Tudi novinar revije Rolling Stone, Barry Walters, je koncertu v Oaklandu dodelil pozitivno oceno: »Kylie Minogue nima močnega vokala, a, podobno kot Diana Ross, vseeno samozavestno priredi uspešne turneje. [...] Koncert se je pričel z mešanico njene pesmi 'Burning Up' in Madonnine pesmi 'Vogue' in večina koncerta je pravzaprav nadaljevanje Madonnine turneje Blonde Ambition, a tega vseeno niso mogli doseči. [...] Razlika je v tem, da ima Kylie Minogue blišč, ki se ga ne da kupiti. Celo sredi vseh tistih posebnih efektov je najuspešnejša njena karizma, ki občinstvo naravnost zasvoji.« Kljub temu pa je Barry Walters kritiziral audio učinke: »... čez mešanico različnih pesmi iz njenih zadnjih treh albumov, singlov drugih izvajalcev in neizdanega gradiva njena glasbena skupina pogosto ne sledi Kyliejini pop popolnosti. Mnogo pesmi, predvajanih na začetku turneje, so tako spremenili, da so postale skoraj nerazpoznavne.« Pohvalil pa je odrsko karizmo Kylie Minogue: »Kadar mora, lahko Kylie svoje majhno telo vrti po odru tako, da sledi profesionalnim plesalcem. Še bolj zanimiva je bila njena drža: pogosto je naredila nepotrebne gibe in včasih se je zdelo, da je v zraku počasnejša, kot ji dopušča gravitacija. Pri enainštiridesetih je bolj privlačna kot je bila v svojih dvajsetih. Njena milina je še bolj neverjetna, njen čar pa je v njeni skrivnostnosti.« Omenil je tudi nepričakovano metanje blazin oboževalcev na oder med nastopom pesmi »Wow«, s katerim so želeli izraziti svoje navdušenje, na katerega se je Kylie Minogue odzvala tako, da je nekatere blazine prijela, »kot da bi ji dali naravnost neverjetno prijetno presenečenje«: »Samo najboljši zvezdniki se lahko znajdejo tudi v tako nepričakovanih situacijah in Kylie je ena od njih.«

Pred II. svetovno vojno so premogarji kot zaščitna sredstva nosili odslužena vsakodnevna oblačila, klobuk ali kapo po vojni pa čelado, delovno obleko, zaščitne rokavice, golenico, samoreševalec, očala in masko s filtrom za prah.

Zgodba govori o deklici Souad, ki se želi poročiti, da bi se rešila očeta, ki jo kar naprej zmerja in pretepa. Ampak najprej se je mora po tamkajšnjih zakonih poročiti njena starejša sestra. Pri 17. letih se Souad prvič zaljubi v njihovega soseda. Imeta kratko romanco, ki se za Souad konča usodno, saj z njim zanosi. To za njo pomeni smrt. Ko za to izvejo domači, se odločijo, da jo bodo usmrtili, saj jim je nakopala veliko sramoto. Za izvedbo umora določijo njenega svaka. Ta jo polije z bencinom in zažge. V očeh vaščanov je junak, ker je izvršil zločin iz časti, v resnici pa je zagrešil umor.

bastijon svetega Jakoba je velik topokotni bastijon z vogalnim stolpičem na svojem izpostavljenem vogalu. Njegov debeli parapet s topovskimi strelnicami je bil uničen. V njem sta Centralna banka Malte in parkirišče;

Fatshe leno la rona (slovensko Blagoslovljena bodi, plemenita dežela) je državna himna Bocvane. Napisal in uglasbil jo je Kgalemang Tumedisco Motsete, himna je postala z neodvisnostjo leta 1966.