International Virtual Teams in Higher Education

This three-year study of virtual team leadership offers a view into the inside workings of virtual teams, which are common in large PR consultancies, but lack a research background. It argues that different leadership is needed from face-to-face teams and has significant implications for virtual team leaders. It builds on earlier research regarding team stages as requiring different levels of interaction and leadership. Most significantly, the initial and final team stages are seen as highly active, whereas previously this was only recognised in the initial stage. The development of a virtual team stages model provides more succinct and practice-based functions than seen in other studies. Poor participation is identified as the key issue for team leaders and the study reveals how participation is defined and ways, in which it can be addressed. It also presents communication professionals as taking a lead in developing the theoretical framework for these teams. The study’s in-depth knowledge provides a rich understanding of virtual teams running global programmes. This paper is part of a larger action research project which was undertaken on the international, experiential, longitudinal and authentic learning initiative, GlobCom (www.globcom. org). This pedagogical project is now embedded in the communications curriculum of 15 universities globally, where student virtual teams collaborate on a joint public relations industry initiative. Furthermore, the study adds to the public relations body of knowledge in developing the understanding of virtual team leadership in global PR projects. Aquest estudi de tres anys de lideratge d’equips virtuals ofereix una visio del funcionament intern dels equips virtuals que son comuns a les grans consultores de relacions publiques, pero manca de referencies bibliografiques. Argumenta que es requereix un lideratge diferent dels equips presencials i te implicacions significatives per als liders d’equips virtuals. Es basa en investigacions anteriors sobre les etapes de l’equip que requereixen diferents nivells d’interaccio i lideratge. Mes significativament, les etapes de l’equip inicial i final es veuen molt actives, mentre que anteriorment nomes es va reconeixer en l’etapa inicial. El desenvolupament d’un model de fases de l’equip virtual proporciona funcions mes precises i practiques que les observades en altres estudis. La participacio deficitaria s’identifica com la questio clau per als liders d’equip i l’estudi revela camins per redrecar-la. Tambe presenta els professionals de la comunicacio com als liders en el desenvolupament del marc teoric per a aquests equips. El coneixement en profunditat de l’estudi ajuda a comprendre els equips virtuals que executen programes globals. Aquest treball forma part d’un projecte d’investigacio de mes abast, que es va dur a terme en la iniciativa d’autentic aprenentatge experiencial col∙laboratiu d’ambit internacional, anomenat Glob- Com. Actualment, aquest projecte pedagogic esta integrat al curriculum de comunicacions de 15 universitats a escala mundial, on els equips virtuals d’estudiants col∙laboren en una iniciativa conjunta de la industria de les relacions publiques. A mes, l’estudi s’afegeix al cos del coneixement de les relacions publiques per tal de comprendre millor el lideratge de l’equip virtual en projectes globals de relacions publiques.