Estimació de l'esforç de mostratge per quadrat UTM 10x10 km per a l'Atles dels ocells de Catalunya a l'hivern 2006-2009

En abordar el disseny de la metodologia de l’Atles dels ocells de Catalunya a l’hivern 2006-2009 vam realitzar un estudi pilot per coneixer la proporcio de les especies detectades durant un determinat temps de mostratge en relacio amb les que realment hi ha en cada quadrat. D’aquesta manera es va establir l’esforc de mostratge necessari per a cada quadrat amb dades quantitatives, i es va adaptar la metodologia de l’atles als recursos humans disponibles per a un projecte d’aquestes dimensions i caracteristiques. Durant el treball de camp l’unic condicionant, necessari per poder fer despres les corbes d’esforc, era que les dades s’agrupessin en fraccions d’una hora, de manera que en cadascuna de les fraccions s’havia d’anotar la totalitat de les especies detectades, amb independencia de si s’hagues contactat alguna d’elles les hores anteriors, i que idealment es dediques un minim de vuit hores efectives de cens per quadrat UTM 10x10 km. Per minimitzar els efectes dels desplacaments d’ocells dins i fora del quadrat i les variacions al llarg de l’hivern segons les condicions ambientals, es va demanar als col•laboradors que fessin el cens en un sol dia o en dos de consecutius. Les prospeccions es van realitzar majoritariament a peu, tot i que tambe es van acceptar les fraccions fetes des de vehicle en aquells sectors oberts en els quals el cotxe permetia una millor cobertura del quadrat, sempre i quan es circules per camins, a velocitat lenta, amb les finestres obertes i prestant una especial atencio a la deteccio dels ocells. Amb l’objectiu d’estimar l’esforc de mostratge necessari per a cada quadrat es van utilitzar corbes d’acumulacio d’especies. Aquestes corbes extrapolen la riquesa d’especies a partir de les dades d’una determinada dimensio de la mostra. En aquest cas es van prospectar un total de 24 quadrats UTM 10x10, els quals es van considerar una mostra representativa dels principals ambients de Catalunya, aixi com dels seus principals gradients climatics i geografics, des del nivell de mar fins a mes de 2.000 m. Els valors de riquesa estimats a partir d’aquests mostratges per als quadrats UTM 10x10 estudiats van oscil•lar, per a l’estimador Chao2, entre 33 i 111 especies/quadrat (mitjana = 63, SD = 18), mentre que per a l’estimador Jack2 van oscil•lar entre 39 i 120 especies/quadrat (mitjana = 71, SD = 19). Tenint en compte aquestes xifres es va calcular la corba d’acumulacio d’especies en relacio al temps invertit en el mostratge; en vuit hores de cens es van detectar entre el 71% (segons Chao2) i el 81% (segons Jack2) del total d’especies del quadrat. Tot i que en quatre quadrats es van obtenir dades per a mes de vuit hores, la mostra va resultar manifestament insuficient per estimar aquests percentatges de forma minimament acurada mes enlla de les vuit hores. Els resultats d’aquest estudi mostren la dificultat que suposa trobar totes les especies d’ocells presents en una zona determinada. Amb un esforc de vuit hores s’arriba, de mitjana, a detectar el 71-81% del total d’especies estimat al quadrats de 10x10 km, una xifra que podem considerar acceptable en termes d’eficiencia pero que posa de manifest fins a quin punt son imperfectes els mostratges de camp habituals en les prospeccions d’un atles. Un 71-81% d’especies per a cada mostratge en el quadrat 10x10 km sembla un percentatge acceptable i suposa una base solida per fer comparacions robustes entre quadrats en el temps (entre anys i dins un mateix any) i en l’espai. Demanar mes hores en una estacio meteorologicament tan complexa i amb tan poques hores de llum es inviable en un projecte d’aquestes dimensions.