Chemical composition and in vitro digestibility of indigenous pasture plants in different plant groups (Preliminary report)

Several plant species from the following plant groups: ferns + horsetails, lichens, conifers (juniper), three leaves (Salix spp., Betula spp., Populus tremula, Sorbus aucuparid), heathers, grassens, rushes/sedges and forbs were collected in a mountain area of southerns Norway during the growing season from the 15th of June up to the 15th of September the years 1982 — 1984. Mean values (% of dry matter) of the different chemical constituents and in vitro dry matter digestibility of the different plant groups sampled throughout the growing season are given in Table 2. The mean crude protein content varied from 4.1% in lichens up to 17.5% in forbs; the crude fat were lowest for rushes/sedges (1.9%) and highest in juniper (13.3%); the crude fibre varied from 14.1% to 26.1% of three leaves and grasses, respectively; NFE showed lowest values for grasses (54%) and highest in lichens (74%). Ferns + horsetails contained the greatest (13.3%) and lichens the lowest (1.9%) amount of ash of the different plant groups. The levels of the macrominerals calcium, phosphorus, magnesium and potassium were all lowest in lichens (0.15; 0.09; 0.05; 0.13%) and highest in the forbs (1.19; 0.36; 0.37; 1.65%). Sodium levels varied from 0.029% in the heathers to 0.116% of ferns + horsetails. The forbs showed the highest mean in vitro dry matter digestibility (69%) and lichens the lowest (35%). However, the in vitro method (using sheep rumen inoculum) probably underestimates the dry matter digestibility of lichens, three leaves, juniper and heathers. Great variations in most of the chemical constituents as well as in vitro dry matter digestibility throughout the growing season for the different plant groups were demonstrated (Table 2). Keywords: nutrients, macrominerals, digestibility, livestock, wild ruminants, native pastures. Kjemisk innhald og in vitro fordoyelsesgrad av planter innan ulike plantegrupper fra fjellbeite (Forebels rapport). Abstract in Norwwegian / Samandrag: Ulike planteartar innan folgjande plantegrupper: karsporeplanter, lav, bartre (einer), lauvtre (vier spp., fjellbjork, dvergbjork, osp, rogn), lyng, gras, halvgras og urter vart innsamla i nokre fjellstrok i Sor-Noreg gjennom veksttida fra ca. 15. juni til 15. september i ara 1982 — 1984. Middelverdiar (% av torrstoffet) for plantematerialet innsamla til ulik tid i vekstsesongen og middel for heile vekstsesongen for dei ulike kvalitetsmala er gitt i tabell 2. Protein-innhaldet varierte fra 4,2% i lav til 17,5% i urter; innhaldet av rafeitt var lagast i ha4vgras (1,9%) og hogast i einer (13,3%); trevleinnhaldet varierte fra 14,1% i blad av lauvtrea til 26,1% i gras; NFE vart funne a vera lagast i gras (54%) og hogast i lav (74%). Karsporeplantene hadde hogast (13,3%) og lav lagast (1,9%) oskeinnhald. Innhaldet av kalsium, fosfor, magnesium og kalium var lagast i lavprovene (0,15; 0,09; 0,05; 0,13%) medan urtene i middel hadde hogast innhald av desse mineralstoffa av alle plantegruppene (1,19; 0,36; 0,37; 1,65%). Natrium-innhaldet varierte fra 0,029% i lyng til 0,116% i karsporeplantene. Fordyelsesgraden in vitro var i middel hogast for urtene (69%) og lagast i lavprovene (35%). Fordoyelsesgraden (brukt vomsaft fra sau) er truleg sterkt underestimert for plantegruppene lav og lauv og tildels einer og lyng. Det vart ogsa pavist storre og mindre endringar gjennom veksttida for dei fleste kvalitetsmala. Kasvien kemiallinen sisalto ja in vitro sulatusaste tunturilaidunten erilaisissa kasviryhmissa (Alustava raportti). Abstract in Finnish / Yhteenveto: Seuraavien kasviryhmien erilaisia kasvilajeja: kortekasveja, jakalia, havupuita (katajia), lehtipuita (pajulajeja, tunturikoivuja, vaivaiskoivuja, haapapuita, pihlajia), kanervia, ruohoja, saraheinia ja yrtteja on keratty muutamilla tunturialueilla Etela-Norjassa kasvukautena n. 15. kesakuuta 15. syyskuuta valisena aikana vuosina 1982 — 1984. Kasviaineen keskiarvot (% kuiva-aineesta) kerattyna kasvuvaiheen eri aikoina ja keskiarvot koko kasvukautena eri laatumittauksissa on annettu taulukossa 2. Valkuaisaineen sisalto vaihteli 4.2%:sta jakalassa 17.5% :iin yrteissa; raakarasvan sisalto oli alhaisin saraheinassa (1.9%) ja korkein katajissa (13.3%); kuitusisalto vaihteli 14.1 %:sta lehtipuun lehdissa 26.1 %:iin ruohoissa; typettomien uuteaineiden maaran havaittiin olevan alhaisin ruohoissa (54%) ja korkein jakalissa (74%). Tuhkan sisalto kortteilla oli korkein (13.3%) ja/akalilla alhaisin (1.9%). Jakalakokeiden kalsiumi-, fosfori-, magnesiumi- ja kaliumisisalto oli keskimaarin alhaisin (0.15; 0.09; 0.05; 0.13 %), kun taas yrteilla naiden kivennaisaineiden keskimaarainen sisalto oli korkein (1.19; 0.36; 0.37; 1.65 %) kaikissa kasviryhmissa. Natriumin sisalto vaihteli 0.029% :sta kanervissa 0.116% :iin kortekasveilla. Sulatusaste in vitro oli keskiarvoltaan korkein yrteilla (69%) ja alhaisin jakalakokeissa (35%). Sulatusaste (kaytetty lampaan potsinestetta) on ilmeisesti voimakkaasti ali-arvioitu jakalissa ja lehdissa ja osittain katajissa ja kanervissa. Useimmissa laatumittauksissa oli myos osoitettu suurempia ja pienempia muutoksia kasvuaikana.