Terán abordà aspectes molt diversos. Des del món rural (“Programa para el estudio del hábitat rural”; “Vaqueros y cabañas en los Montes de Pas”; “Huertas y jardines de Aranjuez”; Hábitat rural. Problemas de método y representación; “Vida pastoril y nomadismo”) a l'urbà (“Calatayud, Daroca y Albarracín”; “Sigüenza”; “Ciudad y urbanización en el continente asiático”; “Dos calles madrileñas: las de Alcalá y Toledo”; “El desarrollo espacial de Madrid a partir de 1868”; “La ciudad como forma de ocupación del suelo y de organización del espacio”; numerosos documentos de Información urbanística), passant pels estudis regionals (Imago Mundi; “Galicia”, “Región Asturcántabra”, “País Vasco”, “Meseta septentrional y meridional”, “Extremadura”, “Islas Canarias” y “Plazas africanas” per a la Geografía de España y Portugal dirigida per ell; “Ribamontán al Mar”; Síntesis geográfica de Fernando Poo; Geografía Regional de España; etc.) i sense deixar al marge els teòrics i de pensament (“La causalidad en Geografía humana. Determinismo, posibilismo, probabilismo”; “La situación actual de la Geografía y las posibilidades de su futuro”; “Geografía humana y Sociología. Geografía social”; “Una ética de conservación y protección de la Naturaleza”…).

Els murs són fets amb carreus de mides considerables, ben tallats i polits, i col·locats a trencajunt. La porta d'accés és a migdia i és formada per un arc amb grans dovelles que dibuixen mig punt. Aquest casal té, a la part superior, l'obertura per on el mecanisme accionava les moles (probablement colgades sota la runa) i movia el rodet.

El seu principal èxit esportiu fou la medalla d'or aconseguida als Jocs Olímpics d'Anvers de 1920 en l'especialitat de persecució per equips, junt a Arnaldo Carli, Primo Magnani i Ruggero Ferrario. També va participar en la cursa dels 50 kilòmetres, finalitzant en sisena posició, i en la de velocitat individual, quedant eliminat en la repesca.

A la temporada següent jugà al Real Zaragoza on no va acabar de demostrar la seva qualitat, i va decidir provar sort al Córdoba CF de Segona Divisió B. A l'equip andalús va aconseguir l'ascens a Segona i la posterior permanència a la categoria de plata, deixant el club verd-i-blanc després de tres anys per marxar al SE Ibiza-Eivissa de Segona B.

Conjunt arquitectònic compost per una paret vertical de 50 cm de gruix que sosté una espadanya al capdamunt, i per una mena de mur en talús perpendicular a la paret i orientat a Sud. El lloc de culte és soterrat tot aprofitant un desnivell i és fet amb estructura de formigó.

La saga dels fills del Grial de Peter Berling (nascut el 20 de març de 1934 en Meseritz-Obrawalde, antiga Prússia i actual Obrzyce, Polònia), ambientada en l'època posterior a la Croada albigesa