MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
korperlig, - slig at han skal lære mig at kjende
fra en anden kant, - end den gang, jeg hjalp
ham med penge, - da han holdt paa at blive
kastet ud af sit atteliere i Berlin, - sligt
burde man jo ikke snakke om - men det
er fristende, naar man blir slig "tiltrækket," -
ja pengene fik jeg jo aldrig igjen, men det
venter man sig sjelden af en kollega,-
men jeg havde ikke ventet mig at jeg til
tak skulde faa et sjofelt causeri i "Tidens
Tegn; - rigtignok betegner han mig som
"den store vestlandsmaleren" - men det sa han just
ikke for at rose, - men for at kjendetegne mig
end yderlige, - uden at nævne navn; - og for
at ingen skulde være i tvivl om, hvem det
var, udstiller han samtidig et Karikaturpor-
trait, som han havde malet af mig, - og hvor
han løi mesteparten; - han skildrer mig som par-
venuen - narren, - som klær sig lige broget som
en neger; - han laver en høirod snip paa mig
noget jeg aldrig har eiet, - (jeg havde en hvid
snipp som var røde striber i, - og det har vel
saa  mange brugt til en kulørt sjorte; og at
denne var "skinnende gul" det var næsten sandt,)
for saavidt som sjorten var af raasilke, - et sort
slips - var vel heller ingen forbrydelse, - og det
Frøken Lulli Lous.
Julehilsen til Lalla! Eders
Harriet Backer.
Skalden skal råde for Folkets
Vel!
Han skal høine til fri
båren Mand hver en Træl,
Der går krum under arvede
Aag.
Han ta' kraftig i Hånd de
Forkuedes Sag,
Lære svinge den skjærpede
Tanke til Slag
Imod Fordommes Stæn-
gende Skog.
saa apsolut poetisk retning,
man lever kun een gang og faar
se at tage verden for den
mindst ubehagelige side. Der er
jo saa mangen tanke der
farer i uroligt jag og atter
svinder, - deres ungdomsdrømme
har nok været skjønnere og rigere
end mine, - ja som 16-20 aar gut
havde jeg nok hvad de formoder
jeg nu skulde have, men sagen
er at jeg med mine 24 aar føler
mer som var jeg 40 aar, - for
tiden kanske er jeg lidt udkjørt
af diverse arbeide, og cirkulerer
derfor ikke blodet med den
elastiske kraft det burde,
men - det er morro lel!
for hendes fødder
Dveler en fremmed
Sanger fra Syden.
Ofte Kristina
Hørte hans skjønne,
Mandige Stemme,
Naar han beskeden
Sang burde Pris,
Mens han i Tunsberg
Med de Uidsendte
Gjæsteds Hakon.
Her har nu Stormen
Skrankerne splintret;
Bønligt taler han,
Brændende bedre han -
Men hvad han taler,
Men hvad han beder,
Men hvad han sjunger,
den Sydlands Sanger -
Det kan kun Hun
Og Stormen høre.
Nørrebrogade 45, 1 Sal.
14-12-82.
KRISTIANIA
KUNSTNER-FORENING:s
Comité
for
Halfdan Kjerulfs Mindesmærke.
Comitéen for Halfdan Kjerulfs Mindesmærke maa, forinden den træder fra
hinanden, aflægge Dem sin hjerteligste og forbindtligste Tak for den Opofrelse og
varme Interesse, hvormed De har virket for Monumentets Istandbringelse, saavelsom
for den Musik til Sangene ved Afsløringsfesten, den gjennem sin ædle og enkle
Karakter i saa høi Grad bidrog til at give denne Festlighed et Præg, der var den
afdøde Tonekunstner og hans Minde værdigt.
Aarsagen til, at Comitéen først nu, saa længe efter Mindesmærkets Over-
leverelse til Offentligheden, har fundet Anledning til at aflægge Dem denne sin Tak,
er den, at et Mellemværende med Selskabet for Christiania Bys Vel angaaende dettes Bi-
drag til Pladsens Udstyr paa Grund af Comitéen utilregnelige Omstændigheder først
i denne Tid har kunnet opgjøres og det Comitéen paahvilende Regnskab dermed afslut-
tes. Der viste sig herved, at der efter Afholdelsen af alle Udgifter er tilovers et Beløb
af omtrent 90 Spd., hvilket inden Comitéen er besluttet fordelt som Gratialer blandt dem,
der have baaret det meste Arbeide i Anledning af Monumentet.
Det er i Henhold hertil, at vi bede Dem modtage hoslagte Anvisning
paa 100 Kroner, ikke som noget Vederlag for Deres Musik til Afsløringen, men
Hr. Edvard Grieg!
Kristiania 19/1 95
Kjære Grieg!
Tilgiv, at jeg ikke har be-
svaret Dit brev allerede igår,
men jeg rak det simpelthen ikke.
Tak forøvrigt for Dit forrige brev,
som jeg skal svare på samtidig.
Først dine spørgsmål: Nei, Svend-
sen har ikke, såvidt jeg ved, fået
nogen indbydelse til at stå på
som medindbyder. Der blev nem-
lig bestemt i den store arbeids-
komite, at kun i Kristiania
bosiddende musikere skulde
stå som indbytere; men at man
desforuden vilde anmode etpar
af de mest kjendte, der trods
han adopterer gjerne Omskrivnin-
gen af Digteren N. 2: "Dog - hm!
- lad Stien stænges for mit Fjed,
thi mit Hjerte længes til Fred"!
Ialfald ved han ikke for Øieblik-
ket noget bedre! - Men - det gaar
nok ikke godt, da der lige i Forveien
staar, "videre maa jeg drages."
Gaar dette: Snart kan Stien stænges
for mit Fjed, dog (hm!) Nei
den gaar ikke! Jeg sidder her
og er sprutende fuld af Latter
over mine fortvivlede Ideer, saa
at Frk. Blytt maatte snu sig
og sende mig et forundret Kon-
torblik igjennem den aabne Dør.
Det er frygteligt at skulle skrive
livstrætte Elegier, naar man
er i lystigt Humør!
Ny Ide!
Er Du med paa den!
Undskyld, at jeg vrøvler saa idag,
"Du kjære, kjære Edvard" og "det søde lille
Niske-Bast" hilses mange Gange kjærligst
fra
Tante Mone
Bogsalen hos "Paddy". 19de October 1866.
Det er Udstillingens største Sal –
Hoved Hovedafdelingerne blir Van Gogh, Gauguin
og Cezanne –
3 Sale med Van Goghs! 86 Billeder 
i høi Grad interessant –
– Jeg skammer mig nesten over at have 
faaet så stor Plads – men naar det nu har 
været Meningen – Forhaabentlig angrer man sig 
ikke –
Her sees omtrent intet Vvern Fferniseret 
Billede – Aldrig er vel et advarelsens Råd 
kommet så rigtig til som Din Artikel i 
Anledning mine Billeders Fernisering – Man anser 
det sligt her for Vandalisme –
– Her er naturligvis svært megen 
Mattissisme, eller Cezanneisme – som hjemme 
– Men jeg var gla – dennegang endeli næsten ingen 
Æbler – Savnet vil erstattes af de Norske – 
Jeg spurte en liden Ungarer der hang op sin Afdeling
– Æbl	Æplerne? sa jeg – Hva sa’n Æblerne?
Han så på mig grundende, gaadefuldt, men hvisket
så – hjemme – Vi har ladt dem bli i Ungarn – 
vore Æbler – Reisen har rokket min Tro på 
Landlivets eneste Saliggørenhed – og jeg har atter 
faaet Smag på de store Byer
– Jeg skjønner ikke hvorfor de Norske Billeder 
er sendt så sent – De kan nu først ophænges 
naar de nye Sale blir færdige –
Her er samlet det vildeste der er malt 
i Europa – jeg er rent klassiker og afbleket – 
Kølnerdomen skjælver i sine Grundvolde
– Mange Hilsener til Dig og Dine Din Edvard Munch
Hvordan går det med Dekorationerne – Adr. Cöln poste restante
Man mener overalt at Thiis er meget dygtig Mand men ikke elsker Skrivekunst –
eller Brevkunst
paa $ - 997 kg. melvarer ialt, det meste
i smaaposer paa 5-10 kg, år erter, gryn o-lign.
som jeg har faat i bytte mot mel.
Samtidig endevendte vi hele beholdningen av
poteter og kaalrabi ;- en vaktmester, 3 studenter
og jeg hadde vor fulde hyre i mange timer.
Nu er jeg meget spendt paa, om vi faar lov
at beholde i fred, og til videre sparsommelig
anvendelse -disse med saa meget stræv og studium
samlede beholdninger. Faar vi det, saa tror jeg
dyrtidskomiteen skal være selvhjulpen til krigen
er slut, selv om det ikke blir i 1918. - Nu
er vi begyndt at servere vafler, lavet av
landsmel, kaalrabi og vand (med lidt natron).
De smaker udmerket, - det er jeg sikker dine
gutter ogsaa vil synes.
Nu er dere jor flyttet til det nye slot-
- jeg glæder mig til at høre, hvordan dere
liker det.
Jeg skal holde dere underrettet
saasnart der bliv nogen væsentlig forandring
i den ene eller anden retning med Karls tilstand
Med mange tilsener til eder alle
fre
din
Kristine.
Sorgenfri ombygges. 
Don har i Sverige besøgt 
3 gamle herregaarde -
grev Lewenhaupt Claestorp,
grev Bondes Ericsberg (nær-
mest et slot) og von
Eckermanns Edeby. Skudt
70 ænder og blit besunget, 
bespist og beæret. Kom
hjem fornøiet, men tynd.
7/8 Var jeg paa Fridheim
natten og næsten hele
dagen - Kr. kjendte mig
da jeg kom og sagde mig
kjærlige ord, men er
mest uden bevidsthed.
Ser alligevel ud til at
have mange kræfter
endnu. - Her har
ikke regnet siden 17 mai
til idag, der kom en skur.
Kjære Kitty Wentzel
Jeg har talt med
Eilif. Der er intet
i veien for at fortælle
Wentzel om de nu indkomne 1600.
Men han mente, man skulde væ
Givere
De anonyme Kunstvenner ønsker
en debatt, at det er i Tilslutning
til hans nu aabnede Udstilling
at de som Venner af hans Ven
Kunst ber ham modtage de
indsamlede Penge som et privat
Reisestipendum, om det helst kunde
række til et Aars Stipend Ophold
i Udlandet. De kjender til, at
hans aekonomiske Stilling har
umuliggjort ethvert Reiseplan for
ham siden hans Studietid i Ung-
dommen, og derfor vilde de gjerne
i til Erkjendelse af den udmær-
kede Stilling han som Maler ind-
tar i vor Kunst, gjerne give
ham Anledning til endnu en-
gang at faa leve et Aarstid, hvis 
Pengene strækker til, i Udlandets
større Kunstforhold, for atter at
Juleaften, Kristiania 1910.
Kjære Collet Vogt!
Tak for Deres brev. En anden
gang svarer jeg Dem paa det. Idag vil 
jeg bare ønske Dem glædelig jul.
Deres hengivne
Sigrid Undset.
Narren.
Kan jeg da for, at jeg er meg selv?
At du tok Hollænderne
har jeg altid forsvaret -,
spørg herr Ole Olsen,
han kan fortælle et
lidet ord om det.
Nej, jeg haaber at se dig
første kvæld paa vor
dirigentplads her i
Nationaltheatret, som
jeg, mellem os, vil aabne
med Sigurd Jorsalfar -.
Aabne det med den
højhed og pragt, som
ord og musik kræver.
Da skal du faa høre
et hurra som skal
Kristianin, Paaskedag 1882.
Kjære Vardo og Niske!
I faar finde Eder i at blive taget over at
idag ig faa en fælles Tak for Eders søde, kjærlige
Breve til den 30te, det er det deilige ved at
have en Fødselsdag at man da altid faar nye
Beviser paa Kjærlighed fra dem, men selv hol-
der af Tak fordi I alrid omfatter mig med
uforandret Kjærlighed, kjære Sjæber, det er saa
deiligt at vide. jeg tænkte paa Eders den 30te og
ønskede, ikke saa meget at have Eder her som
at jeg kunde fløvet hen til Eder om Aftenen;
det havde været moget andet end at sidde i
Lærerindeselskab! jeg vilde frygtelig gjerne hørt
"Elias", og saa havde I jo Fest bagefter, som for-
haabentlig har svaret til hensigten, at give Eder
et Lyst Minde med fra Din Harmoninisksomled,
Vardo. Er det ikke saa, at Du no har sagt dem Farvel
Roma, Via Puglie 1927/11 1903
Kjære Mester!
Nu, da jeg ser, at Dreyfussagen atter
skal op, kom jeg til med Tak at
tænke paa Dem og Deres Indsats
for Retfærdighed mellem Folkene.
Og saa kan jeg ikke andet end
frensende et lidet Digt, som
staar i nær Forbindelse med hin
Tanke. Det blev skrevet omtrent
samtidig med det Bjørnsonske Digt
om Finland; men jeg offentliggjor=
de det ikke i norske Aviser, da
jeg imidlertid fik se Bjørnsons
Digt offentliggjort. Nu, da jeg hver
Dag læser om nye Prøvelser for det
taalmodige Folk og hver Dag er ban=
ge for, at Buen skal briste, er det
atter blevet brændende, saa bræn=
dende, at jeg vover at sende det
til Dem. Med venlig Hilsen
Deres hengivne
JBBull
han kan servere dem på
en pæn Måde. Det
drejer sig om 5 Blade
Papir i hvert Hefte
en Smuk Bogtryk.
Undskyld Ulejligheden
venligst Hilsen og Tak
Forhånd
Deres hengivne
Otto Benzon
Paa det sidste møde, som forresten
blev fælslig kjedeligt, der vilde ialfald de
talende det gode, menneskelig talt, de vilde
intet uanstændigt. Fru Vullum er saa brav,
som nogen kan være, men hun siger derfor
ofte ting, som hun tænker paa sin brave
maade, gjør derfor ikke mer rede, og det kan
høres rart. Du har vel læst, hvad jeg sag-
de, det var jo bare, at jeg fortalte, at vi
kvinder ogsaa vidste, hvad det var at føle
som mennesker. Saa rene og saa fine som
vel muligt, saa var der dog altid af Gud
lagt ned i os to naturer baade aand
og legeme. Ved Du, naar jeg første gang
fik en fjern anelse om dette, vi ved jo
saa skrækkelig lidet om os kvinder. Du for-
talte om tante Lisbeth, at hun engang hav-
de troet, at hun skulde have et barn
fordi en i dansen havde holdt hende lidt
fast. Jeg havde engang i ungdommen
havt en lignende skræk efter mors død
det var ligesaa ugrundet, men jeg læ
led fælt ved det, jeg skammede mig saa,
at jeg indtil nu i dette øieblik ikke har
Så igår Axel Kiellands
skuespill "Mannen, alle vil myrde" -
det var flott, frisk, usansynligt 
morsomt - Alexander Kiellands
blod har da nådd sønnesønnens.
Spalten over opdagelsespolitiets mangel 
på opfinnsomhet og hyldesten til
journalistene vakte stor munterhet.
8/2 Litt selskapelig uro her i huset 
det siste. Torsdag var Johan på Skau-
gum i komitéen, som skal lage 
regler for turbåten - Olav er en 
flink formann, sier J. Lørdag jeg i
dameselskap has Sonja Nygård -
 sterke, meget talende gamle kvinner.
Fikk snakket litt med lærerinnen Birgit 
Knapp om all den dårlige barnelitte-
raturen, oversettelsene, som vi i forfatter-
foreningen nå vil starte en aksjen 
imot. Bibliotekene understøtter
den, det er det skammelige.
Lørdag kom Eva og Erik -
Opfatning og gengivelse af karakterer-
ne havde en mærkværdig lighed med
den i Schauspielhaus. Wangel var
dog ikke her fuldt så fint udarbejdet i
enkelthederne. Heller ikke var Lyngstrand
så uforlignelig sandt følt og individua-
liseret. Men «den fremmede mand» kan
jeg ikke ønske mig eller knapt tænke
mig bedre end her,- en lang mager
skikkelse med et høgansigt, sorte stik-
kende øjne og en prægtig dyb og dæm-
pet stemme.-
Jeg har gennemsøgt hele min bog-
samling uden at finde noget exemplar
af 2den udgave af «Kærlighedens kome-
die», hvori forordet står,- i de senere
udgaver er det nemlig udeladt. For
nogle dage siden har jeg derfor til-
skrevet fuldmægtig Larsen med an-
modning om at skaffe et exemplar
til veje og sende Dem det. Jeg håber
at det vil lykkes ham.
Fra Wien har jeg modtaget forskel-
lige breve, hvoraf jeg kan sé at dr: Schlen-
thers foredrag har øvet en stærk virk-
ning dersteds. Og det mærkeligste
er at disse henvendelser og udtalelser
ikke hidrører fra fra derværende tyske
helst seet, at Du havde kunnet
bruge et mere superlativt Udtryk
Baade Ivarne og jeg har havt
Influenza; men vi er begge
nu aldeles brav; Børnene er
ogsaa friske. 
Jeg læser og hører med en
vis Stolthed om Dine og Ninas
Triumfer; gid I maa faa
Kraft og Sundhed til fuldt ud
at kunne nyde dem selv
Hjerteligste Hilsener til
Dig og Nina fra Ivarna
og Din hengivne Fætter
Schak Bull
Nationalitet –
§ 30.
Staten hævder det Gode ved sine
Institutioner: disse ere dog ikke
blot abstrakte Udviklinger af den
almindelige Morallov, men tillige
og bød os at bygge som ingensinde -
smykke vort slot og i bristens stund
minde os selv til med jublende mund
synge. ja, høit over fjeldets tinde:
Husk, du er Norges "fribaarne kvinde!
a - h.
(Lvs)
Jeg har lyst til at hidsætte en del løsrevne bi-
drag til avisen; det vil more mig at have det for
kommende tider. Men de største artikler har jeg
desværre ikke som feks. feulletonen: "Mor Madsin
Madsens mindetale" - aar "27 tusinde" og saa videre!
samt fru Isachsens "naturhistorisk foredrag
om en hat". Sorenskriver Aschehong havde moret
sig selv med forfattelsen af forstnævnte stykke.
Her er til en begyndelse "den ledende artikel," stilet
til "frk. Redaktør."  Saa dette svarede bladet:
Redaktionen slutter sig med glæde og begeistring
til forfatterens mening og finder, at det visselig er et
smukt og godt ord sagt itide. Dog er der en ga-
mel sætning, der siger, at "man maa kr
før man kan gaa!" og det forekommer os af tr-
har al mulig glæde af forenin
mønstergyldige dom, som han
og 2 meddomsmænd
tilslut - søndag fra 9 morgen til 10 aften -
formulerede. Det var naturligvis
morsomt for os alle at høre; og mor
var svært glad derover. - Jeg tænker,
far vilde have glædet sig ved at
se sit administrative talent igjen
hos Thomas.
Nei nu synes jeg rigtig, jeg har
lavet et langt brev ud af min
flittige og begivenhedsløse tilværelse.
- Skriv nu du snart igjen; jeg
tænker saa ofte paa eder alle, naar
jeg gaar til og fra byen; og jeg er
saa glad i den lille tvillingramme,
som jeg har staaende foran mig
paa mit skrivebord.
Hils Vilhelm og alle fire gutter,
- og Elin og Hilma med
fra din
Kristine.
en Tig en anden med et
en samle
Bret, alting var Virkomhed -
Vi steeg ned i Kronprindsens Grube en 40 Lachter
vi
iførte
os ovenfor
i Bergkitler og begyndte vor
Reyse need under Jorden paa Stigen. - Reisen var
just ikke magelig men
Fakler over og under
førte
os lykkelig ned til den nye Stolle igiennem
denne gik vi fremad 400 Lachter horizontal
ud til Dagen - Denne nye Stolle
er et colossalisk Arbeide, som skal giennemskiære
heele Fieldstrækningen, gaae over en Dansk Miil
i Længden, og om en 40 til 50 Aar først vil
blive færdig. -
Onsdagen den 21te Julii forlode vi Kongsberg
og reyste til Drammen hvor vi ankom
Kl. 8 og steeg af hos Mad. Berg; besøgte om
Aftenen vor Ædelmodige Ven Hr Tøraels. -
Dagen derpaa spiste vi til Middag hos Hr
Giraelbma
Doch. Gislesen
og om Aftenen hos Borgemester Strøm -
Her var Cancellieraad Hans Ejer af
Dikkemark Jernværk; Morgenen derpaa
den 22de reyste vi til Christiania
af og satte Laag paa. Vilde ud og se
paa Hylden før hun dækket Bordet.
Men i Spiskammeret var ikke
Spor af Hylde. Plankeenderne stod opefter
Væggen som før. Havde han glemt hele
Hylden? Ja Mandfolk! Det kunde jo
foresten hænde han var kommet paa
noget som absorbet maatte skrives først-
og det fik man respektere altsaa. Men
Hylden skulde nu op idag, den. Saa tog hun
Mtaaas Spiger og Kjødøxen, som stod
for Haanden, og oppe var Hylden i en vis
Fart.
Men da hun kom ind igjen stod
Manden i P ved Peisen og la en Glo i Piben.
Han var i Skjorteærmerne og iført de
graa Stavangercheviats Arbeidsbuxer.
Hans Ansigt havde faat et foretagsamt
energisk Udtryk, og i det faste Blik
læste man, at en stor Beslutning var
fattet. Under venstre Arm holdt han
et rigt Udvalg af Spiger og alslags Redskab.
Da han ved et Par energiske
Drag havde faat Piben i Brand, mallt mælte
han alvorsfuldt. "Ja, saa var det den
Hylden. Jeg faar faa et nøiagtigt Maal af
Bredden og Høiden fra Gulvet..."
Konen formelig kvak. "Hylden - ja,
han maatte undskylde, men den havde hun
nok sat op selv, for hun trodde ... o. s.v.
"Du? Han maalte hende fra
Top til Taa.
"Ja, jeg trodde du havde glemt den; det
er to Timer siden, ser du."
ling som den, der udfører
kunstnerisk Korektur paa
Væveriet har jeg aldrig lovet
at ville paatage mig. Min
Malerskole optager allerede
altfor meget af min Tid, og
jeg tør ikke binde mig til end-
nu et vigtigt Arbeide, som vil-
de hindre mig endnu mer i
selv at male. Desuden vilde
en saadan fast Stilling ikke
kunne forenes med mine Stu-
diereiser om Sommeren. Jeg
er i Almindelighed borte fra
Kristiania i 4 Maaneder.
Alt dette har jeg sagt Fru Fri-
da Hansen. Alligevel
har jeg Lyst til at hjælpe
deroppe naar og hvor jeg kan.
meste Beundrere. Derfor lader
Ingen sin Modstand mod
hans Retningfalde, fordi 
om man bidrager sit til
at give ham den Plads
og Rang, der tilkommer
ham! Naturligvis vil det
ske efter hans Død; men
det er saa forfærdelig sør-
geligt, saadan høitidelig
Hyldest før Skrinlagning
gen. Lad det heller ske
nu, mens der kan blive
Strid og Rabalder og lidt
frisk Tale om hans Kunst.
Jeg indser forresten saa
vel de tusende praktiske
Hindringer, og at jeg li-
det kan dømme om Virk-
ningen af et saadant
Foretagende herudenfra.
endnu igaar rapporteredes
det, at der lægges telefon
over Stora Lee i krigsøiemed. -
Komisk at høre:
De' er spørsmaal etter 
kàptein Anker i telefon!
22/9 Kjørte G. og jeg ned 
om morgenen efter at 
ha fotografert "leiren"
ved Øvre Sund. - Saa
en hel del storfugl
langs landeveien.
Don red ned - vi nød 
sol og sol og ensomhed 
paa trappen indtil
Riecks om efterm. kom.
23/9 Reiste Don om
mrg. til Hafsrød.
Om aftenen kom Sigrid.
Kjære Jappe
Jeg har vel ikke glemt 
at si at Du naturligvis 
med Hjælp af de Du ønsker 
– Jeg vilde gjerne have Thiis
med – skal hænge op 
Billederne –
Vasteson vil have et 
nyt Exemplar af 
Lithografiet Stjerneskin –
– Er det ik Snelandskabet? 
Beskriv det for mig – 
Er det sikkert Træsnit – 
Ligeledes Damehoved: Beskriv 
det – Din E Munch
vera slik ei overlag mild og
umsynsfull domar, sa dei, og
um morgonen gjeng han i parkene
og "ser ut som han er
utanfor verdi" –
I den smakfulle vesle
heimen til fru Polla Ambjörnsen,
född Skoien i Romedal, såg eg
kva dei i ein småby kan
gjera av eit lite gårdsrom.
Heile firkanten, hus og uthus
klædd med tett villvin,
blomar  i kvar krok,
kvita benkar og bord. Ei avstengd
liti verd, der dei rever midt
i byen som i ein klosterhage.
Fru Ambjörnsen
er enke etter avlidne hovudrevisor A. i
Fredrikstad Sparebank, og dei var
so kloke at dei lot dei tvo
gutane sine lære eit handverk.
Jeg greied med frugtkurve
til telefonistinderne. -
Om aftenen telegram
fra Karlstad, at enighed
er opnaaet, og protokollen
undertegnet.
Igaar red en 
svensk
afdeling
svenske ind paa norsk 
territorium, til Mangor
st. ved Kongsvinger. De 
norske tropper fik ordre til
at forholde sig passive.
Inat er to-tre svenske
spioner set paa jern-
banelinjen langs fjorden 
her - kommende nat
udsættes der poster
for at søge at "gribe"
dem. -
hurtig bleven min forsvinden var og forlangte ligeledes
at komme af, - bevis nok for, at det var mig, han
forfulgte. I samme nu dukkede jeg bag hjørnet, pilede
nedover vedkommende tværgade og naaede hjørnet af
den med Østerbro parallelle gade, uden fyren havde
faaet øie paa mig. Derpaa fulgte jeg denne parallelgade
og næste tværgade op igjen til Østerbrogade og skyndte
mig saa hen til Triangelen, hvor sømanden just
var steget af og stod og saa efter mig. Under samtalen
med ham, medens vi gik ud paa fælleden, fik jeg hurtig
vished for, at han ikke havde havt det fjerneste kjend-
skab til bøllen og optrinet med denne Sømanden havde
hele tiden siddet rolig oppe paa taget, og den person,
han havde siddet ved siden af paa bænken paa Kongens
Nytorv, var en yngre bekjendt af ham, hvis beskrivelse
ikke i ringeste maade svarede til min forfølgers udse-
ende. Hvorledes var da denne faldt paa at lægge
an paa mig? Jeg kan ikke forklare mig sagen
paa anden vis, end at han og en anden bølle har
seet Dem og mig i passiar sammen, og at den an-
den bølle fra tidligere af har kjendt Dem. Han
har da villet gjøre sin kammerat opmærksom
paa Dem, men kammeraten – min forfølger
altsaa – har misforstaaet
ham
og troet, at det vare
mig anvisningen gjaldt. Og saa fulgte han
mig i sporvogn til Østerbro, hvor han dog maatte
Kristiania, den 15.1.1900.
Kære Jonas Lie!
Du er da altså fremdeles den sam-
me trofaste og pålidelige brevskriver,
som du altid- og jeg desværre aldrig-
har været. Tak for brevet og ligeså hjer-
telig tak for din nye bog, som du send-
te mig. Det glæder mig at den har fun-
det en så udélt, varm og vel beføjet mod-
tagelse og påskønnelse også hertillands,
hvor forståelsen just ikke altid er så
særdeles dybtgående.- Tænker du
ikke på at dramatisere historien om
Faste? Jeg synes den ypperligt måtte
egne sig til et folkeskuespil. Hør nu bare!
München, den 18. September 90.
Fräulein Emilie,
Mit der innigsten Theilnahme
habe ich Ihre so tieftraurige Mitthei-
lung vernommen. Seien Sie ver-
sichert, dass ich besonders in dieser
für Sie und für Ihre Frau Mama
so schwere Zeit mit allen meinen
besten Gedanken und wärmsten
Gefühlen bei Ihnen gewesen bin.
Der Schmerz über den Verlust Ihres
Vaters findet in Ihrem lieben Brief
einen so ergreifenden und rührenden
Ausdruck, dass ich mich dadurch tief
bewegt gefühlt habe.
Und so jäh, so ganz unerwartet
mindre tid, man faar til at beskjæf-
tige sig med min nærværelse, desto
bedre. Her faar ingen udenfor de to
medlemmer af statsraadsafdelingen og
kongen vide noget om min afreise.
Venskabeligst
Deres
Ebbe Hertzberg.
Thorsdag middag den 15de mai 84.