Hibridació genòmica comparada ràpida aplicació al diagnòstic genètic preimplantacional

El diagnostic genetic preimplantaional (PGD) permet seleccionar, dins un programa de fecundacio in vitro (FIV), embrions lliures d'alteracions cromosomiques per a la transferencia a l'uter matern. Actualment, la tecnica mes frequentment utilitzada per a aquesta finalitat es la hibridacio in situ fluorescent (FISH), que tan sols permet analitzar de manera rutinaria nou dels 24 tipus diferents de cromosomes existents. Una tecnica alternativa menys emprada es la hibridacio genomica comparada (CGH), que permet una analisi citogenetica completa de tot el cariotip. Aquesta metodologia, pero, requereix un temps major que la duracio del cicle de FIV per obtenir els resultats, de manera que els embrions analitzats s'han de criopreservar i transferir en un altre cicle addicional. L'objectiu d'aquest treball ha estat desenvolupar i aplicar una metodologia de CGH rapida en que el temps d'hibridacio s'ha reduit de 72 hores a 12 hores, de manera que no sigui necessaria la criopreservacio. Per a la seva posada a punt, s'han analitzat 32 fibroblasts aillats de linies cel·lulars establertes (Coriel) amb alteracions cromosomiques conegudes, el resultat de CGH rapida dels quals ha confirmat en tots els casos la presencia d'aquestes alteracions. Un cop desenvolupat el protocol de CGH rapida, s'ha adaptat i validat per a l'analisi de blastomers, emprant embrions descartats de casos de PGD mitjancant FISH amb nou sondes per als cromosomes 13, 15, 16, 17, 18, 21, 22, X i Y (FISH-9-cr). Aquesta analisi ha posat de manifest que les discordances entre els resultats de la CGH rapida i els de la FISH-9-cr son degudes principalment a l'existencia de mosaicisme, pero tambe a errors de la FISH. La CGH rapida tambe s'ha utilitzat per fer l'analisi de 22 embrions de pacients amb edat materna avancada descartats del PGD amb FISH-9-cr. Aquest estudi ha revelat la presencia d'aneuploidies (el 38,5% de les quals no s'haurien detectat mitjancant la FISH) i d'alteracions estructurals (en el 31,8% dels embrions), aixi com de mosaicisme (en el 77,3% dels embrions) en els diferents blastomers analitzats. Un cop demostrada la seva fiabilitat, la tecnica s'ha aplicat clinicament per al cribatge d'aneuploidies en dos casos d'edat materna avancada, dos casos d'avortaments de repeticio i un cas de fallades repetides d'implantacio, en els quals s'ha obtingut una taxa d'implantacio dels embrions transferits del 60%. Previa comprovacio que la CGH rapida era capac de detectar desequilibris parcials de cromosomes amb un limit de resolucio de 10-20Mb, aquesta metodologia s'ha aplicat en el PGD de portadors de translocacions cromosomiques Robertsonianes (tres casos, quatre cicles de FIV-PGD), reciproques (dos casos, tres cicles de FIV-PGD) i un cas d'una doble translocacio (tres cicles de FIV-PGD), en els quals s'ha obtingut un elevat exit de diagnostic i dos embarassos. En aquests casos, la CGH rapida permet estudiar la segregacio dels cromosomes implicats en la reorganitzacio, alhora que la resta de cromosomes de la cel·lula. La variant de CGH desenvolupada, doncs, permet estudiar tots els cromosomes de la cel·lula i detectar-hi tant alteracions numeriques com estructurals en un sol procediment que, degut a la reduccio del temps d'hibridacio, es compatible amb la transferencia en fresc dels embrions seleccionats. Per tant, la seva implementacio pot incrementar la taxa d'implantacio dels embrions transferits despres del PGD.