Immigration patterns, economic integration and residential segregation - Sweden in the late 20th century

Den "mangkulturella" samhallet finns i Sverige om vi bara ser till pa antalet utlandsfodda i forhallande till fodda i Sverige. Nar vi daremot undersoker tva viktiga matt pa integration, sysselsattningsintegration och boendesegregation, visas tydligt att stora grupper av invandrare ar marginaliserade i det svenska samhallet. Sett ur detta perspektiv har den svenska integrationspolitiken misslyckats de senaste decennierna. Hur har denna situation uppkommit? Saval invandringen som arbetsmarknadsintegrationen och boendemonstret av nyligen anlanda immigranter har over tiden fatt en forandrad karaktar. Majoriteten av invandrarna som kom till Sverige under de forsta decennierna efter andra varldskriget var fran de nordiska och de andra europeiska landerna. Invandrarna kom huvudsakligen pa grund av ekonomiska skal. I Sverige andrades invandringspolitiken under slutet av 1960-talet till stor del som en foljd av patryckningar fran fackforeningsrorelsen (LO). En relativt liberal politik ersattes med en mer restriktiv politik som begransade fri arbetskraftsinvandring fran de icke-nordiska landerna. Under senare delen av 1900-talet har interna konflikter, krig och geopolitiska forandringar lett till ett okat antal flyktingar i varlden. Invandringspolitiken gentemot flyktingar och familjeaterforening var fortfarande relativt liberal i Sverige under denna period. Detta innebar att de flesta invandrare som kom till Sverige pa 1970-talet, men framforallt under 1980- och 1990-talen var flyktingar fran Osteuropa och icke-europeiska lander och familjer fran tidigare invandrade flyktingar och arbetskraftsinvandrare. Statistiken visar att familjeaterforenare och flyktingar star for vardera halften av dem som har fatt uppehallstillstand de senaste decennierna. Den ekonomiska krisen under forsta halvan av 1990-talet samt den dramatiska okningen av asylsokare under samma period gjorde att flyktingpolitiken skarptes. Sveriges integrationspolitik forandrades ocksa med tiden och ar sedan mitten av 1970-talet baserad pa kulturell pluralism och pa honnorsorden, jamlikhet, valfrihet och samverkan. Arbetsmarknadsintegration och att motverka boendesegregation har varit hogt prioriterade mal i denna politik. Bosattningspolitiken som implementerades under mitten av 1980-talet och som fordelar flyktingar som fatt uppehallstillstand over ett flertal kommuner kan ses som en satt att forverkliga dessa mal. Under 50- och 60-talen integrerades arbetskraftsinvandrare relativt val pa arbetsmarknaden. Koncentrationen i boende av en del av dessa invandrargrupper sags som ett satt att behalla vissa kulturella sardrag i en ny omgivning. Den successivt minskande ekonomiska integrationen av senare invandrargrupper medforde for vissa grupper en mycket stark okning av boendesegregationen. Human- och social kapital, overforbarhet av yrkesskicklighet, strukturella forandringar pa arbetsmarknaden, olika typer av diskriminering, generell integrations- och arbetsmarknadspolitik kan ses som faktorer som okar transaktionskostnaderna for att som invandrare lyckas pa arbetsmarknaden i jamforelse med svenskar. Framforallt den strukturella forandringen inom den svenska ekonomin i en tjansteekonomi som efterfragar hogre generella kunskaper och okad tonvikt pa sprakkunskaper har okat kostnaderna for nya invandrare att forvarva dessa fardigheter. Okande rekryteringskostnader for potentiella arbetsgivare medfor att vissa grupper loper risken att diskrimineras. Utestangningen fran arbetsmarknaden okar socialbidragskostnaderna. Svag arbetsmarknadsintegration paverkar pa ett negativt satt individens mojligheter att valja bosattningsort. Etnisk segregation ar aven ett problem for valfardsstaten i och med att manga sociala tjanster som skola, forskola, vard av olika slag och andra offentliga tjanster ar organiserade enligt geografiska faktorer. Sa, nar segregerade omraden val har uppstatt ar risken stor att bade social och ekonomisk ojamlikhet forstarker varandra.