Skarv, människa och fisk i Blekinge skärgård

Konkurrensen mellan skarv och manniska ar en mycket omdiskuterad fraga. Asikterna huruvida skarvar konkurrerar med fisket och paverkar tillvaxten av kommersiellt viktiga fiskpopulationer gar vida isar mellan bl.a. ornitologer och fiskare. Det ar darfor viktigt att ta fram underlag pa vad skarvarna faktiskt ater. I detta projekt gjordes en jamforelse mellan den totala konsumtionen av skarv pa kommersiella fiskarter med uttaget av yrkesfisket, fri-tidsfisket och salens predation. Yrkesfiskets fangster i kustomradet, inklusive ett snorpvads-fiske efter sill, var storst (754 ton), darefter skarvens predation (346 ton) och fritidsfiskets fangster (149 ton). Salens konsumtion antogs vara liten i sammanhanget eftersom enbart ett fatal salar observerades vid inventeringar. Eftersom skarven ar en sa kallad opportunistisk predator, varierar den sitt fodointag efter vad som ar lattast tillgangligt, aven om en viss selektion av arter och storlekar ar rimligt att anta. Teoretiskt innebar det att skarvens foda potentiellt kan ge indikationer pa forandringar i fisksamhallen. For att undersoka detta jamfordes skarvens foda bade i relation till ryssje-provfisken och till natprovfisken, eftersom det ar de provfiskemetoder som traditionellt an-vands kustnara for att identifiera fisksamhallen och dess forandringar over tid och rum. Rys-sjefisket visade sig fanga langt farre arter an vad skarvarna at och fangsterna var for sma for en jamforelse. Fordelningen av fiskarter i skarvfodan relativt med fangster i natprovfiskena skiljde sig nagot. Som man kan anta okar artdiversiteten (antalet totalt funna arter) med okat antal undersokta skarvar eller vittjade nat (en natlank som fiskar under en natt). Denna studie visade att man genom att undersoka skarvars magar identifierar fler arter an vad man fangar i natprovfisken, med lika antal skarvar i relation till antal vittjade nat. Vi identifierade aven skillnader i fiskens langd mellan innehallet i skarvmagarna och fangsterna i provfisket dar det varierade mellan fiskarterna huruvida skarvar eller natfangster fangade storst fiskar. Dessa skillnader kan antingen bero pa en storleksselektion av skarvar och/eller att skarven har ett storre fodosoksomrade an det stationara natprovfisket. Skarvarnas foda skiljde sig mellan tva undersokningsomraden. I den ostra delen av Blekinges skargard bestod 20 % av fodan (i vikt) av svartmunnad smorbult, vilken ar en invasiv art. Den fangades ocksa i rys-sjefisket. Daremot hittades inga svartmunnade smorbultar i det vastra omradet, varken i skarvmagar eller i natprovfisket. I det vastra omradet var torsk en viktig art i skarvfodan (33 %) och till viss del aven gadda (8 %), medan svartmunnad smorbult och abborre (19 %) var de viktigaste arterna i det ostra omradet. Slutsatserna ar att manniskan landar mer fisk i ton an vad skarvarna ater i Blekinge skar-gard, men skarvarna ater totalt (624 ton) mer an halften av mangden fisket landar (904 ton). Tar man inte hansyn till sill som domineras av snorpvadsfiske, vilket sker pa leksillen som kommer in i omradet under en kort tid, sa konsumerar skarven mer av de kommersiella fiskarterna an manniskan (310 ton respektive 301 ton). I Blekinge kan skarvarna mojligen agera som reglerande faktor pa den vaxande populationen av svartmunnad smorbult. Det finns ocksa en mojlighet att skarvarna kan ha negativa effekter pa kustnara torsk, gadda och abborre i delar av Blekinge kustomrade. Eftersom skarvar generellt ater fiskar av mindre storlek an manniskan tar upp och darmed konsumerar fler fiskar i antal har skarven en annan slags paverkan pa fisksamhallen an vad manniskan har. Skarvfoda kan anvandas som komplement for att identifiera forandringar i fisksamhallet. Men eftersom skarven ar en oforutsagbar fiskare, vars foda (i arter och storlekar) inte gar att kontrollera som ett riktat provfiske, kan inte skarvens foda direkt visa pa forandringar i fisk-samhallets struktur.