U drugom objavljenom članku iz 2010., autori su saopćili rezultate izolacije i sekvenciranja jedarnog genoma iz kosti denisovskog prsta. DNK ovog uzorka je bila neočekivano dobro očuvana i ispoljavala je vrlo nisku razinu kontaminacije. Tako je bilo moguće sekvenciranje gotovo cijelog genoma, što je omogućilo detaljnu usporedbu denisovskog, neandertalskog genoma sa genomom današnjeg Homo sapiens. Nakon ovbe analize je zaključeno da su, uprkos prividnoj divergenciji u mitohondrijskim sekvencama, denisovski ljudi s neandertalcima imali zajedničku evolucijsku liniju u odnosu na liniju recentnog afričkog čovjeka. Procijenjeno je da se divergencija između denisovskog čovjeka i neandertalca zbila oko 640.000 godina prije današnjice, a između denisovca i neandertalca od linije modernog čovjeka prije oko 804.000 godina. Smatra se da je divergencija u denisovdkoj mtDNK posljedica ili održavanja linije koja je pročišćena od gena iz drugih linija pradavnih ljudi putem genetičkog drifta ili pak unošenjem genskog materijala iz ranijih vrsta hominida. Godine 2013,, sekvencirana je mtDNK iz bedrene kosti 400.000 godina starog oblika Homo heidelbergensis iz pećine Sima de los Huesos u Španiji i dokazano da je ova sekvenca najbliža onoj kod denisovskog čovjeka.

Svoju simboliku Blagovijest ima i kod muslimana Bošnjaka u Bosni i Hercegovini. Ovoga dana je, prema njihovom tumačenju, Gavrilo (Gabrijel) posjetio Djevicu Mejrem i obavijestio je o da će roditi sina koji će se zvati Isa. Blagovijest ima svoj značaj i u narodnom kalendaru po kojem obilježava početak proljeća i buđenje zemlje, a da toga dana iz zemlje izlaze zmije, žabe, miševi i insekti. Tada se bude i pčele i medvjedi iz zimskog sna. Naši stari su vjerovali da zima traje do Balagovijesti, pa su u čast dolaska proljeća obavljali mnogobrojne obrede. Po visovima iznad naselja su se nekada palile vatre, a nakon toga (za tamnih noći) tragalo za mogućim svjetlucanjem na lokalnim uzvisinama. Ako se uoči, tumačeno je da se tu nalazi zakopano blago (blagovijest) pa su ga lakovjerni, narednih dana, pokušavali iskopati.

Grb Novog Zelanda je usvojen 26. augusta 1911, a trenutna verzija je na snazi od 1956. Do 1911 Novi Zeland je koristio grb Ujedinjenog Kraljevstva. Grb se sastoji od centralnog štita na kojem se nalaze četiri zvijezde koje simboliziraju sazvježđe južnog krsta, zatim zlatno runo, snop pšenice i dva čekića. U sredini štita se nalaze tri broda koji simbolizuju važnost trgovine morem i imigrantsko porijeklo novozelanđana. Pored štita se nalazi žena, bjelkinja, koja drži zastavu Novog Zelanda, a sa druge strane Maori ratnik. Iznad štita je kruna sv. Edvarda, a ispod traka sa natpisom ""New Zealand"" (Novi Zeland).

Tokom sedamdesetih godina 20. stoljeća vojno vodstvo JNA donijelo je odluku da se započne proizvodnja prvog domaćeg tenka. Jugoslovenska vojna industrija nije imala dovoljno iskustva u projektiranju i proizvodnji tenkova odlučeno je da kao osnova za izradu domaćeg tenka posluži neki od postojećih modela tenkova treće generacije. SFRJ je kupila od SSSR oko devedeset T-72 tenkova koji su se pokazali kao dobri i moderni tenkovi pa su odlučili da bude T-72 osnova za jugoslavenski tenk.