Nemcsak a tudás számít. A pszichológiai tőke szerepe a kereseti egyenlőtlenségek magyarázásában = Personal Characteristics and Earning Inequalities

Dolgozatomat a kereseti egyenlőtlensegek magyarazataban egy ritkan tesztelt, a humantőke beruhazas hatasa mellett is jelentős, magyarazo mechanizmus bemutatasanak szanom. Munkam soran magyarorszagi panel adatokon dolgozom (Magyar Haztartas Panel es a hozza kapcsolodo Haztartasok Eletut Vizsgalata). Egy olyan, a szemelyes jellemzők meresere hasznalatos skalat alakitottam ki, amely nagyon hasonlonak tekinthető, mint a Rotter-fele kulső/belső kontrollt merő skala. Feltetelezem, hogy ezzel a sajat sors kezbentartasat merő indexszel olyan szemelyes jellemzők merese lehetseges, amelyek a hatekony munkavegzesre osztonozik a dolgozot. Hipotezisem szerint a hatekony munkavegzes soran keletkezett tobbletmunka munkaadoi oldalrol tobbletprofitot jelent, ami a munkavallaloi oldalrol tobbletberkent jelentkezhet. Allashirdetesek szovegeit olvasva lepten-nyomon tapasztalhato, hogy a meghirdetett allas betoltesehez elvaras a munkakor szempontjabol „optimalis szemelyiseg”. A motivaltsag, teherbiro-kepesseg, rugalmassag, problemamegoldo kepesseg szinte minden allas eseteben „kovetelmeny” a hirdetesek megszovegezese szerint. Bizonyos esetekben azonban a kommunikacios-keszseg, a kreativitas vagy akar a humorerzek is szűrőfeltetelkent jelentkeznek. Empirikus kutatasok egesz sora bizonyitja, hogy a munkaerő-piacon furcsa modon nagy igeny mutatkozik bizonyos szemelyes karakterisztikak irant. Eddigi kutatasok sora mutatja ki a szemelyes jellemzők kereseti hatasat, magyar adatok elemzesevel azonban eddigi tudasom szerint senki nem vizsgalta a kereseti egyenlőtlensegeknek ezt a komponenset. Munkam egyreszt ennek a hianynak a betolteset is szolgalja. Vizsgalni fogom tehat, hogy bizonyos szemelyes jellemzőknek Magyarorszagon mekkora hatasa van a munkaberekre. Irasom azonban ket ponton tobb, mint a temaban eddig vegzett kutatasok puszta megismetlese. A tema empirikus irodalmat atolvasva, ugy tűnik, altalanos feltetelezes, hogy a pszichologiai jellemzők hosszutavon ervenyesitik hatasukat a munkaberre. Ennek magyarazatara azonban csak feltevesek leteznek, azok empirikus ellenőrzese sokszor elmarad. Sulyosabb problemat jelent azonban az, hogy a hosszu tavu hatas vizsgalata soran sem fogalmilag, sem az elemzes szintjen nincsen egymastol megkulonboztetve a hatas (ugyanazoknak a jellemzőknek időben sokaig kovethető hatasa) es a hozam (egy jellemző eletpalyan beluli hosszu tavu – esetleg gongyolitett – hatasa). Munkam soran tehat a szemelyes jellemzők hosszu tavu hatasanak nemcsak magyarazatat, hanem pontosabb vizsgalatat is vizsgalom. A korabbi kutatasok nagy erőfesziteseket forditottak arra, hogy bizonyos szemelyes jellemzők munkaerő-piaci befolyasoktol megtisztitott hatasat mutassak ki. Mikozben azonban igyekeztek elvalasztani egymastol okokat es okozatokat, a pszichologiai tőke direkt hatasanak vizsgalatara szoritkoztak, es latszolag megfeledkeztek arrol, hogy a szemelyes jellemzőknek indirekt hatasa is letezik. Munkam soran ezert a szemelyes jellemzőknek nem csak a direkt, hanem indirekt hatasat is vizsgalom. Eredmenyeim szerint a sajat sors kezbentartasat merő indexszel operacionalizalt pszichologiai tőke tobbvaltozos statisztikai elemzes modszerevel is kimutathato – pozitiv hatast gyakorol a munkaberre. A vizsgalt szemelyes jellemzőt ugyan meghatarozzak a kulonfele munkaerő-piaci esemenyek, annak munkaberre gyakorolt hatasa azonban ezen hatasok kiszűrese mellett is jelentős. A sajat sors kezbentartasat merő index eletpalyan beluli hozama ugyanakkor azoknak a vizsgalatat kovetelte meg, akik tartosan jelen tudtak lenni a munkaerő-piacon. Ezeknel a bizonyos ertelemben objektiv ertelemben vett „siker embereknel” a vizsgalt szemelyes tulajdonsag kereseti hozama annal nagyobb volt, minel hosszabb időperiodusban vizsgaltam a munkabert.