Az új regionalizmus svéd modelljeinek alkalmazhatósága Magyarországon = The adaptibility of the Swedish modells of new regionalism in Hungary

Az uj regionalizmus elmeletere (Keating 1985, Gren 1999) epitve a disszertacio fő celjanak azt tekinti, hogy a nyugat-europai mintakra epitve sikeruljon egy olyan elmeleti igazgatasi modellt kialakitani, mely Kelet-Kozep-Europa orszagai szamara lehetőseget ad egy menedzsment-orientalt regionalis intezmenyrendszer letrehozasara. A disszertacio alapul veszi Svedorszag regionalis tapasztalatait, es kulonos tekintettel azokat a regionalis kiserleteket, melyek elmult 10 eves tapasztalata, es a napjainkban zajlo osszegzes eredmenyekent egy jol adaptalhato modellt szolgaltatnak. Az elmeleti igazgatasi modell meghatarozasan tul a dolgozat fontosnak tartja annak igazolasat, hogy a sokszor homogen tersegkent kezelt Kelet-Kozep-Europa regioinak kulonbozőseget indokolja. Statisztikai adatelemzes reven igazolja azt a hipotezist, hogy a regiok kulonboző regionalis fejlődesi utakat jarnak be. A meghatarozott 4 klaszterbe sorolt regiok sajat belső erőforrasaikra epitve tudnak olyan fejlődest megvalositani, mely valos gazdasagi potencialjukhoz igazodik es tarsadalmilag elfogadott. Kelet-Kozep-Europa orszagai kozul Magyarorszag elemzesen keresztul a disszertacio arra keresi a valaszt, hogy mennyiben adottak azok a feltetelek a magyar regionalis intezmenyrendszerben, mely egy belső erőforrasokon alapulo regionalis fejlődeshez szuksegesek. Az uj regionalizmus tenyezőinek vizsgalatan keresztul ramutat azokra az erőssegekre, melyek a mai regionalis strukturat mar jellemzik, de azokra a hianyossagokra is, melyek ezt a folyamatot nehezithetik. A dolgozat fontos celkitűzese, hogy elfogadtassa azokat a falakat ledonteni kivano uj regionalis tenyezőket (globalis kihivasok, szupranacionalis politikak, regionalis identitas, regionalis lobbikepesseg, hatar menti egyuttműkodes), melyek ma meg sokszor idegenul hangoznak. Az ezekben rejlő lehetősegek kihasznalasa nagy mertekben elősegitheti a regionalizmus magyarorszagi folyamatanak előrelepest. Nagyon fontos azonban kiemelni nehany, a dolgozat altal reszletesen elemzett előfeltetelt. A regionalis szint ma meg nem egy valasztott struktura, mely a tarsadalmi felhatalmazottsagon keresztul az uj regionalis intezmenyrendszer elfogadasanak az alapjat jelentette Svedorszagban is. Egy fontos tanulsag a sved peldabol a finanszirozasi hatter feladatokhoz kotottsege. Az adozas regionalis szinthez tortenő rendelese pedig biztositani tud egy allando, kozponti kormanyzattol fuggetlen beveteli forrast a feladatok ellatasahoz. Az elmeleti igazgatasi modell megteremtesevel Kelet-Kozep-Europa mas orszagaban is lehetőseg nyilik az alkalmazhatosag vizsgalatara. Magyarorszag eseteben nagy veszelykent jelentkezik, hogy a jelenleg elert eredmenyek arnyekaban fontos elemek kerulhetnek hatterbe. A strukturalis alapok tamogatasi forrasainak regionalis szintű elosztasa csak az egyik regionalis szerepkor. Egy regio ettől meg nem lesz regio. A regioalkotas szuksegesse teszi a hatar menti, paradiplomaciai tevekenysegek, a lobbikepesseg, a regionalis identitas megteremteset is, csak ezek egyuttese lesz kepes a belső erőforrasok hatekony kihasznalasara.