Herder je napisal pomemben esej o Shakespearju, ki ga je izdal v manifestu leta 1773 skupaj s prispevki Goetheja in Möserja. Herder je napisal: "" Pesnik je stvaritelj naroda okoli sebe,da jim svet, da vidijo in v svojih rokah ima njihove duše, da jih vodi na ta svet"". Na njega je najbolj vplivala poezija o narodih, še preden so postali civilizirani.

Osrednja oblast v Črni gori se je še bolj utrdila v času vladanja Petrovega naslednika vladike Petra II. Petrovića Njegoša, ki je že 1831 ustanovil senat s sedežem na Cetinju; načeloval mu je vladika s še 12 uglednimi ljudmi (ne le s plemenskimi poglavarji), združeval pa je zakonodajno, sodno in izvršno oblast. Imel je funkcijo vlade. Nižji organ je bila 32-članska gvardija, ki je skrbela za red in mir po deželi ter tam izvajala tudi sodno oblast. Vlogo policije so še naprej opravljali perjaniki. Vse te tri institucije so bili prvi organi osrednje oblasti v Črni gori. Njihovi predstavniki so dobivali plačo in nastajati je začel birokratski aparat. Njegoš je dobival stalno denarno pomoč od Rusije, uvedel pa je tudi davke in jih redno pobiral ter tako začel uvajati državne finance.

Leta 1947 sta z možem prejela polovico Nobelove nagrade za fiziologijo in medicino in v tem času tudi več priznanj različnih združenj biokemikov. Gerty je prejela tudi častne doktorate več univerz, med njimi Univerze Yale in Univerze Columbia. Takratni ameriški predsednik Harry S. Truman jo je imenoval za članico upravnega odbora Nacionalne znanstvene fundacije za dva mandata.

Tu se je v drugi vrstici uporabilo verižno pravilo za odvod in se v tretji integriralo po delih. Kot prej, je zadnji člen v tretji vrstici enak 0, ker se je tako izbralo

Bil je pripadnik tako imenovane »izgubljene generacije« in velja za enega največjih ameriških pisateljev 20. stoletja. Napisal je 5 romanov (zadnji ni dokončan) in več kratkih zgodb, med katerimi je najbolj znan njegov roman Veliki Gatsby. Po njegovih delih je posneto tudi več filmov.

Matija Čop je od leta 1828 vzporedno poučeval kot profesor na Reki in vodil knjižnico, od leta 1830 do svoje smrti pa je bil zaposlen kot vodja Licejske knjižnice. Hitro je ugotovil, da je knjižno gradivo neurejeno, dotok knjig je bil slab, knjižnica brez osnovnega in lokalnega kataloga, gradivo brez signatur, omare brez etiket. 20. marca 1831 je na gubernijsko zahtevo predložil načrt za temeljito reformo knjižnice in za novo postavitev knjižničnega gradiva – licejska knjižnica je začela dobivati novo podobo. 1833 je ljubljanskemu guberniji poročal, da je potem, ko je za glavno dvorano v novembru leta 1832 dobil nove knjižne omare, moral večji del gradiva prestaviti in preurediti, hkrati pa je izdeloval tudi osnovni katalog vsega gradiva. V poročilu tudi piše, kako je moral stare, neobdelane knjižne fonde najprej očistiti prahu in trohnobe, ki sta se desetletja nabirala na njih, potem pa jih postaviti na ustrezna mesta in jih primerno obdelati. Pri delu je bil Čopu v pomoč skriptor Miha Kastelic. Po tragični in prezgodnji smtrti Matije Čopa sta njegovo delo nadaljevala Kastelic in J. Kosmač, ki sta tudi končala prvi listkovni katalog.