Från forskningsprojekt till kvalitetsverktyg : en professions- och organisationsstudie av de nationella medicinska kvalitetsregistren

Syftet med denna studie var att granska ett specifikt kvalitetsinstrument, Nationella medicinska kvalitetsregister, i forhallande till kvalitetsstyrning (TQM) i halso- och sjukvarden. Vi har studerat hur registren startats och utvecklats, vilka aktorer som har varit centrala for dess utveckling, och hur det har paverkat eller kan komma att paverka den medicinska professionen. Studien ar en del i projektet ”Tredje vagen av New Public Management: kvalitetsstyrning och professionell autonomi” som har bedrivits pa Arbetslivsinstitutet under perioden 2002 till 2004. Projektet har finansierats av Forskningsradet for arbetsliv och socialvetenskap (FAS). Kvalitetsregistren har utvecklats fran att ha varit av intresse enbart for de berorda forskarna till en verksamhet med allt fler intressenter. Bade politiker och tjansteman uppmarksammar i dag registren och deras mojliga anvandningsomraden. I det sammanhanget har Socialstyrelsen varit en viktig aktor. SoS foreskrifter om uppfoljning av verksamhetens kvalitetsarbete forutsatter att jamforelser kan ske bade over tid och mellan landsting och organisatoriska enheter, vilket gor registren intressanta ur kontroll- och uppfoljningsperspektiv. De tva forsta forskningsfragorna om registrens ursprung och centrala aktorer har behandlats mer utforligt, medan den tredje om paverkan pa professionen har varit mer svarfangad. Detta har medfort en viss forsiktighet i analysen, som mer handlat om mojliga konsekvenser for lakarnas autonomi an vad som faktiskt har hant. Det ar uppenbart att registren skulle kunna anvandas till bade tillsyn och kontroll fran huvudmannens sida, men an sa lange handlar detta mer om mojligheter an realiteter. Varje register bestar av ett antal variabler som ses som centrala for forstaelsen och behandlingen av en viss sjukdom. Att kunna kontrollera vilka variabler som skall inga i ett register och vilken status de skall ha i forhallande till varandra har ofrankomligen effekter pa kontrollen over arbetsprocessen. Ytterst galler det ratten att definiera de enskilda lakarnas handlingsutrymme i det kliniska arbetet. Analyser av resultat fran registren kan i forlangningen innebara att diagnos och behandling blir mer reglerat och forutsagbart. En sadan forutsagbarhet innebar dels att vissa arbetsuppgifter kan oppnas upp for konkurrens fran angransande professioner, dels att den enskilde professionelle yrkesutovarens handlingsdoman begransas. Har finns saledes den direkta kopplingen mellan kvalitetsregistren och professionens autonomi. Okad reglering av professionellt arbete kan betecknas som byrakratisering eller avmystifiering beroende pa perspektivet. I kvalitetsstyrning betonas kundorientering och matbarhet. Registrens okade oppenhet, okade standardisering och inkluderande av variabler som bygger pa patienternas upplevelser av varden innebar ett narmande till kvalitetsstyrningens principer att lata kundernas krav och forvantningar definiera kvaliteten pa produkten. Sammanfattningsvis kan man saga att denna studie har visat att kvalitetsstyrningens ideal har paverkat lakarprofessionens egna kvalitetsverktyg, men att de direkta konsekvenserna av det for lakarprofessionen inte annu kan skonjas.