MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
den maaten. - Da finder man ut, - at det er intet,
som er dyrere end at være fattig - (ja det koster
forholdsvis mest at være fattig) som til exempel
bare det, at jeg maa kjøbe 3-4 gange saa meget
brændsel, som andre, skal jeg holde den strenge
vinterkulde ute i disse husene mine, som jeg paa
grund af fattigdom ikke har havt raad til at bygge
"tætte" nok, - jeg byggede nemlig i den dyreste tid nu
under "hvikonpingturen".
Men denne mand, som skal skrive om mig:-
Skølelærer Anton E. Fond - adr. Myklebust
i Jølster - Søndfjord, - har imidlertid været meget
tålmodig med mig - og har aldrig "krævet mig".
- han maa derfor antagelig endnu - trods
alt - have en viss sympathi for mig fra den
tid, vi var naboer - og tildels foretok expeditioner
paa høifjeldet isammen, - han var ogsaa sam-
men
med
Kinck og mig paa vore udflugter rundt i bygden.
Kinck kaldte hans altid "El Capitano" - baade paa
grund af hans størrelse, og fordi han styrede vor
lille motorbaat her paa Jølstervandet - og hvor-
med Kinck, Fond og jeg - samt ikke at forglemme
Ravensberg - streifede rundt baade nat og dag en lys
sommer; - (ak ja, denne motorbaat havde jeg ogsaa
"aktier" i og da jeg ikke kunde betale, blev Fond nødt
at løse mine aktier ud - det er ligesom det værste
jeg har paa samvittigheden overfor ham).
Men trods alt - er jeg da glad for at det blev
denne Fond, som blev valgt til at skrive "Astrup-
at jeg gjorde det, for ellers var det sørgelig til tilstelning: tre skuespillere
læste tre dikt av ham (ingen av hans bedste dikt) og en sangerenne som ikke kan 
norsk (hun er vist russerinne) sang tre sanger og myrdet teksten helt. Resten 
av matineen var danseopvisning av unger og ditt og datt – jeg rømle fra det .
Til morgens var jeg forresten nede ved Stockholmstoget og møtte min søster 
Ragnhild som kom til Oslo og skal ha en liten ferie som hun trænger haardt til. 
- Det gjør forresten jeg og. Denne ungen til min steddatter har næsten slitt ut 
baade Thea og mig, og endda er resultatet av alt vort slit tvilsomt. Nu
har jeg vært hos 3 læger med ham, og de faar ikke bukt med hans anemi, 
og han har ikke spist ett maaltid mat uten at vi strir og stræver. Lar

vi ham være, i haab om at han skal bli saa sulten saa han vil spise av
sig selv, saa spiser han likevel ikke, og naar han har tatt av etpar kilo
tør vi ikke la det skure længer. Imorgen skal jeg til læge med ham 
igjen, han skal begynne og prøve en ny kur – innsprøitninger, det er det 
sisste de vet at gripe til.
Jeg har vært endel sammen med Nini under al denne reisingen, 
og vi har hatt det gruelig hyggelig sammen med utveksling av tanker og
kurver fulde av planter. Hun har bl.a. faatt en rose-avlegger av din, 
og jeg bl.a. avlæggere av en fantastisk pragtfull kaktus. Rosen din er dørgende 
full av knopper og har netop faatt sin ukentlige drink møkkvand. 
Mange hilsener, og god bedring
din
Sigrid
Frk. Bjergs vindu er det aabne lige
til venstre for træet - i anden etg.
En yndig udsigt over Sortedams-
søen!
Soldenfelts stittelse for ældre damer.
Kjøbenhavn.
Frk. Bjerg i sin stue i Soldefelts stiftelse.
München, den 20. April 1890
Kære herr Lindberg!
Deres venlige brev modtog jeg for et par da-
ge siden men har desværre forsømt straks at be-
svare samme. Jeg skynder mig derfor herved
at meddele at De meget gerne kan opføre «Kær-
lighedens komedie» i Drammen og Trondhjem.
Det for øvrigt i brevet omskrevne betragter jeg
altsammen som værende i orden. I håb om
at disse linjer kommer tidsnok tegner jeg mig
Deres venskabeligst forbundne
Henrik Ibsen.
hans ræsonnement er for grinet og for smaat, han
vil søge for at have triumfen af at forkastes, men
ikke naar han tror, at han faar det. Naturligvis skjønner
jeg, hvad han mener med, at han er gammel, naar han
ser paa de yngre, men der er jo ingen, som tilnærmelses-
vist har hans talent, ingen som det er af den nytte og ære
for staten at give stipendium, alt det har jeg prøvet at
faa ind i ham. Men jeg ærgrer mig over hans lyst til
at være martyr eller "at samle op galde", som jeg kalder
det til ham. Han er lige gjil, Garborg, men jeg
blir efter hvert lidt opærtet over, at alt hvad han gjør,
hvor han saa bor, saa hedder det tilsidst "det har været
3 fæle maaneder disse sidste." De maa have en bag-
vendthed til at stille sig, eller ogsaa, stakkel, er de kan-
ske begge for sygelige. Nu er han inde i et grusomt
sinne over alt dette skriveri mod hans opfatning og
holdning ligeoverfor kvindesagen, rettere kvindens
stilling, og jeg synes de ere alle helt idioter til at
misforstaa ham. Saa mageløs som Ragna er paa sin
post i sit skolearbeide, saa bred og grei er hun desværre
ikke paa andre hold, hun misforstaar noget som er
ren spøg af Garborg og tar det i dyb indigneret alvor,
ja dere har kanske læst det i Nylænde, det samme
gjør O. L. i Intelligentsen, og nu er G. saa forfærdet
over dem alle sammen, at han helst opgav alle kvinder,
hvis han ikke var kommet i skade for at have mødt
undtagelser "men tænk om det bare er et par undtagelser",
siger han selv. - Jeg saa nylig "Mænd af ære", aa du
store verden saa banalt, aa saa banalt, skuespiller-
ne gjorde det nu hist og her ret frem til en farce, men
det var ogsaa for fristende, det hun lar dem sige
er saa uværdigt voxne mennesker, at de maa gjøre
spøg af det. Især saaledes som hun karakteri-
serer den moderne literatur, det falder saa
126
hjertet hans er så solid, som det burde
være. Akk, herefter får han brenne sin
ustyrtelige energi da!
Var tilstede ved nobel-prisens
utdeling igår. Fredrik Stang var et
mirakel så flink til å undgå å
si noesomhelst om Ossietzky. På 
mig virket den bleke talen som et
forsmummet defensorat for en forlighelse
av annen klasse! Kun-
gjøringen er gjort!
21/12 Vond tid. Johans hjerte er dårlig.
Professor Solvesen har undersøkt
ham - de to øverste hjertekamrene
fungerer ikke som de skal, hjerteslaget er 
helt regelmessig. Såkaldt "flimrehjerte."
Han må ikke røke mer, ikke anstrenge sig:
Jeg får liksom ikke til å puste mer - .
ikke det en prægtig Tur?!! Det
glæder mig at mærke, at der er
saapas Musk i mig endnu, at jeg
greier det, og jeg var ikke lidet kry
naar jeg kom susende nedover
Bakkerne i pilende Fart. - Turen
Haugevarden, Borgeskaret, Svartedi-
ket, Krohnstad maa vi ofte gjøre,
naar Du kommer hjem. - Søndmørs-
planerne for Sommeren maa staa
fast, og er Lykken god, kanber vi
kanske en liden Bitte Jotun paa
Kjøbet. Du og Röntgen talte vel
herom, da I var sammen. 
Jeg ved, Schjøtt har korresponderet
med Dig om Holbergskantaten. Han kom
herop igaaraftes for at tale med mig
om nogle Sange for næste Kammermusik-
Soiree i Ynglingeforeningen. Han fortalte
da, at han var saa fornøiet med
Sangerne, og at Kantaten kom at gaa
saa godt. Du kan tro, han vil faa
Rhytme og Klang i den. - Han bor nu
i Pension paa Markeveien, du ved, han
og hans Hustru er foreløbig separerede.
Det er en forfærdelig trist Historie,
men jeg synes nok Schjøtt selv er
lysnet. Men Enden er ikke
den Sag ordnet, inden jeg
fastsatte Dagen for min Bort-
rejse.
Nu kan jeg saa nogenlunde
overse Situationen og lade
Dem vide, at Carl Nielsen
og undertegnede indtræffer
paa Troldhaugen d. 8de, 9de
eller 10de Juni 1911. Bestemte-
re lader det sig ikke angivne
endnu, da C. N. ikke er ganske
klar over, paa hvilken Dag han
kan tage fra Kbnhvn. Saa
snart det er muligt, skal jeg
lade Dem det nøjagtige Tids-
punkt vide - en af de tre
bøilighed fra min side til at se forholderne
mørkere, end de virkelig er. F.ex med hen-
syn til det at få forlagt. Jeg har natur-
ligvis gjort forsøg, men de er mislykkedes.
Jeg spurgete for en tid siden Hals (det er,
som De måske ved, Hals, der står bag Håkonsen)
om han vilde forlægge de chin. sange. Nei,
han havde taget sig vand over hovedet
Da jeg efterat fr. Nissen havde været så
venlig at spille et klaverstykke af mig,
slog på noget lignende til Warmuth, trak
han på skulderne, talte om at han
havde tænkt at opgive forlæggervirksom-
heden (gid han vilde gjøre det!) og lovede, at
hun skulde forsøge for mig i Tydskland.
Tak, tænkte jeg enten du lover mig noget
min gode Warmuth eller manden i månen
det kan syns komme ud på et. For det
første, selv om jeg fik forlagt hos Warmuth
vilde der gå årrækker hen, før jeg fik
Da Lammers havde sunget den salme som jeg tillod mig at
sende Dem, spurte han - uden mit vidende - Warmuth,
om at han ikke vilde forlægge dem; han fremhævede
Personlig er jeg for øieblikket saa
stærkt optagen med tolddebatterne,
at jeg skal afholde mig fra at komme
ind paa den øvrige politik; men jeg
har det indtryk, at faren er forbi
og vanskelighederne formindskede.
Af Deres meget imødekommende
tilbud om at sende nogle exempla-
rer til af mig opgivne adresser
skal jeg idag faa lov til at benytte
mig for enkeltes vedkommende.
Jeg opfører dem paa omstaaende
side.
Haabende, at Deres sommerferie
vil styrke Dem baade paa sind og
skind, beder jeg Dem endnu en
gang modtage min oprigtige tak.
Deres ærbødigst forbundne
Ebbe Hertzberg.
Kristiania den 17de juli 1905.
glæder jeg mig til at
hilse paa Dem.
Deres ærbødige
Lars Jorde
T.t. Kristiania 5/3.14
fuldkommen udenfor min hidtidige horizont.
Vil De herom have nærmere besked, turde
jeg maaske raade dem til at henvende
Dem til Rodolphe Dareste, membre de
l'Institut, Conseiller du Cour de Cassation,
(Quai Malequai No 9, Paris), der er den
eneste inden norske bekjendtskabskredse, som
har beskjæftiget sig mere indgaaende
med deslige periferiske retssystemer, og
som derfor maaske kan give Dem den
forønskede oplysning. Paa min side
skal jeg imidlertid ogsaa skrive til prof.
Johs. Steenstrup i Kjøbenhavn, hvilken
ligeledes maaske kunde havde tilstrækkeligt
kjendskab til de engelsk-irske udgaver
af gamle irske retscodices. Men jeg vil,
Herr Professor, tage mig den frihed at
yttre en liden tvivl om, hvorvidt
den af Maurer dragne slutning med
hensyn til sammenhængen mellem
den legale myndighedsalder og tiltrædelsen
forsaavidt nemlig netop disse Fordringer vil til svar
Koncert nødvendiggjøre et forøget Antal Prøver,
der vil gjøre dybe Greb i Kassen, og dels med Man-
gelen paa Int utholdende Interesse for Koret, der alle-
rede med det  
Antal
Prøver, der hidtil dags have været i det
sædvanlige, har, nemlige for Herrerne - de troende For-
retningsfolks- Indkommende, vist en gjennemgaaen-
de Tilbøielighed til at svigte under Arbeidet og haal-
der for en Del forskedste de gjorde Anstrengelser. Sel-
skabet have allerede nu en Del Gjeld, og en Forøgel-
se af den vilde ufeilbarlig medføre dets Ruin, uden
at der fra Publikums Side turde gjøres Regning paa Un-
derstøttelse.
Jeg har aabent og uforbeholdent fremstillet Dem
Situationen, saadan som den i Prospektiv viser
sig for Direktionen, og skal kun tilføre, at være
en Udjævning mellem de kunstneriske og pekun-
niære Hensyn mulig, som den i enhver Henseende
vilde være saa høist ønskelig ligeoverfor den kraf-
tigere og fyldigere Udvikling af vort musikal-
dette var meget om mig selv,
men jeg ved jo, at det interesse-
rer Dig, jeg havde nær sagt,
"ikke mindre end mig". Jeg
har nu afsluttet mit skriftlige
Arbeide her, og idag
det høit for Arctander, som
var vel tilfreds med det. Og-
saa det er en Lettelse, at have
det tilbagelagt. I Bergen stod
det for mig som uoverkom-
meligt. Jeg er bleven dobbelt
saalænge herinde som paatænkt.
Men Arbeidet har strukket
sig, og nylig fik jeg to nye
Opgaver. Det er mærkeligt
med den Ting "Fordybelse".
Den er nok Nøglen til meget
og mangt. Uden den blir
der ikke noget hverken af
os eller af det, vi frembringer.
Det er da Skade, hvis Livet
inden jeg begynder undervis-
ningen - , da her blir saa
ubeskrivelig trist. De fleste af
børnen er borte.
Vi sender Eder alle vore hjær-
teligste ønsker for det nye aar
med varmeste tak for alt
i det gamle.
Eders hengivne
Ida Lie
125
30/11 Ophisselsen efter Ossietzky vil 
liksom ikke legge sig i mig - og heller
ikke i pressen! Tyskland har truet
med repressalier, og nå venter vi da 
på dem. Foreløbig har jeg fått kjenne 
kloen - lille jeg! Et stort tysk forlag 
hadde mine to bøker "På egen grunn"
og "Huset i Søgaten" i option: Nå
brev fra samme forlag, at det ikke
"på fler år" kan la sig gjøre å gi ut 
bøker av norske forfattere. Jeg bedrøvet
den bedrøvete røst fra Aschehaug, som 
i telefonen meddelte dette med å si,
at jeg med fryd lider litt for O.!
Igår opringing fra Fredrik Stang,
som arbeider (i nokså stor angst, tror 
jeg) med foredraget om O., som han skal
holde den 10de desember, dagen før
prisutdelingen. Han vilde ha flere
oplysninger om O. og jeg henviste han
til Sigurd Hoel, som har et veldig
materiale.
Hr. Edvard Grieg
Medl af Ole Bull Komiteen.
Troldhaugen
Paa vore Komitekollegaes og
egne Vegne har jeg den Ære at overbringe
vor forbintligste Tak for Deres vær-
difulde Assistence ved Afsløringen af
Ole Bulls Mindesmerke
I Henhold til Deres Ønske om
Honorar for Deres Musik til Welhavens
Sang, vil Komiteen være Dem for-
bunden om De vil være af den
Godhed at opgive os Beløbet Størrelse
Bergen: Komiteen for Ole Bulls Mindesmærke
28 Mai 1901 Ærbødigst
John Lund
Kom Formand.
Kjære Ven!
Efterat jeg havde skrevet,
"Tværsover", M. L.’s vexel, ringte
jeg - hvad jeg burde have gjort
før - op Løvland, der erklærede,
at han nok var tilsinds at være
trediemand paa papiret, men
uden ethvert ansvar, hvilket
vi maatte bære. Dette er ganske
mod min forudsætning, som
gik ud paa, at vi alle tre var
solidariske. Naar derfor synderen
Trondhjem 3 sept. 1902
Kjære Gustav
Tak for dit brev. Og tak for den iver, du viser, for 
at få mig ned til Abel-konkurrencen.
Gjerne, mere end gjerne skulde jeg komme - for
at se dit udkast, som jeg efter dine breve er mere
end almindelig spændt på at se, når det gjælder et 
arbeide af dig.
Men hvad andet skulde jeg også gjøre ved den kon-
kurrence? - og det arbeide får jeg alligevel se før eller 
senere.
Hvad vægt vilde man lægge på mine mening, selv 
om jeg fik anledning til at udtale den offentlig! Og hvor 
skulde jeg udtale den? I "Verdens Gang" får jeg ikke
ind en linje, efter at A.A. og hans lille væbner R.T.
har fået kunstspalterne i sin magt. Gang på gang er
jeg blit afvist med mine tilbud og uhøflig behandlet af
redaktøren. Nu sidst, da jeg sendte ham et manuskript, 
fik jeg det pr. omgående tilbage uden et eneste vedføiet ord.
Det har været skrækkelig – nu er det Mosse som er værst; heldigvis ser det ikke 
ut som det influerer paa hendes anden sygdom. Pei har tat det fornuftig
og benyttet affæren til at skaffe sig alle opptænkelige behageligheter – presenter,
chokolade, høitlæsning etc.  Han er over det værste nu og ute. Men med bitte 
lille Hans har kikhosten faret frygtelig – jeg har været ræd for det værste. Han 
har tat av 2 kilo i vegt paa 14 dager. I aftes  drak han med appetit hos
mig og laa og leet paa føtterne – men flere nætter har han ikke orket bevege 
et ben – stelle ham var som at haandtere en filledukke, hode, armer og
ben dinglet og han hadde likesom ikke rygrad – saa jeg har været fuldstendig 
fortvilet.
Og saa ble mama syk aldeles pludselig forrige lørdags nat sent, – med
rasende smerter i underlivet og opkastninger – en halv time efter hun hadde sittet
godt fornøiet og drukket natkaffe og røkt og lavet nupereller. Jeg fik
dr. Konow op straks om morgenen;han kom kl. 12, gik like bort og telefonerte 
til sykehuset, om Tandberg kunde ta hende straks; kl. 7 bilet vi ned, kl. 2
sa jeg adjø til hende paa operationsbordet og kl. 3 fik jeg komme ind og se til 
hende i en seng, hvor hun laa minus blindtarmen og snakket over sig– i <ute-
rusen> endda.  «Jeg vil ikke være her – jeg vil være et sted hvor jeg kan faa min 
vilje.» Man avslører jo efter sigende sit inderste væsen i narkosen. Indiemellem 
var hun tilsynelatende helt klar, indskjerpet mig at ta vare paa alle aviser
hvori der stod noget om Stavenseth – affæren (en niese av hende har været Hauges 
prokurist) og om danskenes besættelse av Sønderjylland, samt om ikke at 
skrive til søstrene før det vaer over – og saa graat hun igjen. «Er det da ikke 
rædsomt – naar selv ikke jeg skal faa slippe for at bli opereret - der har aldrig 
nogen i vaar familie været opereret før.»  Dagen efter ante hun ikke hun hadde
at blive opslidt ved fuldstændig Aandssløvende
Arbeide. Kapelmester Svendsen har
jeg spillet under ved hans philharmoniske
konserter; han lader til at være en
pokkers fiks og energisk Fyr, - men
jeg har desværre ellers aldeles intet Be-
kjendtskab til ham. Hovedsagen er selv-
følgelig at jeg klarer mig paa en anstendig
Maade med
men da jeg
ved at der allerede nu bliver arbejdet
meget til Fordel for flere af mine Konkur-
renter, men jeg at en sympathisk
Udtalelse om meg som musiker fra
en Mand som Dig, vil kunde være mig
til meget Gavn. Gidder Du
for gammelt Venskabs Skyld? Men saa
maa Du skrive til ham, helst med første
post, da Dagen staar lige for Døren.
Gjør nu hvad Du selv synes er bedst; jeg
bliver under alle Omstændigheder
Din altid hengivne Ven
Vennligst hilsen til Fruen!
Louis Hornbeck
veste. "Kan du tenke dig en
større vellyst enn å skrive på
noe, som optar dag helt?" sa han -
"Når jeg barberer mig om morgenen
kommer inspirasjon og idéen over
mig, så jeg nesten ikke har tid 
å vaske mig for å komme hurtig 
til skrivebordet."
Bojer satt like ved mig ved 
bordet og uhyre forpint av min
nærhet (Han har i det siste gått
ut av den jernbanekupé, hvor 
han så mig sitte.) Jeg sa et par 
muntre ord til ham, som forvirret
ham ytterligere. Like før opbruddet
gikk jeg bort til han og sa: Hør her,
Bojer, hvorfor er De så vond på
mig for om vi har stått mot hver-
andre i principielle spørsmål."
B. Jeg er ikke vond på dem. Jeg
er redd Dem! Jeg er redd dere
allesammen!"
Vi snakket litt, om min
i anledningen end de allerede
er det. Om aftenen
dansede 30 13 unge
piger, mest lærerinder,
folkevisedans, generalprøve
til imorgen - Kr. Roll
var herude og passede vore 
gjæster og jeg var nervøs.
11/2 Opmarcherede henved 20 
piger foruden kokkekone og 
andre koner, Minni og Hulda.
Kl. ½ 7 kom gjæsterne, 184,
ved souperen holdt Don en
meget bra tale og borgermesteren,
som jeg til sognepræst Foltmars
fornærmelse havde tilbords,
talte for Rød som det
kulturhistoriske sted, Fr hald
var stolt af. Siden
Det var en guds lykke, at det
gik så glat med flygelet til L,
som det gjorde. Lidt bliden er
han vel nu en stund, og det
kunde jamen trænges. Han
var jo ikke svært opbygget,
da han kom fra Kjøbenhavn,
og værre blev det, da Arlberg
slog sig ned her ivinter også,
og ganske vist har taget mange
timer fra ham. A. ser forresten
fæl ud. Han har lagt sig til
helskjæg, hvis form absolut
ikke står godt til hans blå-
violette, forfyldte ansigt; han
skal drikke morderlig siges der,
og med den intægt, han har,
kan han det sagtens.- "Lille
Eyolf" lader til at blive kasse-
stykke,trods den efter min mening
mådelige udførelse. Jeg synes
nu, det er et mærkelig stykke
Wiesbaden
Hotel 4 Jakreszuiten
3 October 1904
Kjære Venner
Er I
paa Troldhaugen eller
skal I som sædvanligt
til Kjøbenhavn i Vinter
Jeg spørger fordi vi
er i Italien - paa
Anacaferi - i denne
Vinter og jeg foreløbig
i Wiesbaden, for at
vaske mig rigtig ren,
baade udvendig og ind-
vendig, for alt det
Skidt X, der sidder
i min Krop og som
Høistærede Herr Sekretær!
Blev idag mægtig for-
tørnet paa mig selv ved at se,
at jeg ikke forlængst havde sendt
Dem de kathalogsedler tilbage,
som De var saa venlig at laane
mig. De kommer nu hoslagt; men
mine undskyldninger kommer
desværre ikke, da jeg ingen har
at anføre. Jeg maa indskrænke
mig til et ydmygt peccavi.
Med tak og hilsen
Deres forbindtligst ærbødige
Ebbe Hertzberg.
Kristiania Sankt Hans Aften 1904.
Menneskene Ret – vil De gjøre
hva De kan forat hindre mig –
– Jeg har tænkt at la
Ravensberg komme ned og
hjælpe mig – så er da en Periode
af en ret besynderlig af mit
besynderlige Liv afsluttet – Ja jeg
forstår da nu tilgavns Bøigen i
Per Gynt – Ibsen har set meget –
Forhåbentlig sees vi i allefald
et Steds i Norge Mange Hilsener Din E Munch
mobilisering langs grændsen"
Og dog har Don ligget med
20 civile mands vagt-
hold paa norsk side
mod 400 militære 
paa svensk!
Kl. 4 reiste mine gjæster
og om aftenen var jeg
paa Hola. Don telef.
kl. 9, at han havde
skudt en elg, ko, i
Nordmyrene, - den skal
deles blandt soldaterne
deroppe.
20/9 Saa mildt og saa
stille -. Og
mange ræser.
Da jeg om form. gik
hjem fra byen kom jeg
gjennem en folkestimmel
i Hr Stiftsprovstens højærværdige form-
sands.
3) for alt i Verden maa Ansøgere ikke
tillade sig Bruken af smaa forbogstaver
i Substantiver eller å for aa; thi
det er Maalstræv siger Stiftsprovsten
Stumme Bogstaver bør heller ikke kastes over
bord.
5
 16.5.04
3die Prøve igaar; men endnu
er ikke Ringen fuldtallig.
Frk. Silverstolpe en kjæk
og intelligent ung Lærerinde
er min høire Haand og ordner
alle ydre Arangements
Fru Holmgren havde
inviteret mig til Middag
igaar; men jeg var saa forkjøld
at jeg foretrak Skansen i Ro
indtil Prøven. Spiste aften
hos Doktorens ovenpaa.
Fru Hagelius blir fra imorgen
med i Dansen. 4 unge læger,
Doktorens Venner, ligesaa.
Iaften gaar jeg med Doktorens
i Dramatiska Teatern".
beder Dig af mit inderste
Vennehjerte: se lyst og mildt
paa mig, ikke tungt og bedrø-
vet. Herregud, vi har skam nok
at gjøre med at berge det
lyse Syn, vi kan, tvers igjen-
nem alt det svarte i Ver-
den. Gid jeg kunde stryge lige
ind til Dig! Vidste jeg, at
jeg kunde lette Dig, ja jeg reiste
med en eneste Gang! Og ønsker
Du, at jeg skal komme, saa bare
et Ord og jeg er der! Det var et
stygt Pech, at Komitemødet
blev udsat. Og nu kommer Ju-
len - med alle sine Minder.
Ja, kjære Edvard og Nina,
vi mødes i Tankerne Jule-
er vellykket. Men W.
er en træt mand og jeg 
synes, det har meddelt
sig til hans arbeide her-
nede. Klokere og finere
end mennesker flest er
han, og jeg har lært meget
af ham.
29/7 Gik Kai og jeg i skogen
og læste Ellen Key. Var 
Don i middag hos
Nils Stang for frøknene
Sparre; jeg for svag
til det gudskelov. Her-
hjemme sanked det sig
til tennis, dans og
maaneskin.
30/7 ?
halv gal og 
har 
gjort mig apoplektisk –
– Men nævn intet om dette til
nogen – Jeg må nu bide alt i mig 
og se at komme til Kræfter –
– Fienderne har jo læst Jus og jeg tiltror 
dem nu alle Kjæltringstreger –
Når Bødtker har havt den Frækhed at 
stå bag Dybwads Rettergang er det 
som Slagteren der stikker Vildtet, får 
Blod på Skjorten og sier: «Det Bæst har 
sølet mig til»
men i Tilfælde behøvet du ikke at være opraadd, du
kunde tegne og male av hjertens Lyst baade inde i Hus
og ute i fri Luft. Vær ikke opraadd, Tore! Og forresten
skal du ogsaa huske paa at ogsaa Torsteinsson opløser
sin Malerskole i Sommer engang, men derfor behøver
jo ikke du at være opraadd og gaa ledig. Vær ikke
forsakt, Tore, og gi dig ikke over, saa skal du nok
se du blir til noget realt. Det er nu slet ikke sagt
det er det bedste for dig at være stadig under Ledelse, og
det under Ledelse bare av Torsteinson. Men naar du
kommer hjem til Vaaren faar du selv se. Du har jo
nu utvidet dit Kjendskap ogsaa til anden Kunst end
Torsteinsons. - At bo i Værelse med Arild gaar nok ikke,
dere er ikke Venner nok til det. Men du kan visst faa
Værelse og Pensjon her i dette samme utmerkede Hotel, hvor
vi nu alle bor, jeg skal slaa paa det til Fruen. Du faar
altsaa telegrafere til mig naar du kommer i Februar. -
Jeg sitter for Tiden og skal prøve at arbeide litt, men jeg
er slitt nu. Det jeg har gjort er godt, men sørgelig lite. Jeg reiste
ind hit hovedsakelig for at være til litt Støtte for Arild. Ja lev vel
saalænge! Mama vilde ogsaa lægge ind litt.
Papa