MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Kbhvn d 12te Septbr 1865.
Næstefter at takke Dem mange Gange
for Deres venlige Skrivelse af 8 de d. M.,
som baade overraskede og rørte mig,
vil jeg ret af Hjertet ønske Dem til-
lykke i Anledning af det af Dem fore-
tagne betydningsfulde Skridt hvorom
jeg forresten har været vidende i over
en Maanedstid, - jeg erindrer ikke, hvor-
fra jeg først hørete om det, rimeligviis
er det fra Fru Thoresen eller Konows.
Det er jo efter Alt, hvad Udenforstaa-
ende kunne skjønne, et særdeles hel-
digt Valg, De har truffet: det er ikke
alene en meget begavet Kunstnerinde
hvilket navnlig maa have en særlig Be-
tydning for Dem med Hensyn til
Deres egen Stilling, men hun er tillige
efter deres Dom, som kjende hende, en
særdeles elskværdig Personlighed, saa at
jeg med fuld Føie kan bevidne Dem min
og jeg bliver reddet fra denne
fortvivlede Pengeknibe der nu 
har varet et Par Aar – Vil 
De kanske være så snil at 
se efter at Ass det blir ordnet 
alt med Hensyn til Assurance-
summen – Med Hensyn til 
det a annet (med H«Skrig») 
vil det – hvis dette klaffer 
ikke længer ha Betydning – 
men jeg vil jo gjerne allikevel 
få Besked –
De kan jo gjerne
Venligst Hilsen
Edv. Munch
Lützowstrasse 82
Berlin
62.
Frie kunster ere identiske med skjønne
Kunster. Videnskab, Kunst, Religion
have sit Værd i sit eget uendelige Øie-
Torsdag
Kjære Tore!
Ja i Overmorgen er du altsaa
et Aar ældre. Tillykke med Dagen! Jeg
har dig opskrevet som født i 1912, og da
er du jo 14 Aar nu - og jeg som trodde at
du bare var 13. Til Sommeren vil du vel
gaa til Konfirmationen, og det er ikke noget
at si til, men naar du da er konfirmeret
- hvad saa? Hvad tror du at du helst
vil slaa ind paa? Kunde du bli til noget
ordentlig i Tegning og Maling saa hadde du
ge jo et Kald, men det vet vi ikke endda,
og i ethvert Tilfælde er Kunstnerbanen meget
trang og vanskelig. Det er mange Hunder
om det Kjøtbenet - men det er det forresten
om alle Ben. Vi faar nu se litt paa Tingen,
kanske faar du prøve en Tid paa Tegneskole.
- Kjære Tore, nu maa du begynde at bli
riktig snil mot dine Søsken og hjelpe dem
tilrette som en ældre Bror - det maa du
begynde med nu du er 14 Aar.
Fra Papa
længes saa efter? Strygekvartett.
Det er væsentlig fremkaldt ved
Schubert Quintett Opus 163, som
jeg har havt fat i i disse Dage.
Hvilket Værk! Kan der være skre-
vet noget skjønnere, rigere, inder-
ligere?!!! Jeg synes, vi to skul-
de forskrive Brüsselerne og
bare høre, høre med vor in-
derste Sjæl. - Vær ikke bedrøvet,
over at Du nu, som Du skriver,
maa lade Musiken hvile. Den kom-
mer igjen og Du tar fat med for-
nyet Kraft, naar først Dine
egne Kræfter kommer i Orden,
og det skal Du se, kommer nok
nu efterhaanden! God Bedring
og godt Mod da, kjære Edvard!
Vær Du og Nina inderligt hilset fra
os begge! Din Frants.
9
sin reiseflaske og drak en skål med sin reisefælle ma-
leren." Skålens årsag var gjaldt intet mindre end at hans
under Opholdet på Ellinggård stedfundne Forlovelse med 
Baronens Datter, en Forlovelse der endnu var en Hemmelig- 
hed" og som Balke nød den ære at bli den første indviede i.
I Helsingborg hvor de overnattet i et I Helsingborg hadde
de som norske en pinlig oplevelse med natlig kommers
av drukne svenske officerer, som forstyrret dem om natten
med sit leven og utbrød i allehånde høirøstede Ukvemsord 
om Nordmændene, da det blev betydet dem at det var en 
reisende
"norsk Kammerherre" som tr trængte søvn ro om natten.
Noget som jeg blot le releverer for at vise den endnu den- 
gang herskende og altfor vel bekjendte svenske Opinion om 
sine såkaldte Brødrefolk," føier B. til. 
Endelig kom de ov fra Ystad.
en mork novembernat
over Østersjøen,
fram
til Greifs-
wald og fortsatte reisen med postvogn gjennem de løse 
sandsletter frem til Berlin. Her blev han boende
længere tid
som
Lovenskjolds gjæst og fik gjennem ham adgang til at
Malerigalleriet og byens seværdigheter. Fra Berlin gik rei-
sen til Dresden "for at besee denne Bys verdensberømte 
Maler- og Kunstgalleri", og hvor han desuten besøkte prof.
Dahl, som tok imot ham på det hjerteligste. - Det var 
Videre gik det over Nürnberg til München og tilslut til 
Paris. I Nürnberg hadde han også et litet eventyr, som 
han fortæller. Han gik kom til byen sen på natten og skulde
reise videre næste dag, hvorfor den sparsommelige maler mente
faar undskylde mig.
Angaaende denne platen som altsaa var skyld i
den hele strid mellem os hin kveld, - saa
mente jeg bare at sige - at den har været "for-
svundet for længe siden os at du ikke behøvede
at lede efter den - jeg huskede nemlig at jeg
havde ledt efter den ifjor engang - da jeg havde
en bestilling. Kan godt hænde at jeg for 2 aar
siden tok den med til Bergen og at den da
forsvandt der eller paa reisen - det var i alle-
fald de sidste tryk jeg har lavet som blev solgt
i Bergen dengang. Men om de trykkene blev trykt
i Bergen eller var halvtrykte hjemme og gjort
færdige i Bergen, - det kan jeg ikke huske - men
jeg er næsten sikker paa at jeg trykte dem hjemme
og bare "tonede" dem i Bergen. - Jeg har derfor
endnu en tro om at platerne findes paa Sandalstrand
et steds. - Du tror at være sikker paa at jeg tok den
med mig nedover hid men det er feilagtigt
her findes den ikke og den er ikke mistet under-
veis hid ned. I allefald er ting sikkert : at "Støilen under
Jostedalsbræen" ikke har været trykt siden jeg var i Bergen.
Men du skal ikke lede mere efter den platen -
og arbejdede på min nye digtning; fra
Sverig, fra Danmark og hernedefra erfarer
jeg ikke andet end hvad der må glæde
mig; men fra Norge er det som alt ondt
kommer over mig. Hvad vil de mennesker?
Er jeg ikke tilstrækkelig langt borte?
Et falder mig ind. Skulde ikke
stumper af min artikel kunne benyttes
som uddrag af et privat brev fra mig?
Gør, hvad Du og Thoresen finder for godt;
men forebyg den skæbnesvangre mulighed
at eftertrysudgaven af mine bøger får se
lyset.
Endnu engang, tak for dit brev, og
en venlig hilsen til din ærede frue.-
Kommer jeg lykkelig ud over denne lur-
vede sag, så er det min agt til sommeren
at komme hjem for at være med at fejre
det 1000-årige rige. Det eneste der ved denne
lejlighed skulde holde mig tilbage, var tanken
om vore folkelige politiske Chiliaster.-
Lev hjertelig vel!
Din hengivne
Henrik Ibsen.
 P. S. Jeg skriver til Thoresen idag.
Meddelte han endvidere
Eriksen paa kontoret, at
hvis han fik høre,
at han en eneste gang
herefter havde holdt
svirelag med folkene
p i skogen (som
for 8 dage siden paa
Hafsrød ) saa var det
ud af kompaniskab.
Jeg var om form. hos
redaktør Berentsen
og talte om listen
for kvindelige kommune
repræsentanter, som
vi nu lover i kv.sagsforn. 
Om efterm. kom Micka
Gløersen hidop - hun
græd og sagde, at
Mandag
P.S. Jeg har besørget pakken
for fru S. Den kosted 50 øre.
Og tænk, saa har jeg glemt
hos dig min fløielshat, som
jeg jo kunde ladet blive i Kri-
stiania. Nu savner jeg den me-
get, da min anden hat er rent
ødelagt efter besøget hos frk. Afzelius.
Ser du saa sandt nogen leilighed
dertil, saa send mig den.
Jeg hoster meget og har næsten
ingen stemme; og derfor tager jeg
nu mit mikroskop hjem, saa at
jeg kan holde mig inde nogle dage
uden at være doven.
Atter mange hilsener
fra din
Kristine.
og nu naar boulevardernes trækroner om kvælden 
staar tyndet og lette mod en bleggul himmel 
og de første, visne blade falder i lygteskinnet, 
saa kjender jeg, jeg er mere hjemme her end i skogen.
Og naar jeg alene lar mig drive med strømmen,
saa føler jeg for alvor, hvad ensomhed er - uendelig
meget virkeligere end naar jeg er ude paa landet -
eller i Nordmarken.
Jeg var naturligvis meget misfornøiet 
med Dere bemærkninger om norske damer.
Det var nu mit ømme punkt De rørte 
ved da De spurgte, om jeg virkelig snakket 
Kristianiasprog. For det er det værste, folk
kan gjøre mig, naar de spør, om jeg er fra
vestlandet - formodentlig fordi jeg lærte at
snakke paa dansk - jeg var to aar, da jeg
kom til Kristiania og lidt maa der vel
altsaa hænge igjen. Og saa elsker jeg netop 
Kristianianorsken - og Kristiania - sagtens
fordi jeg altid har følt mig ikke rigtig
hjemstavnsberettiget der. Og jeg tror jeg har iagttat 
noksaa skarpt og godt det som er eget for 
den byen, som alligevel er det eneste sted i
verden, som jeg kan tænke mig at leve - med 
enslags ulykkelig kjærlighed og med noget som 
misundelse af alle, der kunde føle sig hjemme
26.11.1901.
Kjære ven!
Modtog Dit sidste brev
idet jeg stod ifærd med at sende
dette. Da Du berører pengespørgs-
maalet og jeg deraf ser at Du
ikke vil spandere mere på ham
spurgte jeg for sikkerheds skyld
Dahle om hans pengeafærer.
Jeg fik den efektfulde oplysning
at han havde 3,75 øre igjen, ikke
havde betalt på hotellet og
ingen ting havde til hjemreisen.
Efter at have nedskrevet den 17de
slåt, fulgte jeg med ham på hottellet
da han ikke kunde give mig
skulde sortere under
komiteen
den som undergivne. og
Alle bestemmelser, alle kontrakter, alle
planer skulde ligge i dens hånd. Alle
udkast og tegninger og skisser skulde
forelægges og
udfra "approberes" af den, før de kom til
udførelse - såvel billedhuggerens som arki-
tektens - og det endogså i detaljer, - det
var udtrykkelig nævnt. Et af medlemmer-
ne skulde ha det stadig tilsyn og derunder
myndighed på komiteens vegne. Med andre
ord - arkitektens betydning reducertes til
det mindst mulige og hans ansvar blev = 0.
Ryjord kunde godt med tryg samvittighed
krybe ind i den stilling. Og billedhuggeren
kunde jo ikke stilles over arkitekten, vel
neppe sideordnes 
heller
! Om billedhuggeren var
jo lovede færdige dagen før vi forlod
Bergen - de skulde nu vel ikke
ligge igjen paa Hop station?
Og galogerne som vi saa skamme
lig havde forbyttet - ja, Du maa
sandelig undskylde kjære tante
Nina, vi returnerte dem saa
straks vi opdagede feiltagelsen og
haaber de nu er vel ankomme
paa Troldhougen. Ellers haaber
jeg ikke vi har glemt noget
eller gjordt noget dumheder
for Dig? -
Du maa hilse saa meget hos
Beyers om Du ser Dem - jeg haa-
ber adskillig kan ha'jevnet sig
mellem Næsset og Troldhougen
siden vi reiste? Vær nu ved
godt mod min egen lille tante
Nina og lad ikke disse affærer
Det var gjildt å vera på ein vakker
fest og råke so mangegode
kjenningar. David, Paasches,
Anne Thomassen, Barbra, som
no er åleine bokmeldar i Nationen,
Liestöl, Lie-folket og mange
mange andre. Det var som
eit lite laug etter alt ålvoret
her heime som slit litt meir
på meg enn eg med det gode
greier –
Werenskjold fortalte
eingang Jonas Lie, Eilif og noen
andre diskuterte landsmålet.
W. sa seg ha vore for målet,
Eilif så målstrevet var noko "töv".
Då sa Jonas: "Jorda er rund den
Elif og går rundt, om du holder
igjen alt du orker" -
Ekte Jonas Lie.
skal ut før Juleflommen
lægger Beslag paa alle Trykkerier?
Skal den ikke ligge og være beredt
til det rette Øieblik? Selv er
han bare Kjæften den Elias Kræmmer-
Gutten.
Din KH
17/9. 18.
206.
Nylænde
(21/1-97)
Sne.
Se - i luften liv af død, -
frostens tanker stjernestrøed
over mark og skovens toppe -
blomster, der i hvidest glans
fletter granens høitidskrans, -
stjerneblomst fra himlen oppe.
Sne er trøst i glemsels nat, -
gjemmer livet, dyre skat,
skjærmer det mod dødens kulde.
Sneen selv af død sprang ud, -
fanged aande med fra Gud,
kyssed jord og stivned mulde.
Saa - naar vinteren er endt, -
kulden flyr, og sol er tændt,
synker sne til jordens varme
bryst og græder taaren ud -
vemod - og paa længsels bud
gi'er sig hen i vaarens arme. -
Hansteensgade 2 IV
22/4 1908.
Kjære Rolf Thommesen.
Hennig ringte mig op i Tele-
fon, han var saa skuffet og
trist. Jeg kunde jo intet andet
sige end som det var, at hans
Billeder ikke virkede saa godt
i Galleriet som i Kunstforenin-
gen. Det er dog meget gode Billeder
og jeg lovede ham, at hvis Kjøb
af indsendte Billeder, der stod
under hans Landskaber eller
paa Høide med dem, blev fore-
slaaet inden Direktionen, da
vilde jeg tale
for
hans Billeder.
Egentlig blir jeg saa ulykkelig
over al denne Sorg og Kamp.
De har det for ondt allesam-
364.
hun mener; men -
"Nei, aldrig i mit levende liv har jeg hørt
paa magen! At snakke ud - det skulde stan-
se? nei, du største verden! hun maa nok
ikke ha studeret menneskelivet noget videre,
eftersom mama har forklaret det for mig -
om naturens orden og alt saadant noget - -
Men det er det, ser du, at jeg tror umulig gamle
ugifte kan forstaa sig ordentlig paa det en-
gang; for de lærte ikke om saadant noget
før i tiden. Stakkars tanten din, som ikke
kunde faa den, hun var glad i! mama har
fortalt mig om det altsammen - Men
nei, du gode min! stanse - ! jeg har aldrig
i mine dage hørt noget saa splitrende galt!"
"Hvad er det for noget, som er saa split-
rende galt, barna mine?" Det var gamle
kapteinen, som var ude paa spadsereturen sin
før middagen.
"Uf a mei - saa ræd jeg blev!" Karen sprat
til siden og holdt paa at gaa i grøften - næsten.
Milly var lidt roligere af sig; hun
Mundering. Jeg skulde ønske at du mente
noget med dine gode Ord fra München, at det
ikke var bare Prat. Du er voksen nu. Har du
tænkt over at med Kr. 480. - om Maaneden er det
en høi Embedsmands Gage efter at han har slitt
og tat alle sine Eksaminer.
Du hadde over Kr. 100. - tilovers da du
nu fik Kr. 480. - Jeg hadde tænkt at bede dig om
at faa sende 100 Kr. mindre næste Gang. Men da
du har Fødselsdag den 6te saa faar Pengene gaa til
en nyttig Gave. Og til Lykke med Dagen!
Papa
14. 6. 1927.
Kjære Tore Ørjasæter
jeg skulde ha skrevet til dig for lang tid siden
og takket Aaslaug og dig for den vakre blomsten til min fødselsdag.
Men – ja det var nu en hel del jeg skulde ha skrevet om, og saa
maatte jeg reise til Oslo, saa blev det ikke av, og nu er det likesom
borte. Der kommer stadig noget paa: netop nu har jeg fulgt Mary
Andersen paa stationen, hun skulde ind og hente min steddatters lille
pike hitop. Min sted-svigersøn (for en glose!) ringer op ved middags-
tid at den lille konen hans er blit indlagt til operation, selv er han paa 
en av Fred. Olsens baater og seiler paa England og der sat han alene 
med ungen ute i en haveby øst for Oslo. Naar min vesle Gunhild 
er frisk igjen, som jeg haaber til Gud hun blir om en 14 dager, kommer hun
hitop. Det skulde være gjilt om dere hadde erinde nedover mens de er 
her, Brit og Gunhild og hadde med Jo; Brit og Jo er omtrent jevnaldrende.
Selskapelige omgangsformer mellem folk i den alderen bestaar forresten mest 
i at de tar fra hverandre alt og velter hverandre i bakken; det husker jeg
fra dengangen mine egne var smaa og jeg drog avgaarde med dem noksaa 
kry til et eller andet saant unge-sjaa. Men det skulde være 
morro at se Jo snart engang. – Du kommer jo hit til det
store sommerstevnet ialfald to ganger, hvis jeg skjønner programmet ret 
og da blir vel kanske Aaslaug med ogsaa –?
Nu længter jeg jo svært efter at faa Hans hjem igjen.
Jeg var nede hos ham i pinsen, men da traf jeg ingen kjendte, uten
Derefter foredrager følgende, ligeledes af
Hr Adj. Christie skreven Festsang for Solo
og Damechor til Kjerulf nydelige bløde
Musik til hans bekjendte Serenade "Hytten
er lukket, Natten er stille"
Som N..4 i Programmet gaves derefter
Edv. Griegs deilige Minnet (af 1ste Sonate)
for Piano og Violin, og endelig Sluttede
første Afdeling med Nordraaks mægtige
Komposition til Scene af Bjørnsons Si-
gurd Slembe "Hvad vælter de Bølger i stille
veir?" Anden Afdeling bestod af Gades
Sumfoni N. 4 i B-Dur.
Det var saaledes en sjelden velvalgt og
alsidig nordisk Musik, som Selskabet
kunde byde, og denne rige musikalske
Nydelse bidrog naturligviis til at sætte
godt Humerer og Passiaren i Gang til
Ballet, som nu tog sin Begyndelse, og
fortsættes i den muntreste Stemning
til Kl. noget over 3. Selv Dandsemusiken
vidnede om, at man her traadte Dandsen
i en musikalsk Verden; ja selv "Blomster-
prisen" prangede ikke som sædvanligt med
Floras Børn; den havde denne Aften om-
byttet dem med endnu mere yndede Blom-
ster i Tónernes Rige; Convaller, Lillier
og Roser maatte vige for Ole Bull, Grieg
og Behrens, der som Byesbørn naturlig-
viis især var i Vinden. Kl. omtr.12 var
under en Pause i Dandsen en livlig Sup-
per arrangeret nedenunder, hvor det gode
Humør kom til orde i Skaaler, Taler og Sange.
Her erindredes naturligviis Jubel. Barnet
"Harmonien", dets Stiftere, dets senere Vel-
yndere, den nuværende Direction, Hr. In-
structor Fries, Prologens Forfatter o.s.v.
kort alle, som man skyldte Tak for Virk-
somhed i Selskabets Tjeneste til Selskabets
Trivsel Festen var saaledes for først til
sidst særdeles vellykket, og det er kun et
Udtryk for den raadende Staæmning hos Deel-
tagerne naar vi takke den ærede Bestyrelse
for dens ihærdige og vellykkede Bestræbelse
Kristiania den 14. Mai 1902.
Hr. Dr. Edvard Grieg,
Villa Troldhaugen,
Bergen.
Vi tillader os at vedlægge to
tilsvar til Deres artikel i Verdens
Gang igaar angaaende vort
interview af Dem.
Vi beklager meget, at vi
har seet os nødsaget til at
fremkomme med disse udtalelser.
Deres artikel har imidlertid
skadet os meget paa grund
af de feilagtige forudsætninger,
den er bygget paa. Ligesom De
ved at sende ovennævnte artikel 
til et udenforstaaende blad
snart debutere i en
Concert og i næste
Maaned giver Lindholm
Concert; hvori han skal
spille er han ikke endnu
paa det Rene med.
Han er nu og da
ude hos mig, han
holder sig nu mest til
Øllet!
Uden videre Anledning
for idag
forbliver jeg Deres
hengivne
Harald Ibsen
Stemmer af nogle legende Børn
paa Kloppedal, - ellers intet.
Fred og Mildhed og begyn-
dende Vaar over alt! Hvor
jeg længtes efter Dig! - det
kan Du bedst forstaa deraf,
at jeg sidder her og fryder mig
ved at skrive til Dig om det
Altsammen. - Paa mindre end
en Time var jeg hjemme igjen
paa Næsset, saa Turen var
ikke lang, - men hvor rig!
Og hvor jeg vilde ønske, at jeg
kunde give Dig lidt af "For-
næmmelsen". Du har givet det
i "Enno ein Gong", - men vi
er endnu ikke naaet saa langt
frem i Vaaren, at den ligger
i Luften. Idag vil jeg nærmest
sige vi har "Førvaar", - som
om det var Forspillet til Vaa-
ren!
Se saa, - det er mig en
sand Svir at sidde her og
partiet har forandret standpunkt og er et
parti av kongefjeskere og opportunister. Og
de har rett til å tro det. For disse nye stand-
punkter fra partiet er ikke blitt forklart
dem.
Den nye regjering er dannet for å be-
kjempe krisen og arbeidsledigheten. Alle an
dre ting blir små i forhold til dette. Partiet
har ansett det som nødvendig å opgi sine
demonstrasjoner mot kongehuset og den 17
mai for å få arbeidsro og makt til å gå løs
pâ de store opgaver, ut fra den opfatning at
vi gjerne skulde be gud bevare kongen og
fedrelandet to ganger om dagen, hvis det
gir oss anledning til å sette nogen tusen
arbeidsløse i beskjeftigelse! Dessuten gjel-
der det at en kamp om republikk eller
monarki ikke på nogen måte er aktuell for
tiden og at vi under den statsform vi har kan
føre kampen mot krise og arbeidsløshet så
langt som det overhodet er mulig.
Men fordi om partiet av taktiske grunner
endrer sitt standpunkt til disse spørsmål er
ikke den prinsipielle stilling til dem endret.
Også Arbeiderpartiet kan i visse situasjoner
måtte gi avkall på å demonstrere sine prin-
sipielle standpunkter uten at man derfor bør
innbilde sig at partiet eller dets medlemmer
har opgitt dem. Også vi må kunne bli enig
om å gå løs på de store opgaver når tiden er
gunstig og ikke tukle oss bort i småtteriei
og strid om pavens skjegg - i dette tilfelle:
kongens lønn. Men det forhindrer jo ikke de
enkelte partimedlemmer i å beholde sitt prin-
sipielle syn på disse spørsmål.
Det som har vakt en viss misstemning
blandt partifeller nu er at denne taktiske
frontforandring er skjedd uten at det er blitt
forklart for partiets masser. Og dog er det
av overordentlig stor betydning nettop nu
at partiets menige medlemmer forstår det
som skjer og kan forsvare og forklare det
overfor sin nærmeste krets.
Da Arbeiderpartiet la frem sin første
kriseplan blev den møtt med hån og medli-
dende trekk på skuldrene. Det nyttet ikke
Hr. M. B. Landstad
Furukollen
Kongsberg
Brødrene Hals Kristiania den 22 Oktober 1880
Pianofabrik.
Hr Edv. Grieg
Bergen
Den 3die Sept. d. år sendte
vi Dem pr "Jonas Lie"
68 colly flytningsgods mff
EG 1/68.
I nogle colly var mange
forskjellige ting sammen-
bundet, men hvert colly
fik kun et nummer.
ærbødigst
Gotfr. Pedersen
Expeditør hos d'hrr Br. Hals
11/10 Holdt jeg mig oven-
paa hele dagen -
skrev en artikel til
Mrgbl, om Charlotte
Perkins Gilmans bog:
The Home. - Don reiste
med hurtigtoget for i
Kria at konferere med
Platou anl. dommen.
12/10 Telef. med Paps
i Molde - Etti
allerede oppe og ude.
Var paa Knivsø til
middag.
13/10 Reiste jeg til Kristiania,
hvor Don allerede var.
Han havde konf. med Platou,
som anbefaled at vente
og se, om onkel Chr. appelerer
dommen. Gjør han det
med Carl Hauptmann, Dr. og Forfatter, og
den treidie med Kjøbmand Hauptann
i Hamburg. Hver af "die yungfere
vom Bischafsberg" arvede store
Formuer; mens Hauptmandene var
fattige.
Hauptmanns nuværende Kone
f. Marschalk havde ingen Formue.
men
hans Stykker har indbragt store
Summer i Tyskland.
19. 12.04
Schjøtt er her idag. Garborg og han
sitter
nu og
læser  græsk oppe paa Kontoret.
Løland kom ogsaa i Eften, fra Byen,
hvor han har leiet Værelse for den
mørkeste Tid. Men han faar ikke
sove derinde.
Ivar  herude Lørdag Aften
en Tur. Han havde været hos Bugge
og Moe igjen med Eddaoversættelsen og
var straalende fornøiet over dens Dom;
han  reiste igaar til Einabu.
Da capo!
"Bare et spørgsmaal."
Nylænde 98
Skulde det mon ikke snart være paa-
tide at søge at faa trukket lidt af raaheden
ud af vore smaagutter?
Det er sørgelig at se, hvor lidet barnets "medfødte dyriskhed"
modarbeides ikke alene i hjemmene, hvor det naturligvis bur-
de ske først og fremst, men ogsaa i skolerne, hvor det jo ellers
hedder sig, man lærer dyd og gode sæder. -
Jeg har i lang tid moret mig med hver formiddag at se
paa legen i frikvarterene paa en større gutte- og middelsko-
le. Ja - moret er ikke egentlig det rette udtryk; thi det
har meget mere ærgret og bedrøvet mig atter og atter at se,
hvordan lavhed og brutalitet er de mest fremherskende træk
hos vore gutter endogsaa i legen helt fra ganske smaa af
p.t. Bodø, 28 Novbr. 1916.
Hr. Arnulf Øverland.
De har utgit en ualmindelig
talentfuld Bok, efter mit Skjøn: Det er Nat,
jeg læste den nu og maa staa op igjen og 
skrive dette. Julehygge er det jo ikke, men
det er brillant Uhygge, stærk og stutt, Ekstrakt.
Naturligvis synes jeg ikke at
alt er like godt, det synes ikke De selv heller,
men det bedste er mærkelig og overlegent,
jeg er glad paa Deres Vegne. De viser at De
ogsaa kan mestre Prosaen.
Deres ærbødige
Knut Hamsun.
farverige Billeder – ellers får 
man et falskt Indtryk af 
mig som Maler – At jeg nu 
sælger meget vil tror jeg 
have tilfølge en stærk Produktion 
og for tiltrods for min Sygdom 
arbeider jeg storartet –
Jeg blir vel her Marts ut – 
– Hvor da? Muligens til
Helsingør – Føler jeg mig 
helt stærk kunde det hænde 
jeg prøvet på en Tur til 
Kysten
Norge
Kanskje Fredrikshald –
– Vær hilset mange 
Gange og hils osså hjertelig 
din Svoger og Frue –
Din hengivne Edv Munch
og altsammen, som Du saa godt
erindrer. Og dog er det jo saa,
at vor Erindring ikke formaar at
fastholde det i al sin Storhed,
derfor virker det med ny Kraft
for hver Gang, vi ser det
igjen. Samme Aften tog ved atter
med en liden Lokaldamper til
Stryn og havde en deilig Aften-
kjøretur til Mindresunde, hvor
vi slog os til Ro for Natten.
Betty Wallem, som var der,
modtog os med aabne Arme,
varm og god som hun er.
Næste Formiddag (Lørdag) med
Dampbaaden over det speilblanke
Strynsvand med den fineste Belysning
og Stemning over Fjeld og Bræ
og Li. Nei, Strynsvandet - dets
øverste Del - er vist det fineste,
jeg kjender! Men her, som el-