Microbial biofilms on peritoneal dialysis catheters

Da njurarna slutar fungera produceras ingen urin, och avfallsprodukterna stannar kvar i blodet. Detta tillstand kallas uremi (”urin i blodet”) och leder till doden om det inte behandlas. Det finns tva artificiella satt att rena blodet pa, hemodialys och peritonealdialys. I peritonealdialys fylls bukhalan med dialysvatska, som drar ut slaggprodukter och overflodigt vatten fran blodet, genom bukhinnan (peritoneum). For att kunna fylla och tomma buken pa dialysvatska behovs en kateter (slang), som opereras in genom bukvaggen. Om bakterier, till exempel fran huden, kommer in i bukhalan kan de fasta till kateterytan och bilda en biofilm. Biofilmer kan ge upphov till infektioner i bukhalan som leder till bukhinneinflammationer, vilket kan vara mycket smartsamt. For att ge patienterna en battre livskvalitet och minska sjukvardskostnaderna ar det onskvart att reducera antalet bukhinneinflammationer. Syftet med vart arbete har varit att fa fram kunskap som bidrar till en battre forstaelse av biofilm-relaterade infektioner i buken. Vi studerade 15 katetrar uttagna fran patienter som fick en ny njure (och darmed inte hade nagra infektioner) och 2 som var uttagna pa grund av infektioner. Att inte ha nagra symptom pa infektion betydde dock inte att katetern var fri fran bakterier, och pa 12 av dessa 15 katetrar hittade vi bakterier. Mangden bakterier var dock ganska liten och det verkade som om bakterierna och immunforsvaret hade uppnatt en balans, dar de fungerade tillsammans. De vanligaste bakterierna som hittades var hudbakterier, som i normala fall ar harmlosa nar de forekommer pa huden. En av dessa bakterier var Staphylococcus epidermidis, och denna studerade vi vidare, tillsammans med en bakterie kallad Pseudomonas aeruginosa. Pseudomonas aeruginosa hittas normalt inte hos manniskor och ar inte farlig for friska individer, men om immunforsvaret ar nedsatt kan den ta chansen och orsaka infektioner, ofta i samband med implantat eller lungsjukdomen cystisk fibros. Nar vi odlade Staphylococcus epidermidis och Pseudomonas aeruginosa tillsammans i en biofilm upptackte vi nagot intressant, namligen att Pseudomonas aeruginosa tog over och att Staphylococcus epidermidis forsvann fran ytan. Detta upptackte vi senare berodde pa en substans som Pseudomonas aeruginosa producerade och placerade utanfor sjalva cellen, dvs. en extracellular produkt. Extracellulara produkter kan till exempel vara det socker-rika slem som omger bakterierna i biofilmen och skyddar dem mot kroppens immunforsvar, eller enzymer som bryter ned naringsamnen i omgivningen sa att bakteriecellen kan ta upp det. Nar vi studerade de extracellulara produkterna narmare kunde vi isolera en fraktion som var rik pa polysackarider, dvs. socker, och som fick Staphylococcus epidermidis att lossna fran ytor. Dessutom verkade den socker-rika losningen kunna forhindra inbindning av serumproteiner, vilka i sin tur paverkar den kommande infastningen av bakterier. Substansen ar inte identifierad an, men skulle alltsa kunna vara en typ av socker. I framtiden vill vi rena fram substansen och identifiera den, for att forhoppningsvis kunna anvanda den for att forhindra biofilmbildning pa peritonealdialys-katetrar och darmed minska antalet infektioner hos peritonealdialys-patienter.