Feeding levels during the growing phase affect the production of primiparous Finnish Landrace ewes.

Maassamme kaytossa olevissa lampaiden ruokintasuosituksissaei erotella siitos- ja lihakaritsoiden ravinnontarvetta. Kevaalla syntyneet, siitokseen jatetyt suomenlammasrotuiset uuhikaritsat kasvatetaankin normaalisti yhdessa lihakaritsoiden kanssa ja ruokitaan myos yhta voimakkaasti. Siitoskaritsoiden liian voimakas ruokinta ennen puberteettia ja ensimmaisen tiineyden ja maidontuotantokauden aikana voi kuitenkin heikentaa jopa pysyvasti utareen kehitysta ja alentaa elaimen maidontuotantokykya. Vastaavasti liian niukka ruokinta pidentaa kasvatuskautta, lisaa ruokintakustannuksia ja aiheuttaa muun muassa tiinehtyvyyshairioita. Sopivana siitoskaritsan kasvunopeutena vieroituksesta astutukseen pidetaan noin 200 g paivassa. Ensi kertaa poikivien suomenlammasrotuisten uuhikaritsoiden ravinnontarvetta ja maidontuotantoa ei aikaisemmin ole tutkittu. Tutkimuksen tarkoituksena oli selvittaa ruokinnan voimaperaisyyden vaikutusta siitosuuhikaritsoiden kasvuun, tiinehtyvyyteen,terveyteen, karitsatuotokseen ja maidontuotantoon. Tutkimuksessa oli mukana 31 suomenlammasuuhikaritsaa kolmessa ruokintaryhmassa kahdeksan viikon iasta kahdeksannen maidontuotantoviikon loppuun. Heinan saanti oli vapaa kaikissa tuotosvaiheissa. Kasvatuskaudella, vieroituksesta 23 viikon ikaan ohra-soijavakirehuseosta annettiin elopainoon suhteutettuna alitusryhmalle 54 g kuiva-aineena (ka)/metabolinen elopaino-kg (kgW 0.75 ), vertailuryhmalle 63 ja ylitysryhmalle 72 g ka/kgW 0.75 . Alitusryhma sai 14 % vahemman ja ylitysryhma 14 % enemman valkuaista ja energiaa kuin vertailuryhma. Astutuskaudella kaikki karitsat saivat vakirehua 70 % (54 g ka/ kgW 0.75 ) kokonaiskuiva-aineen syonnista. Tiineyden aikana vakirehumaara oli 500600 g/uuhi/paiva ja maidontuotantokaudella 360480 g/imeva karitsa/paiva. Kasvatuskaudella alitus-, vertailu- ja ylitysryhman uuhikaritsat saivat rehuannoksestaan energiaa keskimaarin 0,82, 0,85 ja 0,97 rehuyksikkoa, raakavalkuaista 162, 176 ja 205 g seka ohutsuolessa imeytyvia aminohappoja 87, 94 ja 109 g paivassa. Vastaavana aikana karitsat kasvoivat keskimaarin 170, 195 ja 230 g/karitsa/paiva. Ruokintasuositusten mukaan alitus- ja vertailuryhman karitsat karsivat energian vajauksesta kasvatus- ja astutuskaudella. Maidontuotantokaudella kaikkien karitsauuhien energian ja valkuaisen saanti jai noin 2737 % alle suositusten. Tuotosten perusteella ravinnonsaanti oli kuitenkin riittava. Ylitysryhman ruokinta nopeutti siitokseen jatettyjen uuhikaritsoiden kiimaantuloa ja tiinehtymista. Eniten energiaa ja valkuaista saaneilla uuhilla oli myos suurin sikiavyys (4,0 karitsaa/uuhi). Voimakkaan ruokinnan ongelmat olivat luomiset ja jalkasairaudet. Parhaiten maitoa tuottivat vertailuryhman uuhet. Erot maidontuotannossa eri ruokintaryhmien valilla olivat kuitenkin pienet. Runsas vakirehuruokinta vahensi maidon rasvapitoisuutta, mutta sen vaikutus maidon valkuaispitoisuuteen oli vahainen. Tutkimuksen perusteella siitokseen jatetyt suomenlammasuuhikaritsat voidaan kasvattaa yhta voimakkaalla ruokinnalla (vakirehua 62 g ka/kgW 0.75 ) kuin lihakaritsat tuotoksen siita karsimatta. Kaytossa olevat ruokintasuositukset vaativat tarkentamista.