Той е от 364 до 373 г. офицер-комендант, comes Africae, в римската провинция Африка, житницата на Римската империя в Запада. Според Амиан Марцелин той бил коруптен служител, искал от населението на провинцията дори пари, за да предприеме военна защита от крадливите племена, които нападали римските градове.

Като изключим хипотезата на Риман (8-ми проблем на Хилберт), изглежда че това е и най-деликатния проблем на Хилберт. Той фигурира в списъка от проблеми на Smale под номер 13.

През 1950 г., вече на 49 години, „жененият за работата си“ Никола Белопитов най-накрая намира любовта на живота си. Олга Белопитова е художник. Ученичка на професор Кирил Цонев. Особено силно влияние върху работата ѝ има художникът Борис Ангелушев, с когото я свързва дългогодишна дружба. Първото ѝ участие в Националната художествена изложба е през 1960 г., след което се редуват участия в ОХИ и тематични изложения. Заедно с художника Иван Вукадинов правят изключително успешна съвместна си изложба из Италия и Австрия.

След края на войната Съветско-българската минна компания разработва находището до 1956 г., когато е създадено българското дружество „Редки метали“. То управлява находището до 1992 г., когато добивът е прекратен.

Заедно трите финални книги на поредицата ще съдържат това, което може да се нарече завършеното виждане на Джордан за края на поредицата. В предговора Сандерсън казва, че могат да се възприемат като трите части на Спомен за Светлината или като трите последни тома на Колелото на Времето. Освен това той коментира вариращия стил на писане, сравнявайки го с двама режисьора, снимащи филм по един и същи сценарий. Буря се надига се състои от пролог, петдесет глави и епилог.

През 1439 г. заедно с руския епископ Исидор Киевски, той придружава император Йоан VIII в Италия за Фераро-флорентинския събор, който завършва с обиденението на двете църкви католическата и православната, които са разделени от Източно-западната схизма от 1054 г. Папа Евгений IV издига Висарион и Изидор на 18 декемви 1439 г. на кардинал. От 1440 до 1449 г. Висарион е кардиналски свещеник на църквата Santi XII Apostoli в Рим, 1449 г. той става кардинал-епископ на Тускулум (Фраскати). От 1450 до 1455 г. той е легат в Болоня.

През този период Александър Пушкин работи над поемата „Руслан и Людмила“ („Руслан и Людмила“), започната в лицея и отразяваща програмата на литературното дружество „Арзамас“ за нуждата от създаване на национална героична поема. Публикувана през 1820 година, тя предизвиква разнопосочни реакции, които след прогонването на Пушкин от столицата се превръщат в шумни спорове. Някои критици се възмущават от ниския стил на поемата и дори привърженици на демократизацията на литературата, като Дмитрий Зиков, критикуват смесването на руско-френски изразни средства с фолклорна стилистика.