A biológiai terápia hatásai az érrendszerre rheumatoid arthritisben

Az utóbbi időben vált nyilvánvalóvá, hogy a gyulladásos reumatológiai kórképek, így a rheumatoid arthritis (RA) is, felgyorsult (akcelerált) atherosclerosissal jár. Ennek következtében megnő a cardiovascularis és cerebrovascularis morbiditás és mortalitás, ami a RA-es betegek megnövekedett halálozásának 30-50%-áért tehető felelőssé [1–5]. A RA hasonló fokú rizikófaktornak tekinthető, mint a II. típusú diabetes [6]. Természetesen RA-ben is fontos a hagyományos cardiovascularis rizikófaktorok, így a dohányzás, elhízás, diszlipidémia szerepe, de számos vizsgálat utal arra, hogy a szisztémás gyulladás, a tartós betegségaktivitás és a magas CRP-szint tekinthető a legfontosabb tényezőknek [5, 7–9]. Az atherosclerotikus plakk sok tekintetben hasonló a gyulladt RA synoviumhoz. Mindkettő macrophagokat és T-sejteket, pro-inflammatorikus cytokineket, így tumor nekrózis factor α-t (TNF-α), chemokineket, hősokk-fehérjéket (hsp), proteázokat tartalmaz [9–12]. Egyértelművé vált tehát, hogy az alapbetegség aktivitásának csökkentése elsődleges szempont az atherosclerosis és a cardiovascularis betegség rizikója szempontjából [1, 6, 13–18]. RA-ben az atherosclerosist endothel diszfunkció előzi meg. Hosszabb távon az artériák merevsége (stiffness) alakul ki. A nem invazív angiológiai módszerek használata kiemelten fontos a korai érelváltozások felismerése, ezáltal a magas cardiovascularis rizikóval rendelkező betegek kiszűrése, valamint a terápia követése szempontjából [19–23]. A már kialakult athero sclerosis jó indikátora az ultrahanggal mért arteria carotis communis intima-media vastagság (ccIMT) [19, 24, 25]. A korai endothel diszfunkció meghatározására az ún. flow-mediált vasodilatatio (FMD) mérése alkalmas. Flow hatására az arteria brachialis kitágul, ami gyulladt, merev érfalnál jelentősen csökken [19, 21, 22]. Végül az artériafal merevségének meghatározása különböző ultrahangos technikákkal történhet. A módszer elve, hogy a myocardium pulzushullámokat bocsát ki, mely visszaverődik az artériák faláról. A második, visszaverődő hullám morfológiája jelzi az érfal merevségét. A stiffnessre jellemző paraméterek a pulzushullám (pulse-wave velocity, PWV) és az augmentációs index (AIx) [20, 26–29]. Ami a terápiát illeti, a vasculoprotekció, csakúgy mint nem RA-es szívés érrendszeri betegek esetében, természetesen RA-ben is hasznos. Az aszpirin, szükség esetén ACE-gátlók, sztatinok és más szerek adása megelőzheti, csökkentheti az atherosclerosist és javíthatja a vascularis funkciót [6]. Mivel azonban mint láttuk, a szisztémás gyulladás a fő rizikófaktor, töAz endothelialis diszfunkció, a felgyorsult atherosclerosis és az artériák merevsége (stiffness) fokozott cardiovascularis morbiditáshoz és mortalitáshoz vezet rheumatoid arthritisben (RA). A tartós szisztémás gyulladás a legfőbb rizikófaktor. A hagyományos vasculoprotektiv szerek mellett a biológiai terápiás szerek szintén kedvezően hatnak az érrendszerre. A tumor nekrózis faktor-α(TNF-α) gátlók az endothelfunkciót átmenetileg javítják. Ellentmondásos adatok születtek a biológiai szerek carotis atherosclerosisra, illetve arteria stiffnessre gyakorolt hatásait illetően. Egyes TNF-gátlók javítják az atherogén indexet, míg mások inkább fokozzák a diszlipidémiát. Klinikailag több nagy nagy számú beteganyagon végzett tanulmány szerint a TNF-gátlók csökkentették a cardiovascularis morbiditást. Szerzők vizsgálataikban a rituximab RA-ben és az adalimumab korai RA-ben javította az endothel funkciót, csökkentette az atherosclerosist és stiffnesst, valamint javította a lipidprofilt. További hosszútávú vizsgálatok szükségesek a biológiai szerek vascularis hatásainak jobb megértéséhez