Sized-related changes in winter condition of male calves in reindeer

Size-related changes in body condition of free-ranging male calves of semi-domesticated reindeer were studied in northern Finland from October 1983 to February 1984. In October-November, back fat depth or muscle fat percent correlated positively with the body size (=back length). In January, the highest means especially for muscle fat percent were found among medium-sized calves. Carcass weight and weight/back length ratio correlated positively with size, excluding February sample, where correlation for carcass weight was non-significant and for weight/back length ratio negative. Weight in the autumn correlated negatively with weight in February. Therefore, normalizing selection for body size (working against small and large phenotypes) is expected to occur in late winter. Small calves may be at greater mortality risk because of lower initial body reserves. Large calves commonly disperse during the rutting season and they may suffer most from increased food competition later in winter. Using of medium-sized calves for breeding might be the safest policy on ranges characterized by short food supply and difficult snow conditions. Koon vaikutus poron urosvasojen talviseen kuntoon. Abstract in Finnish / Tiivistelma: Koon vaikutusta vapaana laiduntavien poron urosvasojen kuntoon tutkittiin Pohjois-Suomessa loka-helmikuussa talvella 1983-84. Loka-marraskuussa selkarasvan paksuus tai lihaksen rasvaprosentti riippui vasan koosta ( = selan pituus). Tammikuussa sen sijaan lihaksen rasvaprosentti oli korkein keskikokoisilla vasoilla. Ruhopaino seka ruhopaino/selan pituus oli yleensa riippuvainen koosta. Helmikuussa ruhopainon riippuvuus koosta ei ollut enaa tilastollisesti merkitseva, ja koon ja ruhopainon/selanpituuden valinen korrelaatio oli negatiivinen. Eniten painoa menettivat (%) loka-helmikuun valilla suurikokoisimmat vasat. Havainnot viittaavat siihen, etta talvella esiintyva kuolleisuus on normalisoivaa koon suhteen (karsii pienia ja suuria fenotyyppeja). Pienten vasojen kuolleisuusriski on suuri alunperinkin vahaisen varastoravinnon vuoksi. Suuret vasat puolestaan erkaantuvat usein emistaan jo rykimaaikana, ja joutuvat karsimaan eniten talven mittaan kiristyvasta ravintokilpailusta. Niukoilla laitumilla siitokseen on turvallisinta saastaa keskikokoisia vasoja. Sammenhengen mellom storrelse og vinterkondisjon hos hankalver av reinsdyr. Abstract in Norwegian / Sammendrag: Storrelses-relaterte forandringer i kroppskondisjon hos fritt beitende han-kalver av semidomestiserte rein er studert i Nord-Finland fra oktober 1983 til februar 1984. I oktober - november korrelerte tykkelsen av ryggfettet eller muskelfett-prosenten positivt med kroppsstorrelsen (= rygglengden). I januar ble de hoyeste middelverdier, saerlig for muskelfett-prosenten, funnet hos kalver av middels storrelse. Skrott-vekter og vekt/rygglengde-forholdet korrelerte positivt med kroppsstorrelse bortsett fra februar-provene, der korrellasjonen for skrott-vekt var ikke-signifikant og for vekt/rygglengde-forholdet var negativt. Vekt om hosten korrelerte negativt med vekt i februar. Derfor ventes et normaliserende utvalg for kroppsvekt (som arbeider mot sma og store fenotyper) a skje pa senvinteren. Sma kalver er utsatt for storre dodsrisiko pa grunn av lavere kroppsreserver. Store kalver streifer vanligvis under brunsttiden og kan komme til a lide under okt naeringskonkurranse pa senvinteren. Bruk av middels store kalver i avlen kan vaere den sikreste metode pa beiter som karakteriseres av darlige naeringstilgang og vanskelige snoforhold.