Oomph! és un grup de música alemany fundat el 1991 per Dero Gol, Robert Flux i Andreas Crap, a Wolfsburg, Alemanya. El grup, al costat d'uns altres com KMFDM o Die Krupps, són pioners a fusionar el metall amb sons industrials. Des dels seus orígens van practicar un so molt fidel al dit estil, fet explicat de vegades perquè el mateix any en què es va fundar Oomph! es van publicar discos de culte del gènere que van poder servir d'inspiració.

A partir de 1929 entra en política de la mà de José Bueno, Juan Miguel Romá i Joan Renau. Max Aub el va posar en contacte amb tots els ""ismes"" i avantguardes. I Federico García Lorca, Juan Ramón Jiménez, Luis Cernuda, Manuel Altolaguirre, Pablo Neruda, María Zambrano, Rosa Chacel, Miguel Hernández i Vicente Aleixandre entre 1930 i 1934 el posen en contacte amb la poesia. En el període 1936-1938, Manuel Altolaguirre li publica els seus primers llibres poètics, bastant tardans; el primer va aparèixer l'any 1936 amb el títol Misteriosa presencia, col·lecció de sonets de tema amorós on es deixa sentir l'empremta de Luis de Góngora i Stéphane Mallarmé, seguit de Candente horror, del mateix any. De 1938 és Son nombres ignorados, imprès a Barcelona i que suposa la seua dolorida consciència de la Guerra Civil espanyola. l'any 1936 funda a València la revista Hora de España, la redacció de la qual està formada per Juan Gil-Albert, Rafael Dieste, Antonio Sánchez Barbudo i Ramón Gaya. A mitjan 1937, es van unir a ells en la redacció María Zambrano i Arturo Serrano Plaja. Quan València es converteix en capital de la República, la casa de Juan Gil-Albert es convertix en centre de reunió dels intel·lectuals republicans. Participa en l'organització del Segon Congrés Internacional d'Escriptors per a Defensa de la Cultura, així com, en la redacció de la famosa Ponència Col·lectiva. En Memorabilia ha evocat Gil-Albert els seus trobades d'aquells dies amb Louis Aragon, Octavio Paz, junt amb el record d'altres noms, com Antonio Machado, Alberti, Miguel Hernández, José Bergamín.... Acabada la guerra farà cap a un camp de refugiats a França.

Va formar-se com a futbolista al planter del FC Barcelona, encara que sense arribar a debutar amb el primer equip va marxar al Córdoba CF, on només jugà la temporada 1996-97, passant després pel Yeclano Deportivo i el Deportivo Alavés. La temporada 1998-99 va aconseguir l'ascens a Primera divisió amb el CD Numancia, marcant 18 gols en 39 partits i tornant a l'Alavés a la campanya 1999-2000.

Fou un dels clubs més destacats del futbol guatemalenc del segle XX pel que fa a títols assolits. Va ser fundat el 1924 per l'empresa nacional d'impressió Tipografía Nacional. Ingressà a la Lliga Capitalina el 1928, campionat que guanyà en tres ocasions entre 1938 i 1940. També guanyà tres lligues nacionals entre 1943 i 1953. El 1981, en finalitzar darrer a primera divisió, descendí a la divisió B (la segona categoira). Dues temporades més tard retornà a primera (Liga Mayor) però tornà a descendir la temporada 1992-93; en grau mesura per la falta de suport financer. Seguí perdent categories fins a desaparèixer definitivament el 2002.