U petoj sezoni, Frigimonova uloga, mada kratkotrajna i sporedna, druga je po važnosti nakon one u prvoj sezoni. Naime, saznajemo kako je ženka Frigimona u Digitalnom svijetu otkrila malenog Keenana Criera i uzela ga kao svoje dijete. Dok se brinula o njemu, pristupili su joj Merukimon i njegov pomoćnik Gotsumon, tražeći da im preda dječaka jer Digimoni i ljudi ne mogu živjeti zajedno, no ona je to odbila. Merukimon je shvatio kako se Frigimon o Keenanu planira brinuti kao majka tako da je povukao svoju naredbu i dozvolio joj da se brine o dječaku. Taj odnos posebno ilustrira sljedeća situacija. Nakon nekog vremena, Keenan je obolio zbog čega je Frigimon krenula u potragu za lijekovima koje su ljudi ostavili u Digitalnom svijetu, što ilustrira njezinu brigu za dječaka.

Na tribini ""Kulturnog društva Miroslav Šalom Freiberger"" 6. 3. 2012 godine predstavljeno je notno izdanje Sinagogalnih napjeva natkantora Bernarda Grünera.

U naselju Kovači živi 51 punoletni stanovnik, a prosečna starost stanovništva iznosi 40,4 godina (44,0 kod muškaraca i 35,8 kod žena). U naselju ima 18 domaćinstava, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 3,39.

Karađorđe saziva sve srpske knezove radi dogovora. Posle većanja odlučuju da pošalju gazda Gruju kod Aganlije i da po svako cenu izmoli oproštaj (jer trenutno Srbi nisu spremni za rat), inače će biti bačen na strašne muke.

Prije imenovanja na mjesto biskupa bio je komornik nadbiskupa Annoa II od Kölna. Za vrijeme borbe za investituru je podržao rimsko-njemačkog cara Heinricha IV; godine 1080. je papu Grgura VII proglasio heretikom, a 1084. pratio Heinricha IV na krunidbu od strane antipape Klementa III.

Na listi Svetske baštine Uneska nalaze se: kompleks Abu Mena, ostaci drevne Tebe, islamske četvrti starog Kaira, Memfis, nubijski spomenici od Abu Simbela do Fila, Manastir svete Katarine sa okolinom i Dolina kitova.

Oceanijski kup nacija 2010. je bilo četvrto izdanje Oceanijskog kupa nacija koje se održalo u novozelandskom gradu Poriruji od 8. do 10. svibnja 2010. godine. Sudjelovale su ukupno tri momčadi, i to reprezentacije Australije, Novog Zelanda i Cookovog Otočja.

Iz godine u godinu broj učenika se povećavao pa su stare zgrade u kojima se održavala nastava postale pretijesne. Graničarske vlasti donose odluku da se na istom mjestu u centru grada sagradi nova zgrada. Gradnja je započela u lipnju 1878.g., a završila u kolovozu 1879.g. Tako je stogodišnjica vinkovačke Gimnazije svečano proslavljena 4. listopada 1879.g. useljenjem u novu, današnju zgradu. Posvetu zgrade i svih učionica obavio je tadašnji đakovački biskup J.J. Strossmayer koji je bio i jedan od mecena u izgradnji nove zgrade.

Nekoliko njegovih romana je prevedeno na bugarski, hrvatski, danski, holandski, češki, engleski, estonski, finski, francuski, nemački, italijanski, japanski, poljski, rumunski, srpski, slovački, španski, švedski i turski. Edicija njegovih kratkih priča dostupna je na španskom, neke od njegovih pripovedaka prevedene su na bugarski, hrvatski, engleski, estonski, francuski, nemački, italijanski, poljski, portugalski, slovački, španski i švedski, a neki od njegovih pesama na nemački.