Līdzīga šai sēnei ir retā, bet stipri indīgā Patuijāra šķiedrgalvīte (Inocybe patouillardii jeb Inocybe erubescens) , kura jaunībā ir tais pašās krāsās, bet tās kātiņš ir bez gredzena un šķiedraini svītrots, lapiņas jaunām sēnēm tumšākas un mīkstums griezumu vietās sārtojas. Mušmires atšķiras no čigānenēm ar savām vienmēr baltajām lapiņām.

Tāpat kā citās zemnieku kultūrās, toradži dejo un dzied arī ražas novākšanas laikā. Ma'bugi deju izpilda, pateicoties par ražu, savukārt Ma'gandangi dejo rīsu kulšanas laikā. Ir arī vairākas kara dejas, piemēram, Manimbong, ko izpilda vīrieši, kam seko sieviešu izpildītā Ma'dandan. Aluka nosaka, kā un kad toradžiem jādejo. Piemēram, Ma'bua deju drīkst izpildīt tikai reizi 12 gados. Tā ir nozīmīga ceremonija, kuras laikā priesteri, uzvilkuši bifeļa galvu, dejo ap svēto koku.

Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju. Miris Bavārijas pilsētā Dillingenē (Dillingen an der Donau) 1951. gada 16. janvārī.

Līdzās 1905. gada oktobrim Liepājā, tika reģistrēts otrs vislielākais oktobra mēneša nokrišņu daudzums Latvijas rietumu rajonos. Aizputē mēneša nokrišņu summa bija 206 mm.

Toradži ir tauta Indonēzijai piederošajā Sulavesi salā. Pie tās pieder ap 650 000 cilvēku, no kuriem 450 000 joprojām dzīvo toradžu tradicionālajā teritorijā Tanatoradžā. Lielākā daļa iedzīvotāju ir kristieši, bet pārējie ir musulmaņi vai pieder vietējai animistu reliģijai alukai (aluk - ""ceļš""). Indonēzijas valdība oficiāli atzīst šo reliģiju ar nosaukumu ""aluktodolo"" (Aluk To Dolo - ""senču ceļš"").

Ļenas rajons (krievu: Ленский район) ir Krievijas Arhangeļskas apgabala administratīvais rajons apgabala dienvidaustrumu daļā. Rajons robežojas ar Arhangeļskas apgabala Viļedas rajonu dienvidos, Kotlasas rajonu dienvidrietumos un Krasnoborskas rajonu rietumos, kā arī Komi republikas Udoras rajonu ziemeļos, Ustjvimas rajonu austrumos, Siktivdinas rajonu dienvidaustrumos un Sisolas rajonu dienvidaustrumos.

Latvija (1941 - 1946) bija nelegāls pagrīdes pretošanās kustības izdevums, kas Otrā pasaules kara laikā tika izdots Latvijā. Tas ir pirmais nopietnais nacionālās pretošanās kustības drukātais izdevums vācu okupācijas laikā, kura pirmais numurs iznāca jau 1941. gada 18. novembrī. Latvija iznāca vienas lapas apjomā ar tekstu tika vienā lapas pusē, un tās metiens svārstījās no 1600 līdz 6500 eksemplāriem. To izdeva anonīma ""Patriotu organizācija"", taču domājams, šis nosaukums lietots, lai radītu iespaidu par nopietnas pretestības pastāvēšanu. Tekstus rakstīja un rediģēja K.Drava un J.Liezeris.

No 1984. gada El Barādeī strādāja Starptautiskajā Atomenerģijas aģentūrā, sākumā par juriskonsultu (1984-1993), pēc tam par ģenerāldirektora asistentu ārējo sakaru jomā (1993-1997).

Rūdolfs Kandis dzimis Rīgā. Pēc II Rīgas pilsētas vidusskolas beigšanas 1919. gada 25. maijā brīvprātīgi iestājas 3. Atsevišķajā bataljonā, piedalās kaujās pret lieliniekiem Latgalē, tiek arī ievainots, 1919. gada 8. augustā nonāk 3. Jelgavas kājnieku pulkā, savukārt no tā tiek nosūtīts uz Latvijas kara skolu. Pēc kara skolas beigšanas ar I šķiru Kandis tiek ieskaitīts 6. Rīgas kājnieku pulkā.