MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
Paa Jædderen hvor jeg reiser hen efter
her, tror jeg, findes prægtige ting, det er
bakket hede omtrent som, hvis de husker
det, akvarellerne fra Wales af Gude, maatte
jeg der faa godt veir. Jeg reiser did 17
juli, har altsaa temmelig megen tid for
mig og er muligens da over det værste før-
ste kludder. Huf der er saa mange mang-
ler i den stump af talent, jeg har faaet,
dog jeg skal kjæmpe og stride isommer.
Tænk dem kl. er ½11, her er ganske lyst,
sundet med alle holmerne ligger blikstille
og lyst, de farverige enger er lidt dæm-
pet i farven saa at de hvide og røde
huse lyser end mer. Er der noget som kan
lignes med vore nordlige lange aftener, hvis
jeg var dagdriver vilde jeg sove om dagen,
staa op klokken 6 S om aftenen og lægge mig
kl 7 om morgenen. Hvor alt ser fredelig
og stille, men glemmer, at der findes sorg,
synes ialfald, at der for al kummer maa
være helsebod i denne gjennemstrømmede fred,
 man ser om sig. Jeg har netop deltaget i
en stor sorg, min fætter Gjerdrum er død
ved et vaadeskud i ishavet, han gik med
Om jeg ad Aare kan vente mig en Livsstilling
herved, er aldeles ubestemt: foreløbig har jeg
paatænkt mig vederlagefrit at adminictrere Forretningen
til anno 1888.
Skulde jeg ved denne henvendelse have
opnaaet, at De maaske fremtidig med
mindre Uvillie vil betragte Hofmusik-
handelens Virksomhed, vil min hensikt være
naaet, og jeg være befriet fra et Fryd, som
jeg i lang Tid har følt, ved at tro mig
Uretfærdigt bedømts af Dem.
Deres meget ærbødige
Henrik Hennings
Nogle mindre Kompositioner (avg) af Fritz Schouskoe??
og Ludivg Schytte , tilvels efter Konpositionen
, tilladt mig at lade medfølge. Hr Schytte
haaber, at de ikke vil finde det ,
naar han om Deres velvilige Opmærksomhed
Herr Edvard Grieg, Bergen.
Det var uheldigt at jeg, under mit
korte ophold i Bergen, ikke har tilfælde at træffe
Sammen med dem. Jeg reiste med Oberst-Lieutenant
Broch og kunde for hans skuld ikke blive længer.
Efter at nu under en maaneds tid ha bereist Et
underskjönne land, er jeg naturligvis atter i færd
med Theatrets anliggende og beder Dem med om-
gaande underrette mig om naar De tror Dem
bli færdig med musiken til "Peer Gynt". Ibsen
er i Christiania og foretager i disse dage i samraad
med mig de forandringer som ere nödvændige för
stykkets opførelse. Behøver De erfare noget derom
skal jeg sende Dem en korrigerd bog. Jeg har ikke
tænkt mig stykket opført for nytaar. Her er det,
kommer De ej tilbage til Christiania inden Dé
reiser til Continenten? Vel vare om De kan", det er
Deres huslige viderværdigheder
gaar mig nær til hjertet. Jeg ønsker
at tænke mig Dem fri for kjedelig-
heder af enhver sort og ved dog ikke,
hvorledes jeg i ringeste mon skal kunne
bidrage til at holde Dem dem fra
livet. Overhovedet faar jeg sige, at jo
ældre jeg bliver, desto dybere føler jeg
den magtesløshed overfor livets for-
hold, som er os alle medfødt, – med
mindre man da er en Bismarck
med hele den tydske armée til sin
disposistion, om det kniber. For tiden
plager f.ex. Finlands undertrykkelse
mig forskrækkeligt, netop fordi jeg
intet kan gjøre for at forhindre den.
At ville er at kunne siger et italiensk
ordsprog. Intet er mere usandt: det
gjælder tværtimod her i verden at ville,
hvad man kan. Gaar ens villie ud-
1. April
Kjære Tore, Jeg fik straks igaar Goderstad
til at ringe til Bakke. Han var borte. Jeg bad G.
uten videre gjøre Sækken istand og bære den ned til
Melkebilen. - Idag ringer Bakke at han kan ikke
gi Lov, det maa gaa til Fylkesnæmden i Arendal.
Saa skal det tilbake hit til Grimstad - og saaførst
kan Sækken sendes - hvis vi faar Lov. Bakke mener
det er tvilsomt, Potetmangel i hele Fylket, ja alle Fylker.
Anne Marie faar komme hit og faa Melk og Eg og Potet.
Men nu er jo Morn syk. Imidlertid faar vi vente
og se om vi faar Lov.
- - -
Dr. Ehmer skriver at han traf den
Grassmann i Oslo "for nogen Dager siden". Altsaa
er Fyren alt i Oslo. Saa kan han vel ogsaa ordne
med at jeg faar Tidsskriftet sendt - og ogsaa
de 400 lovte RM sendt.
- - -
Jeg skal faa varskud dig i Tf. naar
vi - i Tilfælde - faar sende Poteten.
Men det er det at Folk har ikke engang
nok Sættepotet. Fan er løs.
Papa
Gud vet naar du faar dette i Paasken -
har sat mig paa Ro Gage, at jeg rejser, opphol-
der mig «in dem grossen Vaterlande» o. s. v.- Er
det for stærkt at bede Dig om alt dette? Eller vil
Du hjælpe mig? Gjør Du det, saa gjør det kort-
fattet, og send det enten till mig eller till Herr
«P. F. Siebold in Cassel», vidre Adresse behøves ikke;
han vil da oversætte det paa Tydsk. Jeg ved in-
gen bedre end Dig at henvende mig till; derfor pla-
ger jeg Dig. Svar mig ialfald. Fra 8de Juni
er min Adresse «Königsbrückerstrasse, No 33,
1te Etage.»
Om min Rejse, siden vi skiltes, vilde
det blive for vidtløftigt at skrive; jeg lever et
behageligt og sorgfrit Liv og agter till Høsten at
give mig i Kast med «Julian». Din ærede Frue
og din lille Pige bedes venligst hilset fra os. Jeg
har den Plan till næste Aar at rejse till Stok-
holm; herom mere en anden Gang. Af Aviser-
ne har jeg seet at Du skulde holde Forelæsnin-
ger i Stok Götheborg; hvor Du for Øjeblikket
befinder Dig
ved jeg ikke
og sender derfor dette Brev gjennem
Hegel. Naar kommer dog det næste Bind af
Din norske Literaturhistorie; for det udkom-
ne Bind kan jeg ikke noksom takke Dig; det
har voldt os en stor Glæde og jeg tør sige at
det er den eneste Bog, som jeg, næst Holbergs
Komedier aldrig blir kjed af at læse; min
Kone kan den omtrent udenad; ja, den Bog
har Du isandhed Ære af! Kjære Ven, her-
3) Da lysned det brot mellem Stam-
mers Hegn,
Frem tren som en Lysalfers Fe
En Ungmø fra Lykkens livsal'ge
Egn
I Kjørtel som skinnende Sne.
Skjært kvad hendes Røst gjennem
Kveldens Fred
Som himmelske Klokker klar.
Da splittedes Skyen, og Månen
gled
Med Smil over Hvælvets Glar.
4) Og op fløi for Sangen med Skrigen
ræd
Svartfuglen fra Furutop.
Så vidt over Holt, over Hei
afsted
Drog ilsomt den natmørke Trop.
Og Sorgens Fugle fra Hjertets
Vrå
Fløi hugskræmte bort med
Harm,
Da jublende Kjærligheds lyse
Fe
Til Hvile gik sødt ved min
279.
altsaa ikke nødvendig. Dertil kommer,
at omtalen af "græna skip" i Gul. 315
jo tydelig lader dette eller disse komme
som et appendix til "Vikveiringernes"
skibe, og bestemmelsens første ned-
skrivelse peger derfor tilbage paa
den tid, da Grønland endnu ikke
institutionelt regnedes med til
Viken i egentlig forstand, hvilket,
som Du selv bemærker i Monumenta
side 77, først indtraadte efter Borgar-
thingskristenrettens første optegnelse.
Men gaar bestemmelsen saavidt
langt tilbage, synes mig de af Dig
fra diplomerne hentede oplys-
ninger om Grønlands skibrede-
Vi skal i Aften paa
Konsert og høre Vidun-
deret (fra Bergen) - flere
usolgte Billetter.
Læs Dagbladet for
3die Artikelen Musik -
Man siger det er den
skrullede Herman Taulow
der har skrevet den første
Artikel, som har foran
lediget denne.
Ole, Thor, Olav. Sigurd
Mama. Maje lille Thora
og jeg beder at hilse
paa det venligste
med Tak Din heng
Karl Hals
Du skal i betimelig Tid faa
Underetning fra mig.
ligesom i München, en hel hob lands-
mænd; men det går mig som Dem,
jeg kommer ikke meget sammen
med de fleste. Vi lever overhovedet
temmelig stille; middagsmaden
bringes os i huset og for morgen
og aften sørger vor værtinde. Alt
falder meget billigere her end i
München, navnlig er vinen denne
vinter at få til spotpris, således kan
man i Sabinerbyerne købe udmær-
ket god vin for 3 soldi (12 Pfg) per
liter! Jeg husker ikke om jeg før
har fortalt at jeg benytter anlednin-
gen til at købe gamle malerier, hvor-
af jeg allerede er kommen i besid-
delse af 11 stykker, alle gode og værdi-
fulde, til forholdsvis billige priser.
Det er min hensigt at købe flere
for at jeg kan få min vordende bo-
lig i München helt og holdent
dekoreret med kunstsager. Kun-
de jeg nu også finde en dertil
passende bolig; det er meget muligt
at jeg selv alene rejser i forvejen did
allerede i September for at søge os
Du ogsaa smøre først meget godt, da
disse Mennesker - omendskjøndt de for-
staar saare lidet af Kunsten - dog
er dristig nok til at rabble løss
alt hvad Toget vil holde. - Men
kom medens jeg endnu er her, for at jeg
kunde spille Op 8th med Dig; - dog kan det
jo gjerne være at jeg maa blive længere da
jeg endnu ikke har hørt fra Bergen noget
bestemt. Vel! Tiden vil jo snart vise hvor-
ledes det bliver; kan jeg faae min gamle
Stilling igjen saa reiser jeg tilbage til Ber-
gen i Sommer da jeg 
te mine Dage der den her. Hvad har
Du og Din Kone for Planer for Fremtiden.
Det seer jo ud som om Du har opgivet
Christiania. - Stakkels Bøker, han er
at beklage for sit Uheld med Haanden
han har vist øvet alt formeget for at
blive flink; - Harloffs Søn drabte sig
jo ogsaa paa lignende Maade.
Hvorfor gav Du ingen Concert i B.
før Du reiste derfra - Du vilde havt
en good Indtægt. - Gratulerer med de
300 Spd Du fik af Comitteen
for Sangerforeningens Fond.
de vistge at have nogen sand Levemaade.
Hr Konservator Finne-Grøn.
Idet jeg takker for Deres Brev af
11 Juli, som først er kommet
herut til Sandøen iforgaars
den 20de, maa jeg desværre sva-
re, at jeg desværre ikke i den
nærmeste Fremtid tør paa-
ta mig den Bestilling, som
tilbydes mig. Jeg maa nemlig
straks ved min Ankomst til
Krist. fuldføre et Billede til
en Privatmand i Bergen og
derpaa gaa igang til med
en større Bestilling til Ber-
gens Kunstmusæum, som
ganske vist vil ta al min
Arbeidstid hele næste Vin-
ter, ja kanske længere Tid
fremover. Et Par andre
Bestillinger, som jeg længe
Næsodden 3die mars 1902.
Hr. Komponist Grieg!
Vil De sætte sang til noget af
dette? Og hjælpe en ungdom
som Kjæmper sig frem alene?
Vil De? - De kan. Aa, gjør
det!
Ærbødigst
Sigrid Larsen.
Cand. philos.
Næsodden, pr. denpl. Flaskebæk
i et antall undtagen
der ikke skulde opleve at nogen af hans Digte blevv
sat i Musik. Dengang var det Kjerulf
der rådede, og Kjerulfs og var Byes Digterideal
var Welhaven, og damers lidt Kjølig formelle
Digtning er det vor store Liederkomponist
har givet Toner ens Forklarelse, og som mig
vil leve i dan... når man længe har ophørt at
loss W. vil man spuge ham.
Og jeg tænkte på et Digt jeg har skrevet
et stakkels lidet Digt, som ingen mindes mere.
Om Grieg satte Musik til det!.. At høre Digte
Ord - et lidet Livahaja - omsat i Toner! Griegs
Toner! Foreslå det, kunde ikke gå an.
Så flog jeg det han, som noget manhad
Ved Afsløringen af Halfdan Kjerulfs Monument
I Tonestrømmens Fylde,
som Halfdan Kjerulf gav,
vi bedst vor Sangen hylde -
den feirer over Grav.
Den løste Norges bundne
men dybe Melodi
og blev dens atterfunden,
kunstdøbte Poesi.
Dog vilde vi og gjerne
hans Aasyn fæstet faa,
saa det for Slægter fjerne
kan som et Vidne staa
med al sin milde Smerte
om, hvad en Mand formaar,
naar han ved Folkets Hjerte
sin enkle Harpe slaar.
Han bar den frem i Dage,
da Norges kunst var Strid, -
vemodig er dens klage
men dog som Bækken blid;
den hulker over Stene,
den triller paa sit 
Kvad 
som Trosten, naar den ene
 i Skoven synger glad
Sinsen 19de
Kjære Nini
Jeg sender dig de smaa dingsene som hører
til løperen. Ragnhild var oppe med dem igaar. Det blev lyst
for hende første gang og hun var svært gla. Hun skal gifte
sig i Stockholm 4. mars og saa skal de reise paa skitur
en maaned; derefter kommer hun tilbake til sin post. Det er
nemlig umulig at faa hus i Stockholm -de har et svagt
haab om 2 værelser fra November -og nu er de blit lei av at vente.
Saa var det Ragnhild fik den ide at de skulde gifte sig
allikevel for at kunne være sammen i ferierne ialfald.
Alting er jo saa usikkert i disse tider, ræsonnerte hun, og de vilde
ta hvad de kunde faa av gode dager -det syntes jeg var for
nuftig, men mama var ikke videre tilfreds.
Jeg hadde tænkt at kommet ut i forrige
uke en dag, men saa var er Lillesøster daarlig og jeg turde ikke reise
fra hende. Hun har været noksaa ussel i denne uken. Idag
kommer Randers op og ser på hende. Jeg er træt -tror ikke
jeg nogensinde har sovet mer end 4 timer itræk siden jul.
Men jeg klemmer paa saa godt jeg kan – skriver naar leilighet
dertil gives, ellers syr jeg og stopper og lapper og underviser mine
steddøtre i «womans proper duties» som tante Branwell 
sa til Charlotte Brontë -og som Southey anviste hende
at holde paa med. Mit Brontë - skal jeg være freidig
og kalde det essay, det synes jeg er saant fint ord -stykket
men jeg tror afgjort, at
hun ikke passer til Berg-
liot, hvorhen af 
På den anden side
kan hun naturligvis alt
Gessne tror jeg at huske
hun er meget deklamat
og meget 
fra for 15 år siden. Fru
sendte jeg
Sorna Som Smuk og højt
begavet - men ikke, tror
jeg netop egnede sig til
hvad det her gjælder
kjære Hr. Grieg, at det lille Norge maa
altid forsøge at opretholde den "prestige", det
har faaet i Kunst og Literatur herover,
saalænge vi har repræsentative Mand dertil,
hvilket kommer til at gavne os i mere end
en Retning, som De nok kjender godt til.
Altsaa hvis det paa en eller anden Maade
lader sig gjøre for Dem at komme løs i
April eller Mai, haaber jeg, at De vil
antage Selskabets Tilbud. - Jeg kjender et
par af Direktionens Medlemmer, og jeg
ved, de vil sætte megen Pris paa om De kommer,
ikke at tale om Selskabets talrige Medlemmer.
"Prospectus" for den kommende Saison skal
snart trykkes, og hvis De bestemmer Dem
til at komme, vil de gjerne have Deres
Navn med! - Saa en Ting til:
Naar De saa først er i England, saa
synes jeg, at De burde gjøre en liden
Turnée til Edenburgh Glasgow, Liverpool,
Manchester, Birmingham, Newcastle osv, og
en Voldshandling; sensations-
lystne, skraalende Blade
faar da vel ikke besindige
Mænd til at styrte Skan-
dinavien i Ulykke for
lange Tider!
Jeg kunde have svær Lyst
at tage mig en Tur derop,
men det bliver nok ikke læn-
ger end til Skagen iaar,
naar jeg staar paa Tærne
kan jeg maaske kigge ind
i gamle Norge og paase at
Alt staar godt til; i alt Fald
vil mangen kærlig Tanke
flyve til Dem og Deres Hustru
naar jeg ligger i Sandet
og tænker paa Fortid og
Fremtid og - Finalen
paa de holdende usle Markeder, hvor ingen søger no-
gen Fisk at kiøbe, blir prisen hvert aar mindre
og mindre, og det kaldes Markets priis, da dog
Markedet er i Bergen og ikke her i Landet.
De som tar fisk i Contributioner og Rettighe-
der udsøger dend beste, og om Bonden beholder
noget til overs, er det det ringeste, saa mand har
erfaret, at en Bonde for en Vog saadan Fisk i
Bergen i disse aaringer har faaet, naar Fragten
Var afdraget, 4 og Vel 2 sk. for en Vog. Naar
Fogderne saaledis affordrer Bønderne Fisk,
maa de end og besværgis med at føre og indskibe
dend og derved forsømme deris tid, saasom det
holdis for at Være til Kongens tieniste.
De som tilbringer sig saaledis Bundens Fisk fin-
der i mængden deris Regning derved, da de selv hol-
der store Fartøyer, og da i dette Saltens Fogderie
blev taget en Vog udsøgt Fisk for Kongl. Con-
tributioner og andet som fordredis sidstleden
aar for 12 sk. Vogen, blev dend dog soldt i Bergen
for 30 til 32 sk., saa at derpaa, naar fragten
6 á 8 sk. par Vog fradragis, Vandtis mere end
dobbelt.
Men det beklageligste er dette, og som ieg hen-
seer til med dette forestillede: At Ved det saa
stor mængde og snart dend største af fisk
blir antaget, fordret, Ia end og befalet at
tilfælde ikke vilde anse sin interesse direkte berørt ved
en udvikling af begivenhederne i Norge, hvorved kongen
gjennem antagelsen af et 9de juni-ministerium kunde
blive nødt til ligefrem at anerkjende beslutningen af 9de
juni for gyldig og sit veto i grundlovssager kun for suspen-
sivt." Det var ikke hr. von Ehrenheims mening at betegne
dette resultat for Sverges vedkommende for utvivlsomt
politisk rigtigt; men han hævdede bestemt, at faktisk vilde
Sverge selv i dette fremskudte tilfælde, komme til at indtage
den nævnte reserverede holdning. Baron Louis de Geer
udtalte sig i samme retning. "Sverge har", saaledes
faldt hans ord, "ligeoverfor en saadan sagernes gang i
Norge tvende veie at vælge. Det kan enten betragte en saa-
dan kapitulation fra den norske kongemagts side som
en casus foederis, - eller det kan opfatte sin interesse
som ukrænket, saalænge storthinget ikke benytter sig af
sin saaledes udvidede magtfylde til direkte at ændre be-
stemmelser, der angaa unionen." Og han gav mig utve-
tydigt at forstaa, at han ansaa det sidste alternativ saa-
vel for det klogeste som for det sandsynligste. "Svenske
mænd," sagde han, "der kunne erindre tyve aar tilbage
i tiden, have et ligesaa advarende som pinligt minde om,
at der dengang paa landets vegne blev afgivet udtalelser og
tilsagn, som landet, da det kom til stykket, hverken kunde
eller vilde honorere, - løfter, som det ikke stod mænd bagved,
men blotte ord. Man ønsker nødigt at se saadant gjentage
sig. Derfor har excellensen Thyselius's skrivelse i de kredse,
Bøn til Nattens Sanger
I Månekvelden Nattergalen
klager,
Hvor Floden rører sine Sølver-
strenge.
Sødt bærende i Vemod Tonen
gjalder,
Blidt rislende, som Blomstens
Gråd, der falder,
Med duggklart Dryp i Drøm-
mestille Enge.
Og gjennem mit Gemyt så sært
den drager
Den Klage, som så vemods-
mild den klinger.
Vel den, hvis Ve i Tonen af-
sked tager
Når tåredugget Sang, hvad
Sindet nager,
Fra Hjertets Dyb
bort på bløde Vinger!
(Vend!)
men rent flaut er det at modtage
slige dyrebare Gaver. De har jo alle
saa lidet at fare med og de maa jo
ogsaa betale Reise og Ophold for mig.
Havde jeg 1000 Kroner at spendere
paa Folkeviserne og Danserne, skulde
jeg være lykkelig. Det er storartet
at høre mine Danseviser og
andre Folkeviser i "Kjøkken,
Lade og Lo", ja enddog i Cupeerne
opover der hvor jeg har faret.
Det er frydefuldt, at de 
synges og danses ind i Folk igjen
istedetfor de svenske og danske
Skillingsviser som har domineret
her i Landet nu i lange Tider. De er
nemlig ikke Nabolandenes gode
Viser vi har tat i Laan.
x
disse foreningsmødene vore også. -
let måske vi bør tenke lidt på, er foreningens
to døbsnavne, "selskablig diskustions forening
Disse to navn er sanderlig ikke bare tommes
lyd givet bort i veir og vind, efter min meining
indeholder de foreningens grundtanker og be
derfor være os en god påmindelse om mangt
og meget. Når jeg i denne forbindelse tenker
på ordet selskabelig, så tenker jeg ikke på de
store konventionelle former, som, skam at sige,
nesten altid gjør seg gjældende i dameselskaber,
men på en koselig forening af damer, som
ikke bare holder sig til dem som en dagligdags
omgåes med, men som til og med uden høitidelig
presentation taler med sin sidemand - kort
sagt en forsamling, hvor kammeratsligheden
ubevidst smiger sig ind.
det andet døbenavn læggges kanske mest vægt
på, og det er vist fuldstendig rigtigt, diskusitionen
bør være hovedsagen, men jeg tror nu, at diskution
også vilde ta mere fart, om kammeratsligheden
kunde få større overtag.
I en forening som vår, hvor medlemmerne lever
under forskjellige livsvilkår, er det klart, at her
ikke livsanskuelser er dem samme, det vilde
derfor være af stor betydning om alle vilde frem-
komme med sin mening inden diskutionen.
Hvad gjør det vel, om ordene ikke falder så
om udtrykkene ikke er så velvalgte, som
gjerne ønsker, bare meningen tilslut kommer
frem, - at øve os i diskution er jo også et af
foreningens mål. - Vi har alle meget at lære
af hverandre, og derfor vilde det vist være godt,
om vi kunde glemme igjen hjemme en saante
af den beskeden tausheden og så istedet tage
den igangsate gemytlighed med i lære, når
Dresden den 26de April 1871.-
Kære herr Bomhoff!
Idet jeg på det hjertelig-
ste takker for Deres to venlige, hid-
til ubesvarede breve kan jeg nu mel-
de Dem at vi i forgårs havde den
glæde at modtage de længselfuldt
ventede uer. Den 25de Marts er fu-
staget expederet på Hamburgs bane-
station, og De kan heraf danne
Dem en forestilling om hvorledes
militærforholdene endnu lægger van-
skeligheder i vejen for handel og
omsætning. Fisken var forøvrigt i
en udmærket forfatning og smager,
efter en idag i større målestok fore-
tagen prøvespisning, fortræffeligt.
Det er en sand og stor tjeneste, De
har vist os, og vi kan ikke nok-
som takke Dem! Beløbet af Deres
pengeudlæg håber jeg De snarest mu-
ligt er så god at opgive for mig,
og skal da den sag straks blive
har gjort bedre end Alt tilsammen!
Dette er blot en liden
Vennehilsen, - jeg maatte
sende Dig den, - Gud
signe dig!Din
Frants.
Og Marie! Vidste Du
bare, hvor lykkelig Du
har gjort os! Kjærligste Hil-
sener til Eder begge fra
os begge.
Tra-a-ho!
191
lige manøvre med å sette seil utenfor
Åsgårdstrand i slik vind. Jeg har fått
mange blå merker på kroppen og mye 
ny kraft i sinnet efter den turen,
likeså kapteinen.
Nå venter vi Erik og Eva hit for
noen dager, og siden Far Ferdinand.
4/8 Ny svigerdatter - søt og rolig og
klok. Nå henger vi oss til en god
tro om Eriks fremtid. Foreldrene,
disponent Lansell og frue fra Søderhavn
til middag her søndag, pene folk; det
gikk fint og var på en vis bryllups-
middagen her i huset. 8de gifter de
sig i Skochholm, da reiser Julie Anker 
inn i Per Vogt Eriks forlover. -
Ellers har her vært ut og inn -
FruFerd's venner fra Rauen og ukjente 
besøk hos mig. Det er en klasse
mennesker, som er typer: de, som 
har lidt en usett og se blitt kursutanter
av det, ofte med et slags forfølgelsesvanvidd.
Hustru. Det er sandtes naturligere og hensigtsmæssigere, at
Forbindelsen mellem det ene Individ og alle Andre inden
Staten kan betegnes derved, at han kalder Een sin Fader,
en anden sin Sø Broder, en Tredie sit
Sødskendbarn,
og alle Andre sine Medborgere, ved at
enhver
af dem, skulde være Alt dette for ham. Og hvad Eiendomsfæl-
lesskabet angaaer, saa vilde det blot lede til almindelig For-
sømmelse af de ydre Gjenstandes Behandling og Benyttelse,
thi det er en Trang for Mennesket
ogsaa
at kunne kalde noget af
dette Sit, og kun hvad der udelukkende
tilhøre En,
bliver af ham skjøttet og benyttet saa godt som muligt, Eien-
dommen er altsaa begrundet i Mskets Natur, og en Fornægtelse
heraf vilde blot lede til idelige Stridigheder, da den Ene
vilde paastaa, at en Anden producerede mindre og fortærede
mere, end det faldt paa hans Lod. Desuden vilde gjennem
det
for vidt drevne Fællesskab gjøre Udøvelsen af
mange menneskelige Dyder umulig, uagtet de
ere
nødvendige til Individets Udvikling til Lyksalighed, Kysk-
hed umulig under den
Kjønsforbindelse, Velgjø-
renhed og Redelighed under
Eiendomsfælleskabet.
Men det Fællesskab, som paa Eiendomsrettens Gebet skal findes
findes i Staten, er
intet Product af Loven.
Besiddelsen maa være den Enkeltes, men Anvendelse d paa-
nødet af Samfundsfølelsen og Sympathien. Derfor er
en Stat baseret paa fuldkommen Fællesskab i
Virkeligheden umulig, og naar man vil be-
tragte Forsøgene paa
theoretisk
at construere dem, saa viser sig
det at en saadan Construction ogsaa er en Umulighed, da
man ikke naaer did man vil, saaledes for Plato, som
netop stræbte efter Statens Eenhed gjennem sin Construc-
tion faaet ud en Stat der i Virkeligheden er deelt i
to thi de Styrendes og Vogternes Classer ere saa skarpt
afsondrede fra Trediestanden, at der i Grunden aldeles
intet Fællesskab existerer mellem dem, og de vilde
netop komme til at danne en Stat i Staten,
altsaa vilde Platos Stat netop lide af
den Mangel, han anseer for den største.
Derpaa gaaer da A. over til at undersøge, hvorledes
Staten maa være indrettet for at svare til sit Øiemed,
men denne Undersøgelse
antager Characteer af
en reen Statsforfatningslære, og bliver gjennem hans
Empirie mere en archeologisk end en philosophisk Under-
søgelse.
Jeg skal derfor alene
kortelig opholde
mig ved Hovedtrækkene i samme, og men dette ligesaa
vel som den critisk Belysning af Aristoteles's hele
Standpunkt maa jeg opsætte til næste Time.
I
Undersøgelsen om den bedste Statsforfatning
gaaer A. ud fra Bestemmelsen af Begrebet Statsbor-
ger. Og Benævelsen Statsborgere vil han kun anvende
paa dem, vi kalde active Statsborgere, dem, der
i al
fald for nogen Deel have Andeel i den offentlige
Myndighed.
Eftersom dette Begreb er
Dikteren Hr. Johan Bojer
Bækkelaget