MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
til en vis census, ikke for alvor kom under
diskussion, fordi det ansaaes at stride
mod selve princippet for den almindelige
stemmeret. Ligesom de faa uddrag
af Bryce, som kunde gjøres mod den
almindelige stemmerets anvendelse
i kommunerne, derfor vilde mangle
den sande forargelse, saaledes tror jeg,
at den almindelige stemmeret, takket
være de eiendommelige amerikanske
forhold, ikke derover kan bevises i
det store at have virket saa slemt, som
man paa forhaand kunde tro – tværti-
mod! Jfr. i saa henseende Bryce's egen
opfattelse i 2det bind s. 488; de garantier,
han her sigter til, gjælder imidlertid,
som andre steder vise, fortrinsvis det
store politiske, ikke det kommunale
liv og høre saaledes ikke ind under
det af Dem nævnte, specielle emne.
For det tilfælde, at De skulde ville
vil sige Dem et hjerteligt Tak
for denne Tid, som jeg har havt
en rigtig sand Glæde af.
Min bedste Hilsen til Dem
og Deres Kone; med Ønsket
om en behagelig og vakker
Sommer er jeg Deres forbundne
og taknemmelig
Marie Blich
Jeg kan ikke lade være at sige
at jeg er kommet paa at den Folkevise
jeg meente var Hr. Peder, han reiste
ud at meide med Omkvæd
det blåser kallt, kallt veder
ifra sjøn; men nu maa
De være saa snil ikke at synes
at dette er næsvist.
nævnte vilde jeg foreløbig bede Dem være
så snil at sende heftet til følgende
Intendant Romdahl – Göteborg Mussæum
Kunsthistoriker Clas Fähræus Stockholm
Forfatter Thor Hedberg Stockholm
Ærbødigst Edvard Munch
Det var nu svært og at du ogsaa skulde synes, du
fandt igjen noget av dig i "Frithjof." Det kan jeg da ialfald
si, at dig tænkte jeg aldrig paa. Ellers saa er det jo nogen hver
av dem som har meldt sig som jeg ikke saa freidig kan svare det 
nei. Men det er vel saa at det er endda mange flere som kjender
litt til den sjuken Frithjof og hans familie har, end de jeg har
set den hos – egoisterne som indbilder sig at de er snille og kjærlige
mennesker, fordi det er det bedste de vet at kjæle og dulle og mase
med sine levende dukker. Ialfald er jeg nu glad for at jeg
har skrevet den boken. – Du spør om jeg hadde tænkt paa otta-
aaja, men endda mere paa Ringebu, men du vet, litt slik er det
ved en masse stationer paa alle statsbanens linjer da – !
Imorgen reiser jeg ind til Oslo, til Bjørnsonfestligheterne.
Jeg hører jo ikke til B.Bs menighet igrunden, men det har jeg
aldrig lagt skjul paa, saa det vilde se ut som litt demonstrativt,
hvis jeg helt holdt mig borte. Men jeg reiser hjem før selve fød-
selsdagen; da tar jeg heller en bil op til Aulestad og nedlegger
mit blomsteroffer ved den gamle kones føtter. Hun er da likevel
den som det angaar nærmest, synes jeg.
Mange hilsener til Åslaug og barna, foruten
til dig selv
Din hengivne
Sigrid Undset.
21/5. 47
Kjære Tore,
Bare en Efterskrift,
Haensel kan jo ha god Grund til
ikke at skrive til mig i 5 Aar, kan jo være
bombet og dræpt. Hans Kontoradresse var
i lang Tid Kurfürstendamm, saa blev han
bombet og kom til Xantenerstr. Det kan
jo ha gjentat sig.
Du maa naturligvis først faa hørt
om han er ilive.
- - -
Saa er det en anden Ting: Vi maa ikke
snakke formeget om Utsikterne i Tyskland
til andre. Saa kan Erstatningen faa høre det
og hæve de 50 Tusen til f.E. 100.
Jeg har bedt Arild tie forlænge siden,
men du har vel gjerne gaat og indviet Mama
og hun skal jo la Munden løpe til hver Tid.
har havt gjennem Alf at Du er fornøiet
i Dit nye Hjem og at Du har mange
Enere i Din Carakterbog, har naturligviis
været mig en stor Glæde, fortæl mig
oprigtig om det gaaer saadan fremad,
og om vi kan gjøre os Haab om Fripladsen.
Thi Du kan begribe at dette afhænger meget
af Din Flid i den sidste Tid. Skriv mig til
og fortæl mig alt hvad Du troer der
kan interessere mig, og det er da Alt
hvad der angaar Dig, og naturligviis ogsaa
de Andre som ligger mig nær: Dine Brødre
Stenstrups etc. Det er desuden paa Tide
naar Du snart fylder Dit 14de Aar at vænne
Dig til Brevskrivning, hvori jeg nok synes
Du er noget tilbage. Du skulde læse Edgars
Breve! Han ligger paa Landet i Sommer hos
en Onkel og skriver jevnlig hjem, og jeg maa
da gjerne læse hans Breve, men det er
umuligt at tænke at det ere skrevne af en
12 aarig Dreng. Dette Brev skal Du ikke
betragte som andet end en Forløber for et
andet et Længere jeg skal skrive Dig, nu maa
Bodde i Munkedamsvei - 
papa lidt lysere til
sinds, synes jeg, - kunde
nu tale lidt om politik
uden at han blev bitter.
1/7 Kjøbte om form.
møbler til Agga
sammen med Ingvald
Schrøder Nilsen. Maa
det gaa med Agga og
ham - han synes mig
for aandelig vek og han
har ikke erstatning i 
trulten for hvad han
mangler i karakterstyrke.
Kom hjem om
aftenen - telf. med
Don, som fremdeles er
paa Sund. Han
Herr Edv. Grieg
hersteds.
I anledning af at De vægrer Dem for betale Fragt
for 68 Colly s/s Tomas Lie fra Christiania, angivende som
Grund at det skulde mangle 1 Colly, skulle vi tillade os
at gjøre Dem opmærksom paa at Deres Mand har quitert
for 67 og Herr Consul Grieg for det 68de Colly uden nogle
Bemærkning. De vil heraf kunne skjønne at der intet
Erstatningsansvar paahviler Skibet. Er der noget bortko-
met maa dette være skeet efter at Deres Mand har
modtaget Godset, hvorpaa vi naturligvis ikke kan være an-
svarlig
Henholdende til Ovenstaaende tør vi haabe at De ikke
længer nægter at betale Fragtregningen.-
Ærbødigst
Gundersen & Schøning
33,Hailsham Adenue.
Streatham Hill.S W.
London, 8 Juli/98
Kjære Hr. Grieg.
Jeg beklager meget, at jeg ikke
traf Dem og Deres Frue i Byen
i Mandags, før jeg reiste om
Aftenen. Jeg vilde saa gjerne have
sagt Farvel til Eder begge og
specielt have takket Dem for
den stoartede Nydelse, som Musikfesten,
- efter min Mening en af de vigtigste
Begivenheder i vort Kulturliv i
vort Aarhundrede, - skaffede mig. -
Ja, jeg er hjærtens glad, at jeg
150
et hus og Erik skal være med i regattans
med sin lille drake. Lørdag håber jeg.
Hanna og jeg kan komme avsted til 
Holmgild - fredag skal jeg følge Astrid 
på båten, så drar hun til Sigrid
for de 500 kr., jeg har tjent ellabra
på "De som henger i en tråd" i Dan-
mark.
Johan optatt av utklekkings-
forsøkene med ryper, som ser ut til
å lykkes over forventning. 
(De lyktes slett ikke - alle
kyllinger fra rugemaskin døde!)
Gudvangen den 1/1 1892
Gode Ven!
Edvard Grieg. Bergen
Jeg erkjender deres venlige
Erindring af 28 Aug forrige Aar
100 timer i Tysk med noglen til
Jeg har nu Arbeidet i Julen
meget flitigt; men det gaar ikke
fort med mig men jeg tror
allige vel at det skal blive
til stor nyte for mig til Sommer,
naar jeg for være lidt i blandt
tyskere for jeg er kommen i
den tro at rette utalen for jeg
ikke før om jeg lerer alle ord at
kjende vilke ogsaa kan blive tvil-
somt om jeg for thid til.
De er Da til slut takket
paa det hjerteligste for
har også allerede liggende færdig
manuskriptet til en tysk ori-
ginaludgave af «Fru Inger», der
allerede på forhånd er antagen
til opførelse i Meiningen og
i München, og som skal tryk-
kes i løbet af vinteren. Af alt
dette vil Du indse at jeg har
fuldt op at gøre, og kan egentlig
ikke nyde landopholdet i ufor-
styrret ro. Susanna og Sigurd
derimod morer sig meget godt;
for 14 dage siden besteg de fra
Gossensass i Eisach-dalen det
berømte «Hühnerspiel», en alpe-
top på henved 9000 fods højde,
og igår drog de herfra ud for
at bestige Monte Roën, hvor-
fra jeg håber at de vender i
god behold tilbage iaften.-
Din moder er rejst til Zürich med
Axel, som skal studere ved det derværende
polytechnikum. Ubegribeligt er det at
meg storartet over comedierne, da jeg var barn.
Apropos G.H. og C.V. og digtergagen - endda har jeg ikke skrevet til Regine
- til fødselsdagen telegraferte jeg - men jeg er ikke gaffar! Fremdeles er jeg rystet, 
naar jeg tænker paa blaakolsferden vor. Jeg tænker simpelthen med ulyst paa det 
mulige gjensyn - og synes selv det er stygt: du og jeg har vort paa det tørre saa 
vi trænger jo ikke slutte noen pagt med gyvoer (jeg har i aar avlet 7 tønder 
poteter foruten mine øvrige indtægter. Av og til gaar jeg ned i kjælderen og ser 
paa dem) Det er altsaa begyndelsen, forstaar du, til realisationen av min drøm 
fra jeg var barn, min egen have. Jeg haaber du er ikke mere blaseret i dit eden 
end du skjønner min glæde over mine egne smaa poteter - de er forresten saa store 
at jeg kunde vist godt finde etpar til Tidens Tegn hvis de skal ha potet - 
konkurranse i aar og, og 7 tønder er da ikke saa litet paa de vesle lapper 
du saa! Blir ikke det billedet jeg legger udi morsomt at ha om 10 aar?
Lykke til med stykket dit. Saasom jeg hører at det intet indeholder 
som krænker mine idoler, Hæren og Kirken, saa haaber jeg, jeg er i byen til 
premiæren. Erotik og fru Wettergreen i 3 akter høres forfærdelig deilig ut. 
Det er noget spændende siden ingen vet mere - er prøverne begyndt? Og hvem 
er med ellers. 
Jo - Paasche var her og sat til nattoget skulde gaa kl. ½ 3, det 
er fuldkommen sandt. Likesaa at jeg syntes det var svært morsomt og var vist 
meget godt oplagt: han kom direkte fra Island, og spør om jeg skal til 
Island næste sommer - mere end en 1 mds. sommerstur med guttene blir 
det ikke desværre. Han hadde digre konvolutter fulde av fotografier 
med hitop - og det maa være det vidunderligste sted i verden. Foruten altsaa 
biskop Gudmunds kilder og alter i fjeldet og Jon Arosons messehagl og slike 
ting -. Ellers saa har jeg forresten ogsaa havt besøk av professor Taranger 
flere aftener i sommer - han var gammel ven av min Far og mama var tilstede
Kjære Åslaug
glædelig jul for dig og dine og
velmødt i helgen Din
Sigrid Undset
Arbeidet i Komiteen interes-
serer mig meget, og jeg faar
mere og mere Respekt for
Arktanders usædvanlige Dyg-
tighed. Iaften skal vi gaa
sammen i Theatret og se
"Laboremus" efter Bjørnsons
egen Instruktion. - Det
er underligt at komme op i
alt dette efter al den Sorg og
Elendighed, jeg var Vidne til
i Øistesø og Bergen. For min
kjære Svoger er det vel utvivl-
somt bedst, som det er. In-
gen fatter vel de Lidelser, han
har gjennemgaaet, og i ethvert
Fald havde vel Sindsyge-
asylet ventet ham, om han
var forblevet i Live. Men min
stakkels Søster! Jeg ved ikke
noget mere ensomt! Godt
er det, at hun har sin Søn
saa er det os blot en Glæde
af faa Lov til det.
Jeg har netop udsendt
en Bog bestillet: Et Samliv.
og tar nu fat paa et nyt
Arbejde, som vil gi mig fuld
Hyre for sin Kraft i Vinter.
Min Hustru beder Eder
begge varmt hilsede, og
glade blir vi, om I komme
Eders hengivne Ven
Jonas Lie.
Bergen 11/4. 1901
Kjære Edvard Grieg
Tak for Deres
Brev og Gudskelov at
De blev saapas frisk
De kunde faa Sangen
færdig til Ole Bull.
Welhavens Digt er jo
en vidunderlig deilig
Lyrik, men Garborgs
er storslagent det er
ogsaa sikkert. Havde
jeg kunnet greie
Akureyri 27. 7. 1931.
Kjære Mathea
Tak for telegrammerne, ogsaa for
det siste hit.
Ja her sitter vi altsaa som noget 
midt imellem statsfanger og æresgjester. Regjeringen 
sender bil efter os! De bare venter paa Anders,
som kommer med hyre imorgen, og saa kjører Prof.
Nordal og han nordover og henter os. I mellemtiden
holder en hel del mennesker her i Akureyri paa
og viser os omkring i Eyjafjordsbygdene. Si for himlens
skyld ikke til et menneske – og specielt ikke
til fra Frøisland – andet end at jeg er henrykt
utover alle grænser: landet er viderunderlig, vakrere
end det er mulig at tænke sig, og folkene utrolig
gjestfri og snille, men en saan masse av dem, saa 
jeg er søkka træt. Vi farter rundt i bil, det 
gaar over stokk og sten og gjennem elver og alting,
maken til flinke chauffører har jeg aldrig set, og
glimrende biler, men det er altid fuldt av folk
med: alle gaar ut fra at jo flere vi er i følge, desto
hyggeligere er det. Det var jo ikke saan jeg hadde
Landaas, den 15de Juni.
Kjære Brudepar!
Jeg kan ikke lade Fader sende Eder
Brev; uden egenhændig at tilføie mine
bedste Ønsker. Kjære Edvard! Jeg kunde
ikke komme til Christiania iaar,
som Du ønskede og som jeg selv og-
saa af mange Grunde ønskede; det lod
sig ikke godt forene med mine Pligter
her hjemme, men Du maa derfor
ikke tænke at jeg ikke gjerne havde
gjort det og hvad det skulde været
for at bidraget til Din Lykke og Til
frihed, saavidt det staar til mig;
Gud give Dig Alt Godt i Dit Ægteskab,
og give Dig ogsaa Styrke til at være
hjærtelig og overbærende om det Gode
ikke altid kommer saaledes som
Du synes det er bedst.
Komposten N. 2. Nei, hvor vak-
kert der var, og hvor jeg glædede mig
paa Dine Vegne! Det slaar ikke feil,
at Du der vil finde Fred og Stil-
hed og Skjønhed. Det er en Plet
saa idyllisk og gjemt, saa man
kunde tænke sig langt borte. Der
var Sneen borte, men ovenfra
"Snebræerne høiere oppe i Trold-
dalen" (hør!) rislede tydeligt en
Vaarbæk tilsjøs. Og paa Taget
stod Furuerne frodigt i Torven.
- Saa gik vi opover Trolddalen
og foran Huset, hvor Auriklerne
stod i største Frodighed, og saa
satte vi os ned paa Capri og
satte os og talte om Eder og
om, hvor deilig det skal blive
at faa Eder hjem igjen. Natur-
ligvis var vi ogsaa oppe paa Ud-
sigten og saa ned paa Birke-
skogen. Der - mod Nord - laa
Sneen høi, for en Uge siden
naaede den mig tilknæs, - men
der var dog en liden Vaarfugl i
mod Sol og mod Sommer.
Saa vandrede vi tilbage sam-
me Vei, og saa gik Solen,
kan jo ikke blive et andet, deri maa dog kri
tikeren vistnok
Naar saa Aubert videre siger de ord: "kunstnerisk
talt er Jæger Foregangsmanden, hans Energi har
i Krogh vakt nye Kræfter - det ser vi."
Hvad andet har kunstneren Krogh at svare for
angaaende sit forhold til Jæger Hans Jæger ligeover
for kunstkritikeren Aubert.
Kan da ikke vi, som ere kunstnere og kunstkriti-
kere lade kunst være kunst, naar vi taler om kunst.
Det er noget andet,
en anden sag
naar vi taler om andet, om
menneskers forhold i det daglige liv, om hvem vi
vil vælge os til venner, men da blander vi heller ikke
kunst op i det.
Men mest mener And Aubert
Men det er især ligeover for almenheden, at Krogh
skal gjøre dette klare opgjør, for vor unge kunsts
skyld skal han gjøre det.
Den trænger nu mer end nogensinde Almenhedens
Interesse Sympathi. Men gjennem Krogh er i
Almenhedens Omdømme hele vor nye kunst,
knyttet fast til Hans Jæger."
Ved at sige, at Jæger er Foregangsmanden, knytter
Aubert selv den ny kunst for fast til den ny kunst
Hans Jæger
efter min opfatning, især i en anmeldelse af dette billede.
For naar jeg tænker tilbage maa vist Krogh have havt
dette i tankerne mindst en 4 à 5 aar, kanske før
han kjendte Jæger, ialfald længe, længe før navnet
Kristiania bohêmen var traadt i kraft.
med af Form. (I musik er vistnok dette
helt anderledes). Jeg synes, det er de forskjel-
lige Tidsaldres Livsværdier (for at bruge et
slidt Ord) og Tankegange, som benytter Former-
Bergen, October, 1866.
Kjære Edvard!
Jeg hører Betten sender Dig
idag en Bog; derved faar jeg da den bedste
Anledning til at følge mit Hjertes Trang
i nogle faa Ord at udtale min inder-
lige Glæde over det herlige Udfald af
Din Concert. Ja, har Du og Nina væ-
ret glade, saa maa Du tro vi herhjem-
me blive det ikke mindre. Fa'er løb
hele Huset rundt med Telegrammet,
for at overbringe hver især den glæde-
lige Nyhed. Vi vare nygjerrige efter
at vide, om Du havde spillet Violinsona-
ten med Fru Normann; idag har da Mor-
genbladet givet os den forønskede Op-
lysning. - Ak, den der kunde have været
tilstede! - Dog vi faar være taknemme-
lig over det Gode, vi har havt; deiligt
var det jo at høre Dig spille herhjem-
me; men Nina vi jo Intet af. Hils
hende ret meget fra mig og sig, hun
er et skammeligt Menneske, som aldrig
har villet svare paa mit Brev fra
ivaar; (ikke fordi jeg venter, hun nu
skal gjøre det, naar det ikke er skeet
tidligere.) Jeg haaber, Du faar beholde
hende en god Stund derinde, og at hendes
Nærværelse rigtig vil bidrage til at in-
noget andetsteds, i dette store Paris, undgå
at støde sammen. Kald det en Svaghed
af mig, men på det Sted hvor man
drager hen for at søge lidt Glemsel og
Hvile efter hjemlige Indtryk, vilde jeg
nødig møde Bj. Bj. Han er for mig
en Personi[fi]kation af den hjemlig t au¬
toriserede Tilladelse, hensynsløst at angribe
og muligst nedtrampe al åndig Selvstændig¬
hed, alt Udpræget hos Kvinde, krænke på
det dybeste, men intet Ansvar at have,
måske
en Skjebne som man blot løskjøber
sig fra, ved at slutte sig til det faste
Korps af hans Dyrkerinder. Det er
det jeg ikke har gjort, og jeg har ikke en
Kjære Ven!
Først min Tak for Dit sidste Brev, som
glædede mig at faae, skjønt forresten det havde
mig meget traurigt ved sig; at Du maa
informere saa meget; er jo fælt; kan Du
ikke give nogle Conserter, der ikke koste
noget, men giver mange Penge ind?
Du skal spille, Konen synge, - ikke
formeget Orchestermusik, det koster for
meget; Programmet noget afpasset efter
Publikums Smag. - Nu er Emil Horneman
vendet tilbage, og søger Informationer; det er jo
ingen Spøg for ham; ved Reisen har jo skaffet
ham af med dem alle, og de Leipziger=Tri-
umpher fylder ikke i Posen; idet mindste
ikke strax. Det glæder mig forresten at han
har havt det Held, thi jeg troer nok, at
Gade og den Slags Folk have undervurde-
ret hans Talent lovligt galt.
Angaaende mig selv, saa er det først og
sidste - julekveld alene bør være. Men det avhænger av en
gammel engelsk miss - jeg ønsker jeg kunde be til gud, at
missen vilde fortrække. Men vertinden, vor snille gamle signora 
Lehmann-Lucronesi - har lovet at gjøre hvad hun kan.
Hun var henrykt over at se os igjen som ægtefolk - der er
ialt blit 4 par forlovet oppe paa terrassen hendes nemlig. 
Og hun har lovet at ta sig av vask og skaffe pleierske og
alting for mig naar jeg blir liggende, og glad er jeg - hun er 
snil og renslig, rummene ligger aldeles for sig selv og har egen 
entré og vand og vask og petroleumsovn. Kolde er de, som
alle romerske værelser - men jeg faar jo klæ godt baade paa mig 
og ungen om natten - og ved den tid, barnet skal komme, 
er jo det værste av vinteren forbi. Og naar solen skinner findes
der i hele verden ikke saa henrivende sted som fru Lehmanns 
terasse - sol fra den staar op og til den gaar ned og
alle Roms klokker ringer til vesper - og en utsigt over
de gamle brungraa takene og kirkekupler og taarn og spir 
og de fjerne høidedragenes pinjer og cypresser svarte mot 
den blanke blaa himmelen, som neppe en eneste røksøile
skidner til. Ak ja du - jeg er frisk og glad, og jeg drømmer
om hvor vidunderlig det skal bli at sitte derute paa 
det velsignede gamle taket til min kjæreste og mig og
la ungen ligge og slikke sol hele dagen. Du kan nemlig
Dybwad klarede Opgaven i
det store taget, om hun
end ikke paa langt nær
naaede den unaaelige Fru
Gundersen. Men ligeoverfor
to saa forskjellige Per-
sonligheder vilde det være
uretfærdigt at stille det
samme Krav. Du Edvard,
det er da noget af det
vakkreste, største og mest
ægtefødte, Bjørnson nogen-
sinde har skabt, og
Din Musik slutter sig der-
til i en Inderlighed og Dyb-
de, som om Tekst og Toner
var vokset ud af samme
Sjæl. Da vi gik derfra,
traf vi Hanchen Alme,
og vore Øine mødtes
i taknemmelig Kjærlighed til
22.4.1927.
Kjære Nini, 
Fra Stein Balstad har jeg altsaa faat meddelelsen 
om at vi skal se til og faa sat paa to nye digtere med statsløn, samt
navnet paa kandidaterne, og at forslagene skal sendes til dig.
Braaten vil jeg ikke gjerne være med at foreslaa - jeg
synes bl.a. det er altfor rart om vi skulde kalde ham «digter»; la gaa at
han undertiden, naar han holder sig til sit eget ørvesle felt er en god forfatter
og rædsom naar han gaar utenom det. Balstad skriver, du hadde villet 
foreslaa Olaf Bull, og det vilde ogsaa jeg være med paa, jeg synes, hellere 
ta op arbeidet for han, selv om vi ikke faa det frem med en gang. Men
ellers saa er der en som jeg fremfor alle andre vilde anbefale: Sigurd Chris -
tiansen. Tror du ikke det kunde være mulig at samle stemmerne om 
ham. Han er da ikke saa ung og nybegynder, saa det skulde være umulig 
at faa ham frem av den grund. Ørjasæter er jeg naturligvis meget 
villig til at stemme paa som nr. 2.
Hvordan har du det? Du var paa fjeldet i paasken, 
hørte jeg av Regine. Naaja, det var ikke stort varmere i Oslo. Og her oppe 
er dert snaut nogen bare flekker at se. Jeg hadde en mand idag til at 
koste utover de værste snehaugerne, der det har rast ned fra takene: de 
var meget mere end mandshøide!	To smaa sneklokker fandt jeg indvend 
sydtvæggen igaar. Bærbusker og frugttrær er knust og slitt sund – det blir 
tragedie at se hele ødelæggelsens vederstyggelighet, naar sneen synker 
litt mere. Men en kan jo likegodt faa visst det værste, og nu længter
om nedslag under 5%, naar diskon-
toen falder ned igjen.
Forlanger Du imidlertid, at
jeg skal kræve 5 1/2 indtil videre,
er jeg parat. Af min hustrus
og egne pantemidler kræver jeg
fremdeles kun 5%.
Dette var den økonomiske
Side.
Jeg haaber imidlertid, at baade
Du og Din hustru personlig ikke
har havt det værre i 1899 og
at udsigterne for 1900 i saa
henseende er lige gode som
for Kapitalens vedkommende.
Dette vil nærmest sige det sam-
me som: et rigtig godt
aar for jer begge to! - Det
har jeg nok ikke sagt før.
Jeg kan kun sige - bedre sent
end aldrig!
nes nemlig koleraen at være i til-
tagende om den end optræder tem-
melig spredt.
Blandt gæsterne her er der iår på-
faldende mange højere militære, så-
ledes den østerrigske feldtmarschal-
løjtnant v. Fromme med frue, den
würtembergske generalløjtnant Faber-
Faur med to døttre, Ooberst v. Pfeuffer
fra München, med frue og flere døttre,
en Ooberst v. Arndt med damer og en
østerrigsk major, der er svigersøn af
herr Krauseneck, som ligeledes bor her
med familjen. General Faber-F: er en
bror af den bekendte maler af samme
navn, er selv meget begavet som kunst-
ner og skal under opholdet her have
tegnet et mesterligt portræt af mig;
jeg har ikke set det. Den engelske
dame, som brak benet, må endnu hol-
de sengen. Ellers er her ingen syge.
Den tyske billedhugger, professor Kopf
fra Rom har med sig en 13-årig dat-
ter, som er den ypperligste model for
Hedvig i mit stykke, jeg kan ønske mig;
hun er smuk, har et alvorligt ansigt
og væsen og er lidt gefrässig.
Kjære Betty Tandberg.
Lad mig faa Lov at følge
Jeg har min stærke Trang til at sige Dem,
hvor hjertelig bedrøvet jeg er over Deres det
kjære Søster store Tab som De har lidt.
Jeg har kjendt Frk Anna Egeberg fra Ung-
dommen, har altid beundret hendes fine
rene Karakter, og saa vet jeg saa vel, hvor
stor Sorgen er over en elsket Søster.
Gud styrke Dem Kjære Betty Tandberg i
denne tunge Tid. De deler Sorgen med
mig over min dyrebare Agathe, hvis som
i Dem havde sin bedste, ja nu eneste
Veninde, nu vilde jeg saa gjerne De
skulde vide, at mine deltagende Tanker
er hos Dem i Deres Sorg. Med mange
kjærlige Hilsener
Deres hengivne
Harriet Backer
skjønt jeg husker nok en Dame, som
sang paa Kapitol, i Capo le ease,
og hvis Tonen er flettede ind i
en Række Minder, som altid optager
os for om disse Minder dreiede Sam-
talen sig oftest. Jeg holdt paa at
samle en hel Del Damer, som med Be-
geistring vilde drage til Rom, og hvis
Fører, Folk o.s.v. Deres noksagt skul-
de være. Ogsaa heroppe er voxet op
en Længsel efter Rom. To ældre
Herrer, som har mere end en Franc
i Lommen, tænker paa at drage af-
sted og tage mig med. Vi faar
se. Var det blot Tanken, som
svinder, saa ved jeg, hvor det gik!
Men Handlingen i De, det er noget an-
det. Se selv, om De ikke blev sid-
dende hjemme trods Kaldet fra
Berlin og Prag! Hvorledes kommer
man saa afsted, naar man -?-
1. oktober 1923.
Kjære Professor Paasche,
tak for Deres brev forleden. Jeg kommer
for at be om jeg faar plage Dem forfærdelig: Faar jeg lov at
sende Dem viserne i Kormaks-saga til gjennemlæsning – alle 85! 
(Skal jeg først brekke halsen, syns jeg jeg lissom gjerne kan 
gjøre det grundig!) Jeg har naturligvis holdt paa at gaa fra
vettet av fortvilelse over det som jeg har indlatt mig paa
nogen hundrede ganger i den sisste maaned, og nu vet jeg selv
hverken ut eller ind. Min eneste trøst er at det som jeg har
begaatt med Kormaks viser kan da ialfald umulig være 
værre end Bååths parafrasering.
Med hilsen,
Deres
Sigrid Undset.