Collaboration between relatives of frail elderly patients and nurses in acute hospital wards. Dimensions, prerequisites and outcome

Popular Abstract in Swedish Formalet var at undersoge samspillet mellem parorende til svaekkede aeldre patienter og sygeplejepersonalet i akutte hospitalsafdelinger, samt at udvikle og teste et instrument til at undersoge, udfra parorendes perspektiv, samspillets dimensioner i denne kontekst og associationen mellem samspil og tilfredshed med patientforlobet. Den underliggende antagelse for studiet var at parorende har viden om patientens situation, som er vigtig for at plejepersonalet kan laegge en relevant og sufficient plejeplan. De to forste studier var kvalitative og undersogte parorendes og plejepersonalets oplevelse af samspillet med hinanden. Otte parorende til aeldre patienter ³ 75 ar, som boede i eget hjem og var afhaengig af formel og uformel hjaelp, deltog. Seks sygeplejersker og to social- og sundhedsassistenter (underskotersker), som varetog udskrivelsen af den aeldre patient deltog i delstudie to. I det tredje studie blev et instrument til at score parorendes vurdering af samspillet, dets forudsaetninger og resultat udviklet og testet. I dette samt i det fjerde delstudie, som undersogte sammenhaengen mellem samspillet og parorendes tilfredshed med patientforlobet, deltog 156 parorende. Konteksten var akut medicinsk og geriatrisk afdeling i to danske hospitaler. Resultater Delstudie 1: Den oplevede erfaring af at vaere parorende til en svaekket aeldre patient viste sig i to hovedessenser: Historien som reflekterede forholdets og omsorgens historie og var referencerammen for den made hospitalsopholdet blev fortolket og forstaet. Delessenserne var: Det voksne barn, Foraelder for min mor, Det er altid i mit baghoved og Et fuldtidsjob. Den anden hovedessens var At sta vagt, hvilket omfattede modet med hospitalsvaesenet. Delessenserne var: Min Gud, er det nu? , Magteslos, Hvis man slapper af, sa svigter man, Vagthund og case manager og De stakkels, stakkels mennesker. Delstudie 2: Hovedtemaet i interviewene med plejepersonalet var Modet med parorende ? at vaere fanget mellem ideal og praksis. Det reflekterede at deltagerne tilsyneladende havde to set holdninger til parorende og samspillet med dem, og disse holdninger var i konflikt med hinanden. Det ene saet var ideelle og i overensstemmelse med deres professionelle vaerdier, det andet var ikke og sa ud til at vaere styrende for samspillet i praksis. Temaer var: Det tilfaeldige mode ? samspillet, hvilket reflekterede at selvom samspillet ideelt blev beskrevet som en struktureret proces, sa var samspil tilsyneladende tilfaeldigt og sjaeldent forekommende; og Parorende ? en kraevende ressource. Undertemaer var: Flygt eller kaemp ? plejepersonalets respons, Et sporgsmal om prioritering ? barrierer og fremmere, De uskrevne regler og De nye parorende ? de kraevende og urealistiske parorende. Delstudie 3: En model for samspil blev udviklet pa basis af litteraturstudier og var udgangspunktet for udviklingen af variabler og sporgsmal i et instrument. En faktoranalyse (principal component analysis) resulterede i fem faktorer: ? Indflydelse pa beslutninger? , ? Kvaliteten af kontakten med plejepersonalet? , ? Tillid og forudsaetninger for den? , ? Opnaet informationsniveau? samt ? Indflydelse pa udskrivelsen? Faktoranalysen gav stotte til antagelsen om at samspil er en multidimensional konstruktion karakteriseret af delt beslutningstagning og udveksling af viden og information med forudsaetninger som kontaktens kvalitet og kommunikation baseret pa tillid og respekt. Instrumentet var hovedsageligt reliabelt og validt, selvom man skal vaere opmaerksom pa at udvalget var lille og studiet baseret pa et tvaersnitsdesign. Systematisk bortfald indikerede at studiet mangler de mest belastede, de aeldste og de mindst uddannede parorende. Yderligere testning er pakraevet efter en reduktion af antallet af sporgsmal samt omformulering af visse sporgsmal. Delstudie 4: Dimensioner af samspil var praediktorer for tilfredshed med patientforlobet blandt parorende og lavt scoret samspil var signifikant associeret med lav tilfredshed. Videre var magtesloshed, skyld, at have hjulpet den aeldre i mindre end et ar, og det ikke at give psykosocial hjaelp praediktorer for lav tilfredshed med patientforlobet. Parorende scorede darligt, nar det gjaldt indflydelse pa beslutninger og udveksling af viden og information, hvorimod kontakten med plejepersonalet og relationens kvalitet tilsyneladende var mere tilfredsstillende, selvom plejepersonalets tilgaengelighed var et problem. (Less)