MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
og vor Kjære Magga borte.
Gud give Eder Begge Helbred
og Kræfter, og naar
Dere nu maa lægge nye
Planer
for
Livet, saa ber jeg Gud -
at Han vil lægge sin Vel-
signelse til. Jeg kan ikke skrive
mer idag; men Du vet kjære
lngeborg at jeg er Din gamle tro-
faste Ven, og
at jeg
føler mig stolt og
glad over at Din Torvald
tilsiger mig sit oprigtige
Venskab. Eders Harriet
Kjære Erling Lone.
Jeg har været syk i en Maa-
neds Tid af en kjedelig Slim-
katahrr, som har gjort mig for-
færdelig træt. Og jeg hverken
kan eller vil skrive Tekst til
H "Julehelg". Jeg har allerede skre-
vet saa altfor meget om mig
selv, - om mine Billeder vilde
jeg umuligt kunne skrive.
Jeg har malt dem og vet ingenting
mere om dem, end hvad Bille-
derne selv skal fortælle.
Dette tilskrives Mittet & Co
gjennem Anders
Backer
Grøndahls.
Kontor enten idag eller imorgen.
14
Paa "Fæbovallen" staar ei
troskyldig svensk lysegul
almindelig Ku og græsser
fredeligt ved Siden af en
vældig svart Bøffelokse,
 der som et andet
overlegent Mandfolk slet
ikke "väler" den blonde
Dame, enda hun koketterer
med den mest smeltende
Bjælde man kan høre og
rigtig af alle Kræfter laver
Idyl for hans Herlighed.
Stakkars liten!
Aldeles besnærende er
 4 flødegule smaa
Eskimohundehjalper, som
Kjære Andreas Aubert –
De kan jo foreslå 
Olaf Schou efter 
eget Tykke hvad 
angår Billedet «Skrig»
Jeg vil blot frem-
sætte følgende Forslag
: Olaf Schou garan-
terer ligeoverfor Wang
(Billedet står der i Pant
52
Jeg er påny blitt anmodet av foreningen
op", sammen med en annen forfatter.
Norden om å reise til Sverige "læse 
Har atter sagt nei. Jeg er totalt uskikket 
til sånt - bare tanken på det vil ødelegge 
min arbeidskraft her hjemme. Fatter ikke
Ingeborg Refling Hagens mot og ukuelige
energi - men beundrer henne! Hun
reiste på eget iniativ, totalt ukjent, 
til Stockholm og holdt "en aften" i stort 
lokale (uten folk) med oplesning av sine
dikte. Slog flatt gjennom efterpå.
skriver eventyr for arbeiderbarn - virker
for utsmykning av småskoler på landet -
Hun er en Wergelandsnatin -
samler en menighet om Kinck. Har
en urkraft, som det lyser av. -
Men jeg må tre av min lille lest!
22/2 Har kranglet til nu-pakker til 
basillen. Ellers er allverden sjuk 
også, av influensa. Doktorne rådlase
som så ofte.
Tirsdag
Kjære Nini,
tak for brevet dit.
Ja tak, jeg vel svært gjerne spise 
middag med dig, og kl. 3 passer godt 
for mig – saa faar jeg faa Ragnhild 
til at kjøre gutten ute
– I anledning min 31 aars 
fødselsdag snakker gutten idag
i et kjør – no sutrer og klager han 
sig av søvnighet og misnøie med 
sin familie – men forsøk at lægge
ham ned, bare saa mye som for
at undersøke hans lille boskes 
forfatning – saa hujer han i
vildene sky. Randers sier, han er helt 
frisk nu bare har litt – eller mye –
at ta igjen i vegt.
Altsaa, av rividerci – utenfor
speilsalen lørdag.
Din
Sigrid Undset Svarstad
5.1.04
1904
 paa Jernbanen
Idag er det anden Dag Gjøvikstoget
gaar helt ned til Østbanestationen,
og jeg slap at reise helt op til Grefsen
for at komme med Toget. En umaade-
lig Vinding! Især naar man har en Del
Tøi. Jeg var hos Fru Steisvik med
Barselsmad igaar Eften. Det er det
fjerde store prægtige Barn, og hun er
bare 28 aar. Men dennegang havde hun
det stridt stakkar. Traf der Fru Brinck-
mann og vi gik sammen til Byen og
sluttede Dagen med en stille Rangel
sammen med Brinchmann og Dal som er
på besøk i Oslo. Dal
 reiser i overmorgen til Arendal igjen —




Nu har jeg reist 3 Gange opover
Kan disse Mennesker ikke
ramme mig på annen
Maade skal Du nok
få se de finner på at
få mig erklært utilregnelig – 
– Du ved Heyerdahls Søn
var med i sin Tid på hin
Erklæring v. Ditten fik i stand –
– Når Krohg Krogh er
fremforalt en slu gammel
Kjærring der intet er impotent
og ik og skal rode op i alt –
– Den gamle Provocatør
vil nok kunde med sine
andre Kvindfolk skaffe Material
Rogge til at se paa sig, 
jeg til chocolade hos Minni
fødselsdag, siden opom
Nils Stang som Dons
erendsvend at forhøre
om hans befinde. Han
lod ialfald til at ha
overflod af kraft til
udskjælding af svenskerne,
7de juni, Michelsen,
Castberg og Kai Møller.
Riecks her til middag,
Don i seng om efterm.
10/10 Havde j Don lidt
bedre, men slap af
hoste, nattevaag og
"vaande". Lagde sig
tidlig om efterm.
En vaagen nat havde
27.
Næringsdriften i Byerne ligge udenfor Lovbogens
Omraade, men de som findes der (: 3-7 og enkelte
andre :) ere formede efter tydsk Mønster. Arrest-
institutet er indkommet fra den Lybeckske Ret.
Ægteskabsmaterien er oprindeligen ordnet efter
Bestemmelserne i den canoniske Ret. - Lovbogens
6-4, der indeholde Straffene for Majestætsforbrydelse,
Forræderi o. s. v. skal for en stor Deel være hentet fra
den romersk-tydske Lovgivning. Reglerne om
Opbud ere ogsaa indkomne fra den tydske og romerske
Ret. -
Naturligviis ere der flere Materier i vor
Lovbog, som i større eller mindre Grad ere blevne
uberørte af den danske Ret, saaledes Organisationen
af vore Domstole og i en langt større Grad endda vor
Landboret, der efter begge Landes forskjellige locale
og historiske Forholde maatte være ganske anderledes ord-
net end den danske. Det hænder undertiden at den
norske Lov ikke har optaget Bestemmelser fra den
danske, som det kunde være nyttigt at have her, f. Ex.
en Deel af Reglerne i danske Lovs 5-11, der angaae
Møller og Opdæmning af Vand, en Materie hvori
vor Lovgivning endnu er særdeles mangelfuld. Ogsaa
Herr fuldmægtig
August Larsen,
Gyldendalske boghandel,
København.
at glemme, jeg er bare lægmand saa har det undertiden forekommet mig som 
om historieforskerne en og anden gang kunde drags sig til nytte en kunstners 
opfatning av ett og andet moment. Det har f eks. undertiden syntes mig som 
om historikerne drog slutninger som røbet liten psykologisk sans. Jeg har netop 
læst Kohts stykke om St. Olav – jeg skjønner ikke at man, naar Olav Haraldsøns 
personlighet drøftes kan lægge saa lite vegt paa Sigvats indtryk av kongens per-
sonlighet. (Om beretningerne om Tormods brændende og sværmeriske hengivenhet for Olav
kan angripes av historieforskningen maa jeg jo overlate til fagfolk at avgjøre, 
psykologien i Fostbrødresagaen og den gamle Olavssaga og hos Snorre er ialfald 
uangripelig, Tormod er jo netop indstillet paa hero worshipping.) Men Sigvats 
viser gjælder da for paalidelige, Sigvat har følelse, fantasi, intuition, er 
et rikt, begavet sind – og den gamle lendermanden som har uttalt sig om
Olav og Harald Haardraade og som har nydt den ære at bli citeret som en slags 
autoritet, behøver da ikke at ha kunnet se mere end at begge brødrene hadde 
næsen midt mellem øinene. Eller jeg tænker paa de vidtrækkende slut- 
ninger som har været draget av et utaalmodig rop fra kong Sverre om at nu 
er det jamen ikke tid til at kysse paa kirkemurene. Jeg er kommet
til at tænke saa meget paa det netop i disse dage fordi jeg like har læst 
ut Gudmund den helliges saga – og jeg skjønner ikke hvor de historikere 
har hat sit hjerte og sine øine henne, som har refereret denne vidunderlige 
mands livstragedie. Akja, det er roman det – høvdingsønnen som otte 
aar gammel faar lære at han er arveløs – slik er loven – og skal "bankes 
til bøkerne" – det er sund fornuft. Og siden gjennem alle livets om-
skiftelser aldrig slutter fred med verdslig lov og sund fornuft – enten
han saa er den unge prest i Sværfaderdal som lokker den hemmelige hellighet 
ut av alle kilder og den bortgjente godhet og glæde ut av fattige menneskers 
sind og lever i et lite privat paradis mellem mirakler og syner og kjærlighets-
Theatret er vistnok ikke Concertsalen, og meget
må ofres på det dramatiske alter, men jeg
tror dog at Din musik skal komme til sin
ret. Jeg har ladet 2 oboer blæse
i stedet for en. I changementet for aaben
scene efter Solveigs sang har jeg lagt ind
orkestret. I 5 Akt ved nogle
har jeg brugt
af Nøsterne der som Du ved går ud.
At Theatret ikke trådte i underhandlinger med
Dig trods mine påmindelser til sekretæren var
naturligvis en feil. For min del skrev jeg vist
til Dig at Per Gynt skulde gå, allerede tidligt
på høsten forrige aar. Ja imorgen går
skuden af stablen. Det blir en lang føre-
stilling. Dog håber man at kunne klare
det til ½12. Jeg tror dog man har regnet
galt og at det kommer at vare til ½1.
Håber Du og Tante Nina har det rigtig godt
i Eders elskede Kjøbenhavn.
Hjærtelig hilsen
Din heng.
Johan Halvorsen
der fremstillet omkring den dødes
billede, eller lignende, - mange
aldeles nydelige. - Det skjæve
taarn og domkirken i Pisa var
mindre imponerende, men
ogsaa pent naturligvis.
Her har vi endnu bare nydt
naturen; men den er mægtig
nok foreløbig, vi skal en tur
til Sorrent og Capri og Pompeii
men ellers vil jeg være flittig
her - Saa blir vi paa tilbage
veien nogle dage i Rom, Florens
og Venedig,- og da tror jeg
vi har indtryk nok til at
leve paa en tid fremover. -
Aa ja, det er ikke værst, sa'n!
Nu var det ikke formeget
synes jeg, om du rev i et brev paa
mig en gang ogsaa- for alle de lange
Kristiania 28-11-1880
Kjære Vardo!
Vedlagte fik jeg igaar sendt fra Skoleinspec-
tør Jespersen, der unægtelig benytter en temme-
lig unødig Omvei forat faa et Brev i Dine Hæn-
der. Da han imidlertid dermed giver mig An-
ledning til at sende Dig en direkte Hilsen,
skal jeg ikke tage ham det svært ilde op; i
Tankerne er jeg saa ofte, ofte hos Eder og ønsker,
at jeg rigtig kunde vide, hvordan I har det.
Du stræver, kan jeg skjønne, og har formodenlig
en hel Del Ærgrelser, men forhaabentlig ogsaa
én Del Glæder og Opmuntring til at opveie Ærgrelser-
ne, saa at den indgaar at blive bitter og kjed af
Dit Stræv. Du opdrager de store Børn og jeg de smaa,
hvad mon der giver mest Tilfredsstillelse? det er
vel et vanskeligt Spørgsmaal at besvare, men
det ved jeg, at der vist skal tusinde Gange
mere Taalmodighed til at have med de store
at bestille, især naar man giver sig af med
saa umedgjørlige Emner som Avisredaktører.
Sig mig en Ting: er det virkelig et saa uvurder-
ligt Gode at have disse dumme Aviskritikker
over sig? jeg ved, at det hører til i Nutiden.
blikket ingen brukbare fotografier av mig selv, hverken
amatør- eller andre.
Hvor kjedelig at du ikke kom om Lillehammer —
det skulde været gjilt at faat se dig igjen og vist 
dig mit hjem. Det er forresten endda mest et rot av 
nybrutt jord, potetesaker og nybygget hus — men slik 
det er, er jeg glad i det, og det er morsomt at vite,
jeg har nu skaffet det alt ved mit eget arbeide. 
Men kanske kommer du en anden gang? Det 
er jo ikke mere som "i vor ungdom" da en reise 
var et saant vældigt tiltak — nu gaar det jo noksaa 
let at komme omkring.
Nei kjære, jeg mistenkte dig visst ikke for
at skulle ville fortælle indiskret om mine betroelser,
men jeg vilde bare be dig undgaa alt om mine 
private forhold. Det er leit nok at vite, folk her-
hjemme snakker om min mand og mig. Det almindeligste
11
 13.5 04
Igaar i Barnedaab hos Dr.
Blumenthals. (Det fjerde Barn)
Daaben forrettedes hjemme
Kl. 1/2 8 om Aftenen af Prosten
Molin, Fru Blumenthals Svoger.
Siden Soupè. Jeg havde Sven
Scholander tilbords. Han var
meget hyggelig og munter; men
jeg fik ikke høre ham synge.
Han havde ikke Luthen med.
Og jeg maatte kjøre afsted
lige efter Bordet, da der
stænges Kl. 12 paa Skansen og
jeg vilde nødig gjøre nogen
extra Foranstaltninger. Dr.
H. tilbød sig elskværdigt at
lade Natvakten vente paa mig;
G. Vinja,
6.12.34
Kjære Nini Roll Anker.
Veit ikje kva eg skal
seia - det fær liti herre
hult enkelt: Takk!
Ja, Ja – goda Mor
for oss.
Dykkar
Tarjei Vesaas
Hansteensgt. 2 IV
6/2 - 1930
Kjære Fru Inger Dahl.
Deres Billede af Fru Mina Brod-
borg f. Werring er i mange Henseen-
der meget godt. Ansigtets Farve fint
nuancert. En ypperlig Lighet ifra hendes
Dage Mors
første Ungdomsaar. Jeg skulde saa gjerne
signere det, men jeg tror aldeles ikke, at
det er jeg, som har malt det. Jeg pleier
at huske mine Billeder, og der er
ikke hos mig den fjerneste Erindring
om, at Mina Werring nogensinde
har siddet for mig. Skulde det ikke
snarere være min Søster, Margrethe
Welhaven, hvis Veninde Barndoms-
veninde hun var, som har Æren af
dette Billede? Jeg haaper, at min Søster
snart kommer herop og jeg ber derfor
om at faa Lov til at beholde Billedet
til vi har overveiet Saken sammen.
Hun studerte
Margrethe W.
gik straks efter sin
Komfirmation samtidig med meg paa
Knut Bergstiens Malerskole, gjorde
meget talentfulde Ting, studerte videre
under Professor Kyhn i Kjøbenhavn
men giftede sig saa tidligt, fik 8 Børn,
og har derfor ikke udstillet mange
Billeder. Imidlertid har hun
i sin Tid
haft
"De Sandvigske Samlinger"
Mr: Gosse, skønt hovedmanden for foreta-
gendet, vil neppe blive den virksomste
ved selve oversætterarbejdet, hvorimod han
af al kraft vil fremme sagen gennem ori-
enterende artikler i de engelske blade.
Som mand af faget vil Du altså indse
at det indtil videre er bedst at han for-
bliver unævnt.
Din hengivne
Henrik Ibsen.
Rom den 23de Novbr: 1866.-
Kjære Hr: Cancelliraad Hegel!
For at tjene en fælles Lands-
mand hernede har jeg taget mig den Fri-
hed at udstede en Anvisning paa Dem,
stor halvtredsindstyve Rdlr:, som jeg beder
Dem bevise mig den Godhed at honorere.
Jeg ledsager Anvisningen med disse
Linjer for at opplyse om, at endskjønt Summen
er den samme, som den i mit sidste Brev
omskrevne (og denne Anvisning ligeledes udstedt
i N. Ravnkildes Interesse)- saa har denne Af-
fære intet at bestille med den af mig
tidligere omskrevne.- Jeg sender Dem
i Hast mine hjerteligste Hilsener og
tegner mig
Deres ærbødigst hengivne
Henrik Ibsen.
Kristiania 18. februar -03.
Kjære Dea!
Der er formodentlig noget om 
det som spiritisterne gaar og diller med - 
tankeoverføring kaldes det nok - for i hele 
denne uge har jeg gaaet og tænkt paa at 
skulle skrive til dig. Igaar begyndte jeg 
paa et brev paa kontoret, og da jeg kom 
hjem, laa dit brev der. Nu svarer jeg om-
gaaende, som du ser; det er for dog engang 
at kunne udelade den sædvanlige frase 
: "Ja kjære Dea, hvad tænker du om mig, om 
saa længe ikke - lirum larum -" 
Jeg vilde netop udgyde mig i 
de samme klagesange, som du synger 
Ak ja, man faar vel ikke fred, naar man 
engang har faaet de fluer ind i hovedet, 
før de kommer ud igjen, men det gjør de 
ikke - fluer kommer saa svare let ind
Kjæreste Elina.
Var det ikke et uoverlagt Løfte
af Dig, at Du vilde finde for mig
en Present (helst et Signet) til Lille
Fridtjofs Komfirmation, saa var det
ik ialfald uforsvarligt af mig at
modta saadant Forslag! Der er ikke
mange Dage igjen
til 11te 
og jeg vilde gjerne
vite, hvad Du har kunnet gjøre for
dette? Kunde Du ikke kommer herop
søte Elina, saa vi fik snakke lidt
sammen? Naturligvis er dette vanske-
ligt for Dig, og jeg er nu noksaa nervøs
men
og trænger til det bedste Raad. Vær ikke
vred paa mig for dette.
Din egen gamle
Tante Harriet
274.
Kjære ven!
Megen tak for dit brev
og dine venlige ord. Ja,
vi er nu kommen op i
den alder, da vi begge
faar ønske hverandre god
bedring med helbreden og
at bedringen maa vise
sig varig. Derfor mine
allebedste ønsker i saa
henseende til gjengjæld
for dine.
Artikelerne i "Tønsberg
Blad" har jeg rigtig modtat
og efter omstændighederne
fundet at burde indlemme
i Riksarkivets egne sam-
påfaldende eller forunderlig.
Med hensyn til iscenesætningen
håber jeg at man fører sig til nyt-
te den metode, som nutildags anven-
des ved de bedste udenlandske te-
atre.
Deres ærbødigst forbundne
Henrik Ibsen.
af reisen paa torsdag. - 
Kl. 5 var vi ÷ ma og Sigr
i familiemiddag paa Hola,
hvor Gottfr. udbragte de
reisendes skaal.
9/I Talte jeg om aftenen
i kvindesagsforn. om
"Kvinder og læsning" - 
Don hørte paa mig og
det gik godt. -
10/I Var nogle af os i
middag hos Seips -
som atter talte for de 
tre "glade" søstre.
11/I Farvel til slægt og
familie, venner og
uvenner. Hjertet mit
er forlængst under nul-
punktet. -
noget, maa vi have Dig
her. 
I forrige uge havde vi
en virkelig udmærket sangerinde
her (Melle Minnie Tracey
Hun sang blandt andet "Prinsessen
og "en Drøm" med en saa
vakker klang i stemme, at begge
energisk forlangtes dacapo. 
Det var meget morsomt èn gang
at høre disse foredragne paa
fransk og fransk manér. Hun
gjorde, hvad hun jo ikke
skulde, forsøg paa at gjøre
effekt, (om dette er et heldigt
udtryk), ud af dem, men tiltrods
for den kloge beregning, hvormed
hun gav sangene, holder jeg mere
paa, at de synges med kunstnerisk
naivitet.
Kjøbenhavn Ø
Klasensgade
11/4.
28-2-93
Kjære Bjørnson!
I tilsluting til og
i
fortsættelse
af hvad vi i sommen veksled
et par brever om, skriver jeg nu
til Dig om det samme. Jeg ved
kjender
jo
ikke så nøje tiden, da man skal
indgi stipen ansøgning om stipen-
dium, men jeg ved at det er på
vårparten. Men nu vil jeg ikke
søge for tredie gangen og opleve
den tort at unge forfattere, som
Per Sivle, Gabriel Finne og G.
Hejberg får, og vi ikke får. Og nu
tror jeg at om nogen kan hjælpe
mig, så er det Dig. Kanske kan
en heller ikke, men så vilde jeg da
i altfald vide at der ingen råd
Bergen 20 de juli 94.
Hr. Edward Grieg
Tillad mig på denne måde at
sende Dem Festkomiteens forbindtligste tak
for Deres telegrafiske hilsen til denne by den
17de mai.- Den blev oplæst fra tribunnen
under festligheden på Engen og blev, som altid
Deres hilsen på denne dag, modtaget med stormende
jubel, som kun sto tilbage for den, som ytrer sig, når
vi har den glæde at have Dem personlig tilstede den dag.
Forfatteren Jappe Nilssen
16/10-97.
Stakkars min lille Frantsgut! den kjære,
deilige gutten, jeg savner saa meget - Dette
brevkortet kom idag, og jeg tilegner mig det selv-
følgelig! min lille "kjæreste" er han jo - og vi
skal gifte os, naar han blir stor, - 24 aars for-
skjel, hvad gjør vel det?
18/10-97.
Er ikke det to søde gutter, jeg har kanske?
Stakkars Hjalmen - han er ikke stor,
han  trods sine femten aar! men
han kommer til mig, han, med sine
kunstprodukter, fordi han skjønner,
at vi to er af samme ulda!
Hjalmar og Frants er de eneste herrer, jeg
der mig om; vi tre forstaar hver-
andre; og det maa til som grundlag
for sympathien! De er søde, er de. -
18/6 86.
Kjære Werenskiold, jo tak, vi vil
svært gjerne være med, det var svært godt
at faa at faa den greie besked fra dig,
jeg har just læst brevet dit. Vi maa
vel se at faa os meubler med, Harriet
tror at have nogle hos sig, en seng
maa jeg vel kunne faa leiet i en stor
hovedstad. Naar vi kommer, ja det ved
jeg ikke, Harriet holder paa med copien
sin, det er uvist med hende, og jeg tør
lidet spørge hende for meget, men min tanke
er, at jeg kanske kommer før, dog har jeg end-
nu ikke talt derom til Harriet. Jeg
vilde saa gjerne komme lidt tidligt i ar-
beide iaar. Jeg skulde have lyst at reise
herfra 3 juni, for det er for langt at vente
til 17d, og det blir det vel med Harriet.
Dog tal ikke herom
Nu har vi talt sammen, og det
blir vel saa, at vi kommer hele
for dig.
Det var herligt, at digtergagen gik igjennem,
vi vare saa rasende spændte, da her kom
det ene telegram efter det andet med den
besked, at det var høist tvivlsomt.
Hamburg, Alte Raben Str.8
31/8 1905.
Herr Dr. Edv. Grieg!
Forlængst burde jeg have skrevet
og takket Dem hjertelig for Deres venlige
svar paa min henvendelse. Reiser og andet
har hindret. Jeg maatte ogsaa give mig tid
til rolig at overtænke sagen i sin helhed.
- Men kommer saaledes min tak noget
sent, er den dog ikke mindre hjertelig!
Ja - vi unge, og vel ældre ogsaa, men
kanske særlig vi unge, plages stundom af
smukke ideer. Og da er det ilde at ikke
kunne, hvad man vilde. Saaledes ogsaa med
planen om en norsk musikfest i Berlin
i sammenhæng med reisningen af en bauta-
sten paa Nordraachs grav.
Naar jeg henvendte mig til Dem,
var det netop, fordi jeg vidste, De havde taget
initiativet i Nordraach-sagen. Hin aften
i den gamle logesal i Kristiania er mig per-
sonlig et kjært minde; thi da var jeg som
Indlagt 50 kroner.
Herr teaterchef Schrøder.
maa beundre den
Kraft hun endnu er i
Besiddelse af trods sine otti Aar!
Garbog og jeg sendte hende et
Fødselsdagstelegram, som jeg haaber hun ikke
tog i ond Mening. Vi havde begge Trang til
at sende hende en ærbødig Tak og Hilsen.
Var der mange saa retlinjede og ildfulde
Sjæle som Aa. H. i Verden, da stod det
ikke paa.
Dr. Buergel i Uppsala har
samlet 7 Abonenter paa Færøordboka;
vistnok mest Universitetsfolk. Jeg sendte
ham en Liste "paa Vova". Nu har jeg ogsaa
sendt en til Dr. Hagelius i Stockholm.
15.12 04  Elverum
Kom hid Kl. 8 iaften. (Reiste 3, 50 fra X)
Spiste, havde Prøve med nogle Dansere (Forsanger
fra 1/2 10 - 1/2 12. Bor paa St Olav. Fint mildtveir
16. 12.04
Prøve i Form fra 11 - 1/2 2. Middag Hotellet.
Prøve fra 1/2 5 - 8. Fest fra 9 - 1½ 1. Altsaa
Dans hele Dagen. Udslidt, hæs. Liden Søvn -
Pleicher Glacis 20.
13-2-01
Hr. Professor Wille!
Tak for Deres hyggelige
brev! Jeg er glad over, at De
raaded mig fra at søge sti-
pendium; jeg havde selv ikke
lyst til det - men syntes, jeg
maatte berolige min sam-
vittighed ligeoverfor gjælds-
spørgsmaalet, ved først at
forsøge andre veie.
Jeg har nu faaet plads
i Neapel, og er begyndt at
Men du talte om at du kanske skulde komme en tur opover
dalen paa vaarparten, og da ser du vel indom her?
Tak ogsaa for Suso. Apropos Suso – kjender du den gamle 
Birgittiner-svenske oversættelse av Gudeliga Snilles Väckare, og Formskrifts-
sällskapets utgaver av gammelsvensk literatur i det hele. Der er en mængde
nydelige ting imellem.
Her er deilig nu - sol, og blomsterne i vinduerne begynder at sætte 
knopper. Den smørbukken fra Sell som jeg fik av dig, skyter pent – jeg 
hadde sat den i kjælderen i vinter og det tror jeg den hadde godt av. 
Nu skal jeg ind og ta imot jeg vet ikke hvor mange unger som 
kommer hit til chocolade. Hans Benedikts fødselsdag falder i skole-
ferien, saa faar han ha selskapet sit paa navnedagen. 
Mange hilsener,
din hengivne
Sigrid Undset.
af helt maalkyndige Skuespillere
kan jeg bare af Hjertet ønske.
Derfor vil jeg gjerne skrive mit Navn
fol
under Opfordringen, hvis Maalmæn
ket finder at bryr sig om mit Navn
efter denne Forklaring. Tilslut vil
jeg sige, at jeg er fuldt enig i alt hvad
det udmærkede Oprop indeholde
som jeg underskriver.
–Jeg er urolig for Svarstads utstilling ogsaa – jeg har paa følelsen 
at han kanske ikke vil faa glæde av den, og han orker ikke ret godt 
mere motgang nu, tror jeg. Og jeg vet, naar han saa kommer hitop, saa 
kan jeg ikke gjøre det op for ham som i gamle dager – det er bittert 
for ham og at se, jeg har det bedre og ser friskere ut end jeg gjorde 
paa Sinsen og se hvor godt disse barna hans har det. Det er frygtelig at 
en fortid aldri kan bli gravet ned saa den ikke spræller sig op igjennem 
alverdens muld og møk og ny kjærlighet og god vilje og forsætter. –
–Jeg tænker paa det du fortalte om Collett Vogt og dette 
arbeidet dit: Uf, en blir upaalidelig av at være kunstner – mennesker og liv 
og betroelser og alting blir shop talk før en vet ordet av det. Det er 
en vond tid vi har været igjennem. Har du lagt merke til at alle bøkerne 
iaar – efter mere og mindre fattig evne – gaar og kredser om religionen. 
Det er akkurat som folk er ute og ser paa leilighet – om den gamle kirken 
skulde være beboelig, eller om der skulde være raad til at gjøre den 
beboelig eller faa bygget op noe lignende –. Det drar mot vinter og 
folk har ikke courage til at bli liggende ute under buskerne 
længer; Johan Fredrik Vinsnes alene sitter lunt inden døre og 
sjunger som det jomer – ikke svært skjønt, men hjertelig velment, 
tykkes mig, og Regine sitter vist ogsaa lunt inden døre med et 
lite varmeapparat av privat konstruktion under skjørterne. Du alene 
later til at taale uteklimaet –.
Jeg husker paa Sir Thomas More. Han hadde været 
Englands almægtige lordkansler under Henrik den 8de og tok avsked 
for han kunde ikke klare med sin samvittighed at skjule hvad 
han  mente om kongens teologi og gifterier. Kongen satte  ham i 
Tower og dømte ham av med hodet. Hans børn og kone, alle de 
han elsket som faa mennesker har elsket sine her paa jorden,