MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
§ 266.
Der en qvoud formam ingen Forskjel mellem Enevolds Re-
gjering og Despotie. Nogle have distingveret mellem Despo-
tie og Despotisme saaledes at de ved det første forstod, den Regje-
ringsform, hvor Monarkens Magt var gandske uindskræn-
ket; Ved Despotisme derimod den Regjeringsform, hvori
man har gjort det til Maxime at behandle Undersaatterne som
blotte Midler. Forfatteren begaaer en Inconseqvens, naaer
han antager, at man er berettiget
til at modsætte sig Despo-
tiet. Det Laconiske Rige er egentlig enten Aristocratie
eller repræsentativt Democratie. Monarchie og Despotie el-
ler rettere Despotisme ere ikke forskjellige; thi den samme Grad
af Magt tilkommer den Øverste i begge Konstitutioner. Men
Begrebet om Despotisme en gandske anderledes end Begrebet
om Monarkie, naar der tages Hensyn til Udøvelsen af Magten.
Oprør kan vel være fornuftigt men ikke retmæssigt, thi Grun-
den hvorfor man agter Regenten er den, at Staten er et Middel
til at bevirke eens moralske Forædling: naar altsaa Regje-
ringen er saaledes at man ikke kan opnaae dette Øiemed, saa
er der ingen Grund til at leve i en saadan Stat; men det er
endog Pligt at ophæve den. Grunden til denne Uovereensstem-
melse, maa søges i de menneskelige Indretningers Ufuldkom-
menhed. Det ikke muligt ved en udvorter Lovgivning at
bestemme alt saa nøie, at intet skulde blive tilbage for det
Rom den 2 Februar 1871.
Kjære Hr. Grieg!
Idet jeg takker Dem hjerteligt
for Deres venskabelige Skrivelse af 7 
med Underretning om, at det var lykkedes Dem at ordne
Aftenbledsaffairen gjør det mig Ondt, at jeg atter
seer mig nødsaget til at uleilige Dem endnu en-
gang og det ovenikjøbet i den samme Sag.
Vi have nemlig til Dato endnu ikke modtaget et
eneste Nummer af Aftenbladet. Jeg har
vendt mig paa Posthuset her, hvor De af Erfaring
veed at Expeditionen ikke er den bedste, 
gjøres. Der findes intet saadant Blad 
Adresse. Det er ikke let tænkeligt, at Bladet, 
ifølge Deres Brev afsendes hver Dag, saa
tigt skulde blive ved at gaae tabt paa
ned, og jeg har da tænkt mig at Grunden 
ligvis skulde ligge i en Misforstaaelse i
gementet mellem Dem og Bladets Redaktion 
i alle Tilfælde lettest vil kunne udfindes ved
Kjøbh pr 24/5 12
Kjære fru Grieg
Ja! Det har rigtignok varet
længe med de lovede Billeder
og egentlig generer jeg mig ved
at aflevere disse da de ikke
ere gave, men vær saa god
at modtage disse uden Pretension
som et Minde. -
Mig minder disse Billeder om
den deilige Dag, jeg tilbragte
sammen med Dem og familien
Beiers paa dit herlige
Bergen, den 27. Dec. 1897.
Kjære venner!
Saa let som det kan synes paa den ene side at sige
tak for det gamle aar, saa tungt kan det dog falde
i bevistheden om og følelsen af, at man intet
andet har til vederlag for saa meget, som man har
modtaget i løbet af det aar, som er gaaet. Saaledes
gaar det nu ialtfald mig, idet jeg siger det til dere,
af hvem vi har modtaget saa meget og nu igaar
atter modtog slig stor gave. Efter vor mening, kjære
Edvard, manglede der dog intet led i den Kjæde
af godhed og Kjærlighed, som du altid har vidst at
slynge ind i vort liv og derved søgt at lette vore sorger
og bekymringer. Og det skal du have inderlig tak
for, især da, naar det for sig selv er forbundet med
vanskeligheder og offer. Gid du til vederlag rigtig maa
føle sandheden af de ord, at at give er saliger end at
tage, og det troer og haaber jeg, at du gjør. Og lad mig
saa ønske Eder et rigtig godt og lyst nytaar, et med
god helbred og friske kræfter og mange gode lyse
dage, det være nu ude i hæder og glands og berømel-
se, eller herhjemme, hvor de ting spiller en mindre
at være i Ro her, tænker
vi ikke paa nogen Pariser
tour, jeg opgive dog ikke
derfor at lægge Planer,
derfor, og jeg haaber at naar
der engang sker, jeg da
maa træffe Dem og Deres
Hustru der. De gjør
Dem ingen Ide om hvilken
Lykke Deres Folkedanse
gjorde i Paris. Der kom
Liv selv i de mest
blaserede og forvænte
og aldrig fik man nok
deraf. Kan man i Paris
faa nogle af Deres Sange
med fransk Text, t Ex.
"mit Hjertes Kjærlighed"?
Og Deres Pianoconcert?
den svenske "dock rør sig indom samma
grund-tonart som den nationelle svenska".
Efter hans Beskrivelse er Lappernes
Sang ogsaa saa dramatisk, at det
nærmer sig Sangdans. Men H. ved
tydeligvis intet om Dansen eller Visernes
Oprindelse. 
Han siger bare
"deres Melodi
var mer Deklamation, än lång som, än
hastig; än deklamerade en alldeles ensam,
än alla tillsammans. Stundom gränsade
denna mimiska Deklamation till
det mest sublima: All deras Sång førefäll
mig som Improvisation, hvilken
de
beledsagade med
olika åtbørder." Der mangler kun den sluttede
Ring eller Kjæde, saa har vi  Kvaddansen; 
Syngemaaden og Visens dramatiske Frem-
stilling ellers er som i Færingernes
Dans i vor Tid. Haffner hørte Lapperne
i 1780. Afzelius' Samling udgivet 1817.
Andet Oprag 1824. Ny øget Udgave 1880 -
Jeg har egentlig intet at sige
eller fortælle, det er blot rart at
sende to hele rene sider bort uden 
et ord paa dem. Jeg kom vel hjem,
har siden levet et stilfærdigt fami-
lieliv sammen med mine søstre og
forældre med den forunderlige følelse
af at være hjemme og dog fremmed,
som man vel altid beholder. Men
hvad kan det interessere dem at høre.
Gid de maatte være kommet til
arbeide paa en eller anden maade
enten med Gude paa studiereise
eller hjemme i Christiania, det
er ikke godt og sindsopløftende at
gaa uden arbeide, synes jeg. Jeg
har lidt haab endnu om at kunne
gjøre lidt forgrundsstudier for at com-
pletere mine studier, men hvad jeg
egentlig behøvede er jo væk, og veiret
er svært urolig og ubrugeligt, dog
Værnehjemmet
Bergen 14/7 1912.
Kjære Aubert.
Jeg maa jo tro, at Du
endnu er Byen, da jeg
daglig læser om Dig fra
historisk Kongres. Dette 
er bare et Hastværks-
brev, som skulde træffe
Dig. Jeg har bedt Fru
Konrad Mohn og Ras-
mus Meyer om Penge
til Van Euck-Monu-
mentet, og de sagde
begge "ja." Men maa
jeg ikke ha en Liste,
saa jeg kan presse vi-
7. oktober 1935.
Kjære Ingeborg Møller,
For længe siden skulde jeg ha takket dig for
de skjønne roserne – men Anders sa du skulde reise bort. 
Jeg forstod ikke om det var for kort eller lang tid – han
har det ikke med at forsnakke sig, men dette brevet finder
dig vel altid –. Jeg er lei for at det ikke blev noget av 
min tur til Follebu og besøket hos Krokann, men jeg blir
ved at være noksaa skral om dagene. Nogen bok faar 
jeg ikke ut iaar - men jeg tænker at arbeide og gjøre færdig
det jeg holder paa med allikevel; jeg synes ingenting er værre
nerveslitende end at ha et halvfærdig manuskript liggende
naar en skal hvile.
Ha det bra da du, og paa gjensyn
din hengivne
Sigrid.
PS. Nini tænkte paa at komme til Lillehammer nogen dager, for at faa
litt «tørr, ren luft» men det blir vel ikke noget av nu da, siden luften ikke 
er særlig tørr her heller.
30/10-1923
Kjære Herr Professor,
Allerførst maa jeg faa takke Deres frue og Dem
for den hyggelige aften i Deres hjem og Dem for den taalmodighet, 
hvormed De har hjulpet mig i dette arbeidet som jeg hadde 
tat paa mig uten egentlig at vite, hvad det fordret. Og tilsisst
tak for Deres brev idag og for det tilsendte særtryk. Nu haaber
jeg rigtignok at jeg skal slippe at bry Dem med mere, men jeg 
er svært glad for jeg skal faa lov til det, hvis jeg blir 
nødt til.
Jeg syntes det var svært morsomt at høre, De 
hadde fortalt Finnur Jonsson, hvordan jeg har oversat eder 
i Viga-Glum og at han syntes det var bra. Nu maa 
det vel gaa an at jeg sender ham et eksemplar av over-
sættelserne, naar de kommer?
Med bedste hilsen til Deres frue og Dem selv
Deres hengivne
Sigrid Undset Svarstad.
Nytaarsdag 1891
Kjære Garborg!
Jeg skal hilse Dig fra Kitty,
som ligger i Sengen her ved
Siden af mig i Privat-Kli-
niken, at den foretagne
Operation er gaaet godt, at
hun føler sig noksaa bra og
at hun kanske kommer op
om nogle Dage. Hun faar
da selv skrive til Dig mere
om det Hele. Vi haaber, at
hvad der er foretaget skal
ha god Virkning; men fuldt
helbredet blir hun neppe ved
denne Operation, dog er Læ-
gen fornøiet og haabefuld.
Ja, hun skriver nu snart til
Dig, dette var bare en Hilsen
foreløbigt. Jeg skal dernæst
Mandag 17/10. 27.
Kjære Tore!
Jeg har spurt Mama og hun sier
at det er Raad for alle de Fillipenserne
som du har i Ansiktet. Det er jo ikke
morsomt for dig at ha alle de Kvesserne
derfor maa du gaa til Doktoren og faa
nogen Arsenikpiller for dem. Mama
sier riktignok at du er saa slap at du ikke
vil ta Pillerne mere end nogen faa Ganger
og saa holde op; men jeg tror nu ikke du
vil være saa daarlig Kar. Du maa altsaa
ta Pillerne regelmessig slik som Doktoren
sier, og gjør du det saa blir du straks meget
bedre. Lat mig nu se at du lyder mig i
dette Stykke!
Jeg fik læse hvad du skrev til Mama
og det glæder mig svært at du begynder at bli
flink Kar baade i Tysk og Matematik - aa, du
skal se det gaar nok, kjære Tore. Frydenlund skriver
ogsaa at det gaar godt med dig paa Skolen. Og
nu er det ikke længe til Jul heller. Alt gaar godt!
Fra Papa.
Jeg skriver paa Victoria Hotels Papir, men jeg er naturligvis hjemme.
den uundgåelige Følge. Betændelsen
Lunger og Bronkier vil ikke vige og heri
hendes naturlige Legemskraft ikke var så stor
så det kun håbløst ud. Som det er
har hun endnu kunnet holde ud, men
hvorlænge. At Lægene er bekymrede kan de
ikke skjule. Jeg vil dog i det Længste håbe
det Bedste, - og være beredt på det værste.
Ja, dette er jo ikke glædelige Efterretninger
fra Lykkeskolen, kære norske Veninder. Give
Gud, de må blive lysere inden for Længe!
-Jeg savner eder slig (saa I Norske siger)
i vor Kirke, I véd slet ikke, hvor meget I
hjælper mig. Tit kan jeg slet ikke begribe,
at jeg nu på 12te År står her i Kbhvn.
og at nogen finder det Umagen værd at komme
på Borch, for det er jo alt sammen så lige
ud, det jeg har at sige, men det er vel netop
dette lige ud, der gør det. Den kære Gud er
jo heldigvis ikke slet så kunstig i sin