I realiteten var der tale om, at tre forskellige kulturer (gallernes, grækernes og romernes) blev blandet, så der opstod ikke én ny kultur, men en række forskellige kombinationer inden for religion, sprog og kunst. Tydeligst skete det i regionen Gallia Narbonensis, der senere blev til Occitanien, mens Aquitanien var mindre påvirket. Efter at frankerne havde erobret det romerske Nordgallien, udviklede befolkningen dér en merovingisk kultur, som ikke rigtigt kan regnes med til det gallo-romerske kulturområde. Den romerske livsform, der var centreret omkring bylivets begivenheder og kulturelle forpligtelser (res publica), og om det ret luxuriøse liv i de selvforsynende, landlige romerske villaer, holdt sig længe i de gallo-romerske områder.

Andreas Christian Kierulff var en søn af viceadmiral Ole Andreas Kierullf, og blev født i København. Han var oprindelig bestemt til at blive søofficer, men denne plan opgaves senere, og 1799 blev han privat dimitteret til Københavns Universitet. Allerede året forinden han i 1802 tog juridisk embedseksamen, var han bleven kopist hos sin fader, der dengang var Holmens overekvipagemester; 1806 blev han konstitueret og 1807 virkelig auditør, 1809 karakteriseret overauditør, 1813 assessor i Københavns Politiret, 1814 tilligem medhjælper ved Politidirektørembedet, 1816 assessor i Højesteret; 1817 blev han 1. medlem af den i anledning af Tugthusets brand nedsatte standret og af den derefter nedsatte kommission, var 1820-34 politidirektør i København og justitiarius i Politiretten sammesteds, fra 1834 til sin død overpræsident i København, 1828-45 tillige chef for Københavns Politi og Kystpolitiet; blev end videre 1824 fungerende deputeret i det Danske Kancelli og chef for dettes 3. departement, havde 1825-31 fast ansættelse som kancellideputeret og chef for 2. departement, var 1831-34 medlem af Karantænedirektionen, 1831-45 administrerende direktør for Tugt-, Rasp- og Forbedringshuset samt 1834-46 1. medlem af den administrerende direktion for Københavns Fattigvæsen. 1815 blev han justitsråd, 1831 kommandør af Dannebrog, 1836 Storkors af samme orden og 1845 gehejmekonferensråd.

Det var et ca. 300 m langt halvmåneformet batterianlæg med en foranliggende tørgrav og glacis. Anlægget bestod af to batteri-linjer, den søndre med seks betonbriske og den nordre med fire, adskilt af en kassematbygning, der indeholdt ammunitionsmagasiner og belægningsrum. Batteri-linjerne var bestykket med seks 15 cm jernkanoner og fire 12 cm jernkanoner på henholdsvis venstre og højre batterilinie. Til nærforsvar var der på dækket af kasematbygningen to pansrede forsvindingstårne , hvert bestykket med en 8 mm. 10-løbet mitrailleuse.

Kun ved at alle håndværkere stillede med frivillige, at matroser blev indsat som soldater på landjorden og ved, at man skaffede nye finansieringskilder,, lykkedes det for den senere doge Andrea Gritti i juli 1509 at generobre det tabte Padua.

Perm–Trias udslettelsen, ""Den store massedød"" for 251 millioner år siden gik 96% af alle arter tabt, herunder tabulata (tidlige koraller), tidlige træer og synapsida (pattedyrlignende krybdyr)