Genetic variability commonly affecting neurodegeneration and neuroinflammation

Loss of nerve cells and axons is a common feature of common complex neurodegenerative disorders, such as Alzheimer’s and Parkinson’s diseases. However, also Multiple Sclerosis (MS), primarily an autoimmune disorder, has a prominent neurodegenerative component. In complex disorders, many components affecting disease development and disease progression in combination make up the overall risk. In general, we divide these factors into inherited genetic factors and environmental factors. In addition, there are sometimes complex gene-environment interactions that make it difficult to identify individual risk components. In this thesis, I have focused on a translational approach to find genetic determinants of nerve cell survival in a simplified experimental model of nerve injury-induced neurodegeneration. The aim has been to find novel genes/pathways whose relevance subsequently can be tested in human disease. Through various genetic mapping approaches I demonstrate a strong inverse correlation between neuronal survival and expression and protein levels of an enzyme involved in detoxification of certain oxidation by-products. This enzyme, Glutathione S-Transferase alpha 4 (Gsta4), is highly efficient in catalysing the reduction of the neurotoxic aldehyde 4hydroxynonenal (HNE), which is generated during lipid peroxidation and has previously been implicated in the pathogenesis of various neurodegenerative disorders. The relevance of this mechanism was also tested in a model of traumatic brain injury, where Gsta4 levels inversely correlate with degree of neuronal loss as well. In addition, rats with higher Gsta4 levels have a more favourable outcome after injection of HNE directly into the cortex. Taken together, these two studies provide strong support for the notion that the identified pathway is highly important for ability to cope with oxidative stress and in turn of relevance for nerve cell survival in different types of acute injury. Finally, a possible role for Gsta4 is tested in experimental autoimmune encephalomyelitis (EAE), a model of MS. No discernible clinical effect was observed between congenic rats with higher Gsta4 expression and the parental strain. However, lower Gsta4 expression was associated with a stronger autoantibody response. Protein modifications by HNE have in other inflammatory models been documented to induce a stronger antibody response, which is consistent with the obtained results. Intrathecal antibody production is an important diagnostic marker in MS, and hypothetically the HNE pathway can play a role for disease course through both neurotoxicity and amplification of the immune response. This was tested in a large case control cohort of MS, where suggested associations both to clinical and immune phenotypes were found. In summary, the results presented encourage further studies on the Gsta4-HNE pathway both in conditions of acute nerve injury and autoimmune neuroinflammation. POPULÄRVETENSKAPLIG SAMMANFATTNING De flesta har nog upplevt vad som händer med olja som blivit stående lite för länge hemma i köket; den härsknar. Den process som huvudsakligen ligger bakom detta är lipidperoxidering, d.v. s att fetterna reagerar med syre. Om man sticker ned en kvist rosmarin blir det inte bara gott, utan det förhindrar också att oljan härsknar. Rosmarin innehåller ovanligt stora mängder av särskilda molekyler som binder upp reaktiv syre och förhindrar reaktion med oljan; antioxidanter. Kroppens celler använder syre för att tillgodogöra sig energi och innehåller dessutom stora mängder lipider, vilket gör dem känsliga för lipidperoxidering. Cellerna har därför utvecklat olika sätt att skydda sig, bland annat genom att likt rosmarinoljan innahålla antioxidanter som kan neutralisera oxidanterna och därmed förhindrar att dessa reagerar med andra molekyler. Dessutom kan denna process ske än mer effektivt genom att det finns särskilda enzymer som katalyserar reaktionerna och förbättrar skyddet. Det centrala nervsystemet är särskilt känsligt för lipidperoxidering genom sitt höga syrebehov i kombination med ett högt fettinnehåll. Hjärnan, som endast upptar cirka 2% av kroppsvikten, konsumerar ändå 20% av allt syre i kroppen under vila. Nervcellerna har dessutom ett extra stort behov av att skyddas från skadliga effekter av lipidperoxidering eftersom de i princip inte alls kan nybildas. Bakgruden till detta avhandlingsarbete var observationen att två olika stammar av inavlade laboratorieråttor uppvisar en stor variation i antal överlevande nervceller efter en standardiserad nervskada under kontrollerade miljöbetingelser, vilket indikerar en ärftlig reglering av nervcellernas känslighet. Genom att i en första studie definiera ett genområde som styr denna skillnad och sedan i ett uppföljande arbete med olika experimentella metoder identifiera en enskild gen i området kan vi här visa på ett samband mellan enzymet Gsta4, som katalyserar oskadliggörandet av reaktiva biprodukter av lipidperoxidering, och nervcellsöverlevnad. Dessa reaktiva biprodukter har påvisats i flertalet kroniska neurodegenerativa sjukdomar, men även vid akuta tillstånd som traumatisk hjärnskada. Det tredje arbetet visar att samma ärftliga variation i Gsta4 påverkar nervcellsdöd även efter experimentell hjärnskada. Slutligen, i avhandlingens fjärde arbete, visas att ärftligt betingad variation i Gsta4 också påverkar det immunolgiska svaret i en modell för sjukdomen MS och att en liknande variation även kan föreligga hos människa. Sammantaget understryker de resultat som här presenteras betydelsen av oxidativ stress och lipidperoxidering vid olika sjukdomstillstånd i nervsystemet och identifierar ett enskilt protein, Gsta4, vars funktion är ärftligt reglerad och som påverkar nervcellsdöd. Vidare studier behövs för att i detalj kartlägga betydelsen av ärftlig variablitet i GSTA4 för olika former av neurodegenerativa sjukdomar hos människor. LIST OF PUBLICATIONS I. Maria Swanberg, Karin Harnesk*, Mikael Ström*, Margarita Diez, Olle Lidman, Fredik Piehl. Fine mapping of gene regions regulating neurodegeneration. PLoS ONE 2009;4:e5906. II. Mikael Ström, Faiez Al Nimer, Rickard Lindblom, Jens Randel Nyengaard, Fredrik Piehl. Naturally Occurring Genetic Variability in Expression of Gsta4 is Associated with Differential Survival of Axotomized Rat Motoneurons. Neuromolecular Med 2012 Mar;14(1):15-29 III. Faiez Al Nimer*, Mikael Ström*, Rickard Lindblom, Bo-Michael Bellander, Jens Randel Nyengaard, Olle Lidman, Fredrik Piehl Naturally occurring variation in the glutathione-S-transferase 4 gene determines neurodegeneration after traumatic brain injury Submitted manuscript IV. Mikael Ström, Faiez Al Nimer, Rasmus Eurén, Melanie Thessen Hedrul, Ingrid Kockum, Mohsen Khademi, Tomas Olsson and Fredrik Piehl. Variability in Gsta4 is associated with intrathecal antibody responses in experimental autoimmune encephalomyelitis and suggested clinical and immune phenotypes in multiple sclerosis. Manuscript *These authors contributed equally to the work