אפרים אוירבך נולד בשנת 1892 במשפחה יהודית בבלצי (בלץ) שבבסרביה, אז בתחומי האימפריה הרוסית. היה השלישי מבין בני הוריו: אביו, אברהם אלעזר, שוחט ובודק עני, קרוב לחסידי חב""ד, ושמוצאו היה מקישינב, ואשתו, חיה לבית שוחט, בת למשפחה של חסידי חב""ד מבלצי. בית ההורים ברחוב פטרסבורג, היה תמיד מלא אורחים מכל השכבות של החברה היהודית, ביניהם גם מלומדים כמו המשורר יעקב פיכמן, שהתגורר באותו הרחוב, והפך לדמות מופת בקריירה הספרותית העתידית של הצעיר, או הרב פישמן-מימון. .אפרים התחנך במוסדות דתיים, אך מגיל 15, בהשפעת אחיו הבכור ומשכילים שפקדו את בית המשפחה התחיל ללמוד רוסית ולרכוש השכלה כללית.

חברות בנקי הדם הטבורי טוענות כי לאחר כל תקופת הקפאה, ארוכה ככל שתהיה, לא יחול שינוי במצב התאים. עם זאת, מכיוון שההקפאה אינה מתרחשת באפס המוחלט, עדיין פעילים תהליכים כימיים אשר עלולים להביא להרס תאים, גם אם בקצב איטי.

בשנת תקס""ג (1803) הדפיס את ספרו ההלכתי ""עיקרי הד""ט"", שם הספר הוא נוטריקון של שמו, דניאל טירני, המתכתב עם המונח ""עיקרי הדת"". הספר עוסק בקצרה בעיקרי ההלכות מארבעת חלקי ה""שולחן ערוך"" הרלוונטיות לחיי היומיום והוא מלוקט מ-138 ספרים, שאותם הוא מונה בהקדמה לספר.

ויוויאן מרצ'נט (באנגלית: Vivien Merchant; ‏22 ביולי 1929 - 3 באוקטובר 1982) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון אנגלייה שהייתה מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשנת 1966 על תפקידה בקומדיה ""אלפי"". מרצ'נט הייתה אשתו של המחזאי והתסריטאי המפורסם הרולד פינטר.

השימוש הנפוץ ביותר למקלות הוא לניקוי תעלת האוזן משעוות אוזן. עם זאת, העמדה הרווחת בקרב רופאים היא כי שימוש זה מיותר ויכול להזיק, שכן השעווה נועדה להגן על תעלת האוזן מפני דלקות, והסרתה הופכת את התעלה לפגיעה יותר. בנוסף, השימוש עלול לשרוט את עור התעלה ולגרום לזיהום. מחקר שנערך במרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל מצא קשר בין שימוש במקלות אוזניים לשכיחות דלקת האוזן החיצונית בקרב ילדים.

סמל סלובניה שקדם לסמל הנוכחי היה בעל מספר מאפיינים דומים לסמל הנוכחי אולם העיצוב השלו הושפע מהתמורות של אותה התקופה, והמבנה שלו היה מאוד דומה לסמל יוגוסלביה ולשאר סמלי המדינות הקומוניסטיות שהיו תחת השפעה של ברית המועצות.

הכינוי ניתן לקבוצות אתניות בעלות צבע עור שחור והיושבות בשפלה המצויה באתיופיה ואריתריאה לאורך הגבול עם סודאן ודרום סודאן אשר רובם הגדול שייכים לקבוצות הדוברות שפות נילו-סהריות ומיעוט של קבוצות דוברי שפות אומוטיות. קבוצות אלו שכונו ""שנקלה"" היו מקור לעבדים לאתיופים שחיו ברמה.

טיפול בחוסמי בטא- תרופות אלו מתערבות במנגנון ההרסני שיש לפעילות האדרנרגית העודפת על שריר הלב. כאשר תרופות אלו ניתנו יחד עם מעכבי האנזים ACE, הן מפחיתות את תהליך ה-remodeling של שריר הלב, משפרות סימפטומים, מונעות אשפוז ומאריכות תוחלת חיים. בדומה למעכבי- ACE, יש להתחיל את הטיפול במעכבי בטא במינון נמוך, אולם יש להקפיד על עליה זהירה במינון ולא להגדיל מינון באופן מהיר, היות שעליה מהירה במינון עלולה להביא להחמרה של הגודש כתוצאה מדיכוי המנגנון האדרנרגי. אם יש החמרה בצבירת הנוזלים כאמור, היא תתרחש לרוב בתוך 3–5 ימים לאחר תחילת הטיפול בחוסמי בטא או העלאת מינונם. יצוין כי עד 15% מן החולים אינם טולרנטיים כלפי הטיפול בחוסמי בטא, לאור החמרה בצבירת נוזלים, תת-לחץ דם וברדיקרדיה.