ר""מ ומנהל הישיבה היה הרב יחזקאל סרנא, וכמשגיח כיהן הרב אברהם גרודזינסקי, שאף הוא עלה מסלובודקה לחברון בשנת תרפ""ד. בהמשך הצטרף אליהם הרב משה פינקל, בנו של ""הסבא"". בחודש שבט חזר הרב גרודזינסקי לליטא, לשמש כמשגיח בקרב הנשארים בסלובודקה. באדר תרפ""ה הגיע לארץ ראש הישיבה רבי משה מרדכי אפשטיין. את פניו קיבלו 5000 איש, בהם הרב יוסף חיים זוננפלד (שבירך לכבודו ברכת שחלק מחכמתו ליראיו) והרב צבי פסח פרנק, והוקם לכבודו ""שער כבוד"" בכניסה לחברון. הרב אפשטיין הנהיג בישיבה לימוד בסדר קדשים בשל המעבר ל""ארץ הקודש"". בחודש תמוז תרפ""ה עלה ""הסבא"", הרב נתן צבי פינקל. מושל חברון הביע את שמחתו על הרחבת היישוב היהודי במקום והבטיח את סיועו. בשנת תרפ""ו עלה הרב לייב חסמן ומונה למשגיח בישיבה לצד ""הסבא"". הסבא הזמין גם את הרב אברהם נח פלאי שיעלה ארצה וימסור שיחות מוסר לתלמידים.

בן ארי ספג ביקורת בציבור הדתי על אמירתו בשיר ""אני לא נציג של אלוהים"". עוד ביקורת ספג השיר על חוסר אמירה חזקה באף נושא מתוך רצון שלא לפגוע בקבוצות שונות באוכלוסייה.

בשנת תש""כ מנתה הישיבה 250 בחורים והבניין בשכונת גאולה היה קטן מדי. הרב סרנא העדיף שהישיבה תהיה בשכונה מרוחקת ממרכז העיר. לצורך כך תוכננה הקמת קרייה לישיבה, שתכיל בית מדרש, פנימיות ודירות לצוות. בנו של הרב משה חברוני, יצחק, מונה לאחראי על הקמת הקריה. הרב חברוני והרב כהן סייעו בגיוס כספים. בשנת תשכ""ב הונחה אבן הפינה בשכונת גבעת מרדכי והוחל בבניית המבנה החדש, כשבתחילה נבנה בית מדרש המתאים לכ-500 בחורים. בגמר הבנייה בתשל""ו (1976) אוכלס בית המדרש והחלו הלימודים במקום. עם השנים עלה מספר התלמידים ונבנה בית מדרש חדש שיוכל להכיל עד 1,400 מקומות ישיבה. לאחר כיבוש חברון במלחמת ששת הימים, ביקש הרב סרנא להקים את הישיבה מחדש בחברון, אבל השלטונות סרבו.[דרוש מקור]

האצ'יסון שותפה באמצעות חברת ""האצ'יסון מים בע""מ"" עם חברת איי.די.אי טכנולוגיות במיזם הקמת מתקן התפלה שורק. המתקן החל לפעול באוגוסט 2013 ויספק כ 20% מצריכת המים הביתית בישראל.

לאחר הצלחת הקו הראשון של הרכבת התחתית הקהירית, החלה בשנת 1993 בנייתו של הקו השני, אשר תוכנן לאורך 22 ק""מ, רובו במנהרה תת-קרקעית. הקו עובר בין כמה מן האתרים המרכזיים ביותר בקהיר וביניהם האוניברסיטה ובניין האופרה. הקו חוצה את נהר הנילוס במנהרה בעומק 70 מטר מתחת לפני הקרקע. הקו השני מצטלב עם הקו הראשון בשתי תחנות: תחנת סאדאת ותחנת מובארק. הנשיא מובארק חנך את הקו השני בחודש אפריל 1999.

פרי עבדה עם בן זוגה על מגוון פיתוחים רפואיים. אחד הפרויקטים שפיתחה עם בעלה הוא שיפור בדיקת הקליניטסט (Clinitest). זוהי בדיקת זיהוי אישית, הבודקת את כמות הגלוקוז באמצעות איסוף שתן. השיפור שפיתח הזוג אפשר לחולה לבצע את הבדיקה הזאת בביתו. בני הזוג פתחו גם את תרופת האסאסט (Acetest).

ב-1999 הצטרפה מימד לישראל אחת בראשות אהוד ברק; עמיטל היה שותף למהלך, אך בסופו של דבר פעילותו בתנועה פחתה עד שפסקה כליל. חתנו, הרב יהודה גלעד, היה חבר כנסת מטעם מימד, עד שפרש בגלל המשך ההליכה עם מפלגת העבודה. בעיתונות התפרסם שגם הרב עמיטל התנגד להליכה משותפת זו. לקראת בחירות 2006, השתתף בכינוס בחירות של תנועת העבודה-מימ""ד לאחר הפסקה של כמה שנים בהן נמנע מעיסוק בנושאים פוליטיים ובמימד הודיעו כי הרב עמיטל עדיין חבר במפלגה.