Caracterització citogenètica i molecular dels limfomes No-Hodgkin humans. Estudi de la inestabilitat genòmica en limfoma de cèl·lules del mantell

COMPLET DE LA TESI DOCTORAL:L´objectiu principal d´aquesta tesi ha estat l'estudi de la inestabilitat genomica en el Limfoma de cel·lules del mantell (MCL). En el primer treball s'han caracteritzat cinc linies cel·lulars derivades de MCL establint-se els patrons de inestabilitat mitjancant l'estudi de la variabilitat del nombre modal i la variabilitat estructural no-clonal. El segon treball s´ha centrat en la caracteritzacio mitjancant CGH i microarrays d'expressio d'una serie llarga de 77 MCL descrivint gens que presenten un canvi en l'expressio en funcio de les alteracions genetiques i determinat quines alteracions presenten valor pronostic de forma independent de la proliferacio. En el tercer treball s'ha valorat la presencia de leucemitzacio en MCL, la qual presentava una incidencia no ben establerta fins al moment, i les possibles diferencies a nivell genetic dels casos amb afectacio leucemica i el valor pronostic d'aquests parametres. Finalment, en l'ultim treball presentat en aquesta tesi, s'han estudiat les alteracions secundaries, tant numeriques com estructurals, d'una serie de MCL valorant les possibles translocacions recurrents a banda de la t(11;14)(q13;q32), els punts de trencament recurrents, els cromosomes mes implicats en les translocacions i els patrons d'inestabilitat dels tumors primaris de MCL en comparacio amb 10 linies cel·lulars derivades de MCL. L'estudi de les linies cel·lulars derivades de MCL ha permes caracteritzar un dels models mes utilitzats en aquesta malaltia tant a nivell de les alteracions secundaries numeriques i estructurals com coneixer el grau d'inestabilitat d'aquestes linies cel·lulars, definint diferents patrons d'inestabilitat, i l'estat de diversos gens implicats en la patogenesi dels MCL com son TP53 o p16.Per altra banda, l'estudi d'una serie llarga de MCL ha definit millor les alteracions secundaries definint unes regions minimes de guany i perdua. La correlacio d'aquestes alteracions amb l'expressio, ha permes observar que gran part dels gens localitzats en aquestes regions de guany i perdua recurrents en MCL presenten variacions de la seva expressio en funcio de l'alteracio en aquells casos que la tenen i que alguns d'aquests gens estan involucrats en proliferacio cel·lular, en reparacio del dany al DNA i manteniment de l'estabilitat cromosomica o be en homeostasi cel·lular o apoptosi. Per altra banda, l'observacio que els guanys de 3q27-qter i les perdues de 9q21-q32 estan associades a supervivencia independentment de la proliferacio, aporta un valor pronostic afegit a la valoracio de la proliferacio que es el factor amb mes associacio a pitjor pronostic.Tambe s'ha pogut observar mitjancant un estudi amb citometria de flux que l'afectacio leucemica es present en quasi tots els pacients de MCL (92%). Per altra banda s'ha observat que no existeixen diferencies a nivell d'alteracions genetiques ni pitjor pronostic dels pacients amb afectacio leucemica. Pero s'ha observat en l'estudi d'altres parametres clinics que en els pacients que presenten nivells de limfocits ≥ 5x 109 s'observen mes frequentment guanys de 3q i perdues de 10p i un pitjor pronostic.Finalment, l'estudi de la primera serie llarga de MCL mitjancant la combinacio de diverses eines citogenetico-moleculars com CGH, FISH i M-FISH ha permes aprofundir en les alteracions secundaries dels MCLs, confirmant que no existeixen translocacions recurrents a banda de la t(11;14)(q13;q32), malgrat existeixen translocacions criptiques que impliquen els loci IGH i CCND1, i definint diferents nous punts de trencament recurrents. Tambe hem pogut observar que els cromosomes mes implicats en les translocacions, tant en linies cel·lulars com en tumors primaris, son els cromosomes 1 i 8. En resum, la present tesi aporta una informacio molt valuosa de quines son les alteracions secundaries, tant numeriques com estructurals, especifiques dels MCL i de les linies derivades de MCL realitzant una correlacio entre aquestes i alguns parametres molt ben definits en MCL com la proliferacio i la leucemitzacio.