MykMaks/norhand_v3 huggingface dataset:
ingen av os vilde paatrænge den anden sit selskap, gud 
bevares, men saan litt efter litt kom vi jo til at snakke
sammen allikevel da -. Vi har nok lyst begge, kan du vite,
til at vende tilbake til de gamle tomter. - Det er rart
at være her igjen - rarest var det næsten at kjøre paa toget
forbi Orvieto – staa og se op mot den brune ørnereden av en
by paa fjeldtoppen, hvor vi kjender hver sti og hvert smug og
hver plet –. Men jeg vilde ikke ditop - nu. Det er underlig
allikevel. I alle disse aarene syntes jeg, det var unaturlig. og
vondt at vi ikke maatte faa barn, og nu, grænseløst glad er jeg
og endda synes jeg det er underlig at tænke paa, at den
sorgløse tiden, da der bare var os to i verden, den er uigjen-
kaldelig og evindelig forbi – om en stund saa er der en liten
ny figurino, som vi skal tænke paa og ha ansvaret for-
Gud vet, hvad min mor vil synes – det blir litt fort.
Naa, hun likte jo hverken Anders eller den vesle kommoden
min eller Jenny til at begynde med - og nu er det saa
saare godt og uvurderlig herlig -.
Her er sol og varme og herlig i alle maater. Da vi kom
til Paris, maatte jeg indrømme, at solen hadde jeg ikke set,
i alle de maanederne i Hammersmith. Jeg hadde simpelthen
glemt, at den kunde være saa blændende og sterk uten
mindste lille taakeslør. Og Paris var deilig - jeg husket ikke
Chr'ania. 26 Febr. 92
Kjære Grieg!
Jeg har talt med Iver
Holter. om hvordan vi
skulde arrangere os med
udlodningen af de 2 manu-
scripter, som Du vilde forære
til kunstnernes byggefond.
Sagen var ikke saa lige til
mente han, havde vi bare
havt manuscripterne for
Han var med i komitèen til kunst-
nernes byggefornd. -
Hr. billedhugger Gustav Vigeland 
Sorgenfribakken 2
Kristiania
"Eg plar vrie rondt nokre gongjer fyr eg sjære tægjene af".
sagde Thorgjer
og dreiede auget rondt med stor øvelse saa at de hvide
trevlerne tvinded sig til en snor som gik  ret ind i  den
rødsvarte gabende øienhule -  tilslut skar han snoren af
med et raskt snit. "Ja no var dat konstren aa faa auget
insett" sagde  han Thorgjer og løftede op øienlokket paa det
blinde auget til Jans. "Eg trur fan smette dat er for stort", sa
Thorgjer, og snudde og dreiede paa auget og arbeided i sit an-
sigts  vred men augets vilde
ikkje
in. "Ja ditta konde eg
sagt dokke paa forhaand", sagde eg. "Ja kvifor sa du da inkje
med os fyr daa" sagde Thorgjer og bandte meg so ukristelegt
at jeg ikke kan gjentage det. Saa tog han paanyt i vei med
at faa auget ind, men saa tilslut blev han arg, tok kjilen
og satte tverenden paa auget og vilde banke dat ind -
der spratt auget fram paa golve
og
traf meg i skoen. "Nei du
faar take dat med taalmodigheit" sagde Jans han var bleven
lidt grødet i stemmen. Thorgjer tok øiet op igjen "ja no er
dar kommen skjit paa da og eg taare inkje vaske dat, for
dat veit eg naar eg sjære grise at kjæme dar væte te so gaar
dat gale." So tok han til at rense øiet for einerusk som
var kommen paa det af gulvet og saa skar han af den
hvide klumpen og lidt af trevlerne og med meget stræv
og kluss fik han øiet indenfor øienluget, men det stoe
stygt ud i luften. "Ja gudskelov no har vi daa faat da insett
og", sagde Thorgjer.  "Ja men eg sjer inkje noke paa dat," sagde
Jans og kneb igjen det andet øie for at prøve. "Nei du kan
daa inkje vente at du skal sjaa noke paa dat før det er
grodd fast , mente Thorgjer. I mens sad Bertel smed der med
den søde blodige øienhule og ynkede sig. "Eg faar no vel noke
af pengarne kor dat gaar med auget" jamrede han. "Ja dat
er du skjkkelig værd aa faa! sagde Jans og bad
meg
leite i skapet ette
naar der skal styres mellem
alle de Skjær, der ligger og
lægges i Veien. -
Paa Næsset alt ved det
gamle. I Eysteins Gade hav-
de vi nylig en rigtig hygge-
lig Aften: "Nu vel betænkt".
Oscar Riis indbetalte forleden
300 Kr., som jeg satte ind paa
Din Bog. - Forleden Aften
gik jeg i "stummende Mørke"
forbi Idioten, Natlandsbot-
nen. Birkelund, Fantoft,
Tveit, til Fjøsanger. Det
var formelig spændende at
famle efter Veien. Men Turen
gjorde godt. Nu lysner det,
nu lysner det! Jeg har allerede
fundet en udsprunget Blaavei
i Haven - men liden. Farvel da,
kjære Edvard, god Bedring!
Kjærligste Hilsener til Eder
Frants.
Brev fra Fru Hauptmann. Hun har
Skolesorgen med sine Gutter: De har
ikke Lyst til at læse. De tænker
nu paa at la den yngste bli Gartner.
Gerhart er nu ganske  frisk igjen.
Han tar om arbeidet Florian Geyer
for Scenen. Nu gjør det sig bedre.
F. T. skriver han paa et Stykke
med Titel "Die lustigen Gungfern vom
Bischafsberg".  Det skal skildre Livet
i Fru  Hauptmanns Barndomshjem
Bischafsberg ved Dresden. Bischafsb: eiedes
af Fru Hauptmanns Far, en rig Dresdner -
Bomulds
Fabrikant, Enkemand fra Døtrene var
smaa. Alle Pigerne blev opdragne i
en Hernhuteranstalt, men kom
hjem paa det herlige Gods efterhvert
sum de blev voxne. Tre af dem blev
saa gifte med 3 Brødre Hauptmann,
Marie,  som var den ældste med
Gerhart, den yngste af Brødrene,
Kristiania, Fossveien 7, d. 2. jan. 1898.
Kære fru Collett!
Skønt De ikke er den første, til
hvem jeg sender denne bog, så var
De dog den første jeg havde i tankerne
da jeg fik den færdig; men jeg vilde
III Forlis.
Storm er i luften brand i mit sind -
baaden flyr for den susende vind -
bølgerne bruser.
Skumsprøiten fosser. Maagernes skrig
hviner hæst over alle de lig
vandene huser.
Mørkt er i østen - mørkt er i vest -
baaden danser for hvirlende blæst -
lynene glimter.
Døden er nær - det skjønner jeg nok -
og af stjernernes talløse flok
ingen jeg skimter.
Flom op min stjerne! Skin nu for mig!
6/2 Tæt sneveir. Jeg laa
til over middag da jeg sendte
Roggegutterne med sin
fader til Sund. Thrine
og Riecks var her om aftenen,
Don kom fra Kria, hvor 
han havde truffet mange
markedsfolk fra Fr.stad.
7/2 Meget sne og godt føre.
Var vi i middag hos Mads
Wiel - jeg værten, Don (til
sin fortvivlelse) fru Suhrke
tilbords. - Mange slet med 
slet smag udstyrte værelser.
Sørgelig at se penge saa 
daarlig anvendt - endnu
sørgeligere at se en mand,
der burde være mer civilisert,
henrykt over de falske
og som jeg af den grund også
i årevis har tiet med. Da bliver
det nødvendigt at tage fuld arbeids-
kraft og udholdenhed til støtte, men man
kan også segne ved disse støtter, det
ved en mand, som De hr componist Grieg.
De har ganske vist heller ikke i deres
livs skole undgået dette bistert isnende
vand til fjelds, som Digteren siger. Netop
da kan et ord, et smil, en tone, en
venlighed i hvilken form, den gjør sig gjäl-
dende have en livsbetydning for ånd og
legeme. Måske skulde jeg i det tidsrum
jeg selv frivilligt har lärt mig at und-
være, netop opdrages dertil - for desto rigere
at kunne glädes, når det atter frit og
upartisk blir mig til del i min gjer-
ning, hvor jeg har forsøgt at holde ud, trods
miskjendelse, forfølgelse og forhånelse af de
af hvem jeg måtte vente mig al
Rom, den 10. Oktober 1879.
Herr bogholder Larsen!
Tillad mig herved i al hast
at bede Dem være af den godhed at sen-
de korrekturark af mit nye stykke
til: Herrn Wilhelm Lange.
Kastanienallee 19/20. Berlin.
Nogen følgeskrivelse behøves ikke.
Han skal oversætte stykket. På søn-
dag afrejser vi herfra til München.
Deres særdeles forbundne
Henrik Ibsen.
Høistærede Hr. Professor!
Jeg forsøgte i lørdags at telefonere
til Dem for at takke for modtagelsen af
1ste hefte af Deres nye betydningsfulde arbeide.
De var imidlertid reist bort. Jeg sender derfor
nu et brevkort i samme hensigt. Jeg lykønsker
Dem meget med at være naaet saa langt i ud-
arbeidelsen, at De har kunnet udsende 10 ark, der
tilmed vistnok er de vanskeligste.
Deres ærb. forbundne
Ebbe Hertzberg.
1915
6/II
Kjære Fernanda Nissen -
ja, hvis "alle vi kvinder
var enig om at freden ikke maatte indeholde
noget som i sig har spiren til nye krige"
- og hvis
det
dertil bak enigheten stod en
indflydelse, stod magt til at sætte
noget igjennem ved en fredslutning,
da vilde i sandhet "et veldig fremskritt
være gjort."
Men kjære fru Nissen vi vet jo,
at kvinders enighet om dette i bedste fald
vil bero paa en masse-suggestion; paa-
virket av musik, "deklamation", høitidstund
vil de i "flokkevis" 
ut
av det ærligste følelses-
kaos, skrive under - eller vedta - hvilken-
somhelst resolution, den brave foredrags- 
holder byr dem; en kjenner til presset, - 
en protest mot krigen - et løfte om
villig at ofre mænner og sønner og liv og
ære for fædrelandet - en bru om evig
fred.... Vi vet, at de allerfleste av
30.4.86Østergade 18.
Kjære Hr. Grieg!
Her har De en Afskrift
af det Digt Tennyson,
jeg omtalte forleden.
Deres ærbødigst hengivne
Ottar Benzon
udsættes, uagtet udstillingen
i Bergen blev nævnt også af un
dertegnede. Imidlertid skal vi
nu, hvis ikke Du og Svendsen
svigter få vor musikfest istand
alligevel. Jeg skriver idag også
til Svendsen, så kan i begge
drøfte sagen; og her regner jeg
på absolut tilslutning, så
kan sagerne seile sin egen
sø for mig. Sagen er, at mu-
sikkforeningen i 1896 skal
feire sin 25 årige beståen
noget du må have bedre be-
sked på end alle andre tilhobe
og den anledning var det så
meningen at benytte Jeg
har allerede talt med etpar
af bestyrelsen om det, og de er
begeistred over en slig plan,
når vi bare er sikker på dig
og Svendsen. Vi vil da, når
Du kommer opover igjen drøfte
den sag nøie; foreløbig har
strædet . Kunstindustrimuseets forrige
Locale. Han havde malt Omslag til
det  Landsmaalsjulehefte som
skal udkomme første Gang iaar.
Det var en Gut og en Gjente fra
Sætersdalen i Gangar. - 
ikke som W's tidligere deilige
Dansebillede fra Sætersdalen naterligvis.
Paa et Bogomslag er det 
 vel ikke så greidt.
Tuften skal ligge i Byen hos
sin ven Fin Schjøtt inat. Fin er
18 Aar imorgen.
8.  5.04
Snefog og surt Vinterveir.
Fuld arbeidsdag med Reisforberedelser.
Tuft flytter imorgen
3die Oplag af "Kvinden s. a.
Manden" udkom igaar.
I tyske aviser skrives der
nu gjentagende om "Skandalen i
Aalesund".
naar Du kommer med paa
de kjendte Veier. Søndag
gik jeg til vort "Italia".
For en Skjønhed! Soleier
og Hæg i vild Blomstring
(- her afbrudt af Lig-
ningssager -) og skinnen-
de Birke. Paa Lyksalig-
hedshaugen var Bøgen
vidunderlig, nyudsprungen
og lys. Jeg haaber, Du
har faaet Dig en Skov-
tur i de lyse danske
Tempelskove! I Efter-
middag ventede vi Nancy, men
Skibet er 10 eller 8 Timer
forsinket, saa hun kommer
ikke før paa Morgensiden.
Fra Christiansand havde
vi Telegram fra Oscar Jebsen, som
er glad i Boka mi. Det er jeg
glad for.  siger: stakkars Dere,
hvor Dere maatte ha det fælt deroppe
i Kulden! Som om denslags ydre Ting
nogensinde er værd at nævne. Jeg har
saamen heller aldrig beklaget mig. Nei
de Ting som gjør
virkelig
vondt i verden, de
tier man helst med - 


 For
Publikum passer det man kan smile
af - intet andet. Derfor ærgrer det mig
at enkelte anmeldere jamrer over at vi
har havt det daarligt og "manglet det
nødvendigste". Det er aldeles ikke Tilfældet.
Vi havde altid det nødvendigste og oftest
mer end det. Hvor har jeg nogetsteds
sagt, at vi manglet noget. Man kunde
dog, i det jeg har fortalt meget heller
snakke om Overflod end Mangel. Men
30/11 betalt hos Dobloug
Kr. 20 00
xo do Sten og Strøm
19.50
Papirhandler Didriksen
2.60
1/12 Sendt Kr. 8, 75 til A Demoineaux 8, 75
1/12
Til Fru Wriedt
5,00
3/12
Skolepenge betalt
50,00
3/12
Melkeregning betalt for Novbr.
11.70
Oline Kveberg - - - 31, 00
Husfliden Bordtæppe
6, 00
29/1 betalt ud paa Kvaperahiven
for 1903.
Januar 1904 belalt hos Doblaug
20, 00
Melkeregning for December betalt
Melkeregning for Januar betalt 11,16
Betalt hos Backer for Lammeskindsfor
30, 00
Februar
betalt hos Doblaug
14, ?
2/3 04
Sten og Strøm / Silkebluse
20, 00
2/3
Tuftens Klær (Andersen)
23, 00
2/3
Skolepenge for December og januar
50, 00
2/3
betalt hos Amundsen / 2 Regninger
3/3
Lie og Sørensen
31, 77
Casuistik (casus conscientiæ) = Opløsning af
Samvittighedens Tvil – skrive sig fra
Stoikerne. Probabilisme med Jesuiterene kaldtes
ogsaa Probabilister.
Fest. Det første musikalske Selskab
i Bergen, den ældste Harmoni, stifte-
des nemlig i 1769, og i den Anledning
gives nu Concert og Bal i den nu-
værende Harmoni. Moer og Dine Søstre
ere Medlemmer, og Selskabet er nu
fuldtalligt. Fries sagde mig at han
vilde have opført Din Simfoni der-
som han havde været i Besiddelse
deraf; nu skal de have en af Gade.
Concerten skal begynde med Webers
Jubel-Overture, hvorpaa en Prolog frem
siges af Blanch. derefter gives et
Sangnummer af Kjerulf - jeg har
glamt hvilket det var - saa Din Me-
nuet og Nordraaks Chor af Sigurd
Slembe, og i 2den Afdeling Gade. Jeg
kunde jo have ganske god Lyst at
høre disse Ting, men jeg er nu en-
gang udenfor og finder mig deri.
I det Hele taget synes jeg nu aller-
bedst om at være hjemme i al Ro.
Et Slag Kort liker jeg svært godt,
og det faaer jeg nu engang imellem;
igaar spillede Moer, Bene, Fries og
jeg en Whist, og i Mandags Tanterne
Riis og Mone, samt Moer og jeg,
og i forrige Uge spillede jeg jo Ons-
dag hos Münsters. Torsdag hos Bulls,
og Fredag her hjemme med Maren
Ellerhusen og hendes Mand, saa Du
seer jeg lider ei Nød i saa Henseende.
Benedicte er ogsaa meget snild at spill
Piket med mig, naar vi ei kan have de
bo
ker fra Fru Wriedt i Drammen.
Hun er trofast.
Brev fra mine Dansene
i søndre Land. De driver paa og er
glade i Dansen. De vil ogsaa sende
mig en Gave. Paa den Maade faar
jeg jo alligevel ikke gjøre detta arbeide
gratis. Det vilde jeg helst, skjønt det
jo ogsaa er rørende og morsomt
med disse hyggelige Presenter. Skal nu
danse med et Parti som Fru Marna
Aars f. Aall har samlet i Kristiania.
Ogsaa Brev fra Valders igjen, hvor Dansen
trives og lever.
23de.
x Igaar var jeg altsaa 42. Men Sandheden
er, at jeg er 10 Aar yngre end da jeg
var 32. Paa denne Maade kommer
jeg snart til at gaa i Barndommen.
Forresten læser jeg Weininger. Det
er forfærdeligt, at han har Ret
 i saa meget. Men havde han
stor Succes opførte Oraturium
"Skabelsen" var - Ingenting!
Meddelernes Opfatningsevne
og Troværdighed maa jeg anse
hævet over Tvil. Hr. G. skylder
selvfølgelig Ingen Regnskab for
sine private Meninger. Men i
et politisk Selskab at udtale en
Fordømmelsesdom over en Kolle-
ga, det er ikke alene en of-
fentlig, men tillige en fiendt-
lig Handling. Motiverne
hertil var mig komplet u-
fattelige. Naar man i flere
Aar har skrevet i Aviser,
erindrer man tilslut kun
lidet deraf; men følgende
er jeg sikker paa: Et halvt
Aar før optraadte hr. Grieg i
Circus; jeg skrev ikke langt fra
panegyrisk derom i "Dagbl"
af "Berg. Aftenbl."
skal snart ha det 6te Barn.
Generalforsamlingen i Kvinde-
stemmeretsforeningen havde været
meget bevæget iforgaars. Fru F. M.
Qvam ledet. Der forestaar vistnok
Splittelser. Der var Raseri, Graad og
Tænders Gnidsel og tilsidst foreslog
Frk Welhaven et: Gud velsyne Fru Qvam,
hvori nogle deltog. Saa lyder Beretningen.
Jeg læser Perkin-Gilmann.
Det er et hardt Arbeide; men saare
lærerigt.
Landbrugsdirektør Hirsch havde
en længere Conference med G. iforgaars.
Politik, Jordbrug o.s.v.
Japanerne har atter omgaat
Russerne og vundet store Seire -
5.3.05
Idag læst Korrektur paa 1ste Ark
af "Dagbogen"
min Niece Harriet Simonsen blev
Fredag opereret  paa
Bergen 12/2 1901
Kjære Hr Edvard Grieg!
Takk for Deres Brev.
Jag har havt saa
uendelig mange Møier fra
den første Dag jeg planlagde
Ole Bulls Monument at jeg
i grunden ikke er forbauset over
at de varer ved til det sidste.
Som De ved var det Sindings
Sygdom ifjor som gjorde at Statuen
da ikke kunde blive reist 17 Aug.
Saa blev det altsaa udsat.
Men imidlertid besluttede Kristiania
at udsætte Afslørningen af Tordenskjold
Der er muligens ogsaa en anden aarsak til
Werenskiolds uvilje mod mig: - en aarsak
som jeg kun saavidt - dunkelt kan alme.
Men den er nærmest tragikomisk. -
Der var en ung "vestlandsmaler: Olaf Tjøttø -
længst glemt - og muligens død, - ja han var
egentlig en "sørlandsmaler" (fra Jæderen); - men
disse "sørlandsmalere" finder jo nu for godt
at kalde sig "vestlandsmalere" - de ogsaa.
(De har jo ingen "farve" - er nærmest Jau di Frances)
Denne unge maler var misundelig paa mig
for den lykke, jeg gjorde med min første ud-
stilling, - og en liden veninde af ham, -
(som jeg ogsaa blev kjendt med), fortalte mig,
at han var aldeles rasende paa mig og sa:
"Denne Astrup har malet akkurat det, som
jeg var tænkt at male, - han har ødelagt
alt for mig, - men jeg skal sørge for at
ødelægge ham paa høiere hold. - Jeg skal
gaa op til Lysakermalerne og til "paven" (det
var den tids navn paa Werenskiold), - og saa skal
vi se; - kan hænde Astrup kommer til at
forsvinde sporløst ogsaa." - Ja, pigebarnet
Tirsdag Aften.
Tinn den 30de September 1905
Herr Edvard Grieg !
Grundet mit Ophold
i Fjeldet for Helbredens Skijld har
jeg ikke för kunnet besvare Deres
Ærede af 7/7 d.A., hvorfor jeg maa
aflægge min bedste Tak.
Selvfølgelig havde jeg ikke
sendt Dem min forrige Skrivelse, hvis
jeg havde været vidende om Knut
Dales Forhold i Anledningen; men
nu faar jeg da grei Besked.
For det første ser jeg, at det har
været Knuts Ønske, om De vilde
nedskrive hans Slaatter, og ikke,
som jeg har forstaaet Knut, at
De havde forlangt dette. Saaledes
Kristiania d 3 Mai
1873.
Kjære Grieg!
Dit venlige Brev af
14 April har jeg modtaget
tilligemed de mig sendte
Aviser, hvoraf et Uddrag
stod i Morgenbladet for
igaar og som jeg sender
dig med Posten forat
du kan see hvordan
det klinger - Alfr. Larsen
er Komponisten, han kom
her samme dag jeg havde
sur kold Østenvind, og idag
gik den første Valleslets-
Byge over Hop. Det er da
ikke saa underligt, at det begynder
at rykke lidt indeni En, og
man begynder at længes efter
sydligere Egne. Jeg glemte vist
at fortælle Dig, at jeg for en
Tid siden blev overrasket ved
et gjennemhyggeligt Brev fra - Ravn-
kilde, ja, hvad synes du, tænk at
hans Tanker har fundet Veien lige
op til os. Der fulgte saadan
en Romaduft med hvad han
skrev, - der skal jo ikke mere
til, end at han nævner Fonta-
na Trevi. Brevet var skrevet
fra Peruggia.
11/1. 49.
Kjære Fru Stray,
Ikke for at lade som jeg forstaar det:
Efter Opgave av "Erstatningen" dømte Høieste.
mig til at betale Kr. 325. + 500. - for bl.a. hele
200 Tusen i Forfatterrættigheter - efter at Bugge
Danielsen hadde gjettet paa 50 Tusen.
Hvorledes er Erstatning og Høiesterot kommet
til dette høie Tal, 200 Tusen?
Hadde de reknet for lite paa Tyskland?
Men nu oplyser jo Utenriksdep. at selv min
høieste Post i Tyskland
Dresdner Bank
"er det ikke mulig at si
noget om". Er det da Amerika de har reknet
for lite for? Min Forlægger Knopf svarer Tore at
det bare er én av alle mine Alverdens Bøker som
det er gaat litt av, og han sender ikke engang Opgave.
Hvorledes
er da
Erstatning og Høiesteret kommet fra
det oprindelige 50 til 200 Tusen?
Og jeg har dækket Dommen ved Laan!
Med ærbødig Hilsen og Tak
KH
20.
skulde dømme i samme Sag, cfr 1-6-8. Dette Bud
er indkommen fra den danske Lov, hvor Artikelen
- der 1-5-19 - har "Landthingsret" istedetfor "Laugthingsret";
men naar en By ikke havde Landthingsret, saa blev
Bythingets Dom paaanket til Landsthinget, medens en
Bythingsdom i Norge, naar Byen ikke havde Laug-
thingsret ligefuldt blev paaanket til Raadstueretten og
dennes Dom til Laugthinget. -
1-4-1 vil have Stevning benyttet for at faa Mænd
opnævnte. Dette skriver sig ogsaa fra den danske Ret.
I Danmark er nemlig Foged og Dommer samme Person.
Udtrykket "Land", der i Danmark bruges om hver
enkelt Ø, er overført i 6-13-25. Det maa der, naar
med Artikelen sammenholdes 1-22-16 (: "Landene" :) og
3-18-9-7, som taler om at "rømme Ampt", forstaaes
ligebetydende med Amt. -
5-6-2 siger, at Indførseler skulle indstevnes
til Overhofretten, og Laugthinget altsaa her forbigaaes;
dette Bud er ogsaa ved en Incurie indkommet fra
danske Lov, hvor Indførseler foretoges ved Ridemænd,
der betragtedes som et Slags Kommissarier.
1-16 omtaler Fælled og Avret s. Slaatteland,
som bringes til Græsning efterat være afslaaet; disse
Dresden den 28de September 1873.
Kære herr Arbo!
Tag ikke ilde op at jeg her-
ved falder Dem besværlig med en
kommission. Sagen er denne: Man
har fra Wien sendt mig et fotografi,
hvorfor jeg ifølge regning har til
herr Carl B: Waltz, kasserer ved
«Genossenschaft der bildenden Künstler
Wiens», Künstlerhaus, Lothringerstrasse,
No 9 at indbetale 21 frcs. Tør jeg bede
Dem godhedsfuldt at ville besørge dette
for mig? Franske sedler kan jeg ikke
få fat på her; men efter min bereg-
ning må indlagte 6 Thaler slå run-
deligt til. Jeg har nølet noget længe
med at ordne denne affære og vilde
derfor være Dem overordentlig forbun-
den, dersom De en af dagene, trods De-
res mange andre gøremål, kunde
finde en anledning til at bringe
sagen i rigtighed. Bliv endelig ikke vred
over at jeg besværer Dem med dette; men
jeg ved ingen anden at henvende mig
til.
1ste mai.
Gik der ca 400
stenhuggere fra Id.
under 4 røde faner
gjennem Fr. halds
gader.
8 timers arbeidstid
8 timers fritid
8 timers hvile
Om 20 aar gaar der
1000!
Etti og jeg hørte
tale i Arbeidersmf. -
en god, moderat tale
om verdensfred og samhold.
2/5 Kom Don hjem uden
rugder. Gunhild et nervøst
anfald. Kjedeligt.
3/5 Dryss af breve, telegram,
blomster. En stor
Men disse Billeder, som jeg nok tilnød
kan faa udlaant er begge mid-
delmaadige og vil aldeles ikke vær-
digt kunne representere ham i
Storthingsgalleriet. Nu har jeg i
Folkemusæet paa Direktør Aals
Kontor set Fotografier af 2 me-
get gode Portræter signeret O.J.
Sødermark og har da især fæstet
mig ved det, som findes paa Bog-
stad hos Godseier Herman We-
del-Jarlsberg. Ved Udlaan af dette 
tør jeg derfor bede Dem om den
Hjælp De godhedsfuldt har lo-
vet mig, da jeg er vis paa, at jeg
neppe resikerer Afslag, hvis An-
modningen kommer paa denne
Maade. Familien har sikkerlig
Vinterophold i Byen, og Billedets
Nedtagen fra Væggen vil derfor ikke
at det var vor. Bortseet fra al Jagt er
det jo af stor Nytte for ensomme
Landsfolk at have en Bisk.
Saalangt kom jeg dengang! Der kom
"Folk", Forretningsfjæset indfandt sig
og siden har jeg ikke paa Kontoret
fundet en rolig Stund - og naar
jeg om Aftenen er kommen hjem
har jeg været for træt af Dagens -
Slid og Møie. Nu er imidlertid
atter Situationen den samme. Blytt
har absenteret sig, Forretningstiden
er forbi, og jeg sidder her ved "den
stille Lampe". Ja jeg har som
sagt havt en hel Del at bestille
i den senere Tid, har havt en vidt-
løftig (men noksaa god) Dispache,
og en god Del Justitssager. Jeg
har endog i den Andledning havt
en Reise sydover til Bukken som
Forsvarer for tre Svensker som
havde overfaldt en gammel fattig
Husmand paa en liden Holme i
Nærheden og med en Tollekniv
rispet ham til Benet fra Øret
og fremover Kindet. Bergh var
Referent, og da vi i den deilige
en Folkestemning, som den erkjender at
være tillstede. Hvorfor afslaa den ene
Udtrykksform, naar vi ikke har afslaaet
den anden for den samme Ting? Lad
os se tillbunds i os selv! Er det vor Agt for Frem-
tiden at blive Asketer? Agter vi at frabede
os enhver velment festlig Tilstellning, enhver
Skaaltale o. s. v.? Men hvis ikke; hvad vejer
da Afvisningen paa det ene Punkt? Orla
Lehmann har deklameret mod Ordner og Titler;
men sig mig opprigtigt, kjender Du en forfæn-
gligere Mand, end ham? August Blanche
har talt spydigt om slige Sager, og hvorledes
lader han sig ikke beordne og bestjernebestj
baade for og bag af Folkegunsten paa
Operakällaren og andetsteds? Jeg for mit
Vedkommende føler, at jeg ved et Afslag vil-
de gjøre mig skyldig i en Usandhed lige-
over for mig selv og andre. Havde jeg nogen
positiv Tragten efter slig Stas, saa vilde jeg
naturligvis have vogtet mig for at opp-
træde som «Statssatyrikus»; men skulde det
komme- saa ingen Opphævelser!
Jeg vil snart skrive Dig et langt Brev
till; dette her er i ingen Henseende hvad
det skulde være. «Mine Venner i Morgenbladet»