През 1949 г. се създава първия в България ведомствен научноизследователски отдел по съобщенията, с първи директор Недялко Велев, а през 1952 г. Белопитов е назначен за директор на Научно–изследователския институт по съобщенията /НИИС/, където основната му дейност е в чисто научно–изследователски план. Там той преоткрива удоволствието от научната работа и още нещо, което го прави щастлив до края на живота му – сътрудничеството с младите хора. В общуването си е изключително непосредствен, бързо премахва бариерите, говори увлекателно, уважава чуждото мнение и умее да изслушва. Това го превръща в много успешен учител и ръководител за поколения млади инженери. Всяка сутрин той прави своята обиколка из лабораториите, започвайки от вратата със знаменитото си „Здравейте! Какво ново?“.

В своя труд De Magnete (1600) Уилям Гилбърт предполага, че макар електричеството и магнетизмът да причиняват привличане и отблъскване между обектите по сходен начин, те представляват различни явления. Моряците отдавна били забелязали, че при гръмотевични бури стрелката на компаса „полудява“, но връзката между електричеството и светкавиците била потвърдена едва с експериментите на Бенджамин Франклин през 1752. Един от първите откриватели на връзката между произведеното от човека електричество и магнетизма бил италианецът Романьози, който през 1802 забелязал, че при свързването на проводник към електрическа батерия стрелката на намиращия се наблизо компас се отклонява. Ефектът обаче не бил широко известен до 1820, когато Оерстед провел подобен експеримент. Работата на Оерстед на свой ред повлияла на Ампер, който създал математическата основа на теорията на електромагнетизма.

На 65 години Никола Белопитов е изпратен в пенсия. Този момент той с хумор описва така: „Опитах се да бъда „редови“ пенсионер, но много бързо започнах да остарявам. Така опитите ми излязоха несполучливи..."" Той се връща в лабораториите на „Електротехнология“ и продължава да работи върху внедряването на електроизкровото напластяване в различни области на индустрията.

Ликана може да бъде наречена „Царството на орхидеите“. Причината за това е, че тук на малка площ се срещат 15 вида орхидеи. Най-известни от тях са пеперудоцветният салеп (Anacamptis papilionacea), пирамидален анакамптис (Anacamptis pyramidalis), недоразвит лимодорум (Limodorum abortivum), обикновена пърчовка (Himantoglossum caprinum), двурогата (Ophris cornuta), паяковидната пчелица (Ophrys mammosa) и пчелоносното бръмбарче (Ophrys apifera). Най-ценният представител е орхидеята дремников главопрашник (Cephalanthera epipactoides), която се среща единствено тук в България. Други редки видове, срещащи се тук, са върбинковата какула (Salvia verbenace) и монпелийската телчарка (Polygala monspeliaca).

На 12 декември 2009 г., на 24-ия си рожден ден, Гилерме се жени за Рафаела, от която има дъщеря. Неговият любим отбор във футбола е Бенфика Лисабон и вратарят на Бразилия Жулио Сезар.

1054 – SN 1054 – година на зараждане на Ракообразната мъглявина, отбелязана от китайски астрономи. Наблюдавана в съзвездието Бик; видима величина: -6.