Subaltern autonomy : Dalit students’ identity politics in India

Based on the fieldwork yielding 24 unstructured in-depth interviews at universities of Hyderabad, India, the present paper analyses Dalit, known as the ex-untouchable, students’ identity politics from the perspective of Subaltern Studies. The focus on Dalit students’ cultural festivals provides a framework for the analysis and the conceptualisation of the subaltern’s autonomy. Dalit students venture to reconstruct their identity in cultural and historical terms by creating an ideological framework for the establishment of an alternative “counter culture” which is infused and fused with negative anti-Brahmanical, anti-Hindu and anti-nationalist connotations, as well as claims for cultural difference. On the other hand, the desired cultural difference is achieved through re-interpretation of the dominant Hindu culture. Paradoxically, Dalits achieve the aim of cultural differentiation through becoming part of the dominant discourse paradigm. Otherwise stated, the Dalit “counter culture” is directed against Hindu nationalist discourse, but the “counter culture” manifests and represents itself through symbols of the dominant discourse. This paradox evokes the dichotomous view posited by the Subaltern School. The dichotomy is posed as a question: whether the subaltern embodies autonomous culture and politics (Guha, 1988) or whether the subaltern is inevitably an effect of the logic of the dominant discourse. The latter relates to Gayatri Spivak’s question “Can the Subaltern Speak? ” (Spivak, 2006). By illustrating the reciprocal relationship between the dominant and the dominated, and the inevitable entanglement with each other, this article assumes a reciprocal understanding of social relations between subalternity and domination as continuously constituting each other (Chatterjee, 1993; Prakash, 1994; O’Hanlon, 1988). Keywords: subaltern, untouchability, Dalits, caste, social movements, identity politics, Hindu nationalism. Kristina GARALYTĖ Subalterno autonomiskumo analizė: dalitų studentų identiteto politika Indijoje Straipsnyje, grindžiamame Haiderabado (Indija) universitetuose atlikto lauko tyrimo duomenimis, analizuojama dalitų (nelieciamųjų) studentų identiteto politika per subalterno studijų teorine paradigmą. Dalitų studentų rengtos sventės yra parankus atvejis atliekant subalterno autonomiskumo analize, nes atskleidžia priestaringą studentų pasirinktą strategiją. Dalitai studentai, pasitelkdami įvairius kultūrinius, istorinius ir politinius isteklius, rekonstruoja savo isskirtine kultūrine tapatybe, formuodami ideologine paradigmą, persmelktą „neigiamų“ sentimentų, nukreiptų pries brahmaniską hindų nacionalizmo diskursą. Kartu sis kultūrinio savitumo siekis įgyvendinamas „teigiamai“ perinterpretavus dominuojancią hinduizmo kultūrą, kas savaime įtraukia dalitus į tą patį dominuojancio diskurso įtakos lauką. Sis dvilypis priestaringas požiūris į įsivaizduojamąjį „kitą“ leidžia sieti empirinio tyrimo medžiagą su vienu esminiu subalterno studijų klausimu – ar subalternas įkūnija nepriklausomą kultūrinį ir politinį diskursą (Guha), ar visgi savaime yra neisvengiama dominuojancio diskurso dalis (Spivak). Atskleidžiant abipusį dominuojanciojo ir pavaldžiojo santykį ir neisvengiamą jų susisaistymą, remiamasi nuolat vienas nuo kito priklausancių socialinių dominavimo ir pavaldumo santykių samprata (Chatterjee, Prakash, O’Hanlon). Reiksminiai žodžiai: subalternas, nelieciamybė, dalitai, kastos, socialiniai judėjimai, identiteto politika, hindų nacionalizmas.