No hem de deixar que l'extrema dreta ens domini per a rebel·lar-nos contra ella. No podem lluitar pacíficament contra una ideologia que té com a argument principal la violència. Busca els mitjans per lluitar contra l'extrema dreta. L'acció contra ells és l'únic mitjà, ja que l'argument polític no és suficient, ja que quan són molts ho senten, però quan són majoritaris t'aplasten"".

Primerament el cas de Bety la filla de Ratsimilaho, que va donar Santa-Maria de Madagascar als francesos abans de agafar els esperits (morts) i donar l'illa al seu germà Zanahary l'any 1757, després de 7 anys d'indecisió que van provocar represalies en un camp com en l'altre. Hi ha també el cas de Juvy i Zakavola que van afeblir la popularitat dels malata de Foulpointe i Fénérive, conduint expedicions per fer ràtzies contra els sihanaka i els bezanozano. Anotem que aquests conflictes foren molt encoratjats per la competició que es jugava d'una part entre les comunitats malgaixes pel comerç amb els estrangers, i d'altre part la competició entre França i Gran Bretanya pel monopoli comercial a Madagascar, que no van fer altre que enverinar les seves relacions i així dividir als betsimisarakes.

Arsenda no fou l'única dona que participà en la repoblació de les terres arravatades als sarraïns. Al segle XI, es documenten dones que col·laboren en la colonització de les terres frontereres. Treballaven al costat dels homes, algunes fins i tot prenien la iniciativa, ocupaven terres com Guinedilda que, sense home i amb tres fills i altres dues parelles pioneres, fou la primera a ocupar Cervera. Precisament, fou Ermessenda qui concedí a Guinedilda i als seus el territori que havien repoblat en un lloc estratègic de la frontera. Li va atorgar una carta de repoblament al seu nom el febrer de 1026. La comtessa reconeix que s'havia produït una aprisió de terres ermes i que n'era la primera ocupant. Ella representa un símbol de dona repobladora legalment reconeguda per l'autoritat feudal de la comtessa Eremessenda. Ens trobem en un context d'una important presència femenina: camperoles que treballen la terra, repobladores que funden nuclis de població, dones titulars de castells, i comtesses que governen.

A causa d'això, cal esmentar igualment que alguns grups, tals com els seguidors de la doctrina cristiana de la Fi dels Dies, acceptant aquestes hipòtesis com a fets, van veure el Priorat de Sió com un compliment profètic del Llibre de la Revelació i la suposada prova d'una hipotètica conspiració anticristiana de dimenSiós universals.

Entre el final del segle XVII i el començament del segle XVIII, els Antatsimo i els Antavaratra estaven en situació conflictiva pel control dels centres de comerç. Ratsimilaho, sent un Antavaratra i un malata, aconseguí cap a 1710 imposar-se al cap dels pobles del nord, després d'haver rebutjat una invasió conjunta de comunitats del sud, els Tsikoa i els Anteva, conduïda pel poderós cap Ramanano.