Az első világháború alatt a család nehéz helyzetben találta magát, ugyanis németekként éltek Angliában. V. György brit király 1917-ben megtiltotta a famíliának, hogy származásukra utaló von Battenberg családnevet használják, helyette fel kellett venniük a Mountbatten vezetéknevet. Emellett Lajos Sándor herceg lemondott német címeiről is, cserébe a brit uralkodó a Milford Haven őrgrófja ranggal kárpótolta őt. Lujza hercegnő ennek megfelelően a Lady Mountbatten megnevezést használta. 1915 és 1917 között a hercegnő Franciaországban szolgált ápolónőként egy katonai kórházban, később ezért megkapta a Királyi Vörös Keresztet (angolul: Royal Red Cross).

Henrik-cikkelyek (lengyel nyelven artykuły henrykowskie, latinul articuli Henriciani) – megváltozhatatlan törvények, amelyek a hatalom gyakorlására vonatkozó legfontosabb szabályokat tartalmazták, és meghatározták a szejm és király közötti kapcsolatokat,

A 8. század elejétől a frízek és frankok közötti feszültség fegyveres konfliktusokban kulminálódott, amelyek végén a Frank Birodalom teljesen bekebelezte Fríziát. A 734-es boarni csata után a frankok meghódították a Lauwers folyótól nyugatra eső Hollandiát. A maradék részt Nagy Károly csatolta birodalmához 785-ben. Bár a helyiek már nem hívták magukat frankoknak, Aachen, Maastricht, Liège és Nijmegen városai a karoling kultúra fellegvárainak számítottak. Károly legalább négy alkalommal Nijmegenben hívta össze az udvarát.

A család legkorábbi ismert ősei 1348-ban a nyitrai káptalan előtt osztályos egyességre léptek. Divék nembeli Jouka fiai, János, Lőrincz, és Bálint, valamint Jouka fivérének, Jánosnak a fia, Miklós Divékújvalut és Rudnót a malommal és Lestyén helységgel együtt, mind Nyitra vármegyében. Jouka aty,a Divék nembeli István volt, aki 1319-ben élt.

A jezsuitaellenesség fontos szerepet játszott a Kulturkampf-ban, amely az 1892-es évi, Otto von Bismarck által támogatott jezsuita törvényben tetőzött – ez megkövetelte a jezsuitáktól, hogy oszlassák fel rendházaikat Németországban, eltiltotta a tagokat a legtöbb vallási hivatalaik gyakorlásától, és megengedte a hatóságoknak, hogy megtagadják a rend egyes tagjaitól a tartózkodási jogot. A törvény rendelkezései közül néhányat eltávolítottak 1904-ben, de magát a törvényt csak 1917-ben helyezték hatályon kívül.

Hasonló módon terjeszti ki a de Bruijn–Erdős-tétel a négyszíntételt véges síkgráfokról végtelen síkgráfokra: minden gráf, amit síkba lehet rajzolni metsző élek nélkül, négy színnel kiszínezhető, legyen a gráf akár véges, akár végtelen. Általánosabban, minden olyan végtelen gráf, aminek az összes véges részgráfja síkba rajzolható, kiszínezhető négy színnel.

Tripartitum opus iuris consuetudinarii inclyti regni Hungariae az 1514. országgyűlésnek lett bemutatva, melynek LXIII. cikkében a mű átvizsgálása is elrendeltetett.

Bolemant Lilla: Női hangok. Berde Mária, Földes Jolán, Szenes Piroska és Zilahy Lajos regényei; Phoenix Polgári Társulás, Pozsony, 2016 (Phoenix library)