בקיץ 1992 חזר רויטר לבונדסליגה וחתם בבורוסיה דורטמונד. בעונתו הראשונה בקבוצה, 1992/93, סיים רויטר עם דורטמונד במקום הרביעי בבונדסליגה, והגיע עם הקבוצה לגמר גביע אופ""א, בו הובסה דורטמונד במפגש כפול על ידי קבוצתו הקודמת של רויטר יובנטוס בתוצאה המצטברת 1–6. בעונת 1993/94 סיימו רויטר ודורטמונד שוב במקום הרביעי בבונדסליגה. בעונת 1994/95 רויטר היה חלק מזכייה של בורוסיה דורטמונד באליפות הבונדסליגה, מרחק נקודה אחת מהסגנית ורדר ברמן, כאשר הוא הבקיע ארבעה שערים, שהיו שערי הליגה הראשונים שלו בדורטמונד, ושיתף פעולה בקישור עם מיכאל צורק, אנדראס מולר, שטפן פרוינד, קנוט ריינהארדט ולארס ריקן. לאחר עונה זו, זכה רויטר בסופר קאפ הגרמני, לאחר ניצחון 0–1 על בורוסיה מנשנגלאדבך. בעונת 1995/96 זכה רויטר עם דורטמונד באליפות שנייה ברצף, במרחק של שש נקודות מהסגנית באיירן מינכן, והבקיע שישה שערי ליגה באותה עונה. בליגת האלופות הודחו דורטמונד ורויטר ברבע הגמר על ידי אייאקס אמסטרדם. בתום עונה זו, זכה רויטר בפעם השנייה ברצף בסופר קאפ הגרמני, לאחר ניצחון בפנדלים על קייזרסלאוטרן.

בשנת 1930 היו בסלובקיה כ-136,737 יהודים שהיוו אז כ-4.5 אחוזים מכלל האוכלוסייה. 55% ישבו בכפרים ובעיירות שאוכלוסייתן פחותה מ-5,000 נפש. 18% מן הקהילה היהודית התרכזה בשתי ערים גדולות: ברטיסלאבה בה נימנו כ-15,500 יהודים וקושיצה בה נימנו כ-11,500 יהודים. יתרת היהודים ישבו בערים בינוניות בגודלן.

ביולי 1967 נסגרה הטייסת, ומטוסיה הצטרפו למטוסי האוראגן בטייסת 113 (""טייסת הצרעה""). ב-1 בדצמבר 1971 נפתחה הטייסת מחדש כטייסת F-4 פנטום (""קורנס"") תחת השם ""טייסת אבירי הזנב הכתום"" בבסיס חצרים, ולמפקדה הראשון מונה יפתח ספקטור. את מטוסי הפנטום החלה הטייסת לקלוט החל מה-10 בדצמבר אותה שנה.

שטפן רויטר התחיל את קריירת הבוגרים בנירנברג בעונת 1984/85, כאשר הקבוצה שיחקה בבונדסליגה השנייה. בעונת הבכורה שלו בקבוצה, ערך רויטר 25 הופעות, הבקיע שלושה שערים, וסייע לקבוצה להעפיל לבונדסליגה מהמקום הראשון. בשלוש העונות הבאות, רויטר הפך לשחקן הרכב קבוע בנירנברג, והחמיץ שני משחקי ליגה בלבד בשלוש עונות. בעונת החזרה של נירנברג לבונדסליגה, 1985/86, הבקיע רויטר שני שערים, ונירנברג סיימה במקום ה-12. בעונת 1986/87 הבקיע רויטר שישה שערים ונירנברג סיימה תשיעית. בעונתו האחרונה של רויטר בנירנברג, 1987/88, הבקיע רויטר שני שערים, ונירנברג סיימה עונה מוצלחת במיוחד במקום החמישי, כשרויטר משתף פעולה עם יורן אנדרסן, דיטר אקשטיין ומנפרד שוואבל. לאחר עונה זו רויטר זכה להתעניינות של מועדונים גדולים, ועזב את נירנברג, בה ערך 125 הופעות וכבש 13 שערים.

בערוב ימיה איבדה מאדאם רקמייה חלק ניכר מהונה, היא סבלה ממחלות שונות וראייתה נחלשה. אף על פי כן, לא איבדה את השפעתה ומעמדה בחברה הגבוהה בפריז. ב-1849 נפטרה רוקמייה ממחלת הכולרה, ונקברה בבית הקברות של מונמארטר.

שויבלה גם מחזיק בהשקפה שהבעיה של אירופה איננה האיחוד האירופי, אלא ממשלות אירופיות מסוימות שאינן יכולות להתנגד לניסיון להפוך את האיחוד האירופי ואת אירופה לשעיר לעזאזל של בעיות הלאומיות שלהם. שויבלה הצביע על מספר דוגמאות לכך, כולל ה-Stability and Growth Pact (אמנת היציבות והצמיחה - הסכם בין 28 המדינות החברות באיחוד האירופי שמטרתו להקל ולשמור על יציבותו של האיחוד הכלכלי והמוניטרי של האיחוד האירופי) ועמדת שר האוצר לפיה הכנסת האירו לשימוש תפגע בכלכלת גרמניה.