Latin nyelvű történeti művét Besztercén kezdte el írni. Forrásként elsősorban Zsámboky János és Paulus Iovius műveire támaszkodott. A Báthoryak korát viszont már leginkább saját tapasztalatai alapján dolgozta fel. Munkája igényes, késő humanista stílusban íródott.

A harmincéves háború után Svédország erős pozíciót szerzett a Balti-tenger déli partján, de a nagy, tétlen hadserege és az üres államkincstára miatt hadizsákmányra volt szüksége a zsoldok kifizetésére. Lengyelország, amely éppen Hmelnickij kozákjai és Oroszország ellen harcolt, éppen ilyen könnyű zsákmánynak tűnt. Alkalomadtán Svédország meg akarta gátolni a Livóniát veszélyeztető orosz hadsereg előrehaladását. II. János Kázmér lengyel király ugyanakkor az uralkodó svéd Vasa-ház egyik ágának leszármazottjaként folyton a svéd trónra törekedett (és nem ő volt az egyedüli).

A harmadik és leginkább tartósnak bizonyuló hullám a kálvinizmus volt, amely 1540 körül érkezett Hollandiába és főleg Flandriában szerzett sok hívet, mind a köznép, mind a társadalom felső rétegei körében.

A 2006-os országgyűlési választáson az MDF budapesti területi listájáról szerzett mandátumot (egyéniben Miskolcon indult), a környezetvédelmi bizottság elnökévé választották. Az őszi önkormányzati választáson pártja budapesti főpolgármester-jelöltje volt, 6%-os eredményt ért el. Ismét tagja lett a Fővárosi Közgyűlésnek.

Lujza királyné 1965. március 7-én hunyt el a stockholmi Szent Göran Kórházban, műtéti komplikációk következtében. A Haga Parkban található királyi temetkezőhelyen helyezték örök nyugalomra. Később férjét mellé temették el.

1567-ben II. Fülöp parancsára Fernando Alvarez de Toledo, Alba hercege a kálvinista felkelők ellen vonult. Vezéreiket, Lamoraalt, Egmont grófját és Philippe de Montmorencyt, Horn grófját Brüsszelbe hívta tárgyalni, de amikor azok megjelentek, lefogták és kivégezték őket. A lázadók harmadik vezéregyénisége, Vilmos orániai herceg Németországba menekült, Alba hercege pedig szabad utat adott az inkvizíciónak.