MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
været udsolgt, herar jeg jnu fået løfte om et
par exemplarer til imorgen og skal da uop-
holdelig tillade mig at sende Dem samme.
Mine breve beder jeg Dem benytte på hvil-
ken som helst måde, De måtte finde tjenligst
for sagen, og frem for alt er jeg Dem hjerte-
lig taknemmelig for den orienterende indled-
ning, som De har glædet mig ved at stille i
udsigt.-
«Kejser og Galilæer» er ikke det første arbej-
de, jeg har skrevet i Tyskland men vel det første
jeg har skrevet under påvirkning af det tyske
åndsliv. Da jeg om høsten 1868 ankom fra
Italien og tog ophold i Dresden medbragte
jeg planen til «De unges forbund» og skrev det-
te stykke samme vinter. Til «K. og G» havde
jeg under mit 4-årige ophold i Rom gjort man-
gehånde historiske studier og adskillige op-
tegnelser men ikke lagt nogen klar plan for
udførelsen og altså endnu mindre skrevet
noget af stykket. Mit livssyn var dengang end-
nu nationalt skandinavisk og jeg kunde
derfor ikke komme til rette med det fremme-
de stof. Så oplevede jeg den store tid i
Tyskland, krigsåret og udviklingen bagef-
Bergen 18.12.95.
Kjære Grieg
Jeg og mit hus ønsker
Dig og tante Nina en rigtig hyg-
gelig jul mit fiel-(fanden) vielen
Magenbehagen og andre gode
ting. Jeg hører af og til gjen-
nem Fanny at I har det godt
og at Du har megen glæde af
Gewandhausconcerterne under
Nickisch. Ak ja, den som kunde
komme derned, nu som man
har fået ører at høre med.
Skrev nylig til Holter angående
et Stipendium; men han svarer
tilbage at det kan der ikke
være tale om da jeg må
ansees at være færdig. Tænk det
Jeg begynder at tro jeg er født
86.
I Betingelserne for den sande ethiske
Udvikling, i Sindelagets Frigjørelse
for alle urene Hensyn, er allerede
den Bane angivet, paa hvilken
Menneskets sande Forhold til
Dresden den 24de Oktober 1872.-
Højstærede herr Hartvig Lassen!
Allerede fra den første tid da
jeg havde den tilfredsstillelse at vide den ar-
tistiske ledelse af Kristiania theater i Deres
hænder, har jeg gåt hernede med et stille
håb om fra Dem at modtage et foslarslag, sig-
tende til at lade «Kærlighedens Komedie»
opføre for det norske publikum.
Et sådant forslag er imidlertid, imod
forventning, ikke fremkommet, og jeg nødes der-
for til selv at gribe initiativet, hvilket herved
sker, idet jeg
beder Dem
betragte stykket som ved denne
skrivelse officielt indleveret til theatret. No-
get exemplar af bogen vedlægger jeg ikke da
denne (i 2den udgave) med lethed kan er-
holdes deroppe.
De betænkeligheder, jeg i sin tid næ-
rede mod stykkets opførelse, er for længe si-
den forsvundne. Af mange tegn er jeg kom-
men til den overbevisning at almenheden
nu har fåt sine øjne opladte for den sand-
hed at dette arbejde i sin inderste idé hviler
på et ubetinget moralsk grundlag, og hvad
stykkets hele kunstneriske struktur angår,
vingede Hest!
Vi synger nu foruden
Mendelsohns "Antigons"kor
(4 af dem) ogsaa Mendels-
sohns "Kolonos's Trio" af
"Ødip fra Kolonos". Solda-
terkoret af "Faust". Af
Max Bruch. "Frithjofs
paa Hænet" og under
Arbejde er nu hans
"Rømischer Triumphsang".
Af mindre Numere
er af Reissiger og en
af Ole Olsen og Grøndahl
m.fl.
I Sangforeningen er det
iaar lidt mat, som altid
efter en Kraftanstrængelse,
jeg mener efter "Pariser
færden".
Se saa! nu har De for
en Stund været oppa
i det med mig. Jeg
Trøster mig med, at
de taaler det - vancatro
De faar Tid, vilde glæde
mig meget.
Skal overbringe hilsen
til fru Grieg er jeg Deres forbundne
Rosenkrantz Johnsen.
Navnet Soria Moria Slot
paa Sanatoriet er af mig; jeg
lavede det ca 1 aar før bygningen
var færdig, da jeg en dag sammen
med maleren Hamsteen besaa
den.
Kan du skaffe mig besked på hvad medaljer
og andre udmærkelser Eilif Peterssen har?
Fritz Thaulow ditto. Skulde du vide
det, så vær så snil at sende mig et
brevkort snarest mulig.
Din
Otto Sinding
Victoria Terrasse 4.
tage Indtryk og fornye gamle personlige
Bekendskaber iblandt Almuen, som atter
kunstneriske kunne udvikle sig til Et eller
Andet senere hen i Udlandet. Min Familie
kommer ud til mig - her paa Hjørnet af
Kattegat og Itsefjorden - og jeg vil som
sagt være en Maanedstid sammen med Emmy
og Børnene, før jeg begiver mig nordover
paa en Bergenstur. Det er ogsaa ikke Hensynene
til Jer som leder mig. Jeg vil ikke komme
for urolig op til Jer - Samlivet kunde
da maaske staa Fare for at briste paa et
eller andet ømt Punkt, Meningsforskellig
heder og sligt - og jeg har ikke Raad til
at lade det briste med de faa Mennesker, som
jeg endnu tænker mig Muligheden af at kunne
være noget for. Her er Søbade, her er
en "Bergensjolle", som jeg kan ro med, her
er ingen Københavnere, og her er en Natur
som lader sig male. Om et Par
330.
det Influenza? "Tror De
det"? som Ole Bull
sagde. ----- Ser du
Søster Hanna dernede, saa
hils hende fra mig og
ligesaa Magnus! Jeg haa-
ber, at hun ved at færdes
dernede og høre al Musikken,
vil lære at faa Kjærlighed
til og Forstaaelse af sin
vordende Mands Livsgjer-
ning og saaledes blive en
god Hustru for ham. Thi
Forstaaelse ved Siden af Kjær-
ligheden blir den bedste Grund-
vold for Ægteskab som
for Venskab. Lev saa vel,
kjære kjære Edvard, og
velkommen, velkommen hjem
beggeto!
Norge kan bli et av de vilt-
rikeste land i Europa. 
Men da må vi gå frem
efter systematisk arbeide. 
På Norsk Jæger- og Fiskerfor-
enings møte igår eftermiddag i for-
bindelse med landbruksuken holdt
ingeniør Johan Anker foredrag
om "Jakten som næringsvei". 
Overalt søkes der efter nye kilder 
til inntekt, nye midler til å bøte på 
verdenskrisens økonomiske trykk
med, sa han. Vi oplever stadig nye
forordninger og lovbestemmelser
som skal hjelpe så den ene, så den
annen næring, og især da hovednæ-
ringen, jordbruket. Samtidig lar vi
en hel næringsvei gå i glemmeboken, 
jo man kan trygt si at i flere tilfel-
ler motarbeider vår lovgivning di-
rekte en økonomisk utnyttelse av vår
viltbestand. Det er betegnende at et
land som Danmark årlig ofrer ca. 
800,000 kroner på sin viltpleie mens
Norge ikke ofrer en øre, bortsett fra 
den tyske jakt året før krigen til 231
millioner gullmark. Under krigen
blev viltet benyttet til matkammer
og det sank nedover til nullpunktet, 
men allerede i 1925 var verdien oppe
i 111 millioner gullmark. En sta-
tistisk undersøkelse viser at det tyske
areal som er skikket for viltpleie, 
forholder sig til det norske som 100
til 75. Hvis vi var like flinke 
tyskerne - hvad vilde den norske 
jakt kunne bringes op til? Idag ut-
bringer den norske jakt neppe over
4 à 5 millioner kroner. Et lands
kulturnivå bedømmes som regel ef-
ter innbyggernes evne til å utnytte 
de tilstedeværende hjelpekilder.
Som den kulturnasjon vi mener å 
være er det på tide at viltpleien og 
jaktnæringen får sin plass i vår 
statshusholdning som våre andre
næringsveier. 
Johan Anker. 
produserende land er man gått bort 
fra totalfredning som middel til vil-
tets formering. Bare i tilfeller hvor
det dreier sig om å innføre nye dyre-
eller fuglearter i et lands fauna
denne fredningsform anbefales. 
Hvilken vei har vi å gå?
For det første må lover overhold-
27.9.1930
Kjære Fredrik,
Tak for brevet dit imorges. Jo det kan du skjønne
at jeg vil være med paa, jeg haaber det vil kunne gaa igjennem.
Jeg har det ikke altfor bra - dette aaret har jeg arbeidet
som gjennem en pigtraadsperring av bryderi og forsinkelser, saa Grette 
er jeg ikke kommet videre med.  Jeg har ikke hat en ordentlig fridag
i hele aar – turen til Trondhjem var fest, men hvile var den 
ikke. 
Hilsen til Stina og dig og din datter med de mange
navne. Hun skal vel ikke kaldes alt det til hverdags – eller
kanske ingenting av det men noget helt andet –?
Din
Sigrid.
søndag.
Kjære Mathea,
tak for Deres brev. Det kunde passe
meget godt at De kommer opover 1. september – vi kunde
kanske reise opover fra Oslo i følge, for jeg skal avlevere 
Hans paa institutet ved den tid; derefter reiser Ebba
og jeg op til Advokat Moes sæter i Espedalen en
ukes tid – hvis veiret skulde være nogenlunde bra 
da. Jeg kommer antagelig til Oslo om aftenen den 28de
med Hans, og da vilde det vel være bedst at vi
møttes en av dagene og talte om reisen. De kan jo 
faa greie paa mig i institutet – jeg vet ikke om
jeg ikke nu vil ta mod til mig og svigte Bondeheimen 
nemlig.
Her ligger et nydelig litet vievandskar
til Dem fra Moder Fuljentia, men jeg tænkte
det kunde bli her saa længe.
"Aa De kan ikke tro, hvor min kone
er begeistret for Deres billeder". Og saa
udbredte han sig i det vide og brede om,
hvad hun havde sagt om dette og hint af
mine billeder; - saa jeg forstod, at han vilde
undgaa at sige sin egen mening. Jeg følte
tydelig, at han havde faaet uvilje mod mig;
derfor holdt hun heller ikke sit løfte om
at tage sig af mine afairer, dengang ved den
skammelige stipendie fratagelse; - (da var
Holmboe bedre, - han sporede da op aarsaken);
(men selv han solgte jo - uden "trang" - det bille-
de som, han havde kjøbt for næsten ingenting hos mig;
- nu ja - sligt er jo tilgiveligt). -
Men naar Werenskiold ikke vilde sige sin mening
saa var det selvfølgelig, fordi han paa forhaand
havde sagt sin mening inden den saakaldte
"artistiske" klike, - som han dengang tilfældigvis
favoriserede, - det var jo en mani hos han dengang
altid at "tage standpunkt" mellem de unge;
og jeg hørte desværre til modpartiet, - enda jeg
aldrig havde tilhørt noget parti, - men hans
antipoder tog mig tilfældig vis under armene,
og gjorde mig derved en bjørnetjeneste.
Werenskiold har jo altid været "kunstpolitiker."
No 52
"Fra svanøen"
("Svanø bugten")
Eier: Oprindelig maleren Th. Holmboe,
som kjøbte det af mig for Kr. 25. Han
kjøbte ogsaa nogle andre (smaa) billeder
for Kr. 5 og 10. Dette billede er et af
de faa, jeg har malt udenfor Jølster, (men
er dog i Søndfjord) - jeg er født der ude i
havskjærene. Werenskiold syntes, det
var mit bedste billede, (jeg er selvføl-
gelig uenig). Holmboe solgte det flere
aar senere til Rasmus Meyer, - og jeg
har altsaa i dette tilfælde ingen ret-
færdig grund til at beklage mig over
Meyers familie, som ogsaa tok det ut
af samlingen. Hvor det nu er havnet veed
jeg ikke. En kunstinteresseret person: Aug.
Mohr-Bygsændsen Bergen paastod at have
seet det hos en ved navn De Beer i Oslo -
jeg veed ikke hvordan nøvnet skrives: De Bear?
No 53
"Fra Seinen - Paris"
("Nat ved Seinen Paris")
Eier: Maleren Th. Holmboe, som kjøbte
denne tegning (farvetonet) for Kr.5. -
Om hare har den endnu, veed jeg ikke.
No 54
"Skisse"
("Vaarkveld!")
Eier: Maleren Th. Holmboe, som kjøbte
den for 10 - kr. Om han har den
endnu vedes ikke.
Januari 4de
Noget mere fornøjet kommer jeg i Aften,
jeg fik meget kjerlige hilsninger fra min
Severine, og det glæder mig at hun
endnu føler Venskab for mig, og hvi
er jeg saa tvilsom over hende, hun
fortjener i Sandhed ikke denne slette
Tanke, snart iler jeg til hende for
at afbede min Opførsel mod hende.
I Aften er hun i Præstegaarden, og mine
ømme Tanke flyver hen til hende, som
jeg saa lidenskabelig agter. – Kulden
tiltager nu igjen. Intet videre men et
traurig Humeur. –
Januari 5te
Træt og ikke frisk søger jeg i Aften
Lejet. Kulden er meget streng, nu igjen
at Kakkelovnen er nu en en velsignet Ven,
Mine Forældre er buden til Begravelsen
paa Togstad, og derhen agter de sig at Rejse
i Morgen. Jeg længes hver Dag efter
min Severine! bare Morgenen var
over, saa iler jeg der hen mere øm
end nogensinde, og hvordan gaaer det
mig naar hun blier borte, det vil da
sikkert blive farlig for min Tungsindighed.
I Aften som sædvanlig, traurig. –
Kjære Jappe! Jeg lå 
tilsengs da jeg fik Dit 
Brev – og da jeg så Skriften 
holdt jeg følgende Tale til 
mig selv – Du berørte den 
Historie sidst i Dit Brev 
og Jappe vil svare – men 
jeg ved at jeg uden at 
læse Brevet kan svare
ham –	og her nedskriver jeg 
hva jeg bestemte mig på 
 Forhaand at svare – det
mens jeg lå i Sengen med 
Brevet i Hånden – 
Jeg sa: atter har Du 
 og skrevet og 
beklaget Dig –	og det er
Kristiania den 25/1-05
Hr. Edv. Grieg !
Da jeg af Aviserne
ser at De er syg, saa er
jeg herved saa fri at
sende Dem nogle Fiskeboller
i haab om at De maatte
smage Dem. Jeg vil
ogsaa herigjennem faa lov
til at udtrykke for Dem
min store deltagelse i
Deres sygdom, og ønsker
jeg Dem snarlig Deres fulde
Kraft og sundhed tilbage.
Med hjertelig hilsen til Dem
og Deres Frue. 
tegner jeg med Høiagtelse
ærgødigst
K. Knutsen
Naar jeg kommer hjem skal jeg
sende Dem Brevet eller Avskrift.
Jeg har ikke svaret paa Balstads
siste og svarer ikke. Fru Ring har
villet ha mig til at medindbyde
til en Tilstelning, men jeg svarte at
jeg ikke var Medlem av Foreningen
- og vil ialfald ikke foreløpig bli det,
skrev jeg.
Det er to Ting jeg ikke vet: 1. Har
Balstad hat Brevet hele Tiden og bare latt
som han ikke har faat det? Eller 2. Har
han kanske slet ikke fundet det, men tar
Skylden paa sig? Begge Ting er mulige.
Jeg blaaser forresten i det hele. Det
oprindelige er at jeg vilde ha Forf.foreningen
Kr.a. 23/6-1901
Sødeste af alle Deaer!
Du har ret i hvert eneste ord du 
skrev! Jeg har været dum, tænkt akkurat 
som du siger, man ikke maa tænke - 
alligevel jeg ikke heller har tænkt netop 
saadan. Men jeg havde nu næsten op-
givet det; det at vi nu i de tre aar 
kun har kjendt hverandre pr post 
gjorde mig saa haabløs - hvordan ser 
jeg ud for Dea, har jeg faaet hende til 
at forstaa mig, er du lidt glad i 
mig? Jeg har lidt saa ondt ved at 
finde det ord, der rammer i blinken, 
jeg skyder ved siden, en liden smule 
og straks har jeg sagt noget andet, 
end jeg egentlig mente. Saa isteden
Methode for Opdragelse paa Handelssko-
lerne i England og endelig gjennem
offentlige Foredrag og Indsamlinger reise
en hel Bevægelse - alt med Fond c: 40,
000 kroner, - for et Folkeopdragelseprin-
cip paa Grundlag af forlægge Anstalterne
fra Gaard til Gaard paa Landet paa
Flytning efter som de blir opdyrkede etc.
Ogsaa i Norge er hun kjendt - -
altsaa altsaa - et mangfoldigt og
genialt Menneske, som ligesaa godt
kunde finde op ny Fyrstikker.
Nu har hun da fundet op et
nyt Sagospil eller Drama, som
jeg ikke har læst; men som
hun i særskilt Henvendelse
Kjære Tore Ørjasæter
Gledelig jul ønsker jeg dig og Aaslaug og Rønnaug.
Skrev til Jo forleden – han vilde gjerne ha noen adresser
derborte men det var desverre ikke mange jeg kunde gi ham -
Mange hilsener
din
Sigrid U.
– reiser kl. 12, staar av et sted som jeg ikke 
husker navnet paa og sætter vort tøi i kroen.
Saa pilegrimmer vi en 4 kilometer til Norring 
by, finder voldstedet – og tilbake til kroen
og reiser videre med sisste bil. Det regner 
riktignok – men nu er vi saa vant til det. 
Mange mange hilsener til alle
din
Sigrid.
Kristiania 7/3 96
Kjære Grieg
I et møde af sangerfest-
komiteen forleden meddelte
formanden, at Sigurd Hals
havde underrettet ham om,
ag forlagsretten til den af
Dig komponerede sang var
overdraget ham. Iden anled-
ning blev jeg tilspurgt om,
hvordan komiteen havde
at forholde sig lige ovenfor dig.
Jeg sagde da, at komiteen
måtte anskaffe det note-
materiel, den havde brug for,
hos Hals samt dernæst be-
Bestum 29/6 04
Kjære Grieg
Med Norge fra, trefarvede
Flag hilser jeg Dig!
Tak for Dit Brev. Deraf
ser jeg, at Du er frisk og kjæk,
og det har glædet os alle.
Det var en skjøn Række Sange
Du havde sat op, og jeg vilde være
stolt af at udføre dem. Kommer
jeg nu bare ikke alfor udvasket
hjem fra Karlsbad, saa haaber jeg,
En snarlig anledning til sammen-
ligning med originalen vilde
være os særdeles kærkommen,
og når Du engang, og snart, ind-
frier dit løfte om at besøge os
i München, er det vort håb at
Du ikke kommer alene. Ind-
til da- held og lykke over din
beslutning og over eders forening!
Dette var, hvad jeg idag følte
trang til i al korthed at si-
ge Dig. En andengang mere;
thi jeg håber at vor brevveksling
dog ikke ophører, om end det
forretningsmæssige ikke for
fremtiden kommer til at spil-
le nogen rolle deri.
Med de bedste hilsener fra os
alle til Dig og din hustru er jeg
din altid hengivne
Henrik Ibsen.
23.
1-16, 3-12 og de øvrige fra den ældre norske Ret tag-
ne Artikler forudsætte, at 6 Laugrettesmænd i slige Sager
ere nok. -
Lovbogens 6-7-9 bruger Udtrykket "Trælbaaren"; dette
er en Forvanskning af Jydske Lovs Ord: Trælbarth, d. v. s.
slaaet som Træl. Denne Artikel indeholder altsaa Ex-
empel paa at Lovbogen aabenbar har misforstaaet sin Kilde.
5-3-29 siger: "er der ikke Skjøder til, da er den nær-
mest til at vinde, der solgte". Ordet "vinde" havde
upaatvivlelig i Kilden Betydning af at bevise, men
Beviset skulde da føres ved Tylvteseed, der bestod
i at den, hvem Beviisbyrden paalaa, fremskaffede
et vist Antal Mænd, 12, 24 eller 36, der aflagde Eed paa,
at de antog hans factiske Forklaringer for sande.
Beviisbyrden var altsaa her en Fordeel. Vilde
man nu tillægge Ordet "vinde" i 5-3-29 Kildens Be-
tydning, saa var derved Præsumtionen vendt imod
Sælgeren og Lovstedet vilde ved bogstavelig at overføres
fra den ældre Lov i Chr d. 5tes igrunden have forandret
Betydning. Dette gaaer vel imidlertid ikke an at
antage, og man bør vel derfor tage Ordet "vinde" i
dets almindelige Bemærkelse. -
Undertiden er Lovbogen i større aller mindre Grad
vække langt mindre opstyr helt
at tage udenlandske end at gå
til Kjøbenhavn. Min personlige
mening er også den, at danskene
ikke vilde undlade at benytte
sig af et slikt overtag, de er jo
ikke altid så tækkelige ligeovenfor
os, og det under jeg dem ikke. Jeg
tror nu heller ikke, at Svendsen
vil have så let for at realisere
den plan. Du gjør angående
Svendsen en bemærkning i dit
første brev, som jeg må svare på.
Du siger, "uden ham vil vi ikke".
deri er jeg aldeles uenig, for det
første principielt, da jeg mener,
en musikfest ikke bør være iden
grad afhængig af en enkelt, der-
næst i dette specielle tilfældet,
da S. jo er temmelig uberegn-
lig. Forresten er jeg vis på, ham
blir med. Som sagt, når jeg
først får cirkulæret igang her,
tror jeg det skal gå ganske glat.
Hr. Edvard Grieg!
For at De endelig engang
skal faa Syn for Sagen i An-
ledning af det Hefte Sange, som
jeg ifjor Høst bad om Lov til
at tilegne Dem, sender jeg Dem
dette i Manuscript, da jeg des-
værre har faaet det tilbagesendt
fra 3 forskjellige Musikhandlere,
der ikke ville udgive det, paa
Grund af at de, baade for
Piano især og Sang ere vanskelige,
og følgelig ikke let bliver salgbare.
Jeg har sendt det til Warmuth,
Wilhelm Hansen og Hirsch, og
faaet det samme svar hvoro-
ver jeg er blevet lidt modløs;
i Sommer havde jeg tænkt at
omarbeide dem lidt lettere
men at flikke paa Gammelt
er mig nædsten umuligt, og
visata af Mendelssohns kan
Du huske hvad Du sagde 3
og læste Du Kritikken? Hvis
ikke saa stod du saaledes om-
trentlig: En Improsata af
Mendelssohn var meget smuk,
langt bedre end Adogion i en
af hans Orgelsonater.
Hvordan har Du det nu?
Du kan altsaa glæde Dig til
en Udenlandreise til Vinteren.
Ja Gud ved naar jeg nogensinde
kommer ud mere. Matstræv
og Børneopdragelse maa nu
gaa fremfor alt andet.
Ja lev nu vel og hils Din
Hustru mange Gange, ligeledes
Din Broder, hvem jeg skriver til
om kort Tid.
Hjertelig Hilsener til Dig.
Din heng Ven
Horten 13/7 85
Chr Cappelen
4 mai 1916
Kjære Vigeland -
Her har De resultatet av 
fotograferingen. Hvalpene er ikke vellykket, de
har været for svarte. Men jeg er svært gøa o 
billedene av Dem.
Imorges reiste Johan, ja han
var vel opom Dem før han drog. Jeg er litt nervøs
i kveld, han har ikke telefonert, men han er kan-
ske kommet sent frem
til Homgjeld
jeg er ræd den bil-
kjøringen nu, før han blir vant med den.
Her er deilig om dagen, og jeg ar-
beider i haven, saa keh er stiv som en kjepp om kvelden -
men at se det komme op, som jeg grov ned ifjor, det 
er herlig. Min far og mor er ute hos mig - far
synes, gruppen med gutten og piken er vakrest
fra den siden, som nu vender østiver - piken en
face og guttens rygg - han vilde ha den siden
mot huset; men jeg tror, jeg blir ved den første
bestemmelsen. Begge mine forældre ber om at faa
sende Dem en hilsen.
Deres hengivne
Nini Anker
Professor W. C. Brøgger
Stockholm.
Værnehjemmet
Pensionat. Bergen
26/4 1912.
Kjære Aubert.
Tak for Brevet. Og gid
jeg kunde være helt med
paa Viks "Camilla"
til Rasmus Meyer;
men jeg har ikke beva-
ret nogen interes-
sant Erindring om
Skizzen fra Konkur-
rancen. Var det ikke
saa, at den savned
Poesie? Det er man-
ge Aar siden og Vik
har jo udviklet sig
umaadelig siden
købt en svensk oversættelse af mit stykke.
På dette telegram fandt jeg mig ikke
beføjet til at svare; derimod tilskrev jeg
O. A. Bachke med forespørgsel, om loven
om den literære ejendomsret virkelig hjem-
lede en fremgangsmåde, som den af
herr Key antydede. Dette spørgsmål be-
svarede B: ubetinget benægtende idet han
bemærkede at man ved lovens affattelse
havde været opmærksom på den mulige
forekomst af deslige tilfælde, og derfor i
loven optaget en paragraf, hvorved sådant for-
hindredes. Jeg antog således mine literære
interesser og rettigheder lovligen betryggede
og indlod mig derfor ikke videre med herr
Key, om hvem jeg måtte antage at han kun
havde fremført en tom trusel for derved
at tiltvinge sig billigere honorarbetingelser.
I dette mit håb er jeg imidlertid nu på
en ubehagelig måde bleven skuffet, idet styk-
ket, som før nævnt, uden mit vidende og imod
min vilje samt uden honorar er blevet op-
ført på svensk af herr Key, og det er i den
anledning jeg henvender mig til Dem med
anmodning om ved anvendelsen af ethvert
tjenligt retsmiddel at drage herr Key til
ansvar for hans handling. Jeg kan af mange
grunde ikke lade det passerede gå upåtalt
Kjære Ven!
Nei, et Afskum er Du ikke, har aldrig været og
vil aldrig blive, for Du er vores egen Edvard
Grieg, der aldrig gjør, eller undlader noget
uden Grund. Du forklarer jo desuden selv Sagen,
og den er jo meget naturlig; jeg kjender den
her er min Haand Edvard
Grieg! og lad mig faa
din tilbage med næste
Post. Og dermed Guderne
befalet for Fremtiden af
vort Liv!
Ikkesandt
Du skal faa den ønskede
Hjærteudgydelse til vor
udmærkede Ven Frants
Beyer - og Du skal faa
mig selv (det haaber jeg
da) til Forsommeren til
Bergen (enten ved Havet eller
højt op paa Fjældet).
Lad mig saa endnu engang
trykke Din og Ninas Haand
Din hengivne Holger Drachmann
oficiel Underretning
des angaaende, hvilket
han jo har meddeelt
Dig. - Du vil vistnok
ogsaa dersom Du ikke
allerede har erholdt
Samme - en lignende -
snart faa den, hvoraf
du vil see at Du
kan have Gagen efter
eget Behag. Det er
jo ikke saa daarligt.
I Musikforeningen
I min Sorg over Maleren
Nicolay Astrups tidlige Død føler
jeg Trang til om muligt med nogle
varme Ord at støtte Ansøkningen,
som Jølster Herredsstyre har be-
stemt sig til at sende Kirke og
Undervisningsdepartementet. Om
en Pension for hans Enke, som sit-
ter igjen med 7 uforsørgede Børn.
Nicolay
Astrup
var en stor Begavelse.
I Aarene 1899-1901 var han Elev
af min Malerskole. Han var vist-
nok paa den Tid omkring Attenaars-
alderen, var allerede Student med
Andenexamen; men hans bety-
delige Talent for Malerkunst var
saa utvilsomt, at han deri maatte
se sin Fremtids Lykke. - Hos ham
var alt forenet. Formsans, Følelsen
for fin og mættet Kolorit.
Fremfor alt
Den edle
Skjønhedssans, som alene Fantasi-
begavelse evner at give. - Her var
Genialitet, og her var intet Valg.
Han utstillede meget sjeldent,
og vi kom i Livet langt fra hinan-
den. Men jeg har altid omfattet
hans Person med Venskap og hans
Kunst med levende Interesse.
Hvad jeg senere i Livet med Glæde