Haanimaa om põlinõ kultuuripiirkund Võromaal, miä võtt hindä ala suurõmba osa Rõugu kihlkunna hummogujaost ja Haani korgõstmaast. Haanimaa um esiqeräline nii uma mägidse luudu ku ka muust Võromaast parõmbahe alalõhoitunu põlidsõ keele, kultuuri ja eloviie poolõst. Haanimaa um jaet mitmõ umavalitsusõ (Haani, Rõugõ ja Vahtsõliina vald) vaihõl ja timä keskus om Haani külä üteh Eesti ja Baltimaiõ kõgõ korgõmba mäe Suurõ Munamäega.

Vana-Kreeka vai Antiik-Kreeka vai Muistidsõ-Kreeka all mõtõldas aigo Kreeka aoluun, miä kest' umbõs aastagast 1100 i.m.a. kuni aastagani 146 i.m.a., ku ruumlasõq vallutivaq Kreeka pääle Korintosõ tapõlust. Vana-Kreeka kultuur pand' alossõ õdagumaitsõlõ tsivilisats'oonilõ. Tol oll' suur mõjo Rooma impeeriumilõ, miä kand' tuu elemente lakja pall'odõhe Õuruupa kantõhe. Vana-Kreeka kultuur omm kõvva mõotanu kiili, poliitikat, kooliharidust, filosoofiat, tiidüst ja kunsti, muuhulgan andnu toukõ renessansi tekkümises Õdagu-Õuruupan.

Aavigu Johannes (Johannes Aavik) (8. joulukuul (vana kallõndri perätselt 26. märdikuul) 1880, Randvere külän, Laimjala vallan, Saarõmaal – 18. urbõkuu 1973, Stockholmin) oll' eesti keeletiidläne.

Eestin oll' kotonkoolitamisõl 2008/2009 a. vanõmbidõ tahtmisõ peräst 96 last ja tervüse peräst 571 last. Om olõman MTÜ Eesti Koduõppe Keskus.

Hao Paul om pikkä aigo olnuq Tarto Ülikooli oppaja, kirändüse ja rahvaluulõ osakunna eräkõrralinõ dotsent ni Lõunõ-Eesti keele- ja kultuuriuurmiisi keskusõ juhataja, niisama Võro Instituudi tiidüsnõvvokogo edemiis. Tä om kõgõ inämb uurnuq seto rahvaluulõt ni kombit.

Siin miiq kottal noq muud olõ-õs, ku s'oo Pärli jõgi, kost kallu püüti. Tan üllen Viitenä puul timä um viil peris väikene, niguq oja. Aq siin lätt joq suurõmbas jaq laembas. Siin juusk naid lättiid sisse jaq mõni oja kah. Aq mõisa man um timäl joq hoobis tõõnõ n'agu. Aq vesi um siin õnnõq alasi külm. Tuu um naad'õ lättide peräst, et naaq ajavaq külmä vii sisse. Talvõl jälq ummaq lättekotussõq vallalõq. Mood'o külmäs külq jõgi kõõgist paag'ust ärq kinniq. Sõs käüdäs hobõstõga üle jaq õkva. Ohku lumõga nakka-õiq kiä kõvõrit teid pite kolkma. Säänä asi.

1867. aastagal luudi Austria-Ungari kompromissiga Austria-Ungari riik. Tuul katsikmonarkial oll' kats pääliina: Viin ja Budapest. Tuul aol (kooni Edimädse ilmasõani) läts' Budapest jälq häste edesi. Pest kasvi Ungari valitsõmis-, poliitilidsõs, majanduslidsõs, kaubandus- ja kultuurikeskusõs. 1873. a. arvati kolm liina Buda, Pest ja Óbuda (Vana Buda) ammõtlidsõlt kokko ütes liinas, midä naati kutsma Budapestis. Teno suurõlõ sisserändämisele Transdanuubia ja Ungari tasandiku küllist kasvi ungarlaisi arv Budapestin suurõmbas s'akslaisi umast. 1851 ja 1910 vaihäl kasvi ungarlaisi protsent Budapestin 35,6 päält 85,9 pääle. Ungari kiil sai liinan kõgõ tähtsämbäs keeles.

Liinatiatri man tüütäs ka Draamastuudio. Draamastuudio alossäädüs om arõndaq Võro kooliopilaisi loomingulisust, tarvitõn seoilmaaoliidsi tiatrimetoodikit ja nõvvõ. Säält om sirgunuq paar tunnõtut näütelejät. Näütüses Karpovi Sten, kiä om mängnüq Pärno tiatrin Endla ja saanuq tunnõtus sar'aga “Nurjatud tüdrukud”. Viil ommaq draamastuudiost võrsunuq Viselä Hendrik ja Otsari Lauli.