Pēc Džastina Vilsona došanās uz Jaguar, Kjēza bija Formula 3000 pilots. Viņa uzvara Monako ir viena no lietām, kuru visbiežāk atceras saistībā ar dāni. Pēdējā aplī Bjerns Virdheims jau māja savas komandas darbiniekiem, taču Kjēza viņu taisnē apsteidza un izcīnīja uzvaru. Nikolass savās piecās sacīkstēs Formulā 1 visas reizes finišēja, taču nevienā no tām neizcīnīja punktus, kas ir neparasti debitantam. 2005. gadā viņš testēja Jordan un lielā daļā sezonas sacīkšu bija komandas trešais pilots.

Tradicionāli pieņiemts, ka Pataņdžali dzīvojis Indijā ap 200. gadu pirms mūsu ēras. Viņa biogrāfija ir neskaidra, nepārbaudāma un mītiska. Domāts, ka viņš bijis ""Gonardā"" (vieta Šrilankā) jo pats esot sevi saucis par ""Gonardieti"".[nepieciešama atsauce]

Profesionāļa karjeru sācis 1999. gadā 16 gadu vecumā. Pirmo reizi reitinga turnīra finālā iekļuva 2003. gadā Scottish Open, kur finālspēlē ar 7:9 zaudēja Deividam Grejam. 2005. gadā pirmo reizi kvalificējās Pasaules čempionāta finālturnīram, kur pirmajā kārtā ar 5:10 piekāpās Džonam Higinsam. Kopš tā laika Selbijs ir spēlējis visu pasaules čempionātu finālturnīros. Arī 2006. gada Pasaules čempionātā viņš pirmajā kārtā tikās ar Džonu Higinsu un uzvarēja ar 10:4. Taču jau nākamajā kārtā zaudēja Velsas snūkeristam Markam Viljamsam. 2007. gadā pirmo reizi iekļuva Pasaules čempionāta finālā, kur atkal tikās ar Dž. Higinsu, zaudējot ar 13:18.

Gaisa temperatūras absolūtais mēneša minimums, maksimums (°C) un mēneša vidējā temperatūra, kā arī tās novirze no ilggadējās novērojumu normas. Mēneša nokrišņu summa (mm), nokrišņu summa pa dekādēm un vienas diennakts nokrišņu maksimums.

Tas ir tas pats virziens, ko Vāgners vēlāk kritizēja, arī Džakomo Meierbēru, tas izpaudās arī traktātā ""Opera un drāma"", kur atzīmējis, ka mūzika, kurai operā vajadzētu būt izteiksmes līdzeklim, kļuvusi par galveno motīvu, drāma, kurai būtu jābūt mērķim, kļuvusi par līdzekli. Opera pārvērtusies par āriju un duetu virkni, kas sarausta drāmu sīkos gabaliņos, ir daudz bezsaturīgu melodiju. Šie uzskati komponistam raksturīgi vēl ilgi, radot konfliktus arī vēlākajos gados, strādājot Drēzdenes opernamā. Komponists pats apzinājies savus jaunības maldus un centās tos šādā veidā izpirkt, tātad ""Rienci"" daudzējādā ziņā ir banāla, tajā daudz vienveidības, bezsaturīgu gājienu.

Šahu iemācījies spēlēt piecpadsmit gadu vecumā, noraugoties, kā to spēlē vietējā kafejnīcā. 1848. gadā pārcēlies uz Londonu, kur ātri kļuvis par pazīstamu šahistu. 1851. gadā piedalījies pirmajā starptautiskajā šaha turnīrā Londonā, kurā izstājies pirmajā kārtā. Vēlāk piedalījies starptautiskajos šaha turnīros Vīnē (1873), Parīzē (1878), Vīnē (1882), Nirnbergā (1883), Londonā (1883), Hamburgā (1885), Hastingsā (1895) un Londonā (1899). Piedalījies arī mačos ar tā laika spēcīgākajiem šahistiem — Polu Morfiju (1858), Vilhelmu Steinicu (1866) un Emanuelu Laskeru (1890), kuros gan cietis zaudējumus kopvērtējumos.