MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
om hun kom til vort bal
paa torsdag. - Maven min
er daarlig, saa kanske kan
snart mine medmennesker
befries for min tilværelse.
Om aftenen var jeg i Tistedalen.
4/2 Var vi til middag hos
Døderleins kl. 6. Don
fru Tønnesen, jeg kapt. Storm
tilbords.
5/2 Kom Kr. hid om mrg
og foredrog onkel Chr. indlæg
no 2 i bryggesagen. 
Mest familiehistorier?
Don reiste med hurtig t. til
Kria for om aftenen at
være i Norsk Jæger og Fisker
forn.s generalforsamling.
Jeg underholdt mig med
Roggegutterne.
30/9 Blev "soldaterne"
omsider "hjempermitterede",
hvisaarsag vi ikke fik
Kapt. Dietrichson og Nils
Kielland til middag,
men derimod Raschs,
Seips, Gunh. Johan. -
Politik futter i alt 
der blir sagt. - 
1/X Sigrid og jeg hørte Diesens
afskedspræken i Tistedalen.
Over den vanskelige tekst:
Bekymrer Eder ikke for den
dag imorgen. Hvorfor
prækenens første del -
den om arbeidernes gode
grund for bekymring ogsaa
var lige levende og virkeligheds
tro som den anden -
lere og da først og fremst dig. Jeg
ved at I og Skredsvigs skal være paa
samme sted, svar om det af den
grund kanske ikke vilde være eder
ondt, om vi vare i nærheden, eller om
det netop af den grund vilde være
ondt. Eller rettere ikke svar paa no-
gen grund bare ja det vilde være
mig imod eller nei det vilde ikke.
Der behøves ingen grund, vi lægger
aldrig nogen grund bagom, som vilde
bringe os ho tvivl om vor personlige
stilling ligeover for hverandre, vi ere
lige saa sikkre paa eder, som dere
det paa os.
Jeg har netop havt brev fra Alexander,
til min glæde er han paa den rette
side i Jægers affairen, han synes
at "Jonas Lie er en helt" og at "de
unge Fyre i frisindede Studenterforening
har taget Sagen saa godt, at jeg nep-
pe havde havt Hjerte til mit uar-
tige Brev, om dette var hændt iforveien."
Jeg synes, broderens ord falder lidt
telefonere til Mama at hun underetter
Nymann. Ellers blir dette viktige Punkt
overset av Ellinors Vakt.
Jeg tror ikke paa noget andet Chock
end for stakkars lille Ellinor end et Grep
av Gud i hende, en Rystelse som hun aldrig
har vært ute for før.
Papa
Ja du har vel set at Dr. Smith
i Grimstad fik 4½  Aar. Men
han
blir
kanske ad administrativ Vei brukt
som Læge i Samleleirene.
Hansteensgt. 2 IV 10/1 1932
Kjære Henrik Sørensen.
Vet ikke, hvor i Verden De er at træffe;
men nu har jeg faat Deres Oslo- Adresse og
kan ikke vente længer med at sende
min Tak for en herlig Julepresent: 12 Tolv
Flasker Brus! Jog turer og svirer, drikker
Brus til min Middagsmat og velsigner
min fraværende Ven! Kom op engang, naar
De kommer til Byen, for nu er det farlige
indtraadt, at jeg er blit glad i Dem.
Deres hengivne
Harriet Backer
Det faldt mig ind iaftes at gaa
ud og se efter vaaren.
Den har staat saa længe og kommer
ikke videre. Der var store gule, kvaeblanke knopper 
paa kastanjerne anden paaskedag allerede da
jeg var nede paa Akershus. De var blit lidt
større forleden dag - bare litegran.
Og plænerne i parken var grønnere 
imorges end før det sidste regnet. Men ikke meget. 
Der drev et blegt sollys, som sivet ud af rifter
og sprækker i det høie skydække, drev udover de 
bleggrønne plæner og døde inde i de nøgne 
kroner. De var lysprikket, men prikkerne var saa 
smaa. Bare den hæggen, sov altid grønne først -,
stod med slør af løvspræt. Og saa spiræahækken 
nedover Homansbyen naturligvis. Men de er altid 
saa tidlig ude, spiræahækkene. Saa dem regner
man da ikke rigtig paa.
Da jeg kom til den porten, hvor jeg skulde
ind, stod der en herre og sa farvel til en liden
pige. "Tak for følget da," sa han, "skal du gaa 
hjem nu da?!"
Jeg hørte ikke, hvad hun svarte – bare
hendes stemme
"Hun følger sin far til kontoret hver 
morgen, den lille pigen" sa elevatormanden, da han 
kjørte mig op
det, og vil forhaabentlig Sandheden deraf ikke
blive betvivlet, naar jeg kan oplyse om at
en herboende Herre og saavidt jeg ved, Medlem
af Harmonien vil kunne bevidne, at
Hr Hennebergs egne Ord var, at "I Storm
er et vakkert originalt Arbeide med
meget smukke Melodier og en god Harmoni-
hvorfor der fra hans Side intet skulde være i Vegen for
at lade Stykket komme til Opførelse under hans Ledelse;
da Reportoaret for Vinteren da var bestemt
vilde han raade mig til atter at indsende det
til næste Saison, hvortil han vilde anbefale
det, enten saa - som han udtrykke sig - Dire-
Stockholm den 11.11.05.
Högt ärade herre!
Väl må det synas Eder underligt
att från andre sidan Kölen i disse tider
mottaga mitt bref. Men då jag när-
mare går att förklara orsaken till
det skrifna, är det i den förhoppning
och öfvertygelse, att Ni skjuter alla poli-
tiska händelser åt sidan och i stället
med öfverseende lyssner till en sexton-
årings djärfva bön till Eder.
Diktningen och tonkonsten stå öfver alla
Nu har Sofie bronchit og 2 barn er kleine,
saa kommer vel Erik til at overanstrænge sig 
med at passe dem. De har før iaar havt det
saa godt og er saa fornøiet med sit hus.
Der er ogsaa meget hyggeligt, vi sidder foran
kaminen, og det er overmaade kuseligt, hvad
før saa saa uheldigt ud, at den skyder saa
langt frem i værket. Hans atelier er
hyggeligt, men der er lidet, da han har
strævet med Snorre, og paa det offrer han
for meget, da han har en hel del portrætter,
som han maa sige fra sig. Det er hans egne
ord ikke Sofies, det eneste han har begyndt i
vinter er Lammers portræt, men det staar 
blot optegnet. Fru og frøken Dick har han
malt isommer. De havde det svært hyggeligt
med Nansens, især sluttede Nansen sig svært
til Erik, de maa jo passe godt sammen,
aa ja forresten saa passer Nansen til alle 
naturlige mennesker. Naar jeg af og til synes
Lillehammer 6.dec. 1919.
Herrer H. Aschehoug & Co,,
Christiania.
Da min bok Et Kvindesynspunkt altsaa
nu foreligger færdig, og da de har været saa venlig at tilby 
at ekspedere forfattereksemplarerne for mig, tillater jeg mig 
vedlagt at oversende en liste over dem, som jeg gjerne vilde
ha boken sendt til.
Ærbødigst
Sigrid Undset Svarstad.
18/8 -11.							
Baalerud Pensionat							                        
Baalerud P. B.
Kjære Nini,	
de alvorligste lykønskninger i anl. Rollos og 
ing. Ankers triumfer! Det er det eneste – v. s. av lockouten  - 
og festsalen forresten – jeg har læst om i aviserne, siden jeg for 
en fjorten dager siden begravet mig paa dette sted i Bundefjord, 
hvor jeg skulde arbeidet, hvis ikke varmen hadde drevet mig 
til at ligge naken nede i stranden hele dagen næsten. 
Jeg bor paa et takkammer, som er et blykammer, og spiser 
hver dag polentapudding med rød saus, men trives noksaa bra 
allikevel. Ja saa var jeg inde i byen etpar dager for at se paa 
S. som var kommet fra Gudbransdalen. Han hadde faat 
tvehake og malt 4 billeder – noksaa smaa 
(Billederne da - ja tvehaken og.) 
Hans kammer var
ogsaa blykammer, og vi drak vor selters uten oppudsning av 
nogen art – var avholdsbolter, som min veninde Helene Jegstad 
sier. – Jeg læste op min bok, som nu er færdig i første gangs 
skrivning – S. syntes nok, den var god, men likte den vist 
ikke videre.
Her er altsaa listen paa the. – Samtidig sender jeg nogen 
kladder til den artikelen, som Svingsen har spyttet paa 
og puttet i ovnen. Artikelen var bedre – mere gjennemarbeidet. 
Men om du hadde morro av at se omtrentlig hvad det gik 
ut paa. – Naar jeg er færdig med boken, skal jeg skrive noen 
artikler om det til Morgenbl. – om du derfor vilde ta det 
bryderi og sende den tilbake til mig -.
Mange hilsener, din	
S. U.
Jeg sender ikke Svingseartiklen til S., da den jo kom i T.T.
jeg har en venn, en meget god venn, sier,
jeg ser ham aldri, jeg er gått i et slags
privat kloster, jeg er nevrasteniker 
forstår De, jeg har levd et oprevet liv
og jeg må bruke alle mine krefter til 
å gjøre kunst, mennesker forstyrrer
mig, dessuten roter jeg i gamle papirer, 
jeg skal skrive et slags levnedslap
J: Det er vel det vanskeligste,
en kan prøve på.
M: Nu jeg noterer bare, det
er Vårherre som sår, når jeg ikke er 
mer vil jeg, der skal fins en veiledning
i mitt liv efter mig, notater
forstår De. Hvis de haddle levd et så
omtumlet liv som jeg frue, overalt 
i Europa, og vært syk og nervøs, kan
De tro! Og det er jo også et spørsmål, 
om man i dethele har eksistert, ikke
sandt, husk Jesus! Men jeg skal si 
fra, jeg skal melde mig frue - det var
dette 70 års jubileet mitt, skjønner 
De, jeg møtte jo reise hele dagen og
arbeide derpå da hans orkesterteknik
er meget intrikat.
Næste symfoni blir Hugo Alfvens.
Alfred Hansen var her nylig.
Han sagde at alle vennerne i
København længtede efter Eder.
Jeg talte med ham om en
eventuel concert (med Gurre
og Tordenskjoldmusik) i K.havn
til vinteren. H syntes det var en
udmærket ide.
Det tog en sørgelig ende med
svigerfaderen. Lignet ikke ham.
Godt at Annie var begivenhederne på
afstand. Hun venter en liden i næste
måned og har brugt for al sin
ligevægt. De andre har det vist
vor klippe Strand, - da finder en her, den
store overgang, fra de bløde, smægtende,
drømmende, let det stormende, Mægtige.
- -Det er tordens Ånds liv, et klarsyn,
et fulkomment Magazin of Kunst, Musik,
og poesi, - en helstøbt komposition.
Når undtages, at vi Normæn på denne
Side af Havet, kun delvis har opnået den
Ånds opdragelse, og kun delvis har havt
anledning til at følge med de store fore-
gangsmæn, der over hjemme, så er dog
Musik og poesi istærk fremadskriden her-
over, og kræver mere og bedre for hvært År.
De Norske Digteres og Komponisters Arbeider
er en hel del udbredt her i Amerika, endog her
ude i Vesten. Og velkjendt er Her Grieg, Bjørnson,
Ibsen, Garborg Lie og Tvedt m.f.
Her i Canton Sajd Dakota, har vi en Sangfor-
ening, som er opkaldt efter Her Grieg, nemlig
"Grieg Sangforening", som fødtes for en syv År
tilbage.
Den består af 20 Medlemmer (aktive)
Mansstemmer hvilke udfører en heldel
nummere af Her Grieg, hvis navn i sær-
deleshed har ligget os på hjerted at få
indelsket hos folket.
stekeovn en times tid, - eller ved dampning
omtrent likelang tid. - Hvis midderne nu
skulde ha spredt sig, f.eks. til stoppede
møbler ete. bør vel helst rummene desinficeres
- enten ved Svovlrøkning (13-15 kg. svovl til
100 kubikmeter), som maa gjentas 2 gange med
10 dages mellemrum for at ikke bare de fuldt
utviklede midder, men ogsaa den følgende
generation skal udryddes.
eller ved formaldehyd paa samme maate
som det sker ved derinfektion efter smit-
somme sygdommer; sundhetskommisionen
vil vel kunne gi nøiagtig besked paa frem-
gangsmaaten her.
I haab om at disse oplysninger
kan hjælpe Dem av med de plagsomme
væsener
Ærbødigst
Kristine Bonnevie
Tøi, befinder sig under Cicis Varetægt og
Behandling, og jeg gad vidst hvormeget der
tilbage af det uskadet naar jeg kommer
hjem. Den store Kiste hvori jeg nedlagde
adskilligt er dog vel lukket? thi Nøglen
tog jeg med? See til at vare hvad Du
kan. Vær forsigtig med disse Yttringer
kjere Alf, brænd helst dette lille Brev thi
dog kunde saa let lade det ligge.
Skriv mig til om Alt, men vogt    
for at saare mig – saa lidt ubehageligt
Dig muligt
som siger jeg ligesom den Reisende til Konen
«saa lidt Snaus som muligt». Har Du fulgt

mit Raad at tage Dig en lille Tour op
til Eids. saa skulde det glæde mig meget.
Din hjertelig hengivne
Moder C.
Kjøbenhavn den 6te August.
Jeg faar blot Tid til et Par Ord idag
da jeg maa altid selv den lange Vei bringe
Sagerne ned for at anbefale dem til en
til en tjenstagtig Sjel ombord – altsaa blot mit
Ønske til Din Fødselsdag, min gode, kjere
flinke Gut – maatte jeg meer og meer lægge
til min kjere min kjerlige Søn. Ja, maatte
hvert Aar bringe os nærmere, kjerligere til
hinanden min Alf – hvert Aar, der for mit
Vedkommende ikke kan være saa mange
Aar. Dog derfor maa Gud raade!
Et Par Smaaeting følger med,
2 Par Handsker et lille Skjerf – jeg vilde
saa gjerne endnu føiet noget til, men
Tiderne ere trange, jeg foretrak derfor
at sende en lille Present som Du paa
Jag ville sjunga som stormiga
hafvets våg
jag ville sjunga som böljande
gungande råg
jag ville sjunga som björkarne
susa för vind
jag ville sjunga tills rosor
färga din kind
och väcka till lif din unga
slumrande själ
och stränga dess härliga toner
innan för alltid jag bjuder
farväl.
maskindel – men huff! Kva anna
er tilsist vunne ved denne innsprang
av halve og heile sekund og minuttar
enn å anke i like stor mon
arbeidslöysa og ein fårleg storkapital?
Her er alt som fyrr. Gamle
Erik lever og fortel meg kvar dag at
vêre er fint og at det "adskillig
kart" i moltemyrine, men at
det "kjem sei an på um det
bi molte". Mogen ber er molte,
kart er kart –
Einar byggjer stort hönsehus.
Men til kven? Bondenes bank
eig longe garden –
Bull sit enno
på Lin-an med "Snipp" og pipa
og bökene sine. Vert meir og
meir pessemist og er berre glad
for Marlow no er attkomen frå
Torsdag Kveld, 21/4. 32.
Kjære Tore,
Jeg skynder mig med at sende disse Sedler,
det vilde være for urimelig om du skulde betale
dine Sykeregninger av Lommepengene. Ikke for det,
de Draaper du fik er naturligvis bare Skit, det
kan du lite paa. Og Frakken din faar du aldrig
igjen, det kan du ogsaa gaa ut fra, hvis du ikke
selv møter den paa Gaten og kan faa fat i en Kon-
stabel i samme Øieblik.
Men det værste er at du har vel ikke gjort som
jeg sa: ta paa dig dygtig med Gensere og Pull-overs
under din Trøie - og saa blev du forkjølet. Jeg
gaar nu i bare Trøien ute, slik Kar er jeg blit. -
Lars Udjus har nu overtat Forpaktningen her,
paa de fineste Vilkaar naturligvis, men jeg er glad
allikevel.
Du hadde fin Karakter nu igjen - aa du greier
dig nok, Tore, jeg vaager dig naar du riktig vil.
Arild hadde ogsaa svært fin Karakter.
Papa
Jeg skriver Brevene nu - var det
om et Par Dage, kunde jeg ellers
have bragt Fruen en Hilsen
fra vore fælles Venner, Wilh.
Hansens. De skal jo i Aar
bo paa Jernbanehotellet i
Juni Maaned, skulde være
kunnet, 1ste, men fik som
altid Sygdom. Det var
Hr. Jonas W. H. selv, der
laa af Forkølelse - 
var - mærkelig nok - rask.
kan glæde sig til et godt
møde til Vaaren.
Det vil vi ogsaa gjøre
Edvard. Nei husker Du al
Herligheden i Søndmør og
ved Jupvashytten og i Stryen,
Loen og Olden!
Ja Maalsagen, - jeg tror
ikke hverken Du eller jeg be-
høver at ængste os. Thi det
enkelte Menneske, selv om
det er Bjørnson, stopper ikke
op for en historisk be-
grundet national Bevægelse.
At Maalet skal staa i Mod-
sigelse til Kulturen, er ikke
sandt. Men Maalstrævet kan
drives paa en saadan Maade,
at det kan blive til Fortrængsel
for andre Ting, som skulde
læres, og det bør ikke ske.
Derimod synes jeg, det er
12/3. 46.
Kjære Tore,.
Det blir ikke let at faa fat i mine
skriftlige Papirer hos Professoren. Jeg
vil be dig hverken prøve paa det selv
eller
faa
Fru Stray til uten videre at gaa paa.
Tænk dig om: det er ikke min Eiendom,
det er mine Svar til Statsadvokaten som
om jeg sat i Retten. Vi skal vente litt,
jeg har grundet litt paa om jeg kunde
gaa til Riksadvokaten med forskjellige
Oplysninger.
Og en Ting til: jeg haaper du forstaar
at du ikke maa gjøre noget med den Boken
din om mig. Det er ialfald ikke Tiden
nu - hvis det nogen Gang blir det.
Du spreder dig med at tænke paa
slike pa og lignende tilfældige Ting. Jeg vet
nok at ingen av dere Børn er blit opdraget av
Mama til ikke at bry dere om hvad jeg sier, men
tænk litegrand for et Øieblik paa mine Ord. Gjør
nu ferdig Billedboken og rør ikke slike Ting mere.
Det er bare for Dagen.
Papa
Atelier; bliver tilbage da Ibsens og
Ditrichsen, der reiser imorgen, Paulsen,
som jeg havde regnet på at treffe,
var allerede før Jul draget til Rom.
Der existerer ikke selskabelige Sammen-
komster, blandt Müncherne selv, Mændene,
dem jeg kunde ønske at treffe visse af,
søge hinanden ude på Klubber og Kneiper,
Overhovedet står Kvindesagen her såvidt jeg
kan dømme af alt, på et fuldkommen
middelaldersk Standpunkt. her er ikke en
Gnist af det der rører sig i andre Lande
trængt ind. Paul Heyse er her, og det
vilde måske let lade sig gjøre at treffe
ham, men jeg skyr det, af gode Grunde
Ser man Befolkningen udenfor, da får man
det Indtryk at Kvindernes fortrinvis ere
de tilfredsere, Mændene se kjede sig ser
lede og øllede ud, og som om de vare
egen
kjede af deres ubestridte Magt, til at
kommende og lovede, han skulde gjøre hvad
han kunde. Han var jo såmeget stykke af
en autoritet, at han ikke forstod sig på
musik, men han fandt jo, at forholdet
som det var, var bort i natten. Han lovede
desuden, at han skulde søge at få stipendie-
uddelingen henlagt til sommeres (strax efter storthingets
bevilgning). Blix er, såvidt jeg ved, både en
udmærket og en nidkjær mand, men det
er vel tvivlsomt, om en enkelt sådan hen-
vendelse hjælper noget. Men en forandring
skal der blive.
Det tør være, jeg er mere kjendt, end jeg selv
troede, og har jeg fremstillet forholdet an-
derledes, så er det, fordi det virkelig har
stillet sig så for mine øiene. Ialfald
var det indtryk, jeg fik, når jeg talte med
folk, og det folk der skulde være interesseret,
om chancerne for at få stipendium alt
andet end lystelig. Og det uden noget til
Lillesand 11 mai 96.
Kjære herr Edvard Grieg.
Vil De kjøbe en
afstøbning af min buste
af Ivar Aasen?
Jeg tillader mig
at spørge, fordi herr
Moldke Moe engang
fortalte mig, at herr
Grieg var interesseret
i Aasen og hvad der
vedkom ham. Men
dengang var De i
Tyskland, og derfor
mente jeg, det var
bedst at vente til
De kom hjem.
Christiania,Gabelsgade
15 Juni 06
Hr.Edwart Grieg!
Dette blir muligens det
forunderligste brev. De har
modtaget paa lang tid. hr.
Doctor, men jeg kunde ikke
længere modstaa min lille
guts bøn om at maatte faa
sende brev til Grieg, og utal-
lige er de tegninger og noder
som har været tiltænkt Dem
af ham, men ikke afsendt -
af mig. Den største glæde
Odd kan tænke sig i sit
6 1/2 aarige liv, er at faa se
Grieg, som har "lovet" saa
mange stortrold og smaatrold
og andet rart. Odd hørte Dem
Jeg vil bare få lov til en dag, når det 
passer mig, at komme og si hele krapylet
det ene ord op i ansigtet: korruption!
- Jeg tænker forresten aldrig en tanke mere
om de ting. Hvorfor skal du vække dem netop
nu?
Jeg sidder i et sindsvagt arbeide
med at få min bog færdig ud til jul =
trykke ca. 300 sider!
Det lar sig ikke gjøre, men jeg arbeider
mod det mål alligevel. Derfor stopper jeg
ører og sanser til og døiver nerverne
med arbeide. Men af og til er de umedgjørlige, - som idag.
Domkirken - går fanden ivold.
Du kan selv tænke dig med, hvad der
12/4-1923.
Hotel Kongen af Danmark
Kjøbenhavn.
Kjære Nini,
tak for brevet dit forleden. Kommer du hit med 
barndomsminderne dine? 4de skal jeg overlevere Ebba til en 
husmorskole i Sorø og reiser derfra hit til samme hotel (en 
billig fortidslevning hvor alt er som for <20> aar siden) saa vet du 
hvor du skal finde mig. Herfra tar jeg hjem ca. 6 eller 7de med 
en baat.
Ja jeg troede jo at Betty var god jeg, – dit pilegrimmet 
jeg første aften jeg var i staden + min tante. Jeg syntes ialfald at 
hun gjorde et betydelig indtryk. Men – den store kunst i sit 
slag saa jeg igaard, Fredrik Jensen i «Ebberød Bank». Gud hvor 
velsignet det er at gi sig over til den fuldkomne kunstner – 
selv om det er i revy-teatret – ikke sitte og vente paa om han 
gjør det mere eller mindre godt, men trygg og rolig ta i mot det 
fuldendte – selv av folkeligste folkekomedie. Klovnløier men med
den sikkreste beherskelse av alle midler – ynde og gratie, i det 
barokkeste tøis!
Forøvrig har jeg git mig reaktionen i vold og stormern 
i gallop fremover mot fortabelser, kjære Nini. Har anskaffet 
mig et  hestelas  katholsk dogmatik og apologetik, skal paa 
tirsdag reise til Sønderjylland, omgaaes kun de sorteste reaktionære
og Fru Horst her.  Svært hyggeligt.
Her findes endnu ikke Sne
i Vinter, og vi lever i en stadig Angst
for at Vandet skal fryse; Veiene er
bare Is. G. hugger i Vinter selv alt
vor ved. - Tuft har idag været paa
Stationen for første Gang siden han
skadet sit Ben.
- Har læst H.E. Kincks
"Emigranter" og Gunnar Heibergs "Kjærlig-
hedens 
Tragedie"
Den sidste er ligesaa
klar som den første er grumset og rodet?
"Emigrantene" er for mærkelige og for kjedelige
for mig; men "Tragedien" er mesterlig gjort
og fængsler fra først til sidst i fire Akter
med kun tre Personer. Men - meget kunde der
være at si om de tre. Og "Balkonen" staar
for mig som Grundmuren
til
denne Tragedie.
Karen blir i tredie Akt pludselig til
Sjøge og klær sig nøgen for en fremmed
Mand. Det er Tragedien, ikke at hun dør.
at komme en Dag indom
her igjen, dersom jeg kommer til
vestre Toten, som jeg nok har lovet.
I morgen reiser jeg
11. 2.04
Kom hjem igaar med Nattoget.
Var om Form. hos Fogdens og om
Eftm. paa den deilige gaard Schee,
hvor Bjørnsons Far er født. Han
var Søn af Bjørn Schee, som eiede
Gaarden, men var gift to Gange, saa
den kom ind i en anden Linje.
Bjørnson har gjort Forsøg paa
at faa Gaarden kjøbt en Gang;
men den blev for dyr. Der er et
Brev der fra B., som viser dette.
Fruen paa Schee er nu Enke,
og styrer Gaarden sammen med sin
ældste Søn, en kjæk Gut, som ogsaa
var med i Dansen og var svært flink
Dresden, d. 2den Juli 1865
Min kjære Broder!
I al Skyndsomhed et Par Ord
for at underrette Dig om min
Ankomst. Du kunde nu kan-
hænde finde det morsommere,
om jeg overraskede Dig ude paa
Rungsted, men det forekom
mig at være en noget vidtløf-
tig Affaire, hvisaarsag jeg
fandt det fornuftigst at lade
Overraskelsen gaa i Vadsken.
Dit sidste Brev, hvorfor
Du hjerteligst takkes, modtog
jeg i Eisenach hos Thureau;
jeg tilbragte der et Par præg-
tige Dage sammen med ham
og Kreuzhage; dog herom
mere mundtligt; de bede forøv-
rigt Begge at hilse Dig.
Dog, om end nok saa flygtig,
en Gratulation maa disse
28.2.1926.
Kjære Fru Backer,
tak for Deres brev forleden angående Frk. Zecher. Nu kan 
jeg desværre ikke finde det igjen i kaos, som er opstaat mens jeg var en tur 
i Oslo for en ukes tid siden – og jeg vil gjerne faa skrevet til Dem iaften.
Frk. Zecher hadde sin frisøndag idag, og saa reiste vi sammen
til Hamar igaareftes, og nu, jeg er kommet hjem, synes jeg virkelig jeg vil meddele 
Dem med det samme hvad jeg har set og hørt av den unge pike paa dette 
døgn, vi har været sammen. Hun er utpræget sydtysk, nydelig, munter, snaksom
og let av sind – og en saabenbart ypperlig katholsk opdragelse har git hende 
den styrke i karakteren som har gjort, at hun berget sig i omgivelser av utrolig
raahet og uhygge. Naar manden har gjort sine attentater paa hende, har hun
truet med politiet – og fruen har paa en maate beskyttet hende fordi hun 
ikke kan undvære hende. Hun sat oppe hos Msgr. Kjelstrup og fortalte 
træk som kunde faa haarene til at reise sig paa en børste – om den maate,
hvorpaa den sindssyke mand overfor sine egne smaabarn gav sin perverse fantasi
fri tøiler. Bl.a. bærer han hver aften ind til børnene, til tilbedelse, et
obscønt tegn, som er symbolet paa den nye religion han skal stifte – enhver 
galehuslæge har lignende religionssstiftere i forvaring og kollektioner av det samme 
"tegn". Den unge pike vet – som katholsk ungdom vel oftest gjør - teoretisk 
hvad det betyder, men realiserer Gud ske lov ikke andet av det end at det 
er hæslig og at det er blodig synd mot de smaa. Og da nu fruen har
forbudt hende paa det strengeste at be med børnene eller tale til dem om 
Gud, og da de er blit rent desperate, siden hun igjen er kommet i kontakt
Spania - ingen vet, hvor langt den
faa alt
S. B. maatte være saa snil
ikke at være fornærmet for igaar.
Kom kun igjen iaften! Mine Damer
og Herrer værsgod! Og de kom og de
var visselig fornøiet. Selv de alvor-
ligste af alle vore alvorlige Kritikere
var fornøiet.
Men
For at holde sig en
Udvei aaben s Tilfælde, saa la de
for Sikkerheds Skyld til, at det jo
kanske ikke nelop var for den
yngste Ungdom.
Nu tror jeg, at jeg trygt
skulde lade den yngste Ungdom - ja
mit eget Barn — med god Samvittig-
hed se "Edderkoppen". Thi den er
ikke slibrig. Der
er
en Smule af Livets
brutale
Kraft
og meget af Livets brutale
Haardhed og Lidelse; men det er ingen
lummer
Boudoir
luft, og der prækes
ingen Kortskjørtet Moral. Jeg tænker
det modsatte er Tilfælde.
Ak ja, smile maa jeg