille Kort og i des Sted at tale med Etatsraad Duns
iblant det meget han fortalte mig om Alderdommen
Tid og lyst, men for det Tilfælde, at De
engang i en - vi haabe - fjern Fremtid
skulde falde paa at dø, Noget, der sand-
syngligvis engang vil indtræffe, kan De
jo strax skrive paa Manuskriphte at
det ved Deres Død tilhører mine
Arvinger eller mig, hvis jeg da - mod
Naturens Orden - skulde være ilive.
Men mit Haab er, at der snart for Dem
maa oprinde bedre Tider, der maa give
Dem Lyst og Kraft til Arbejdet; det ønsker
jeg fremfor Alt for Deres Skyld, men og-
saa for min; thi jeg havde Intet imod
at flyve et Stykke vej mod Udødeligheden
paa Edvard Griegs Nakke. Paa anden
Maade sker det ialfald ikke. 
Ja - derhen har jo min Stræben heller
aldrig gaaet, men at have
Evne den Besten simer Zeit genug ge-
than paa det Felt, hvor jeg virker; det
var engang mit Haaab, da jeg vendte
hjem til Fædrelandet; men her gjør jeg
joren var storartet og straalende
ved at kunne kommandere over
Gaas, Skinke og "Round of boeuf".
Nu fylder han Nytaarsdag sine 85.
Juledag spiste allesammen Mid-
dag paa Næsset, desværre -minus Just
Bing og Mimi. Anden Juledag
Morgen drog jeg afsted til Bol-
ken for at undgaa mere Juleuro
og for at finde den Hvile, jeg kjendte
at tiltrænge saa vel. Klart Veir
med Barfrost. Jeg fik paa Bolken
en Mand med til at bære Ski og
Bagage og gik saa paa 3 Timer
til "Gjilbakken", Fjeldgaar, 1600
Fod høit paa Veien til Hodnaber.
Der blev jeg hos de snille
skrift, jeg orker ikke at drøfte Tingene.
- Jeg lægger ind det jeg kan avse. Nu
skal De ikke skrive et Brev og takke
for dette, er De snil, bare ti stille. Jeg
skjelver bare jeg ser Postbudet, her
kommer saan Masse Brever. Og nu
ligger ogsaa min Kone i Influensa
saa hun kan ikke hjelpe mig med
at svare.
Hilsen fra
Knut Hamsun.
Kjære Ven!
Vil De og Deres Frue gjøre
os den Fornöjelse at spise
hos os i al Tarvelighed
paa Torsdag d. 25de kl. 5 1/2.
Vi vente Windings og
nogle faa Andre.
Deres hengivne
J.P.E.Hartmann
Tirsdag
23/2 86.
fald ikke mindre end ellers
det er jo en god Ting.
Dit Brev igaar til Bodil erfarede
jeg lidt om, Du har altsaa store
Planer, nogle Fjender skaber Du
Dig sikkert, jeg sigter til Familien
Nevius!- Ved Du hvad jeg synes?
det er egentlig Synd, at Tonny skal
med paa den Tur, naar Du har
en saa Haandfast Ledsagerinde
som Frøken Beck, kan vist intet
ondt tilstøde Dig, og saa overikjølnet
Frk Stokman, som er saa reisevant.
Det er jo dyrt at reise, og Tonny
har jo mange Venner, som vil
være glade for at se hende.
Fødselsdagen 24de November indser jeg
maa opgives hvilket gjør mig
meget ondt, men hold nu
paa Julen kjære Nina, et Holdepunkt
maa der dog være, som staar
fast.
2) skrevet sit smædeskrift: Moderne
Damer", om mig? Også dengang skrev
jeg til Dig og raste over at mennesker
ikke jog det menneske fra sig.
Jeg fortalte Dig at han sommeren
forut, havde gåt og fortalt, blandt
andre til min mor og min bror
at han skrev på en bog om mig
og at han fik mig så godt til!
For at ingen skulde være i tvil om
hvem bæstet i bogen forestilte. Du
svarte mig dengang bl. andet (både
dette brev og det overfor anførte har
jeg)
"Egentlig kan jeg godt like hvad
Du forlanger af dine vænner,
men slikt gjør ingen væn-
ner og derfor skal Du ikke for-
lange det." Og da så John P. senere
kom til Paris, tog Du ham op i dit
hus, og lod han vanke og sanke
hos dig sent og tidlig; lod ham gå
derinde med Karoline og børnene,
lod ham idetheletat regjere slig
hos at han bagefter skræpped og
skrøt af at han havde
vært
"pot og
pande" i det Bjørnsonske hus.-
Men nu alle disse vidskræm-
te frihedskæmper? Er det da
bare på det politiske felt at
frigørelsesarbejdet skal være
tilladt hos os? Er det da ik-
ke først og fremst ånderne, som
trænger til at frigøres? Slige
trællesjæle som vi, kan ikke
engang nytte de friheder, som
vi allerede har. Norge er et
frit land befolket af ufri men-
nesker.
De iagttagelser over liberalis-
men hjemme, som jeg i disse
uger har gjort, vilde jeg af hjer-
tet ønske ikke måtte bekræfte
sig. Der må være øjeblikkelige
omstændigheder tilstede, som
jeg ikke kender; jeg synes det er
umuligt at tænke sig andet.
Men at jeg for nærværende
finder mig foranlediget til at
fholde mig borte fra ethvert sam-
arbejde vil Du visst selv finde
forklarligt. I et tidsskrift bør
den enkelte bidragsyder ikke
Du kære lille kilde, du risler og du ler
naar jeg bøier mig ned for at drikke;
du smutter dybt i græsset, sladragtig vist du er -
- man skulde næsten tro, du forstaar, hvad du ser,
- Du kære lille kilde, sig det ikke!
Iaften, naar det mørkner, saa kommer vi herhen, 
men vogt dig for at sladre, lille kilde! 
For saa kommer vi to aldrig mer om aftenen igjen
og saa faar du aldrig mere se min søde, smukke ven -
Da har jeg vist, du heller tier stille.
"Hyrdestykke"
Kjøbenhavn 28/11 71
Kjære Grieg!
Under Korsbaand finder jeg idag
Correcturen til "Folkelivsbilleder".
Texten, som skal staa paa pog 2,
skal jeg nok besørge. Imorgen
sender jeg Dem ligeledes under
Korsbaand Correctur til "Foran Sydens
Kloster". Da Tiden er saa knap, anmoder
jeg Dem saa hurtigt, tydeligt og nøiagtig,
som De formaaer, at remittere begge
Dele, med det for Øie, at De ikke faaer
2den Corr. at see. Jeg og Neupert skulle
gjøre vort Bedste for at rette 2den Corr.
Den norske Text til Foran Sydens Kloster
beder jeg Dem specielt at eftersee.
Hvad Honoraret angaar, da er jeg, saafremt
De for Fremtiden vil holde Dem til mig
som Forlægger, gjerne villig til at forhøre
det. Spørg hvem De vil om jeg er
Kneben og smaalig ligeoverfor den virkelige
Dygtighed?
I Hast! Deres hengivne S A E Hagen
Hr. Advokat Dr. Smedal
Hafrsfjordgt. 7
Oslo
Wien 25.2.92.
Kjære Herr Grieg !
Tag mig det ikke
ilde op, at jeg skriver Dem til !
I den nærmeste fremtid har
jeg tænkt at give en Concdrt
her, men da det vil være af
høieste Betydning for mig først
at kunne spille ved en af de
philharmoniske Concerter under
Richters Ledelse, vover jeg at
komme til Dem med en Bøn.
-Det er nemlig en liden
Udtalelse om mig til Kapelmester
Hans Richter, som jeg per-
sonlig ikke kjender. 
Sidste philharmoniske Concert
Drammen 12/1 83.
Kjære Grieg!
Det var ikke formeget om jeg
nu sendte Dig en Nytaarshilsen;
den kommer vel noget sent, men
Du forstaar nok, at den derfor
er lige hjertelig ment. Sandt
at sige saa er det kun paa For-
nemmelsen jeg har det at Du er
i Bergen, Herre Gud kommer
Du da aldrig herned mere, saa
jeg kan faa see og tale med Dig.
Det er rigtig tungt; hvorlænge
er det nu siden vi taltes ved?
Flere Aar! Efter min Beregning
rigtig virkningsfuldt ud
med en saadan Baryton af Lammers -
at det er en udmærket Ide, mener jeg.
Hjemmefra i Politiken synes jeg bare det
forlyder kjedsommeligt. Efterat de har stelt
det saa dumt, at vor Politik kom op i denne
Forhandlingsgryden, skulde de, vogtende paa
Storthingets Alvor og Værdighed, entholde sig fra alle-
haande løse Rabaldernummere og blot drive
den ene Ting: Flaget, - som voteredes ifjor. Det
kunde da nok mulig drives igjennem; - intet
andet eller mere gaar udenfor Unionskommi-
teen, - og da havde vi vort norske Lands-
mærke at samle os under allesammen.
Og saa faa vort Forsvar iorden, medens Uni-
onskommitteen parlamenterer og forhandler
fremover gjennem Aarene. - Imidlertid
faar Kunstnerne etc. gjøre sit for at bud-
måtte trykkes i slig fart, at jeg
ikke kunde få korrektur på det.
Så jeg blev 
endnu mere 
overrasket
som end du selv vil bli. 
Ikke for det, jeg synes ikke det
er så slemt med feiltagelsen.
Udvalget af billeder er ikke - som 
du ser - noget repræsentativt og
prospektet har jo ingen blivende
værd. 
Følgelig er du sikkert ikke ond
heller!
f.t. "Bondeheimen"
4/12-1922.
Kjære Professor Paasche,
Arkitekt Gerhard Fischer - han med
Oslo-utgravningerne – vilde saa gjerne faa lov til 
at træffe Dem. Jeg har været litt omkring med 
ham derute, men tomterne til Halvardskirken, 
Clemens – og Nikolauskirken, sporene efter Maria-
kirken og kongsgaarden skulde han vise mig en 
dag det passet, og nu har han bedt mig spørre
Dem om De har lyst til at bli med paa den 
turen.
Vil De det, saa vær saa snil at ringe
mig op her paa Bondeheimen en dag mellem 11 og 1/2 12,
saa vi nærmere kan avtale, naar det passer.
Med hilsen, Deres
Sigrid Undset.
Nei nu faar jeg en aandrig idé, skal det
betyde. Men herom forud Thomasine,
da skam Dig for saadan skrift.
Aa nei Thomasine, ikke vent nogen
svær stemning over mine billeder, de
ere netop ikke blevne stemningsbilleder
iaar, ja Du, jeg ved aldeles intet selv.
Jeg har sendt ind to og stræver nu
med det tredie som sagt, jeg har bedt
om opsættelse med at sende det ind,
men det hjælper nu ikke, jeg blir ikke
færdig. Jeg reiser aldeles ikke ind til
Kristiania for i det sidste af ud-
stillingstiden, om jeg da gjør det,
jeg har gru for at komme derind
iaar. Jeg vil fælt nødig derind. Her vil
jeg ogsaa gjerne finde mig ud et
sted, hvor jeg sikkert vil hen til næste
aar, det tar ogsaa tid. Harriet
faar ikke noget nyt færdigt til første
ophængning, men hun vil have sit
fra Paris, hun skriver, at dette bille-
de er kommet rent paa afveie, det
vides ei, hvor det er. Men det findes nok.
med sig - ikke bringer andet end
Kjærlighed mellem Forældre og
Børn, og da vil enhver anden
smertelig Tilskikkelse, om den
bliver vor Lod, være saa meget
lettere at bære. Julen har jo atter
ført til os det kjære Jesusbarn.
Lad os vel betænke hvad heri
skjænkes os, og sandelig, min
kjære Edvard, vi skulle da blive
mere redebon at tilgive; ja det
er en Grundbetingelse for at haabe
Tilgivelse af vor himmelske Fader.
Og nu da Farvel til det Gamle
Aar, og mine varmeste Ønsker
hermed sendt for et lyksaligt
Nytaar for Dig og Din Nina!
Gud være Jer Ledsager i det og
alle kommende Aar, det bedes in-
derlig af Din gamle trofaste Paddy
Alexr Grieg.
Kjærlige Hilsener har jeg at over-
bringe fra Alle i Hjemmed, ogsaa
fra Tante Mone.
Endskjøndt jeg ikke havde store Jule-
presenter i aar, saa vilde jeg dog nø-
at din og Mina skuld være Sted-
Jeg sender derfor Dig til Indkjøb
eller anden liden Gjenstand 5 Spd.
sende Nina en lignende Sum naar
iver havde til meget snart. Jeg tænkte
hun kunde benytte sine til Theater.
jeg seer hun sidder hjemme underti-
Du er der. Mener ikke Du ogsaa det
Cerrano og Tivoli. Det var gyld-
ne Dage; jeg bliver underligt stemt
saaofte jeg tænker paa dem. Lev vel,
Du min kjære klare prægtige Ven,
og skriv snart till
Din stedse hengivne
Henrik Ibsen
godt Følge med Ivars. Nu
haaber jeg snart at faa se
Hulda, saa fortæller hun
mig lidt derutefra. Gud ske
Lov, jeg drømmer da ialfald
om Natten, at jeg gaar om-
kring i store Byers Gater
og ser monumentale Byg-
ninger, som jeg indbilder mig.
jeg vet hvad er. Forresten øn-
sker jeg Dig alt Godt i Aaret
som Kommer. Din hengivne Ven
Harriet.
Forfatteren
Hr. Arne Garborg
Labraaten
Hvalstad
22.8.1928
Kjære Frøken Mørner,
Professor Fredrik Paasche har skrevet til mig og 
fortalt mig, at De om en tid skal komme til Norge som 
hans hustru. Jeg vil saa gjerne faa sende Dem en hilsen og 
ønske Dem hjertelig velkommen – gid alt De vil finde her hos 
os maa være slik, saa det kan bidra til at gjøre ogsaa rammen 
om Deres og hans liv lykkelig, at De maa komme til at like
vort land, like Dem i Oslo, like de mange gamle venner, 
som holder av Deres tilkommende mand og ønsker Dem og 
ham alt mulig godt!
Med hjertelig hilsen
Deres hengivne
Sigrid Undset.
er at det ikkje er krigsgale
som sume av dei andre. (Livet
hev lært meg eit par ting som
eg etter evne trur på. Heilavrusting,
frihandel og ein vitug decentrali-
sering. Heilt samd er eg ikkje
med noko parti, men vinstre
er meg nærast. Vist er det,
at eg trur lite på ein diktator
for Noreg. Det er for langt frå
norsk mentalitet –
Av alt som er å höyre og
sjå i Oslo no tregar eg mest
på, at eg ikkje hev fengje höve
til å höyre Bengts fyredrag um
"dei siste örnane" og "Frå Indias
jungel". Han er meistaren millom
alle dyre-granskarar. Hjarte og dug
arbeider ihop altid. Han er kunstnar
og elskar sitt arbeid. Fyredragi hans
ansvar efter loven. Af aviserne ser jeg
at herr Key måske vil standse med styk-
kets opførelse. Tør jeg bede Dem være
af den godhed at meddele advokat Stang
at dette, selv om det forholder sig således,
ikke i ringeste måde indvirker på
min beslutning, men at det er mit
ønske at der bliver gjort ansvar gældende
selv om stykket kun har været spillet
en eneste gang. Dette punkt forglemte
jeg at fremhæve i mit brev til herr Stang
og jeg vilde derfor være Dem særdeles
forbunden, hvis denne meddelelse ret
snart kunde komme ham ihænde.
Til Kristiania theater har jeg
nu solgt opførelsesretten af samme stykke.
Jeg har opstillet to alternative honorerings-
vilkår mellem hvilke theaterdirektionen
har at træffe sit valg. I det ene tilfælde har
theatrets kasserer til Dem at indbetale
2000, i det andet 2500 kroner, i begge
fald dagen efter at første opførelse har
fundet sted. Disse penge turde jeg
da måske anmode Dem om straks
efter modtagelsen at ville remittere
til den Gyldendalske boghandel.
kommer at jeg ingenlunde- idetmindste efter hvad der
hidtil er mig bekjendt af T.s Præstationer - har faaet Ind
trykket af, at han er i Besiddelse af mer end almindelig
musikalsk Begavelse, og med Respekt for Deres bedre
Indsigt, tror jeg dog i dette Tilfælde, at Deres gode Hjer
te og Deres, ved personlig Berøvelse vakte Sympathi for
ham og hans mislige Stilling, her har fordunklet Deres
Drømmekraft. - Og sig mig nu en Ting, kjære Grieg! Tror
De da virkelig at jeg er uden Medfølelse med de trængen
de Kunstnere? Tror De at jeg ligegyldigt ser paa de
mange Afslag, som nødvendigsvis maa fremkomme, hvor
Ansøgningerne ere saa mange og Midlerne saa smaa?
Hvis De tror dette, da tager De storlig fejl. Jeg kan
forsikre Dem, at hver Gang jeg gaar til
det, er det med en pinlig Følelse af 
jeg maa være med paa at berede og hvor mange Forhaab-
ninger jeg maa være med at tilintetgjøre, og jeg havde
allerede forlængst frasagt mig dette Hverv, naar jeg
ikke ansaa det for moralsk Fejghed at trække mig tilbage fordi
det er ubehageligt og utaknemligt. (Man ved jo nemlig
paa Forhaand; at Enhver som ikke faar Stp., anser sig for-
urettet, og jeg tror at om Gud Fader selv afgjorde Sagen
vilde man beskylde ham for Uretfærdighed.) 
Det er forøvrigt stærke Ord De bruger, naar De siger
"at der er gjort Uret mod F." og naar De, for at mildne
dette, tilføjer "ubevidst", saa bliver Sagen derved ikke me
med Bevidsthed, saa var jo Komièmed-
lemmerne Slyngler, og skete det ubevidst, saa mangler de
enten Insigt eller Drømmekraft eller endog begge Dele,
Dersom den menneskelige Villie i
Virkeligheden var reen og uhildet,
vilde Handlemaaden af sig selv ud-
trykke det Gode eller være identisk
Kjære fætter! Tak for 
brevet – Jeg har været 
syk af Bronchit som 
viser sig nu hvert år –
Der følger feber med så 
jeg er umuli til alt –
Desværre kan jeg nok 
ikke være behjælpeli med
Jeg talte med Vasteson som 
alt gik godt – Er det mig muli skal 
jeg gå ned senere - 
men Deberitz greier 
det nok
endnu mer nervøs og aufgeregt end
jeg, - saa jeg tilpasser min om-
gang med ham derefter, og tager
det i smaa doser, ellers, - nu
ja, jeg har ingen grund til at
beklage mig, - den første tid
satte han mig med sydlændingernes
temperamentfulde virtuos ganske
slemt tilvægs, - men sidenefter
tog jeg revanche i rigeligt maal,
vi er nu seigere i længden der
nord, - og han har slig respekt
og "ser slig "op" til mig nu saa,
ja det er en snurrig fyr! -
hjærteligste hilsener
til dem og deres hustru fra
deres ærbødig hengivne
Halfdan Cleve
Ærbødigste hilsener til Herr og fru Franz Beyer!
Det var nogen hyggelige, fine mennesker!
Kjære Gustav
Jeg skriver om domkirken
og har idag skrevet til Verdens
Gang med andmodning om
plads, som han nok gir 
mig.
Vil du ikke la mig her
si det første ord. Og holde
de andre tilbage. Jeg tror
72
Malor-
båten,
Johan
har
laget
til
Svalbard.
Johan og jeg først på Jegerkongress i jeen-
den gikk fint under Johans presidium.
Og vi møtte atter den danske landadel,
som er en kvegart for sig - så merkelig
fastboende i sine store hus (som de
har fotografi av med sig i lomma) og i 
sin store undenket om alt som ikke
rummer i den danske adelskalender.
Jeg var for resten skral hele tiden, da 
jeg satt i lagnianunsitten hver for- 
middag og banketter også i slatdet 
foregikk i 20 graders varme. Siste 
dag knakk jeg da også, og blev liggende 
sjøsyk herhjemme. Men Johan
deres kunst, nu kommer vel alter bjerg
prædikenen eller andet stort arbeide frem igjen,
det haaber jeg saa sikkert paa, jeg elsker deres
store arbeider, nu da de er lykkelig og kom
mer derned, hvorhen de jo har længtet, saa
kommer det større og begeistrede frem. De ser
nok mellem liniene, at jeg har savnet lidt
af det i de senere aar, altertavlen og Judas 
undtaget. Nei jeg er egentlig ikke istand til
at skrive, de maatte bare være vis paa, at
mit venskab og jeg var den samme. Hils ven-
ligt deres moder fra mig. Et tryk har jeg,
og det er, at jeg ikke har skrevet til Andrea,
jeg havde i vinter et venligt brev fra hende,
senere har jeg hørt om hendes forlovelse, aa
ja det er stygt. Hils Nicoline hjertelig
fra mig, lev begge vel.
Deres hengivne
Kitty Kielland.
Tante og Pleiemor, Fru Stads-
hauptmand Astrup, hos mig
og bragte med en af deres Komposi
tioner, sat for Piano af Eyvind
Alnæs. "Den store, hvide
Flok" Hun sang den for
mig, og jeg blev rent betagen
af den Melodi! Den er i
Sandhed opløftende og underfuld
skjøn! Ja det er i Sandhed
hellige Toner, som viser os
opad fra al Jordenød.
Musik er det eneste jeg
endnu kan nyde lidt af.
Den er min kjæreste, og
vil bli min sidste Trøster.
15
samtale med den forrige finske
minster - en type på sitt folk.
Han var spesielt interessert i sprogstriden 
her i Norge og hadde samme standpunkt 
som jeg.
Johans og Sverdrups foredrag om
Svalbard blev en stor succes
"på sin egen charmerende måte talte 
Anker" innledningsvis om livet og 
gruben deroppe, skrev Aftenposten.
Ellers har jeg hodet fullt av 
rødbeter og pastinakk og neper - arbeidet 
i haven i sving, deilig vårvær og regn,
som greier op med all den kunstgjødselen,
jeg maser med å få ut over trær 
og bed.
Og når premieren på torsdag er 
over og vi har greid å neie på scenen
uten å forgå, skal jeg bli et lykkeligere
menneske -
fremstillere uden en vis, garanterende kontrol,
der foraarsager mange tidsspildende eftersøgnin-
ger, og tildels ikke heller uden indgaaende kritik,
selv om denne ikke kommer umiddelbart og
i hele sin vidtløftighed til orde i selve bogen.
Navnlig har jeg været nødt til for ikke at
sværge paa magistrens ord at gaa Maurers
mange og omfattende afhandlinger over
hidhørende spørgsmaal igjennem paa en
saadan maade, at
jeg
med trygghed kunde enten
slutte mig til eller fravige ham. Det sidste
hænder undertiden og maa da kortelig begrundes.
For Sverges og Danmarks vedkommende
har ogsaa selve materialets indsamling
forvoldt adskillig tidsspilde og vil formo-
dentlig endnu gjøre det. Men paa den
anden side har heller ikke min arbeids-
evne paa langt nær formaaet at præstere,
hvad jeg havde haabet af den. Jeg maa
fremdeles i høi grad økonomisere dermed,
og daglig skifte emner for ikke at gaa
tilbage igjen. Det er en lidet opmuntrende
som ovenfor vist, med saare liden ret, blant rigsdags-
bønderne som en opinionsyttring i norsk høirevenlig ret-
ning, der burde kompenseres ved en lignende i modsat.
- Af disse forhold i Andet Kammer betingedes tillige
flertallets stemning i Første Kammer. De lidet overskue-
lige veie, hvorpaa den indre, svenske politik
i de senere aar
var slaaet
ind, havde nemlig i det svenske overhus fremkaldt en
høi grad af forsigtighed i dets optræden ligeoverfor majori-
teten i det andet kammer samt en ikke mindre frem-
trædende tilbøielighed til gjennem imødekommenhed og
delvis opgivelse af egne standpunkter at opnaa et varigt
kompromis. I det norske spørgsmaal at indtage en med
landtmannapartiets sympathier fuldkommen stridende
holdning laa derfor ogsaa i Første Kammer meget fjernt
fra flertallets tendentser. Meget mere var man, efter
hvad jeg gjennem samtaler med adskillige medlemmer
kunde erfare, stærkt tilbøielig til at skyde dette spørgsmaal
fra sig som et for Sverges indre politik ubekvemt og u-
hensigtsmæssigt. Heller ikke var det at vente, at der
skulde gjøre sig nogen anden opfattelse gjældende inden
den siddende svenske regjering. Denne var jo selv netop
fremgaaet af de nævnte forsoningsbestræbelser, og stats-
raad Themptanders udnævnelse til statsminister istedet-
for Thyselius, hvilken just fandt sted under mit op-
hold i Stockholm, var særlig egnet til at vise, at disse
bestræbelser ogsaa i den nærmest beregnelige fremtid
vilde blive de bestemmende for de svenske statsmyndig-
Ville I bo hos
mig en stund?
For der er vel bedre
end i Kjøbenhavn
(Der er østers) Men
Champage er det
mindre med dernede
Hurra for det fri
Norge - med fremmed
Konge. Hurra for
den fri Dagny som
blir sin egen dronning!
Fanden i Konger!
Din Dagny.
siden han begyndte at bruge jod.
Gud ved, hvordan det gaar.
x Fik idag et rørende Brev fra
Fira Mathias. Han er som et
stort 70 aargammelt Barn.
Vi snakker om at det er trangt
for Digterne i Norge; men hvad
skal de saa si paa Island!
Og Færøerne! Sira Mathias, som
nærnes Islands Bjørnson og er end
saavidtbetydelig Digter, han faar 30 Kr.
arket for sine Bøger - en Gang for
alle. Forlæggeren kan da trykke saa
meget han lyster. x
Endelig er jeg færdig med
"norske Klædebunad" og Korrekturen paa
"Fra Kolbotnen og andetsteds".
x Sira M. Jockumsen, den islandske dikter
Billedhuggeren Gustav Vigeland
Kristiania