Rehekuun 2012 ilmu Oittisõ Hannu sulõst „Assamallan asemalla. Vironhaikuja” ‒ edimäne soomõ keelen kirotõt eesti haikudõ raamat, kon om päält soomõkeelitside seen ka eestikeelitsit luulõtuisi ni keelekatsõtuisi. Taa om edimäne raamat ilman, miä om vällä ant Hellinnan ehk Helsingist ja Talliinast tegünevän fiktiivsõn katsikliinan.

Mandariinõ pruugitas päämädselt värskist pääst niisama süümises vai värskilt salatidõ vai makõsüüke seen, tortõ ilostamisõs jms. Viläst tetäs ka mahla.

Pütsepä Eduardi kotsilõ om üteld: «Uma ilosa kihäga, julgõ, võttõrikka ja taktikalidsõlt läbimõtõldu maadlusviiega oll’ tä uma ao päältkaejidõ lemmik». Tä mõist' kõnõldaq katsan keelen ja oll' karsklanõ.

Kveeni kiil om saanuq mitmit lainsõnno norra keelest, näütüses pruugitas sõnna tyskäläinen (s'akslanõ) soomõ sõna saksalainen asõmal. Kveeni keelen pruugitas ka vanno soomõ sõnno, midä Soomõn inamb pruugita-ai.

Öüdsinkäümine vai öüts oll' hobõsidõ ja veohärgi üüsene kar'ataminõ külä ütidsel kar'amaal. Öüdsin käüdi hariligult keväjädsel künnüaol, mõnikõrd ka pääle hainaaigo. Eestin kest' öütsikommõq talomaiõ kruntiajamisõni 19. aastagasaa tõõsõl poolõl.

Õuruupa kiilipäivä peetäs 26. süküskuu pääväl. Taa päävä kuulut' vällä Õuruupa Nõvvokogo 2001 aastagal, et tukõq kiili opmist üle terve Õuruupa.

Lindora laadust ommaq kirotanuq mitmõq võro kirämiheq ja -naasõq. Rahmani Jan om laadust kirotanuq pall'o luulõtuisi (kaeq nt. ""Lindora laaduh"", Võro-Seto tähtraamat 2010). Juttõ ommaq kirotanuq Otsa Hannes (""Esäga Lindora laaduh"", Võro-Seto tähtraamat 1996) ja Puhalaisõ Mikk (""Lindora laadal iks juhtus"", Võro-Seto tähtraamat 2006). Kauksi Ülle luulõtusõ ""Lindora 1997"" (kaeq Võro-Seto tähtraamat 2010) perrä om tett laul, minka või löüdäq Lõkõridõ albomi ""Süä kisk"" päält.

Tiinüs vai rammus vai toogi pääl olõminõ om tuu, ku imäne imetäjä kand uman imäkuan poiga vai poigõ. Tuu nakkas pääle tiinõs jäämisega (käünüs saamisõga, juustumisõga) ja lõpõs poigimisõga vai puja ärqviskamisõga.

Kirotanuq om Pulga Jaan veidü, a õnnõ võro keelen. Laulutekste, midä om tett ""poiskõsõst pääleq"", om avaldõt ""Võro-Seto tähtraamatiden"" 1997 ja 1998. Tähtraamatin nigu ka võrokiilsen lugõmikun om ilmunu viil maal elolõ jäämise oppuisi, vai ""eläjäsuguelo juttõ"". Kunst'kirändüsligõmbist jutõst om ""Üts päiv ja üü Aruküla Antsu elust"" ilmunu 1992. a. tähtraamadun nink neli tükkü helükaseti ""Pini hind"" pääl.

Timo mõisa (sks. k. Klein-Koiküll-Kirrumpäh) oll' riigimõisa Põlva kihlkunnan põrõhõlladsõ Veriora valla alal. Mõisa eräldediq 1795. ja 1811. a. vaihhõl Vahtsõ-Koiola mõisast. Timo mõisa oll' kõik aig riigimõisa.

Iisraeli riigi välläkuulutaminõ toimu 14. lehekuu pääväl 1948, pääväl, ku Briti mandaat lõppi. Tuul pääväl kuulutõdiq ammõtlidsõlt vällä, et om luud vahtsõnõ juudi riik, sääl, kon oll' olnuq Palestiina Briti mandaat ja kon kunagi olliq olnuq Iisraeli ja Juudi Kuningriik.

Tsiga ütelnüq: ""Ku mul sarvõq saavaq sõs ma purõ ja poksi, tuu peräst ei olõq tälle sarvi luudu. (H I 7, 659/60 (1-10), Kanepi kihlkund, Loodusõ Gustav, 1895)