Smatra se da su Sjevernu, pa zatim i Južnu Ameriku naselili prvi ljudi iz područja današnje Rusije prelaskom Beringovog tjesnaca, koji je u prapovijesti bio kopneni most, iako se neka istraživanja ne uklapaju u tu teoriju. Prvi dokazi o poljoprivredi u Južnoj Americi potiču iz vremena 6500 g.pr.Kr., prva poznata naselja nalaze se na jugozapadnoj obali Ekvadora (Valdivia), dok se prva poznata civilizacija razvila u Peruu (Norte Chico). Tijekom godina u vremenu prije dolaska Europljana na području Južne Amerike razvile su brojne civilizacije, od kojih je najpoznatija civilizacija Inka. Godine 1492. Kristofor Kolumbo otkrio je Ameriku i tako je Južna Amerika zajedno sa Sjevernom postala kontinent Novog svijeta, te je počelo vrijeme kolonizacije. U ranom 19. stoljeću u Južnoj Americi počinju ratovi za nezavisnost pojedinih kolonija, dok neke kolonije postaju samostalne tek u drugoj polovici 20. stoljeća. U današnje vrijeme je jedino je Francuska Gvajan dio Francuske.

Prvi rimski car, Oktavijan August kao patricij također nije mogao držati položaj tribuna, ali je zato dobio sve ovlasti narodnog tribuna (tribunicia potestas), koja su zatim postala jednim od dva ustavno-pravna stuba njegovog položaja u principatu (drugi je takav stup bila njegova prokonzulska vlast, tj. imperium proconsulare maius). Tribunske su ovlasti Avgustu i formalno dale pravo veta i pravo sazivanja senata. Također, on je po njima bio ""nepovrediv"" (sacrosanctus), imao je pravo miješanja u rad drugih magistrata i mogao je izricati smrtne presude.

Godine 1903. u Great Wyrleyu započinju sakaćenja životinja. Netko bi noću prilazio životinjama i ozljeđivao ih nepoznatim predmetom za koji je poslije ustanovljeno da je bila lanceta. Životinje su ranjene dugačkim plitkim rezovima. Rane su bile takve da su životinje ili iskrvarile ili su morale biti ubijene. Policija je pod pritiskom Georga Augustusa Ansona (načelnika redarstva) organizirala noćne straže. Unatoč tome sakaćenje se nastavilo. U noći sa 16. na 17. rujna padala je jaka kiša. Ujutro je pronađen unakažen rudarski poniji. Budući da se vikarija i ime Erdelji nekoliko puta pojavilo u anonimnim pismima, policija je svoju pažnju usmjerila na Georgea Edaljija. U pretresu njihove kuće pronađene su britve na kojima su bile neke mrlje, zatim stari kaput koji je visio kod stražnjih vrata na kojemu su otkrivene dvije mrlje - jedna bjelkasta a druga tamna (za koje se pretpostavljalo da su ponijeva slina i krv) i nekoliko dlaka za koje se sumnjalo da su životinjske, njegove su čizme bile mokre. Situaciju je dodatno otežala Edaljijeva navika da svaku večer, nakon što bi došao kući s posla, ide u šetnju bez obzira na vremenske prilike. Inspektor Campbell, koji je vodio istragu, uhitio je Edaljija zbog sumnje da je on osakatio ponija.

Već su najraniji monasi i pustinjaci koristili naročita pokornička odijela, obično crne boje. Takva se boja zadržala u Istočnoj Crkvi, a na Zapadu kroz cijeli rani Srednji vijek.