Anoplurele cuprind diferite specii de păduchi paraziți exclusiv pe mamifere, care se hrănesc sugând sângele cu ajutorul unei trompe mult asemănătoare cu a altor insecte sugătoare, ca heteropterele. Ordinul Anoplura este un ordin mic; au fost descrise 543 de specii de anoplure găsite pe 812 specii de mamifere. Cele mai cunoscute exemple de păduchi sunt 2 specii ce parazitează omul și mai multe specii care trăiesc parazite pe mamiferele domestice. Cele 2 specii de păduchi care parazitează omul sunt păduchele uman (Pediculus humanus), cu 2 subspecii - păduchele de corp (Pediculus humanus humanus) și păduchele de cap (Pediculus humanus capitis), a doua specie este păduchele pubian (Pthirus pubis). Printre speciile care trăiesc parazite pe mamiferele se numără Haematopinus eurysternus și Linognathus vituli care sunt paraziți ai boului, Haematopinus asini parazitează calul și măgarul; Haematopinus suis este unul dintre păduchii cei mai mari de la porc. Linognathus setosus parazitează căinii cu părul lung; Haemodipsus ventricosus parazitează iepurii de casă, iar Haemodipsus lyriocephalus parazitează iepurii de câmp; Polyplax spinulosa și Hoplopleura acanthopus parazitează rozătoarele.

La nivel de manifest politic se dorește a fi cea mai importantă paradigmă de funcționare a UE. Acesta nu se opune neapărat interguvernamentalismului – este o reacție politică, dar și teoretică ce se opune ideii de stat națiune ca urmare a conflictelor din secolul XX Teoria federalistă afirmă faptul că statul națiune este compromis ca urmare a acestor războaie și nu reuștește să facă față noului context al relațiilor internaționale al cărui cuvânt cheie este globalizarea. Federaliștii promovează o constituție europeană. Ei spun că este nevoie de o arhitectură instituțională care să aibă în mijloc Parlamentul European. Toate celelalte instituții ale UE ar trebui să se bazeze ca legitimitate pe Parlamentul European. Este necesară prezența principiului subsidiarității, adică statul supranațional nu dispune decât de acele competențe care fac necesară funcționarea lui, nivelul local, dar și cel național dispun mai ales de competențele necesare funționării sistemului instituțional. Sistemul supranațional este cel care dispune de cele mai multe și cele mai mari competențe, însă în practică exercitarea competențelor începe de la niveluri inferioare. Practica politică este considerată ca fiind foarte importantă. Statul federal european ar trebui să aibă atât o economie cât și o armată comune, bazate pe principii comune.