Budova pastoračného centra je pomerne rozsiahlym komplexom priestorovo zoradených do kompaktnej štruktúry, s akceptom na samotnú hmotu kostola. V rámci okolitého rozvoľneného sídliska chce vytvoriť pokojné a jasne definované prostredie. Učebne, fara a administratívne priestory sú zoskupené na pravouhlom pôdoryse tvaru L a tvoria tak vonkajšiu uličnú časť kompozície. V nádvorí je umiestnený oválny chrámový priestor, ktorý je akoby vykrojený zo základnej hmoty celého komplexu a jeho tvar kopíruje zakrivenie vonkajšieho domu. Hmota chrámu je obložená vertikálnymi drevenými lamelami, ktoré umocňujú jeho výnimočné postavenie v rámci celého komplexu. Celok dopĺňa štíhla veža, ktorá znakovo symbolizuje a nadväzuje na vnútornú líniu adoračnej kaplnky a umiestnenie tabernákula.

Rejkistom môže byť len človek, ktorý prešiel naladením energetických centier na prijímanie a ďalšie odovzdávanie energie; iniciácia posilní energetickú vibráciu aury a vedie k zväčšeniu objemu energie daného adepta rejki. Naladzovanie je trojstupňové (niektorí učitelia delia tretí stupeň na dve časti).

Schliemann mal celkom 5 detí. Z prvého neúspešného manželstva s Jekaterinou Lyšinonou mal tri deti: syna, Sergeja (1855 – 1941) a dve dcéry: Natáliu (1859 – 1869) a Nadeždu (1861 – 1935). V druhom manželstve so Sofiou Engastroménosovou mali dve deti: dcéru, Andromaché (1871 – 1962) a syna Agamemnóna (1878 – 1954). Toto manželstvo bolo veľmi úspešné. Sofia obdivovala svojho manžela a podporovala ho vo všetkých jeho plánoch, zúčastnila sa osobne na jeho vykopávkach, kde zdieľala s ním všetky útrapy tejto práce.

Študoval na evanjelickom lýceu v Kežmarku (prof. K. Kuzmány, J. Benedikti), v Ožďanoch, opäť v Kežmarku, roku 1832-1836 teológiu na kolégiu v Prešove, 1841-1843 na univerzitách v Greifswalde a Tübingene. Pôsobil ako vychovávateľ, výpomocný učiteľ, tajomník superintendanta v Tisovci, v roku 1848-1849 žil v Banskej Bystrici, od 26. novembra 1851 do tragickej smrti evanjelický farár v Birde v Rumunsku. Osobnosť slovenského národného obrodenia najmä na východnom Slovensku. Vedúci predstaviteľ Spoločnosti homiletickej v Prešove. Básnickú tvorbu publikoval v almanachoch a kalendároch. Prejavy a iné práce ostali v rukopise.

Rádio Hey! je s počúvanosťou 1,6% desiatou najpočúvanejšou rozhlasovou stanicou na Slovensku podľa prieskumu Market & Media & Lifestyle spoločnosti Median SK (1Q+2Q/2011).

V roku 1970 sa začala výstavba základnej školy a bytovky pre učiteľov. Odovzdané boli 1. 9. 1979. Následne bol v rokoch 1972 – 77 postavený kultúrny dom a v rokoch 1972 – 74 chodníky. V rokoch 1984 – 87 bola obec plynofikovaná a v rokoch 1982 – 85 bol postavený obchodný dom. V rokoch 1987 – 91 bola postavená nová prijímacia budova ČSD a aj preložka štátnej cesty E-18 a výstavba cestného mosta cez Ondavu.