Bosquines d' arbutus unedo l.: increment de la seva presència pel règim de focs i efectes de la gestió silvícola postincendi sobre el seu creixement, reproducció i fauna associada

En les darreres decades, el regim d'incendis forestals a la Conca Mediterrania ha canviat, produint-se un augment del numero de focs i un increment de l'extensio de la superficie cremada (80-90%) per part d'uns pocs incendis ( 8%). Una elevada frequencia de focs i unes condicions climatiques postincendi extremes poden donar lloc a que l'especie arboria dominant de la coberta forestal anterior a l'incendi tingui problemes per recuperar-se despres del foc, produint-se un canvi de coberta forestal. Ja sigui en aquest context o quan un foc afecta una coberta forestal dominada per rebrotadores, despres del foc es poden desenvolupar bosquines d'especies rebrotadores, amb una elevada densitat d'individus per hectarea i de rebrots per individu. Aquestes bosquines d'alta densitat presenten un estancament en el seu creixement i un elevat risc d'incendi per la continuitat de combustible. L'augment aparent de superficie forestal coberta per bosquines d'arboc (Arbutus unedo L.) a Catalunya, aixi com el fet que la informacio de com gestionar aquesta especie en escenaris postincendi sigui molt escassa, fa rellevant el contingut d'aquesta tesi. La present tesi te els seguents objectius: 1) analitzar quin es el paper dels incendis forestals en la formacio de les bosquines dominades per arboc a Catalunya i si hi ha hagut un augment de la superficie ocupada per aquesta coberta; 2) analitzar quins efectes te l'aplicacio de tractaments silvicoles (seleccio de rebrots d'arboc, acompanyada o no de la desbrossada del sotabosc), sobre el creixement i la reproduccio d'una poblacio d'arboc, durant tres anys de seguiment, i els impactes sobre la diversitat de la fauna associada. Aquests tractaments s'han aplicat en una zona cremada a Catalunya en l'hivern de finals del 2006 i inici del 2007. En aquesta tesi s'ha pogut demostrar com s'ha produit un augment de la superficie coberta per bosquines d'arboc a Catalunya, ja que mitjancant analisis SIG mostrem com al 1996 aquetes bosquines havien augmentat clarament la seva superficie respecte la que tenien al 1979. A mes a mes hem constatat que han aparegut basicament en pinedes de pi blanc cremades recurrentment. Pel que fa a la resposta de les bosquines d'arboc als tractaments silvicoles, hem demostrat que la seleccio de rebrots promou un major creixement dels rebrots reservats, de manera que creixen un 48% en longitud i un 60% mes en diametre respecte els rebrots dels individus control. Aquest efecte ja es dona a curt termini i es mante els tres anys de seguiment. El vigor de la rebrotada induida pel tractament de seleccio no augmenta pel fet de desbrossar la vegetacio al voltant de l'arbre. Tampoc s'ha trobat una relacio negativa entre el vigor de la rebrotada induida i el creixement dels rebrots reservats, com es dona en d'altres especies. Per altra banda, els arbocos de les parcel·les amb seleccio de rebrots i desbrossada del sotabosc, tot i no haver produit mes fruits madurs, si que han estat de major qualitat (major pes sec i amb mes llavors desenvolupades per fruit). La quantitat de fruits per hectarea no ha variat entre tractaments, de manera que es garanteix la font d'aliment per a la fauna de la comunitat i el potencial d'establiment de plantules d'arboc. Finalment, els tractaments no han alterat l'estructura, ni la composicio ni els gremis alimentaris de la comunitat de formigues que habita a les bosquines d'arboc, les quals s'han emprat com a bioindicadores per avaluar un possible impacte d'aquests tractaments sobre la fauna local. Hem demostrat que els tractaments descrits milloren l'estructura dels arbocars i estimulen el seu creixement, potenciant per tant l'aprofitament dels seus recursos forestals. A mes, la major qualitat dels seus fruits podria donar lloc a un increment en l'establiment de plantules. Per tant, les cada vegada mes presents bosquines d'arboc en el nostre territori poden ser gestionades satisfactoriament per obtenir-ne un aprofitament i una correcta prevencio d'incendis forestals, sense comprometre la seva regeneracio ni alterar la diversitat de la fauna associada.