MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
de har giort os en rigtig vennetjene-
ste i dette. Jeg vil gjerne imorgen
faa tale med dem. kom de ikke
sige mig i telefonen, naar jeg kan
komme ned, hvis de har tid.
Kitty L. Kielland
Malerinde
ter af det passerede.
Deres ærbødige
Ebbe Hertzberg.
Holmestrand den 16de juli 1887.
Men jeg mener, at sproget vårt nå
fremdeles er en bastard, en tilfeldig
blanding av halvgammelt og nytt - og
at det blir lykkelig for Norge om vi får
et knesatt mål med fastere former,
som kommende slekter kan arbeide 
videre med, så her blir ett norsk 
sprog. En så lang systematisk 
ødelggelse, som sproget vårt har
vært ute for trenger virkelig en
lang systematisk tilbakeføring til 
det opprinnelige - så smertelig gelsa!
sjansen enn er. -
København 27 August
Kære Vigeland, Tusind Tak
for de pragtfulde Billeder.
Du skal ikke snakke om
at gøre en anden Buste, den
er absolut brillant naturligvis,
den har dit Stempel. Men
du er vel skinsyg paa mig
Hop d 6/10 - 99
Herr Edvard Grieg
Deres Ærede af 27de forige Md
har jeg modtaget og ser deraf til min
Glæde at De med Frue er i bedste
velgaaende, og det samme gode kan
jeg ogsaa for vores vedkommende
ogsaa berette.
Ø Kjbhvn Klasensgade 11.
28/1/ 99.
For dette dit sidste brev skal
Du ha allermest tak kjære Bjørn-
son! Tænk at Du gir Dig al den
tid til at fortælle mig om Dag-
ny. Fordi jeg bad Dig. Og så fint
og varsomt, Du tar på mig. Ja,
jeg er syg i Sindet, og jeg mister
mere og mere troen på at jeg skal
komme over det. Dengang jeg
var på alle disse galehusene
fik jeg et knæk, som har gjort
det af med mig. Å hvor jeg
da
men-
dedes Jesu ord på korset: "min
gud, min gud hvi haver Du
forladt mig!" Det er så ufatte-
ligt for mig at min mand kun-
de la mig såden i stikken. Han
som er så god, så god. Naturligvis
har jeg vært slem til af være
gift med. Men allikevel. Jeg
har dog altid villet alle vel.
Og jeg i hans sted kunde aldrig,
aldrig ha forholdt mig som
han gjorde. Jeg vilde og måtte
Kristiania, torsdag formiddag.
Kære ven!
Igåraftes modtog jeg din ven-
lige opfordring til at deltage i badegæs-
ternes udflugt til Maridalen på fre-
dag. Jeg holder det dog for rigtigst ikke
at komme med ved denne lejlighed; der-
imod vil jeg gerne senere hen uindbu-
den besøge Dig deroppe, og skulde det da
være mig kært om jeg også stødte på an-
dre personlige venner og bekendte.
Det er min agt under opholdet her
at unddrage mig alt, hvad der kan se
ud som offentlige tilstelninger, og jeg tror
at jeg i så henseende har friere hænder
når jeg ikke efterkommer indbydelsen fra
badets festkomité. Min tankegang i den-
ne sag skal jeg mundtlig udvikle for
dig og jeg tror at Du som en omtænksom
mand vil billige den.
Din hengivne
Henrik Ibsen.
ude i restauranter,
været uhyre meget sammen, ofte til maaltider og til the hos Ossbahr,
vi sidder ved kaminen der og snakker, hvilket er meget morsomt. Nu 
kommer der mange reisende venner eller slægt eller prinsesser, som
Ossbahr maa være sammen med Hedberg ofte ogsaa. Men vi kan leve
uden dem ogsaa, vi var igaar Thornes og en frøken Kamstrup, som Magda
kjender, et svært jilt menneske, ude helt paa landet, hvor vi saa fjel-
deres dene, der er ikke grønt enda, luften var kold, men deiligt var
det hele alligevel. Vi har i ovnen fremdeles, min ovn er ful til at ryge,
jeg skal flytte fra den, hvilket er mig en glæde, jeg flytter op i tredie
étage. Heldigvis fik min værtinde leie sine alle sine værelser ud paa
saa gode vilkaar, at hun sa mig op, jeg vil heller til den anden vært-
inde, der er mer sol, for der to værelser. Jeg vil bli saalænge jeg har
penge, hvilket kanske blir til mai. Mon du vil gjøre for mig noget,
i mit bogskab staar der ent fladt skrin lakeret, deri ligger nogle visitkort.
vil du søge et, hvorpaa staar Voltera Volterra, vil du sende mig det
Nu netop har jeg faat et brev Janna Holm, det er saa alvorligt, stakkels
dem, hun ser saa alvorligt paa hele livet igjennem. Holm havde
talt om alt, talt med alle hver især, Janna Holm havde ikke kunnet
sig
tænke paa, at han nogen kunde være saa rolig ligeover for døden, han
havde talt meget med Jens, hun sier, at «Jens er blit en næsten voksen
mand, stakkar.» Hun har stor medlidenhed med Christian. Jane er mærke-
lig, sier hun, hun har allerede talt med sagfører som har sat hende ind
i hele stillingen, Holm har hat alt i orden, han talte ogsaa om, at nu 
flyttet de vel til Kristiania, naar Jens blev student. Du har vel hørt en
del om dette, Melby er vel kommet hjem igjen. Jonas Lie har blit godt 
nu, hun kan bruge det. Vil du gratulere Ingar med hans geburtsdag for-
leden. Tak Harriet for brevet, hun hører snart igjen, hils Thekla samme 
tak. Dere har vonle vonde tider hjemme i politikken, vi sluge aviser her,
jeg har hørt om Kronprinsens modtagelse, at der var aldeles stille, men masse 
folk, som hilste tause. Den svenske i «Stokholm Dgblad Dagblad», der skrev
sympathisk for Norge mod Boström, var god, maatte mange synes saaledes.
Skeibrok er ogsaa en af de faa, men
han har i den sidste tid været forsvun-
den, saa jeg ved netop nu mindre om
ham. Heyerdahl ser jeg aldrig her, han
har ikke sat sin fod indom min dør,
men det er jo hans bekjendte svaghed
ikke at ville gide se andres arbeider. Han
er ellers kommet sig i elskværdighed, han
er, efter det lille, jeg ser til ham, blevet
beskednere og blødere i sindet og her
er det saa forunderlig paafaldende, hvil-
ket rent udtryk han har i ansigtet.
Mig forekommer det, at han ligesom staar
stille i sit arbeide, han maler med olie
men temperabehandling, og det gaar ikke,
efter min unmaßgebliche mening,
da det giver noget hvidt kridtet, det saa
ud alt, som om det var overtrukket med
æggehvide. Men det ved jeg, at jeg ikke
forstaar det, havde jeg ikke kjendt Heyer-
dal, vilde jeg have syntes, at det var
lidet godt, men kjendende ham, ved
jeg altsaa, at der maa være mer i
det, end jeg kan se, Harriet saa ogsaa
meget
mer, men fandt det ogsaa forkjert i
behandlingen. Men mennesket Heyerdal
er blevet mig meget mer sympathisk end
før, for øieblikket udvikler han sin musik-
sands sammen med sin cousine frk Heyerdahl.
var hun ikke svært nøiagtig – i det hele ikke med sine ut-
talelser, som var saan diktert av stemningerne hendes. Hvad pusens 
vegt angaar saa fortalte hun mig stoltelig, at det var fem kilo! 
Rigtignok saa 
eiet 
eiet hun ikke mere end ca. 3 kilo lodder, og 
resten var resultatet av en opstabling av strykejern, vækkeruhr, 
vandglas og dit og dat, fordelt paa skaalerne, saa gutten laa 
som i en femtiøresbasar tilslut og sprællet – saa jeg var jo ikke 
aldeles overtydet om at det var helt korrekt, og især da hun dagen 
før vi reiste hjem – den femtende efter fødselen – paastod at han 
hadde lagt paa sig et strykejern til – men jeg fortalte allikevel 
og Anders skrev det omkring til folk, at gutten veiet 5 kilo, og 
jeg var mægtig kry over at ha produceret en saan svær gut!
–Så fortæller jormoren mig ved sin sidste visit, at gutten 
ser ussel ut, er mager, at det maa væære min melk, som er for 
vandholdig, at han nu maa faa Nestles barnemel – (som læger hjemme 
sier er gift for barn under 6 maaneder) o.s.v. og at jeg selv er elendig –.
At jeg var skral, var nu sandt. Jeg krøp til sengs og laa tre dager 
– jeg hadde nemlig blødninger endda og jormoren mente, det kunde 
være derav, melken var daarlig. Anders tilbragte dagene med at 
lave mat, vaske op, godsnakke for mig og ellers gaa i byen og 
lete efter en passende vegt. Hvilket ikke er at opdrive –. 
Saa igaar eftermiddags blev han veiet nede i forretningen i første 
etage. Anders kom op med ham, litt motfalden – 4 1/2 kilo var
resultatet. Mens jeg laa med ungen i armen og graat ustanselig,
ha mere Garanti i en Specialist.
Forhaabentlig er Nina nu saameget bedre,
at der ikke behøves spiciel Behand-
ling! Gid det var saa vel! At
I skal paa Voksenkollen, saasnart
det blir muligt, er baade Marie
og jeg glad for; thi deroppe i de
hvide, blaa, grønne Skovene er
der Helsebod for Eder begge. Jeg
har brændende Lyst til at
reise ind til Eder, - hvor vi skul-
de drive omkring i Skovene!
Ja er det ikke deiligt! Du har
nok faaet den samme Kjærlighed
som jeg til den høie, lette, friske
Luft i Skoghøiderne! - Herhjemme
gaar alt sin jevne Gang. Næsset
ser jeg i Maaneskin om Aftenen
og i Maaneskin om Morgenen.
I omtr hele denne Uge har
jeg spist Middag paa "Hjemmenes Vel".
tusend undskyldninger: - de havde øieblikke-
lig opdaget sin forglemmelse med kufferten
og havde sendt den "express" til stationen.-
Det kunde jo ikke jeg vide, og jeg skjældte dem
ud, som de fortjente, - medens blodet randt
af mig som af en slagtet kalv. Saa var det
jo intet andet at gjøre end at springe i
drosken og tage tømmerne selv og kjøre som
rasende til stationen, hvor "Madonna" stod og
ventede, - (jeg har ofte været harm overat se Itali-
enernes dyrplageri mod dyrene, - særlig hesten; - men
jeg maa indrømme, at jeg dengang ikke var bedre
end dem); men saa hang ogsaa min ene haand
udenfor vognene og blødde, saa det "silede". -
"Madonna" blev rent "skræmt"; - og det var bare
saa vidt, vi naaede at komme ind paa toget i
det samme, det satte sig i bevægelse. En snild
Italiener tok frem "bor-bomuld" og forbandt
mit saar, - det blev ondartet senere, - en "sene"
var afskaaren og havde grod sig fast i de ydre "lag", saa
at saaret maate skjæres op igjen, efter at det var grodd,
de andre saar grodde straks godt til - (takket være
italieneren med sin bomuld). "Malariaen" skal ikke
30
fuldkomne; saaledes tænkte sig Stoi-
kerne en logisk, en physisk og en
ethisk Dyd efter Forstandens, Lege-
mets og Sindelagets Fuldkommenhed.
Men den antike Livsbetragtning,
der oversaa Grundproblemet i den
Kristiania, 20 Juli 1874.
Kære Grieg!
I dag kom da endelig Sangene fra vor go-
de digter og her er de. Jeg vedlægger også
afskrift af digterens brev. Det er Carlsbader-
kuren, som ifølge et tidligere brev fra han
er skyld i, at sangene kommer så sent.
Forhåbentlig er det
tidsnok. Sange-
ne er unægtelig i høj grad Munchi-
ske, det vil særligt sige: neppe meget be-
kvemme at sætte i musik. Jeg er
kommen til at tænke på, hvad Kjer-
skal have sagt, engang Munch
spurgte ham, hvorfor han da aldrig
satte nogen af hans sange i musik.
Kjerulf skal nemlig have svaret, at
han gjerne vilde gjort det, men at
de, han havde proberet det med, havde
har det største Navn som Artist og
Lærerinde og at hendes musikalske
Soireér er de bedste, de mest
bekjendte der. Allerede for længere
Tid siden blir jeg overrasket med
der en Aften at høre Deres Musik
til Per Gynt spillet for to Hænder,
Jeg maatte, saa godt det lod sig
gjøre, forklare den hele Situation
og Alle var meget begeistrede.
Iwan Turgeniew, den store russiske
Digter, der altid bor hos Viardot's
sender Dem sin hjærteligste
Hilsen, især for Dværgedansen,
den der specielt tiltrakk ham.
Jeg forsögte efter Evne at synge
"Solveigs" Sang og "Det første Mødes
Sødme" hvilke begge gjorde megen
Lykke. Dog nu i Thorsdag
blev jeg meget fornøiet med
at høre Deres Concert aldeles
mesterligt spillet af Mr Beriot,
Søn af den store Violinist Beriot
og Mme Malebran, Søster af Mme
351.
kedronning, denne folkets forgudede yndling og de
fattiges og alle børnenes eiegode beskylterinde!
Kjærminder fletter kransen om hendes eftermæle -
vinden visker ømt derom i hver en barnlig sjæl - 
Og folk, de kommer langveisfra, saalæng
sommeren er over by og land, for at se og høre.
Saadan var det ogsaa, at jeg fik se hende -
digterinden om de svundne dages herligheder, - om
de gamles enfoldige barnetro og deres kjæmpen og
strid - den svenske forfatterinde, Selma Lagerløf.
Det var hos mine venner, M.S - den i Danmerk
baade saa bekjendte og afholdte arbeiderven, de unge
kunstneres og forfatteres elskværdige hjælper i nøden
og en af Kjøbenhavns største næringsdrivende, Jacob
M........ (Marstrand). De boede i Lyngby den sommer
og i samme hus som min familie.
Mange mennesker besøgte dem, og adskillige
her hos os mere eller mindre bekjendte navne inden
den "begavede verden" saa jeg der personificerede.
Særlig interesserede det mig, da man en formiddag
ventede frk. Lagerløf med toget fra Kjøbenhavn -
en ganske kort visit paa gjennemreise.
jeg efter at se noget andet end sneen. I Asker er det vel en 
bitte liten smule vaar allikevel?
Anders er 14 aar nu og er blit næsten voksen det sisste aaret; du kan tro 
det er snodig. Jeg synes ikke det er længe siden han var saa liten saa han kunde 
ligge i en cigarkasse næsten – nu er han næsten saa høi som jeg selv, skvætter over paa 
venstre side av mig, naar vi gaar sammen, farer og smækker op dører, bukker og skraper 
og spør om der er noget han kan gjøre for mig – han er frygtelig søt med sine alvorsfulde
anstrengelser for at være korrekt og velopdragen og snil hjemme. 	Paa skolen er han flink 
men et asen av uopdragenhet overfor alle lærerne uten to – for de kan holde disciplin, 
og lærere som ikke kan holde disciplin og til med ikke har mere begrep om det 
passende, end de forsøker at ta næsten voksne barn med det søte, fortjener ingen 
skaansel, svarer han dypt alvorlig. «Aat bli tat med det gode – det kan jeg 
akkurat finde mig i av dig det, mor.»
Mange hilsener til Johan Anker. Lev saa vel da du
din hengivne
Sigrid.
Kjøbenhavn d 3 Decebr. 1868
S.T
Hr. Edw. Grieg
Da jeg for længere Tid siden hos
Hr. Erslev forlangte de Noder udleverede
som De bestilte hos mig, sagde ham at
ikke var værdt at skrive det til Dem, da
han havde hørt at De ingen Concert fik;
men i disse Dage har jeg talt med Hr. Neupert
og han sagde at De skulde have 2 Concerter.
Jeg beder Dem derfor have den godhed at
skrive mig til om De vil have de Sager
tilsendt som De bestilte hos mig og jeg da
paa nogle faae Dager expedere Dem.
ærbødigst
HE.Hansen
Pederhvidtfeldtstræde
N.6. 3 Sal
23/12 Efter en ny sinnsykeinspek-
sjon i 8 timer onsdag og et
forrykt møte i forfatterforn. 
torsdag blev det slutt med mig
fredag - et. å reise med Johan
til Holmegild blev jeg liggende og
kaste op herhjemme - komplett
ferdig!
Godt nok bevis for, at jeg ikke 
er skikket til ledende og ansvars- 
stillinger!
I forfatterforeningen raste det 
personlige opgjør mellom Helge Krog 
og Hjalmar Wåge til skade for 
all annen sak. Det innledet møtet
og bestemte tonen for resten av kvelden.
Ingen av oss hadde kraft, myndighet
eller vilje nok til å rødde op. Det
gjorde det kanskje særlig av ned mig 
efterpå. Vi står fremdeles i ufor- 
sonelighetens tegn, gruppe mot gruppe. 
Hagel sant er det i Sigrid Undsets
elekette på våre motstanderes aksjon.
fra vestlandet og Bergen har den an-
skuelse gjort sig gjældende der, at
Kristiania blot tager alt til sig, og
at landet ikke får nogel godt af
bevillinger til theater og musik.
Når nu orkestret herfra beredvil-
lig griber en leilighed til at hjælpe
andrensteds, så er netop dette et
moment af nogle, mener jeg, når
man går til anmodning om stats-
tilskud for et orkester; og det blir
nok nødvendig snarest mulig.
Dette er nu kort mine persolige
grunde. Det er fanden, at vi ikke
om blot 2 dage kan være sammen,
for når her skal telegraferes og
skrives og divideres på tre forskjellige
kanter, går det skidt. Havde jeg
en månedstid tidligere anet Hollæn-
dernes reducerede tilbud, havde jeg
vist rådet komiteen til at tage det.
Men efterat alt ere forelagt musi-
kerne her kan jeg ikke begynde at
krangle med dem. Deri er Du vist mig
med mig. Ja farvel og tak Du og fru
Nina for det gamle år. Et rigtig godt
nyt ønskes jer begge med hjertelig
mykje – men dei er med og det
vantar ikkje skyn og praktisk
sans der. Desse ungdomane
er sanneleg ikkje berre
blåöygde romantikarar, dei
stend med båe föter  på
jordi, men hev råd til både
dramm og dikt likevel –
3a p. (tridje klasse) på
Sagenes skule i Oslo hev no
sendt meg ei "arbeids-mappe",
um Veslemöy. Det er brev,  vers,
teikningar og stilar um Haugtussa.
Varmare hylling hev Garborg aldri
fengje, og eg gjeng her og liksom
syns eg må syne han dette vesle
hefte. Det vilde gledd han meir
enn alt anna um han fengjo
det med han livde.
Det er god, naturleg
forteljing um koss kvar ei
16
 25.5.04
x Per Hallstrøm har for
23de en lang (3 Spalter)
anmeldelse af "Kvinden
skabt af Manden" alle
spør mig nu efter Bogen.
Især hvem Forfatteren er.
Hallstrøms over al maade
velvillige Anm. har git
Folk Lyst til at læse den
Tuften er 16 Aar idag.
Den velsignede gulten!
26.5.04 
Danseprøve i Kostume
paa Skansen iaften. Det
gik daarligt. Gulvet var
ogsaa umuligt.
Efterpaa Fællesspisning
i Idunshallen. Stemningen
høi. I Seng 11. De norske Sanger
Konsert kl 7
vidne som en ny Jeanne d'arc.
(Hun har sgu ydre til det!) Under
dette kom Ronald Fangen tilstede
og støttet sin kompis. Nå har aldri
Ingeborg kunnet tåle Fangen, og hun 
kom i det voldsomste oprør, fyrte løs
på Fangen som den kanon, hun er -
spurte han, om han ikke visste, hun
var kristen? At hun i arbeid og liv
hadde vidnet om sin tro hittil! Skulde
hun, som tilhørte "folket", begi sig med
societeten til houseparty på Geilo,
trodde han? Hvordan hadde han be-
handlet Kinck for eksempel - Kinck,
som hun har ofret halve livet for å få
nordmennene til å forstå og elske?
Oso. osv. „Jeg kunde slått ham ihjel
og burde gjort det også. Og nå har jeg
kastet op alt, jeg spiste ved den lunsjen,
Nini!"
Hele speilsalen hadde lyttet til
striden. Så med den mandelsen
var de herrer mindre heldige. -
1/1
Altsaa har vi Fornøielser at see
Dem og Frue her i April, og Koncerten
har jeg allerede stillet i Udsigt
samtidig med at jeg fortalte lidt
om den engelske Udflugt.
Paa snarlig Gjensyn og med
mange venlige Hilsener, en opeciel fra
Prokarater Petersen, der overværende Sonatens
Opførelse, forbliver jeg
Deres altid Hengivne
Wilhelm Hansen
luft og tran og jern – jeg tror det er det lille hodet hans, som er 
altfor proppet – men jeg synes ikke, jeg kan la være at svare ham
 heller, naar han spør –- –- –-
Mange hilsener
din
Ingrid
Forfatteren Jappe Nilsssen
Olaf Kyrres Gade 11
Kristiania
jeg nu nylig givet tre conserter
og er bleven mödt med stor
velvilie og sympathi.
Ærede herr Grieg! Om der bare blev
anledning til at få synge et par
norske romancer ved Musikfesten,
for noget andet kan der vel ikke være
tale om? Jeg ville være herr Grieg
dybt taknemmelig om mit önske
kunne gå i opfyldelse og jeg
ren blev aabnet til hans Værelse og jeg
kastede mine Øine hen paa dette Væsen,
foer der en Gysen giennem mit Legeme;
han laae paa en Madratz med en Kappe over
det nøgne Legeme, og kastede sine gloende
Øine hen paa mig uden at sige et Ord;
Aldrig saae jeg Mennesket saa fornedret
som her, og neppe kan man heller tænke
sig nogen mere berøvet, alle de Egenskaber,
alle de Midler som Naturen skiænker for
at giøre os fornøyet med Livet. - Hvad
heder du? spurgte jeg ham: Christopher svarte
han med en græsselig og brølende Stemme;
Hvor er du født? i Guldbrand - Han klagede
over at man sultede ham derinde - min
Fører gik hen og tog Kappen af det nøgne
Legeme, hans fede, laskede Krop viiste os
det modsatte. I 7 Aar havde han været
i dette Fængsel og 4 Aar havde han lagt smedet
i Lænker - imellemstunder, fortalte min
Fører, faldt raseriet med saadan Heftig-
hed paa ham, at han rev Gulvet op,
rev Side-Muurene ned - Jernstængerne
Karlsplatz strasse 1.
17de April 1877.
15-1-1904
Kjære Honoria!
Nu er det søndag aften; jeg
sidder og hoster, - og har holdt mig
inde i hele dag; jeg er nok i bed-
ring, og imorgen gaar jeg paa uni-
versitetet.
Først og fremst tusind tak
for den særdeles hyggelige tid,
jeg tilbragte hos dere! Jeg tænker
endnu paa eder alle til alle dagens
tider, og synes, jeg kan følge de
forskjellige medlemmer af familien
under deres gjøremaal. Hils ende-
lig allesammen, hver især, fra
mig, - og sig dem,"tak for julen"
- for at bruge Puttes udtryk.
Reisen var ikke særlig beha-
gelig; jeg hostede og havde ondt i
Her er meget varmt i Byen, ret
længe bliver jeg her ikke, saa snart
jeg kan reiser jeg til Fuglsang
hvorfra jeg snart skriver til Dig
igjen. Dagmar Liebman, og Inger
Marie Lorenz er reist fra Fuglsang
saa Bodil opnaar at komme hjem
i et nogenlunde roligt Hus,det vil
sige Marie N. er der jo, og hun
kan nok gjælde for Flere.
Julius har skrevet til Bodil og har
spurgt om han og Carl maa
komme over den 26de, jeg skal
sammen med ham idag hos R's.
Hvorledes gaar det med Vandmangelen?
udebliver Vandet er det jo godt for
noget, saa kommer I til Fuglsang
Alsaa paa gjensyn! og hjertelig Velkommen.
Hilsner og 0 fra Eders Ly.
der måtte ventes. Det bedste for Dem vilde
derfor utvilsomt være om De med al opdrive-
lig energi vilde lægge an på at slå hele den
sag ud af tankerne. At jeg nogensinde skul-
de have antydet for Dem at jeg havde et råd i
baghånden og lovet at meddele Dem dette, ta-
ger De bestemt fejl i. Og jeg forstår heller ik-
ke, hvad jeg dermed skulde kunne have
ment.- Det eneste, De efter min mening nu
har at gøre, det er at rette hele Deres vilje på
at vinde den tidligere arbejdskraft tilbage, og
De må ikke mistvile om at dette vil kunne
lykkes Dem såfremt De blot ufravigelig lægger
Deres livsførelse ind i det rette spor.- Tilgiv
min uforbeholdenhed og modtag en hjertelig hilsen
fra Deres hengivne
Henrik Ibsen.
Kristiania, 15-8-1902
Kjære Honoria!
Nu synes du vel, jeg lar længe
vente paa mig; men jeg syn-
tes, det var bedst at vente med
at skrive, til jeg havde truffet
søstrene ogsaa.
Først og fremst tak for den
hyggelige tid paa Wäddö! Jeg
har udelukkende behagelige
minder derfra, og jeg tænker
saa meget paa eder alle og for-
tæller her stort og smaat om
dere og barna. - Dagen i
Stokholm gik, takket være
Hr. Redaktør Aadahl
"Nationen"
Oslo
Herr Komponist E. Grieg!
Hvorved Dem Personlig ubekjendt
Tillada jeg mig i et spørgsmaal
der vedkommer Concert-metieren
At henvende mig til Dem. Da der i
Danmark er spillet en Nordisk
Symfoni av mig og det nu i Efteraaret
vil blive spilled samme Stykke i
Stockholm gennem her Aulin, saa
vilde jeg spørge Dem hvis der er
Sandsynlighed att faa samme
Stykke spilled i Kristiania elder
Bergen. Maa de unnskylde at jeg
henvender mig til Dem, der ikke kun
for den skandinaviske Publik uden
og i Udlandet vundet saa mange
Seire for den Nordiske Tonedigtning
For et svar vilde jeg vaere taknemlig
Min adresse er Hedvigsfors
Helsingland med sand høyagtelse
J. Hägg
22/11. 47.
Kjære Tore,
Fru Stray skriver til mig at Saken
min kommer op 16. December Aaret 1947.
Hun slet visst for at faa det istand.
Leif var her i Kveld sammen med
Esben. Men det var før Lyset kom, saa
det var bare Uhygge for dem. Men de
sa: Kommer snart igjen!
Jeg venter Svar fra dig imorgen. Jeg
maa faa Fru Stray til at bruke Neb og Klør for
at faa de 25 Aksjerne dokkers frigit.
Tænk, den "Tilsynsmanden" Danielsen
har interessert sig for at "Erstatningen"
skal slaa under sig Aksjierne for dere Børn
- "for ellers vil ikke
jeg
faa Penger nok til Ansvaret"
Han er en fin Figur.
Papa
No 81
"Soleier og Regnbue"
Eier: Fru Breyholtz Bjørndalen
Bergen
Ogsaa en af de billeder, som jeg blev
hatet for af de føromtalte mennesker.
No 82
"Portrait af frk Holm" Eier: Ingenieur Chr. Breyholtz
Bjørndalen Bergen
Er portrait "fra de unge aar". -
No 83
"Kvemagongsvatten"
("Kverngangsvæte" var
kanske bedre tittel?
eller bare:
"Kvenna-vatten"
Eier: Skibsreder Thorvald Halvorsen
Bergen
Som nævnt (under No 20) er det
et af de billeder, jeg selv sætter pris
paa, - men fiendskabet fra mine tid-
ligere elever - havde da næsten naaet
toppunktet, - og de udklækkede en listig
plan for at skade mig mest muligt. - Jeg
skal senere fortælle Dem mere udførligt om
den. De valgte til sit forehavende maleren
Nils Krantz til at udføre det. - Han er en
af dem, som jeg bare har gjort velgjernin-
ger imod, som jeg har hjulpet med penge
efter fattig leilighed, - som har boet gratis
hos mig med sin frue hele sommeren,
(jeg holdt endog bryllup for dem), - ja
jeg malede endog paa hans billeder,
for at han skulde faa istand en ud-
stilling i en fart. Denne mand har
delves ladt sig bruke af andre, - og delvis
af egen drift har han forfulgt mig paa
alle maater med bagvaskelser og nedrakning.