Essays on International Trade and Firm Dynamics

El primer capitol d’aquesta Tesis porta per Titol “Trade Patterns, Income Differences and Gains From Trade” i ha estat elaborada conjuntament amb el meu col·lega Wyatt J. Brooks. Quantificar els guanys provinents de comerc internacional es una area de recerca que ha estat estudiada usant una gran varietat de models de comerc. Al mateix temps, s’ha mostrat com les no-homoteticitats son molt utils per explicar patrons de comerc observats en dades molt desagregades. Posem ambdues literatures juntes per preguntar com les no-homoteticitats afecten les prediccions de guanys de comerc. A tal fi, desenvolupem un model de comerc amb N paisos amb els mateixos volums de comerc internacional, poblacio, PIB per capita i desigualtat dins de cada pais que a les dades. Incloem les no-homoteticitats per tal que el comerc entre paisos rics i paisos pobres sigui igual al que observem a les dades. Amb aquest model, podem comparar els resultats en benestar obtinguts amb els que impliquen Arkolakis, Costinot, and Rodriguez-Clare (2012) – que dona una formula senzilla de guanys comercials per part d’un gran nombre de models homotetics (tambe la versio d’aquest model quan les preferencies son homotetiques). El principal resultat es que els models homotetics esbiaixen a la baixa els guanys comercials en paisos amb poca poblacio i baixa productivitat, i a l’alca el dels paisos molt poblats i molt productius. El model homotetic esbiaixa a l’alca els guanys comercials dels EE.UU. i de Japo en 14% i 22%, mentre que ho fa a la baixa per Espanya i Italia en un 24% i un 14%. El segon capitol d’aquesta Tesis porta per titol “Measured Productivity and International Trade: An Unresolved Puzzle”. Utilitzar models de dinamica d’empreses correctes quan s’analitza l’impacte del comerc es clau a fi d’entendre completament quins son els efectes a la part productiva de l’economia quan aquesta es dedica a comerciar mes. Hi ha diversos models de comerc que intenten entendre la relacio entre comerc i dinamica d’empreses, pero un d’ells es sens dubte el mes utilitzat per economistes de comerc: el de Melitz (2003). Aquest model explica algunes caracteristiques de les dades. En particular, vol explicar per que les empreses mes productives exporten. Es de comu parer entre els economistes que aquest model explica be les caracteristiques de productivitat de les empreses. En aquest capitol ens preguntem: ho es? Concretament, mostrem que si hom mesura la productivitat als resultats del model tal i com es fa a les dades, ens trobem amb resultats sorprenents sobre quines son les empreses mes productives: poden ser les que no exporten. El tercer capitol de la Tesis es titula “Distortions, Productivity, and Idiosyncratic Shocks” i es escrita conjuntament amb el meu professor Jose Maria Da Rocha. Considerem distorsions en un model on les plantes tenen xocs idiosincratics a la productivitat que evolucionen amb una mocio Browniana. Introduir els xocs en el model implica que les plantes tenen beneficis no constants i com a resultat el marge de sortida es torna exogen, i les plantes han de decidir en cada periode si es queden o no produint. Utilitzem l’equacio de Kolmogorov per tal de caracteritzar l’equilibri estacionari. La contribucio de l’estudi consisteix en mostrar que si un model es calibra/s’estima sense xocs idiosincratics, les plantes tenen productivitat constant en el temps i la rati de sortida es exogena a fi d’obtenir els moments generats pel model amb xocs i sortida endogena, les distorsions en PTF son esbiaixades a l’alca.