Va començar la seva carrera teatral el 1990 amb la participació a Faust d'Einar Schleef al Berliner Hochschule für Schauspielkunst (Institut Superior d'Arts de Berlín). Entre 1992 i 1996 va estudiar direcció escènica al Berliner Hochschule für Schauspielkunst Ernst Busch (Institut Superior d'Art Dramàtic Ernst Busch). Va coincidir amb alguns dels seus mestres, com Manfred Karge, amb el qual va treballar d'assistent a Weimar i al Berliner Ensemble. Entre 1996 i 1999 va ser director escènic i artístic de la Baracke am Deutschen Theater que el 1998 va ser guardonada amb el premi ""Teatre de l'any"". D'aquesta etapa destaquen les produccions següents: Fette Männer im Rock (Nicky Silver), Ganivets a les gallines (David Harrower), Mann ist Mann (Bertolt Brecht) i Suzuki (Alexei Xipenko). El 1999 estrena L'ocell blau (Maurice Maeterlinck) al Deutsches Theater de Berlín i es converteix en el director convidat de la Schauspielhaus d'Hamburg, on estrena Disco Pigs (Enda Walsh) i Cara de foc (Marius von Mayenburg). Des del 1999 forma part de la direcció artística de la Schaubühne am Lehniner Platz a Berlín on ha promocionat el treball d'autors contemporanis (Sarah Kane, Marius Von Mayenburg, John Fosse, Mark Ravenhill, Caryl Churchill...), autors clàssics (Shakespeare) i autors moderns (Ibsen, O'Neill, T. Williams...). El 2004 va ser nomenat artista associat del Festival d'Avinyó i des del 2010 és president del Consell Cultural Franco-Alemany. Actualment és membre de l'Acadèmia Alemanya d'Arts Escèniques i les seves produccions es poden veure per tot el món.

Durant el 1997 el paquet d'eines d'interfície d'usuari es va agrupar com a GTK (GIMP Tool Kit) que depenia del paquet Motif. Per no tenir aquesta dependència i per millorar-lo Peter Mattis va impulsar el seu redisseny i es va reescriure utilitzant programació orientada a objectes. L'any 1998 la nova versió de GIMP incorporava la nova versió anomenada GTK+ El paquet GTK+ des de llavors va tenir un desenvolupament separat de GIMP i va atraure alguns dels programadors que col·laboraven en el seu desenvolupament. Quan al desembre de 2000 es va fer pública la versió GIMP 1.2 l'equip de desenvolupadors principals eren Manish Singh, Sven Neumann i Mitch Natterer.

Els polímers electroactius són materials que poden ser fàcilment fabricats en diverses formes a causa de la facilitat en el processament d'aquests materials polimèrics, la propietat els fa materials molt versàtils. Una aplicació potencial dels EAP és que potencialment es poden integrar en sistemes microelectromecànics per produir actuadors intel·ligents.