Capture, restraint and transport stress in Southern chamois (Rupicapra pyrenaica). Modulation with acepromazine and evaluation using physiological parameters

L'objectiu es valorar l'estres de captura, maneig i transport en l'isard pirinenc (Rupicapra pyrenaica) capturat mitjancant xarxes verticals, i determinar la viabilitat de tecniques no invasives (frequencia cardiaca, temperatura rectal i cortisol salival) per a mesurar la resposta d'estres. La manca de valors de referencia previs fiables va fer necessari establir-los per a valorar canvis. Es van determinar els millors indicadors d'estres i es va avaluar l'efecte de l'acepromazina en l'estres de captura i transport.Es van capturar isards pirinencs amb xarxes verticals. Amb les primeres mostres de sang, obtingudes a la captura, es van establir valors de referencia. Despres els animals van passar tres hores d'immobilitzacio fisica o es van transportar, per a estudiar l'estres d'immobilitzacio i transport, respectivament. Els animals es van dividir a l'atzar en tractament (acepromazina) i control (serum). L'efecte del sexe i la seva interaccio amb el tractament es van considerar al grup immobilitzat. La frequencia cardiaca i la temperatura rectal es van registrar durant l'estudi. Es van obtenir mostres de sang cada hora dels isards immobilitzats, mentre que dels transportats es van obtenir a la captura i immediatament abans i despres del transport.Els resultats de captura van ser similars o millors que els descrits previament per l'isard alpi.Es descriuen els primers valors de referencia per l'isard pirinenc capturat mitjancant xarxes verticals. Es van trobar diferencies degudes a sexe, estacio i edat, establint valors de referencia independents. La frequencia cardiaca va augmentar nomes als animals control durant el transport, mentre que la temperatura va descendir a tots els grups. Els parametres eritrocitaris (recompte d'eritrocits, concentracio d'hemoglobina i valor hematocrit) van disminuir a tots els grups. Els leucocits van passar de limfocitosis inicial a neutrofilia amb limfopenia, augmentant el recompte leucocitari durant l'estudi. Monocits i neutrofils en banda van augmentar als isards tractats immobilitats i als controls transportats. Colesterol, triglicerids, lactat, creatinina, fosfatasa alcalina, clorurs i potassi van disminuir, i cortisol, bilirubina total, urea i activitat enzimatica serica (ALT, AST, CK i LDH) van augmentar. La glucosa va augmentar primer per a disminuir despres. El sodi va augmentar als isards controls immobilitzats i va disminuir als tractats transportats.Les diferencies entre mascles i femelles en parametres eritrocitaris, glucosa, bilirubina, creatinina, clorurs i potassi indiquen una resposta catecolaminica mes intensa a femelles, mentre que les diferencies en limfocits, cortisol i ALT suggereixen una resposta adrenocortical superior en mascles.El transport va ser mes estressant que la immobilitzacio, com indiquen les diferencies en frequencia cardiaca, parametres eritrocitaris, creatinina, urea, ALT, CK, LDH, clorurs i sodi. L'acepromazina va millorar el benestar i va disminuir el risc als isards tractats, la frequencia cardiaca dels quals no va augmentar durant el transport, van tenir valors inferiors i una estabilitzacio mes rapida de la temperatura rectal, disminucions mes grans amb valors significativament inferiors als parametres eritrocitaris, creatinina, urea, sodi i potassi, i increments menors de l'activitat enzimatica serica (ALT, AST, CK i LDH). Encara que alguns dels efectes positius de l'acepromazina es poden deure a la seva accio tranquil·litzant central, la majoria d'avantatges es poden atribuir al seu efecte bloquejant α-adrenergic a melsa, ronyo i vasos sanguinis musculars. L'efecte central de l'acepromazina sembla dependre de l'agent estressant, donat que monocits, neutrofils en banda i cortisol van augmentar als isards tractats immobilitzats i als isards controls transportats, indicant una major excitacio. L'acepromazina tambe va tenir un efecte tranquil·litzant i protector superior a femelles, com demostren temperatura, ALT, AST, CK, LDH, clorurs i potassi.La concentracio salival de cortisol va tenir bona correlacio amb la concentracio serica, i pot ser una eina no invasiva util per valorar la resposta d'estres.