MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
29.3.94.
Kære dr. Elias, overbringeren
heraf er chefen for Bergens teater, herr
Irgens Hansen, en god mangeårig be-
kendt af mig, som jeg sætter megen pris
på og som jeg gerne vilde introducere
hos Dem idet jeg beder Dem være ham
lidt behjælpelig med råd og dåd- så vidt
De kan. Hensigten med hans rejse til
Berlin vil han selv forklare Dem. Kun-
de han sættes i forbindelse med dr: Brahm,
dr. Schlenther og andre af vore fælles ven-
ner, så vilde det være ham til stor nytte
for det øjemed, hvori han rejser. Jeg ken-
der jo Deres utrættelige tjenestvillighed
Gossensass, den 27. august 1884.
Kære Sigurd!
For nogle dage siden
havde jeg den fornøjelse at mod-
tage dit brev af 15. dennes. Jeg be-
svarer det idag i al korthed; thi
her er, som du vel kan vide, såre
lidet at skrive om.
Mit stykke nærmer sig nu stærkt
mod slutningen. Om 3-4 dage er det
færdigt; så læser jeg det nøjagtigt i-
gennem og sender det afsted. Det er mig
en stor glæde at sysle med dette ar-
bejde, der stadig vokser i enkeltheder;
og jeg vil føle det som et savn, når
jeg må slippe det fra mig; men glad
skal jeg dog samtidig være.
Her er fremdeles aldeles fuldt af
fremmede. En sådan sæson har Gröb-
ners visst aldrig havt. Hertil med-
virker visstnok i høj grad at de man-
ge rejsende ikke vover sig ned til
søerne. I det nordlige Italien sy-
mig. Deres elhværdighed
at ville besvare mine spørg-
smål, når de stilles direkte
er jeg meget taknemlig for
og skal jeg forsøge at benytte
mig af Deres tilladelse så
diskret som muligt.
Og hjertelig tak for Deres
varme interesse for fol-
kevisesagen. Andragendet
er nu trykt og vil antage-
ligvis blive behandlet i en
nogenlunde nær fremtid.
Det er med godt håb, jeg
imødeser afgjørelsen, især
da Wexelsen har optaget
sagen og givet den sin an-
befaling.
I Anledning af Brev fra Kristiania
Ligningsraad som jeg netop har mod-
tat vil jeg faa Lov til at bemærke,
1) Naar jeg i min Opgiven af Husleie
her i Kristiania har tilføiet gjort
Tilføielsen Atelier, med Soveværelse var
det netop for at
vise at
min Husleie ikke
gjaldt udelukkende Atelier, om Lig-
2) ningsraadet fandt, at der paa
denne Post maatte gjøres et eller an-
det Fradrag. Denne Husleie har jeg
naturligvis Aaret rundt og Reisen
til Bergen og Opholdet der hører net-
op til mine Arbeidsudgifter, da det
i strengeste Forstand er et Studie-
ophold uden hvilket mine Billeder
ikke kunde udføres. Det er sandt, at
i Pensionatsprisen 75 Kr ogsaa indbefat-
tes Kosten, og den maatte jeg jo ogsaa
haft i Kristiania. Min Leie i
Bergen kan da vel rimeligvis redu-
ceres til 20 Kr til Maaneden for 45
Maaneders Ophold Leie af Værelset
i Pensionatet. Jeg var der nemlig ifjor
Mai Juni Juli August September.
Bergen den 12 Decbr. 71
Aften Kl.10
Min kjære Edvard!
For omtrent en halv Time
siden forlod jeg mine to Dame i
Stuen saa omtrent i Morfaers's Arme.
Fruen har senere forføiet sig til de
høiere Regioner og jeg haaber Mut-
ter meget snart følger hendes glorvær-
dige Exempel. Jeg har nu faaet det at
brænde i Ovnen, og vil saaledes slaa
mig til Ro her en Stund og under-
holde mig med Dig. Jeg har en hel
Mængde Breve fra Dig at takke for,
og jeg skammer mig næsten ved nu
først at gjøre det, men jeg veed Du
undskylder min Forsømmelighed i
saa Henseende især de Du maa Dig
bevidst 
at Du fik vort kjære Bette-
barn med Dig til Christiania Gjen-
men hende har Du jo flittigen hørt fra
os, og da vi nu forhaabentlig snart
faar den Glæde at have hende blandt
os igjen, saa vil Du ogsaa komme
vende eller ønske, saa siig
endelig til.- Hvis Du vil
give "Sydens Kloster" (jeg troer at
man her vil være meget taknemlig
for det)- vil saa Din Hustru
synge Soloen? I modsat Fald
skal jeg sørge for en god solist,
men selvfølgelig ønskes helst
det første; en Alt skal jeg sørge
for. Skulle vi tage Simonsen
Høistærede Herr Professor!
Idet jeg hoslagt tillader mig at
oversende Dem ark 45, maa jeg faa lov
til samtidig at henlede Deres velvillige
opmærksomhed paa G. 306, hvor der paa side
101 staar to gange launa i en sammenhæng,
som er aldeles umulig. Fritzner søger, rigtignok
med et spørgsmaalstegn, at rette paa sagen ved
at oversætte "optjene", altsaa "modtage i løn"; men
denne udvei er dog vel ligegod med ingen. Jeg
for min del havde søgt at hjælpe mig ved at
antage, at subjektet for skolo paa begge steder
oprindelig
var
et underforstaaet Þeir (jfr. kapitlets begyndelse)
d. e. bønderne;  og
at
der forøvrigt
fra først af har staaet
smiðir eller
smiðum, og ikke smiðar;
men Unger finder en saadan underforstaaelse
af et Þeir altfor tung, og da jeg ikke kan nævne
noget nærmere analogon end subjektets under-
forstaaelse ved singularformen skal, saa er
jeg nødt til at bøie mig for Ungers sikkre
Rom 18/2-92.
Hrr. Edvard Grieg!
At De har venner og
beundrere af Deres kunst rent
sagt hele verden over, er De
naturligvis vant til. Mon De
er saa træt af at høre det, at
det bare er Dem en plage, naar
jeg idag beder Dem om Deres
haandskrift til en af de
mange? Naar jeg ved, hvilken
glæde det vil være at faa den,
er det nu fristende at vove
bønnen. Det er for en ung ita-
liensk komponist, jeg traf
Herr teaterchef Schrøder,
ridder af Nordstjerne Ord
et. c
Kristiania.
(Norvegia.)
efter paaske og sled opover hver lørdag i snekav og 
vaagnet lørdag rent indesnedd og trasket hjem 
igjen søndag i bundløs, klabbende nysne, mens 
skogen stod hvid som ved juletid - og jeg trøstet 
de andre med, at egentlig var juleveir jo lige pent 
om det kom sidst i april. Men nu er det vaar blit 
og da jeg drog opover fredag med ski angret jeg næsten, 
for det var bart over hele Aker og leirsol og blaaveis 
langs trikken helt op til midtstuen. Men siden
saa var der føre i baglierne, og vandene utrygge og
spændende at gaa og bækkene umulige at komme
over og bart i solhallen og aarhanen spillet,
og da vi kom til Lørensætren, maatte vi ta af
skierne og vi kunde ligge og halvsove ude 
i solen i mange timer, og siden gik vi op i
Vidersæteraasen; der fandes ikke sne, men ikke en
Grund til det Hele, Guldgruben, Skatkisten,
dette herlige, forgjættende Mysterium, som
man til Hverdags kalder Gjødseldyngen. Her,
lige i Roden skulde der begyndes, og der paa
læstes ikke anden Literatur i Huset, end
store og smaa Skrifter om Gjødselens
Opsamling, Varetagelse, Tilgodegjørelse,
Helligholdelse o. s. v. Men skulde der
produceres nok af dette uvaskede Guld
for de store Planer, saa maatte der flere
Liv paa Gaarden og en Ko blev kjøbt.
Men Koen gav Melk, og melken skulde
ogsaa varetages og tilgodegjøres. Og saa
hændte det en Dag, at Konen had maatte
bede Manden sætte op en Hylde i Spiskammeret
til at sætte Melkefadene paa. Thi som
der før bare havde boet Ungkar i Hytten,
og Ungkarer sætter alting paa Gulvet, fandtes
der ikke Lignament til Hylder. Og
en Husmor uden Hylder! Det er som et
Mandfolk uden Kone - et absolut hjælpeløst
Væsen.
- Jo da, Manden var ikke uvillig.
Men fandtes der Spiger? Siden der kom
Kvindfolk i Huset, var der nemlig aldrig
Tale om at faa beholde Spiger! Kvindfolkene
har værre end Røskatten! Skulde næsten
tro de aad Spiger.
"Ja" lo Konen; det er som med
Mandfolk og Fyrstikker! Forresten finder
du Spiger i Redskabskassen. Saa ruslet han
ud med en demonstrativ Krøl paa Ryggen.
Den skulde betyde saa meget som det
sidste Ord.
Konen hængte en Gryde paa Skjæringen
og forberedte en vældig "Grønagraut", Mandens Livret.
Musikværker (der er instrumenterede
for stort Korps) istand for vor
Besætning men man maa jo
hjælpe sig saa godt man kan
naar ikke forholdne er anderledes.
Paa samme Tid vil jeg
tillade mig at spørge, om
jeg fik lov at komme til
Dem en Dag det var Dem be-
leiligt, for jeg har nogle
Musikkstykker jeg saa gjærne
vilde vise Dem, om saa var
vilde De kanske være saa
venlig at underette mig om hvilken
tid, helst om Eftermidagen
Med venlegste Hilsen
Ærbødigst
Adolf Hansen
Aar Neumandsgaden 11.
Januar 1905
og en Del Telegrammer udløb som altid
fra Ungdomslag o.a.
Af Presenter fik han et uhyre
lækkert Saapestykke af Undertegnede.
Det var alt. x
29.1.05
Torsdag var Sverre Patursson
fra Færøerne her. Fredag skulde han
begynde en Foredragsturne i Sveriges
Arbeiderakademier. "Norrønt Tidskrift"
er nu planlagt med Patursson som
Redaktør for Færøerne, Helgi Waltyrsson
for Island og Idar Handagard for
Norge. Maatte det saasandt gaa
Iaften Premiere paa Eldegards "Fosse-
grimen". Aviserne er forhausende.
Selv Aftenposten og Intelligenssed-
lerne reklamerer paa harde Livet
for Stykket og fremhæver udtrykkelig,
at Publikum ikke maa la sig skræmme
af "Maalet"; thi alt vel betænkt, saa
Lørdag 13de Juni -
ja jeg skriver egentlig Fredag Kveld,
men det gaar imorgen.
Kjære Tore,
Jeg lægger altsaa til 50 dennegang, saa du kan
ha dem til du kommer hjem og skal paa Moen.
Du har vel med dig litt Billeder hjem som vi
kan faa se.
Ulving har været her med det Billedet jeg har
skullet kjøpe av ham i 35 Aar. Smørerne av idag
vil nok ikke like det, men det gjør jeg. Punktum.
Jeg skriver nu i siste Slutten paa Boka. Den
er alt gaat i Trykken med Hovedmassen og Korrektur
sendt til de forskjellige Oversættere. Saa har jeg bare
Korrekturlæsningen igjen, og saa faar det være
Enden engang paa mit Bokmakeri.
Døve Gustav (som du fik Sabel av) er død.
Arild kommer vel til Oslo i næste Uke.
Ellinor senere i Maaneden.
Her mangler nu Regn, men Radio lover os
Regn i Nat, hører jeg.
Godnat!
Papa
Herr Olaf Benneche!
Efterat jeg nu har gjennemlæst
Deres bog "Rygnestadgutten", som De saa
venlig gav mig anledning til at gjøre mig
bekjendt med, maa jeg faa lov til at
takke Dem for den fornøielse, De derved
har skaffet mig, samtidig med at jeg af
ganske hjerte lykønsker Dem med Deres
betydelige arbeide. De har i mine øine
paa en overraskende ægte maade tegnet
baade milieu og personer med tidens
konturer og kolorit. I saa henseende
danner skildringen et vel indpasset
mellemled mellem sagafortælling og nu-
tidsroman. Og ikke ældre end De er,
vil en
saa
alvorlig bestræbelse, hvoraf Deres
bog saa klart
er
udsprunget, kunne føre Dem
Wiesbaden, (tager afsted den
15de Juli) og bagefter har
vi Indbydelse til Bern i
Schweiz, hos Organisten
ved Münstern, Carl Hess.
Og nu Farvel, og hav saa
begge godt Udbytte af
Fjældluften, og hvis Du
seer Røntger, saa hils
ham fra hans kjøbenhavn-
ske Merker og hils ogsaa
vor fælleds Ven Beyer fra
Det glædede mig usigelig at erfare
fra Din egen Haand at Concer-
terne have svaret god Regning,
og at Du har vundet Publicum
for Dig, thi jeg maa oprigtig
tilstaa at jeg ikke troer stort paa
Avisskriveriet. Du troer ei hvor
meget jeg ønsker at kunne oser
være en af dem, men det lader sig
nu ikke gjøre for det Første.
Hvad Tid tænkte I paa at drage
til Danmark? dette Spørgsmaal
kommer fornemmelig fra Benedicte,
der gjerne vilde gjøre en Svip indom
til Christiania, inden hun begiver
sig til Modum, hvorhen hun er be-
ordret for den stygge Blegsot, der
reent vil knække hende. Det vil
gjøre hende ondt, om I skulde reise
saa tidlig at hun ei fik see Jer, og
saafremt det paa nogen Maade la-
der sig gjøre, vil vi nok gjerne
slippe hende noget tidligere end
nødvendig dersom dette kunde op-
naaes. Du maa virkelig undskylde
alle Mangler ved dette Brev, thi
vi have idag havt ualmindelig me-
gen Passiar paa Contoiret. og mit
Hoved er aldeles ubrugbart under
slige Omstændigheder.
Mandag 22 Februar.
Kjære Marie!
Jeg har alt før i Uken latt sende
fra Apoteket her de Midler jeg talte om, og
du har gjærne faat dem før du faar dette
Brev. Der stod jo nogen Bruksanvisning paa
selve Krukken og Æsken, men her er litt mere:
Salven smøres paa før Avføringen, saa der
skal gaa glat. Pastillerne er for at regulere 
Maven, som altid maa være passe, de takes
1-2 Timer før Sengetid om Kvælden, saa
virker de til Morgningen. Du maa prøve dig
frem, kanske er en halv Pastille nok til
at gjøre Maven passe, hvis ikke saa en hel
Pastille eller mere. Du maa gaa meget,
ialfald ikke sitte blødt. - Dette var det jeg
fik mundtlig av Doktoren og skrev op. -
Operation er en haard og lang
Affære, jeg kjender til den. Der er to Be-
døvelser og to Operationer. Og noget saa
grænseløst smærtefuldt vet ikke jeg om; man
maa ha Morfinindsprøitning flere Ganger efterpaa
me for, da han frygtede for Konsekvæn-
sen ligeoverfor Malere, Billedhuggere
o.s.v. Der blev i det Hele taget kun
svagt talt imod, men saa kom
Af-Stemningen efter Navneopraab.
Jeg sad og talte Nei'erne og Ja'erne,
det var ikke frit for at jeg skjalv, jeg
var aldeles febrilsk. Engang kom
der saamange Nei'er, at jeg blev svært
beklemt, men saa kom Ja'erne!
Det er glædeligt, at se, hvorledes
i denne Sag staa som en sluttet
Enhed. At Bønderne ikke skjønner
sig paa den Slags Ting, det kan man
ikke dadle dem for, men man kan
misbillige, at de stemmer med
i en Sag, i hvis Betydning de ved, at
de ere uindviede.
Jeg forstaar saa godt, at Du føler
det Alvorlige i det, der er skeet.
greier ikke meget mere end at betale hjemme
for sig. Signe har jo nu er noksaa god 
post – i betragting af, at hun ikke er 
ældre. – Mama har været kjæk i vinter,
men tar sig meget nær af alle de ærgrelser,
hun har med sine maanedskoner –, fortiden
har vi en sjelden bra en, en ung kone, men 
mama er sikker paa at hun faar natur-
ligvis forhindringer, og saa skal vi til med
sjouen igjen. –
Ja, nu faar jeg slutte. Mange hilsener 
til onkel og barna,
Din hengivne
Sigrid Undset.
Eders private adresse ved ialfald jeg frem-
deles ikke, saa jeg sender dette brev
via onkel.
Neewergården 8 Juni 98.
Kjære Onkel Edvard!
Du vil ganske sikkert blive forbauset
at få brev fra mig - men det gjør mig så
ondt, at Du måske bare tænker alt ondt
om mig. Jeg er endnu så glad både i
dig og din kunst - måtte de ord jeg idag
vil forsøke at skrive til dig gjøre lidt
indtryk på dig. Jeg er desværre af
lægerne erklæret sindsyg, man har
gjort flere forsøg med mig - og det sidste
som jo skulde være det afgjørende var
også fåfængt: Jeg gik af mig selv tilbage
hertil. Kanske både Du og flere då må
tro: Ja, der liger han sig bedst. Men
hør nu: Jeg var et barn, da jeg kom her.
Å Onkel havde ikke jeg da komt der,
måske havde jeg nu været en mand.
Tænk dig til hvor let man lader sig
påvirke i den alder både til det gode og
8.10.12.
64 The Grove
Hammersmith
London W.
Kjære Susanna -
er det ikke det samme som Kitti? - Jeg
opdaget det tilfældigvis i en liten bok, som jeg stod og 
bladet i inde hos bokhandleren en dag i sommer og sendte 
den øieblikkelig til dig, da det forekom mig baade interessant
og mærkværdig. Hvem fanden skulde tænkt det. Altsaa 
kjære Susanna - Kitti,
grunden til at du faar omgaaende brev efter
det vesle kortet er, at Anders ikke har tid at skrive
og fortælle selv, at han i Kjøbenhavn fik foretat den 
nødvendige pengeavpresning selv, saa Mohren skylder ham
desværre ingenting nu.
Vi syntes det var rart vi ingenting hørte
fra dig og Anders var dybt bekymret, fordi han trodde, 
vi maatte ha krænket din blufærdighet ved et kort vi 
sendte fra Brussel – Mannikken piss – Jeg kunde nu 
ikke tænke mig, at den lille uskyldigheten kunde saaret
inderligt at Ingeborg Stang-Lund kan
hjælpe Dig med Pikesorgen. Hun er
et elskværdigt Menneske, tilhvem
man kan ha fuld Tillid. Du maa
ikke komme for tidligt ut, om Solen
skinner aldrig saa deiligt. Astri
Aasen, som har vært her paa Morgen
ute
Kvisten, sagde, at her var svært koldt
idag. Idet hele tat er der jo et fælt
Uveir over hele Europa. Nu maa
nu vel Kjikhosten snart ta Slut
for den har jo sin reglementerte
Tid. Men om jeg end længter efter
Dig, saa vil jeg allikevet ikke, at du
skal komme for tidligt ut. Jeg tænker
paa Dig med Kjærlighet, det vet Du
godt, og glæder mig til at se Dit nyde-
lige Ansigt; men jeg afskyr al Ufor-
sigtighet, og er i alt Sofie Bekymrings
Datter. Nu skal Frøken Jonsen ut,
og hun skal ha Brevet med. - Gud
styrke og velsigne Dig, eneste Søstera
min. Jeg kysser Dig paa Afstand
for det skal ikke smitte.
Din egen ældgamle Søster
Harra.
men jeg har jo ogsaa haft god
Erstatning for mit Arbeide.
Her i Drammen næsten hele
første Afdeling af "Paulus"
som gik udmærket, men tænk
for et Stræv, og dertil selv spille
Orgel, men det gik, jo sandelig
over al Forventning og fuldt Hus
1200 Mennesker. Det var nu det.
Om 8 Dage skal Concerten
gjentages. Uf! Og da faar jeg
Ro, hvilket jeg høilig tiltrænger.
Jeg kjender mig næsten ikke selv
igjen, jeg er bleven en ren Ardeidshest,
jeg har sogar Componeret
under Alt dette. Bliver Du ikke
forbauset
Ja tak og atter tak for Dit
kjære Brev, Du kan tro det var
en Glæde for mig at faa Dit, og derfor
taales heller ikke Svaret nogensom,
I anledning Deres forespørsel tilbakemeldes,
at anmodningene om hjelp fra folk på Hamarkanten 
er nu blitt så mange, så fru Undset kan foreløbig ikke 
gjøre mere, før hun får ordnet sig med lokalkjente folk
som kan bistå med fordeling av hjelpen. 
Ærbødigst
for fru Undset,
Nora Sallien.
De maa henvende Dem til fru Rektor Vislie som godhetsfuldt
har paatat sig at fordele, hvad jeg i aar kan yde til trængende 
paa Hamar. Hvor langt det rækker kan jeg selvfølgelig ikke vite
da fru V. ogsaa skal lete op trængende som ikke vil be.
S.U.
og en ung Mand - Geisler hevder han -
Gade i nu Tid benyttede endel.
Som sagt, nu hører jeg fra Hammerick
og nu hører De fra mig igjen.
Jeg haaber, Deres Tur er forløbet godt,
og at Heldbreden er fuldt istandbragt
igjen!
De og Teaterchef hilses med
Sympati - foreløbigt i alle Falds. Efter
hvad jeg fornemmer, er det en Arbeidsperiode,
der forestaar. Peter Hansen er Mand
baade for selv at bestille Noget og for at
sætte andre i Tri.. Min Hustru og jeg
ere over Valget, der for kunde betyder
lykkeligere Arbeidsvilkaar, end hun har havt
i lange Tider, og for mig en Sympati, som
jeg ganske savnede i Fælles end sidste Regeringsaar.
Mine hjerteligste hilsener til
Deres Frue og Dem selv, kjære Herr Grieg!
Deres hengivne
Henrik Hennings.
fortsætte denne studie lige og til nutiden og kunnet
paavise en endnu levende tradition for mønstrene
som for udførelsen vedkommende, der gjorde det mulig
for bonden at frembringe arbeider som kappedes med
fortiden i skjønhed og soliditet. Desværre er denne glæde
os ikke forundt.
Hvad
 du nu findes om i byderne er
af ringe interresse og frembyder kun et nedslaaende
syn. Fortidens  soliditet og kunst er aftøst af uvarigt
stof og plumpe mønstre med skrigende farver og uhar-
moniske sammenstillinger. Kun enkelte steder er bevaret
minder om fortidens kunstfærdighed, af den sunde farve-
sans og lykkelige evne til med faa og ringe midler at
fremkalde et virkningfuldt og øiet tiltalende hele.
Uden tvivl vil ogsaa disse sidste rester forsvide hvis
man lar alting gaa sin skjæve gang, uden bekym-
ring om at et felt er ødelagt der har baaret god
og rig frugt, og viss dyrkning ledet paa rette maade
vilde lønne sig mangefold. Lykkeligvis har man
endelig faaet øinene op for nødvendigheden af at 
 pasende forføininger træffer for at redde hvad
der af fortiden er levnet os og en videre udvikling af de
svage spirer der endnu findes. Det er Kunstindustri-
museet i Kr.a., hvem den Norske etat har vist den
tillid at betro den vanskelige opgave. En liden bevilg-
ning gives nu hvert aar til forførninger af husflidens
fremme og ved hjælp af denne søger museet gjennem
indkjøb og bestillinger at opmunre og bistaa de enkelte
udøvere af den gamle kunsfældige vævemaade, der end-
nu findes hist og her særlig paa vestlandet. Saasnart
de fornødne lærekræfter haves og en tilsvarende efter-
spørgsel maatte vidne om, at bevægelsen har vundet
fodfæste, vil det næste skridt blive taget ved at
anlæggelse af specialkurser paa saadanne steder,
hvor vævningen fra gammel tid af har hørt hjemme
og en tilknytning til fortidens tradition har størst
udsigt til at ville lykkes, Maaske vil da forfatteren
naar aar er gaaet, kunne føre et nyt kapittel til
tæppevævningens historie.
H. Grosch
jeg over Garborg vidunderlige
deilige Digt til Ole Bull
Stilt som en susing det flyg og
flyr og saa var alle Betæn-
keligheder overvundne. John og
alle som har hørt er enig i
at det er saa mægtigt saa
glimrende at alle vil forsones
alle vil henføres: Jeg synes der
er slig en Kraft og Inspiration
deri at man skal søge dets
mage. Jeg haaber inderlig
De vil finde det samme
det følger altsaa vedlagt.
Første Vers kunde maaske stry-
ges, det passer mindre. De 3
sidste Vers kan godt staa alene.
Eller De vil bruge første Vers
føran Afsløringen, de 3
sidste bagefter. Eller De vil
Til
Hr. Edvard Grieg.
Adresse Musikhandler
Warmuth der beder besørge
denne Besked til hr. Grieg, hvis
Bopel til de vides senest imor-
gen tidlig 19 Oktbr.
München, den 18. August 1890.
Kære herr Brækstad,
Da en mig vedkommende kor-
respondence fra Berlin, optagen i
Daily Cronicle for 13. August, på fle-
re punkter forekommer mig egnet
til at blive mistydet, hvilket også al-
lerede er sket i nordiske blade, ønsker
jeg ligeover for Dem og andre britiske
venner at korrigere enkelte af de mig
tillagte udtalelser. Det forekommer
mig nemlig at mine ytringer ikke over-
alt i korrespondencen er gengivne med
fuld tydelighed eller udførlighed.
Jeg har således ikke sagt at jeg al-
drig har studeret det socialdemokra-
ung mand, der bliver ledet af en liden gut. 
Det er en fhv. løitnant, der blev blind for 
et par aar siden. Der var forskjellige pikante 
historier med ham, siger de andre damerne 
paa kontoret. -
Jeg staar i mit vindu og føler deltagelse 
paa afstand for dem allesammen og speku-
lerer paa, hvad det kan komme af, at jeg 
aldrig skal træffe nogen, som interesserer mig, 
rigtig varmt og personligt, naar jeg kommer 
dem paa nært hold. Det er, som om livet 
ikke havde brug for mig. Mama og mine 
egne, de er nok glad nok i mig, men det 
er jo ikke for min egen skyld - de vilde 
elske mig lige saa høit, om jeg saa var det 
stik modsatte af hvad jeg er. Jeg har ligget 
og grædt nat efter nat og taget det frem, alt 
som jeg synes maatte være godt og rigt i mig, 
set paa det og sørget over, at det dog ikke 
kunde kjøbe mig et eneste menneskes kjærlighed. 
- Du har sagt mig tidt at du holder af
komme ud over. Jeg sidder nu
hver dag helt beskæftiget med og
opfyldt af et nyt skuespil. Dette
arbejde vil kræve hele min tid li-
ge til Oktober og en afbrydelse,
selv af den behageligste art, fryg-
ter jeg altid for, da det for mig er
så vanskeligt at komme i gang
igen.
Skulde imidlertid en letsindig-
hedsraptus komme over mig i
hundedagene, da skal jeg ikke
forsømme at melde Dem sådant
enten gennem telegram eller brev.
Men i ethvert fald frembærer jeg her-
ved min hjerteligste tak og mange hil-
sener til Dem og Deres ærede frue.
Deres hengivne og forbundne
Henrik Ibsen.
blandt os. Vi spiste Middag sammen,
og ikke længe efter reiste hun
og Gina og lille=Nancy ned til
Børres Grav og derfra til Wil-
helm Giertsen. Det var fordi
det var Ginas Bryllupsdag, hun
kom med. - Jeg har ordnet det
med Krans til John Grieg,
som Du ønskede. -
Efter al Sandsynlighed kommer
jeg til Kristiania først i Mai.
Jeg er nemlig bleven udnævnt
til Første=Suppleant i Rigs-
skattekommissionen, af hvilken
Arctander træder ud som Med-
lem og Formand. I hans Sted
rykker Direktør for det statistiske
Bureau op som Formand og
indret at jeg for den væsentligste
del er henvist til at leve af de ho-
norarer, der tilflyder mig fra de
skandinaviske lande. I udlandet,
navnlig i Tyskland, står de nor-
ske dramatiske forfattere uden-
for lovens beskyttelse, eftersom re-
gering og storting ikke har tænkt
på at afslutte literære konventio-
ner.
Skulde statsmagterne engang
finde sig beføjet til at erstatte os
en del af de store tab, vi derved
har lidt og fremdeles lider, ved
at forhøje vore digtergager, så vil-
de der naturligvis åbnes os en mu-
lighed for at nedstemme vore for-
dringer lige over for de hjemlige
teatre. Men dermed har det des-
værre nok lange udsigter.
I håb om at vi fra begge sider
må få glæde af «Vildanden»s opførel-
se på Bergens teater, og med alle go-
de ønsker for den nationale scene
tegner jeg mig
ærbødigst
Henrik Ibsen.
 P. s. Alle fremtidige indbetalinger
56
Til § 7.
Munken Pelagius lærte, at Ar-
vesynden ikke betog Mennesket
Kraft til fuldkommen at naae