Бригаде одређене за формирање Санџачке војске одмах су кренуле за Санџак. Ђаковичка бригада је 25. августа стигла на леву обалу реке Лима, између Бродарева и Лисе, а Ловћенска, Колашинска и Спушка у Поља Колашинска. У циљу лакшег командовања Санџачка војска је формирана у две дивизије:

Двопроточни турбомлазни мотор је тип ваздухопловног млазног мотора заснованог на гасној турбини и на вентилаторском протоку ваздуха око комплетног склопа једнопроточног турбомлазног мотора („језгра“). Укупни потисак се постиже са доприносом ова два ефекта струјања, кроз вентилаторски систем и кроз млазницу. Део вентилаторског ваздуха пролази кроз језгро мотора, снабдевајући горионик са кисеоником за сагоревање горива. Међутим, остатак ваздуха заобилази језгро мотора, меша се са убрзаним његовим током, што између осталога значајно смањује и буку издувних гасова. Знатно спорији вентилаторски проток ваздуха (обилазни) производи ефикаснији потисак него сама млазница од језгра мотора, а та чињеница доприноси смањују специфичне потрошње горива.

На крају, око 740, егзархат се састојао од Истре, Венеције (сем саме лагуне на којој је град Венеција), Фераре, Равене са Пентаполисом и Перуђе. Сви ти делови Италије, које је цар Јустинијан вратио под власт Византије, или су заузели Лангобарди или су изгубљени као делови око Рима, када се папа коначно одвојио за време иконокластичких реформи. Лангобарди су 750. заузели и саму Равену.

Другим речима летелица је погоњена са истим потиском ако се валика количина гаса споро креће на излазу, или мала количина брзо. У пракси локални делови издувних гасова могу бити бржи од других, али је важан њихов „просечан ефекат“ што се зове „ефективна брзина издувних гасова“ -

Војни и политички поглавар над царским поседима је био сам егзарх, који је у Равени био представник цара из Константинопоља. Околне територије су досезале границу са Венецијом на северу, па су ишле до Пентаполиса код Риминија, тј. границе пет градова у регији Марке дуж Јадранске обале. У саставу егзархата је било и градова, као Форли, који нису били на обали. Цела та територија лежала је на источним странама Апенина. Та територија је била егзархат у ужем смислу и била је под директном егзарховом управом. Околним територијама су управљале војводе и magistri militium и те територије су биле мање подложне егзарховом ауторитету. Из перспективе Константинопоља, егзархат је представљао једну провинцију Италије.

У току Првог свјетског рата ангажовао се у политичкој емиграцији. Као председник Југословенског одбора настојао је код сила Антанте и српске владе да постигне признање и уважавање Југословенског одбора као представничког тела Хрвата, Срба и Словенаца из Хабзбуршке монархије и као њиховог савезника, и признање југословенских добровољачких трупа као савезничких војних јединица.

По подацима из 2011. године у општини је живело 1.345 становника, а густина насељености је износила 50,39 становника/km². Општина се простире на површини од 26,69 km². Налази се на средњој надморској висини од 32 метара (максималној 133 m, а минималној 22 m).