Aquest conjunt edificatori fou adquirit el 1387 per Ponç de Gualbes. A l'accíó d'aquesta família es deu l'ampliació i entrandiment del primitiu casal al llarg dels segels posteriors.

El 2009 a Esnon hi havia 154 unitats fiscals que integraven 409,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 17.695€.

El 2007 la població en edat de treballar era de 2.628 persones, 1.787 eren actives i 841 eren inactives. De les 1.787 persones actives 1.622 estaven ocupades (860 homes i 762 dones) i 165 estaven aturades (66 homes i 99 dones). De les 841 persones inactives 307 estaven jubilades, 242 estaven estudiant i 292 estaven classificades com a ""altres inactius"".

Els Duran han ostentat càrrecs de batlle de Gelida i jutges de pau i caps del Sometent durant els darrers segles i els hem trobat esmentats a tota la documentació municipal i parroquial des del segle XV.

El 2007 hi havia 99 habitatges, 91 eren l'habitatge principal de la família i 8 estaven desocupats. Tots els 99 habitatges eren cases. Dels 91 habitatges principals, 80 estaven ocupats pels seus propietaris, 10 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 14 en tenien tres, 14 en tenien quatre i 62 en tenien cinc o més. 83 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 43 habitatges hi havia un automòbil i a 34 n'hi havia dos o més.

L'origen de la raça pot traçar-se fins a l'any 1710, quan un home anomenat Morten Bak, habitant de Glenstrup, a prop de la ciutat de Randers i Hobro, a Dinamarca, va creuar gossos bastards (possiblement descendents d'antics gossos de mostra espanyols) durant 8 generacions amb gossos de granja de grans taques negres, fins a obtenir una raça pura de gossos blancs i marrons anomenats Bakhounds o Old danish pointers. Els grangers anomenaven als seus gossos de granja Bloodhounds (Gos de Sant Hubert), però és possible que fossin una branca bastarda de descendents de gossos Squire, al seu torn descendents de gossos de Sant Hubert.

Bibsons és un programa radiofònic fet pels joves de Palafrugell en directe des de la Biblioteca de Palafrugell amb l'objectiu d'arrelar el jovent a la cultura des de la biblioteca i des d'un mitjà com la ràdio. Permet donar veu a un col·lectiu molts cops amb poca representació als mitjans de comunicació i, així, trencar alguns tòpics que recauen sobre els joves.

Una parella de jubilats, Shukichi Hirayama (Chishū Ryū) i la seva dona Tomi (Chieko Higashiyama), que viuen a la petita ciutat costanera de Onomichi, al sud-oest del Japó, emprenen un viatge per retre visita als seus fills. Només la filla més jove viu amb ells: Kyoko (Kyōko Kagawa), una mestra d'escola, que no està encara casada. Els altres fills viuen a Osaka o a Tòquio.