Posture, postural ability and mobility in cerebral palsy

Popular Abstract in Swedish Cerebral pares (CP) ar den vanligaste orsaken till motorisk funktionsnedsattning hos barn och ungdomar med en prevalens pa 2-3/1000. CP innebar en livslang funktionsnedsattning och den forvantade overlevnaden ar nastan densamma som for befolkningen i stort. CP karaktariseras av svarigheter med rorelser och postural formaga och symtomen varierar fran knappt markbara till kraftigt begransande. Formaga att kunna stabilisera kroppen mot tyngdkraften ar en grundforutsattning for alla viljemassiga rorelser. En asymmetrisk kroppsstallning okar risken for vavnadsanpassningar som leder till utveckling av kontrakturer och felstallningar. Vid CP ar det framfor allt rygg och nedre extremiteter som drabbas, vilket kan leda till skolios, backenasymmetri, windswept deformitet, hoftluxation, hoft- och knakontrakturer samt fotdeformiteter. Dessa felstallningar kan delvis forhindras genom tidig upptackt och preventiv behandling. Eftersom vavnadsanpassningen ofta sker succesivt over langre tid kan den vara svar att upptacka utan standardiserad matning. Det finns ett fatal bedomningsinstrument for position och postural formaga i liggande, sittande och staende, men inget av dem har utvarderats for vuxna med CP. Det overgripande syftet med denna avhandling var att oka kunskaperna kring position, postural formaga, forflyttning och hjalpmedelsanvandning hos personer med CP, och att utvardera ett kliniskt instrument for bedomning av position och postural formaga. Studie I-III var tvarsnittstudier av 562 barn med CP i aldrarna 3-18 ar. De beskriver sitt-, sta-, uppresningsformaga, hjalpmedelsanvandning (I), rullstolsanvandning (II) och gangformaga (III) utifran grovmotorisk funktionsniva, neurologisk subtyp och alder. Grovmotorisk funktion klassificerades enligt Gross Motor Function Classification System (GMFCS). Det ar en 5-gradig skala dar personer i niva I gar tamligen obehindrat medan personer i niva V har svart att stabilisera kroppen mot tyngdkraften och inte har nagon sjalvstandig forflyttning. Studie IV var en tvarsnittsstudie, av unga vuxna med CP i aldrarna 19-23 ar, som beskriver posturala asymmetrier och formaga att andra position relaterat till smarta, rorelseinskrankning, hoftluxation och skolios. Studie V var en utvardering av validitet och reliabilitet for bedomningsinstrumentet Posture and Postural Ability Scale for vuxna med CP. Omkring 60% av barnen med CP satt och stod utan stod. Om man lagger till de som anvander hjalpmedel och externt stod sa klarade 99% att sitta, 96% att sta och 81% att resa sig och satta sig. Det var hogst andel barn med unilateral spastisk CP och ataktisk CP som satt och stod utan stod. Sitt och staformagan var starkt korrelerad till GMFCS niva. GMFCS ar aldersrelaterad och eftersom de flesta barn behaller sin GMFCS niva forefaller denna klassificering anvandbar for att prediktera sitt och staformaga hos barn med CP (studie I). Rullstolar anvandes av 29% inomhus och 41% utomhus. Elrullstol mojliggjorde sjalvstandig forflyttning i de flesta fall medan endast ett av sju barn korde sin manuella rullstol sjalv. De flesta barn med dyskinetisk CP behovde elrullstol for att kunna kora rullstolen sjalv. For att oka andelen barn med sjalvstandig forflyttning bor elrullstol overvagas redan vid lag alder for de barn som har nedsatt gangformaga (studie II). Gangformagan varierade mellan subtyper och korrelerade starkt med GMFCS niva. Det totala antalet barn som gick utan hjalpmedel okade upp till 7 ars alder, men andelen som gick sjalv pa ojamna underlag var storre i varje aldersgrupp anda upp till 18 ar. Att kunna ga pa ojamna underlag ar viktigt for en sjalvstandig gang i samhallet (studie III). Posturala asymmetrier forekom vid alla GMFCS nivaer men var vanligare vid lagre funktionsniva. Asymmetrierna har ett samband med skolios, hoftluxation, hoft- och knakontrakturer samt oformaga att andra position. Det ar viktigt att kontinuerligt folja ledrorlighet, hofter, rygg och position fran lag alder men aven upp i vuxen alder vid CP for att mojliggora tidig upptackt och preventiv behandling av kontrakturer och posturala asymmetrier (studie IV). Det kliniska bedomningsinstrumentet Posture and Postural Ability Scale visade mycket hog interbedomarreliabilitet, goda interna mategenskaper och begreppsvaliditet. Det identifierade asymmetrier i liggande, sittande och staende vid samtliga funktionsnivaer hos vuxna med CP och borde darfor kunna mojliggora tidig upptackt av posturala asymmetrier (studie V). (Less)