Ezt követően Lengyelországot egy belső konfliktus (Lubomirski-lázadás) foglalta le, az oroszoknak pedig nem telt a háború folytatására. 1667. január 30-án a felek végül megkötötték az andrusovi fegyverszünetet (Andruszów – falu Szmolenszk környékén). Ennek értelmében Lengyelország visszaszerezte Lengyel Livóniát valamint a polacki és vicebszki vajdaságokat. Oroszország megkapta Szmolenszket és a balparti Ukrajnát, Kijevvel együtt. A megkötött szerződés több mint száz évre két részre osztotta Ukrajnát: az orosz és lengyel részre. A döntés következményei mindmáig láthatóak: a független Ukrajna keleti része Oroszországgal erősen össze van kötve, és szívesen használja az orosz nyelvet, a nyugati részében viszont erősebb az ukrán nemzeti azonosság érzése, és majdnem mindenhol az ukrán nyelvet használják.

Flandria spanyol megszállását, illetve a protestánsok északra menekülését követően az Egyesült Tartományok vált Észak-Európa legfontosabb kereskedelmi központjává. A háború ellenére virágzott a kereskedelem, az ipar, a tudomány és a művészetek. A 17-18. században Hollandia a tudományos és gazdasági fejlettség élvonalába tartozott. Bár a nevezetes tulipánspekuláció a világ első tőzsdekrachjaként 1637-ben bedöntötte a tőzsdét, a válság hamar elmúlt.

1872 méter hosszú, legmagasabb pontja a terepszinttől 88 méter, szélessége 23,80 m. Tizenhat pillére közül a legmagasabb 79,70 méter, s a legalacsonyabb is 17,70 méter, míg a pillérek közti legnagyobb távolság 120 méter. A hatalmas pillérek külső hossza 13 méter, szélessége 5,5 méter, valamint belseje üreges. Két pillérbe liftet is építettek, ezekre a hídvizsgálatok miatt van szükség.

Don Bosco meg volt győződve arról, hogy a fiatalokat nem szigorral, hanem szeretettel kell megközelíteni. „Nem ököllel, de jósággal és szeretettel fogod őket barátaiddá tenni” - vallotta.

Rudnay István (1827-1916), 1848-as honvéd főhadnagy a Vilmos-huszároknál, 1867-ben Nyitra vármegye alispánja, országgyűlési képviselő volt. Rudnay István (1827-1916) nyitrai alispán és szentmiklósi és óvári Pongrácz Ilona (1830-1899) házasságából több fiúgyermek született: Rudnay Sándor (1856-), jogtudor, ügyvéd, Nyitra város volt polgármestere, országgyűlési képviselő; Rudnay István (1867-1930), a Vaskorona rend lovagja, főszolgabíró, aki majd Trencsén vármegye alispánja volt. Rudnay Sándor és István fivére, Rudnay Béla (1857-1932), Hont, Komárom Nógrád vármegyék szabad királyi városok volt főispánja, országgyűlési képviselő, a Szentistván Rend vitéze, a Lipótrend lovagja, a budapesti magyar királyi államrendőrség főkapitánya volt. Rudnay Béla neje, nagybeliczi Birly Ilona (1861-1931), Birly Lajos (1835-1904) és giczi, assai és ablonczkürthi Ghyczy Anna (1843-1909) lánya volt.

Hasonló szerződésekre a kilencedik századból is találunk példát, amikor Hárún ar-Rasíd a frankok számára biztosított kivételes jogokat. Jóval előbb, időszámításunk előtt a 13. században a föníciaiak élveztek kivételes jogokat Memphiszben.