Developing a desertification indicator system for a small Mediterranean catchment: a case study from the Serra de Rodes, Alt Empordà, Catalunya, NE Spain

La desertificacio es un problema de degradacio de sols de gran importancia en regions arides, semi-arides i sub-humides, amb serioses consequencies ambientals, socials i economiques com a resultat de limpacte dactivitats humanes en combinacio amb condicions fisiques i medi ambientals desfavorables (UNEP, 1994). Lobjectiu principal daquesta tesi va ser el desenvolupament duna metodologia simple per tal de poder avaluar de forma precisa lestat i levolucio de la desertificacio a escala local, a traves de la creacio dun model anomenat sistema dindicators de desertificacio (DIS). En aquest mateix context, un dels dos objectius especifics daquesta recerca es va centrar en lestudi dels factors mes importants de degradacio de sols a escala de parcel.la, comportant un extens treball de camp, analisi de laboratori i la corresponent interpretacio i discussio dels resultats obtinguts. El segon objectiu especific es va basar en el desenvolupament i aplicacio del DIS. Larea destudi seleccionada va ser la conca de la Serra de Rodes, un ambient tipic Mediterrani inclos en el Parc Natural del Cap de Creus, NE Espanya, el qual ha estat progressivament abandonat pels agricultors durant el segle passat. Actualment, els incendis forestals aixi com el canvi dus del sol i especialment labandonament de terres son considerats els problemes ambientals mes importants a larea destudi (Dunjo et al., 2003). En primer lloc, es va realitzar lestudi dels processos i causes de la degradacio dels sols a larea dinteres. En base a aquest coneixement, es va dur a terme la identificacio i seleccio dels indicadors de desertificacio mes rellevants. Finalment, els indicadors de desertificacio seleccionats a escala de conca, incloent lerosio del sol i lescolament superficial, es van integrar en un model espaial de proces. Ja que el sol es considerat el principal indicador dels processos derosio, segons la FAO/UNEP/UNESCO (1979), tant el paisatge original aixi com els dos escenaris dus del sol desenvolupats, un centrat en el cas hipotetic del pas dun incendi forestal, i laltre un paisatge completament cultivat, poden ser ambients classificats sota baixa o moderada degradacio. En comparacio amb lescenari original, els dos escenaris creats van revelar uns valors mes elevats derosio i escolament superficial, i en particular lescenari cultivat. Per tant, aquests dos hipotetic escenaris no semblen ser una alternativa sostenible valida als processos de degradacio que es donen a larea destudi. No obstant, un ampli ventall descenaris alternatius poden ser desenvolupats amb el DIS, tinguent en compte les politiques despecial interes per la regio de manera que puguin contribuir a determinar les consequencies potencials de desertificacio derivades daquestes politiques aplicades en aquest escenari tan complexe espaialment. En conclusio, el model desenvolupat sembla ser un sistema forca acurat per la identificacio de riscs presents i futurs, aixi com per programar efectivament mesures per combatre la desertificacio a escala de conca. No obstant, aquesta primera versio del model presenta varies limitacions i la necessitat de realitzar mes recerca en cas de voler desenvolupar una versio futura i millor del DIS.