Kemiska bekämpningsmedel i grundvatten 1986-2014

Syftet med denna rapport ar att sammanstalla kunskapslaget nar det galler forekomst av kemiska bekampningsmedel i svenskt grundvatten. Underlaget utgors av tillgangliga data fran perioden 1986–2014. I rapporten ingar ocksa en kortare genomgang av forandringar inom jordbruket i Sverige och dess an-vandning av bekampningsmedel, samt en litteraturgenomgang som samman-fattar resultat fran undersokningar och det allmanna kunskapslaget om be-kampningsmedel i Danmark, Norge och Storbritannien. For att sammanstalla data om bekampningsmedel i grundvatten har resultat samlats in fran undersokningar utforda av manga olika instanser; vattenverk, lansstyrelser, kommuner, vattenvardsforbund och privatpersoner. Extra an-strangningar har gjorts for att samla in data for Skane som ar den mest jord-bruks- och bekampningsmedelsintensiva regionen i Sverige. Resultaten visar att ett eller flera bekampningsmedel aterfanns i 36 % av alla prover tagna i grundvatten under hela perioden. Den vanligast detekterade substansen var BAM (2,6-diklorbensamid) som pavisades i 33 % av de under-sokta proverna, foljt av atrazin tillsammans med sina nedbrytningsprodukter (5–9 %). BAM ar en nedbrytningsprodukt till diklobenil som tillsammans med atrazin hade stor anvandning som totalbekampningsmedel mot oonskad vege-tation. Tillsammans ingick de bland annat i den tidigare mycket valkanda pro-dukten Totex Stro som hade en omfattande anvandning inom en rad olika sek-torer och omraden, sa som parkforvaltning, banvallar, vagarbeten, tomtmark, industriomraden. Bade diklobenil och atrazin ar forbjudna sedan 1989–1990, men ar alltsa fortfarande de substanser som forekommer oftast i svenskt grundvatten. Av de vaxtskyddsmedel som fortfarande ar godkanda for anvand-ning inom jordbruket var det ograsmedlet bentazon som aterfinns oftast i grundvattenprover under den senaste 10-arsperioden (ca 3 %). Ovriga i dag godkanda vaxtskyddsmedel har daremot aterfunnits mera sporadiskt i olika grundvattenundersokningar under senare ar. Sammanfattningsvis visar resul-taten att fynden i grundvatten huvudsakligen domineras av substanser som inte langre ar tillatna att anvandas och av substanser vars framsta anvandning har varit utanfor jordbruket. Ett resultat som kan tillskrivas dels att registre-ringsprocessen i allt storre utstrackning har kommit att beakta miljoaspekterna vid godkannandet och dels en forbattrad hantering av vaxtskyddsmedel genom utbildning och radgivning till lantbrukare som minskat risken for punktutslapp under aren. Gransvardet for tjanligt dricksvatten nar det galler bekampningsmedel ar i) att summahalten av alla undersokta bekampningsmedel inte far overskrida 0,5 μg/l, ii) att halten av ett enskilt bekampningsmedel inte far overskrida 0,1 μg/l. Samma halter galler aven som riktvarden for grundvattenkvalitet. Resultaten av denna sammanstallning visar att summahalter som overskrider 0,5 μg/l har minskat fran ca 15 % perioden 1987–1994, till strax under 5 % perioden 2005–2014 i grundvattenprover, exklusive vattenverk. Motsvarande jamforelse for ravattenprover fran vattenverk visar en minskning fran ca 5 % till ca 2 %. Ande-len prover som har minst en substans i en halt over 0,1 μg/l har varierat under aren med som mest ca 35 % ar 2000 i grundvattenprover, exklusive vattenverk, Havs- och vattenmyndighetens rapport 2014:15 CKB rapport 2014:1 10 vartefter andelen overskridanden har minskat till <10 % under senare ar. Aven prover fran vattenverk visar samma trend med minskande halter over 0,1 μg/l. En sammanstallning av halterna av bekampningsmedel i brunnar av olika djup indikerar att grunda brunnar har en hogre fyndfrekvens av halter over 0,1 μg/l an de djupare brunnarna. I resultaten ingar det dock fa brunnar fran de djupare intervallen. En jamforelse av bekampningsmedelsforekomst i brunnar som ar borrade respektive gravda visar att de flesta substanserna har en hogre fyndfrekvens i halter over 0,1 μg/l i gravda an i borrade brunnar. For atrazin, inklusive dess nedbrytningsprodukter, ar det en betydande skillnad mellan gravda och borrade brunnar, dar den storre andelen fynd i gravda brunnar sannolikt beror pa att atrazin har anvants flitigt for att bekampa ogras pa gardsplaner som ofta ligger i nara anslutning till gardens privata dricksvattenbrunn. Eftersom manga far sin dricksvattenforsorjning fran enskilda brunnar och dessa kan vara extra kansliga for fororeningar, undersoktes bekampnings-medelsforekomsten i dessa for sig. I enskilda brunnar lag summahalten av be-kampningsmedel over 0,5 μg/l i ca 10 % av alla prover under hela tidsperioden, men med en minskande trend mot slutet av perioden. BAM ar aven har den mest frekvent patraffade substansen foljt av atrazin och dess nedbrytnings-produkter som har en hogre fyndfrekvens i enskilda brunnar jamfort med ra-vatten till vattenverk. Cirka 10 % av vattenproverna fran enskilda brunnar har minst en substans som overskrider 0,1 μg/l. Halterna i grundvattnet minskar generellt sett och de historiskt hoga halter-na av BAM, atrazin och dess nedbrytningsprodukter och bentazon ar alla pa vag ner. Diklobenil (med nedbrytningsprodukten BAM) och atrazin ar for-bjudna sedan borjan av 1990-talet och effekten borjar synas nu. Bentazons an-vandningsomrade har begransats och faktorer som battre utbildning och han-tering av bekampningsmedel under senare artionden har sannolikt bidragit till de minskande halterna. For att kunna ge en bra bild av grundvattenkvaliten i Sverige framover vore det onskvart att insamling av data forbattras nar det galler till exempel yttackning och vilka substanser som analyseras.