Рад на пројекту авиона Су-7 је почео 14. маја 1953. године када је П. О. Сухој именован за главног пројектанта ОКБ-1 који је формиран са задатком да направи совјетску копију америчког ловца F-86 сејбр. За месец дана након тога Биро се окренуо пројектовању суперсоничног борбеног авиона и то: једног са стреластим крилима који је добио ознаку С-1 (према облику крила С-стреласта) и другог са делта крилима који је добио ознаку Т-3 (према Т-троугласта крила). У новембру месецу 1953. године био је готов нацрт тактичког ловца са стреластим крилима С-1, а у фебруару 1954. године прошао је пред комисијом која је одобрила даљи рад. Прототип овог авиона је завршен у јуну месецу 1955. године и отпочето је његово тестирање. Први пробни лет је обављен 7. септембра 1955. године и тестирање је трајало до половине 1956. године. Када је 9. јуна 1956. године овим авионом постигнута брзина од 2070 km/h, 270 km/h више од оне која је задата Тактичко-техничким условима, влада је 11. јуна 1956. године донела одлуку да се авион пусти у серијску производњу. Авион је добио званичан назив Су-7 а производила га је фабрика авиона Nо126 Комсомолск на Амуру. Први пут је јавности приказан 24.јуна 1956. године заједно са осталим новим авионима. Државно и војно тестирање авиона Су-7 је трајало до 1958. године али то је углавном било због мотора. Од 1957. до 1960. године је произведено 132 примерка ових авиона и они су укључени у јединице Војног ваздухопловства као тактички ловци.

Комитовање је узимало све више маха, а посебно када је бугарска Влада, почетком фебруара 1917. године, наредила мобилизацију српских младића у бугарску војску. То је изазвало отворену побуну. Под притиском народа, герилске вође 24. фебруара покрећу устанак који се шири на све стране. Устаници су ослободили Куршумлију, Прокупље, Лебане, целу Пусту Реку (Бојник са околином), део нишког, врањског и рашког округа.

Mrežni hosting — Ova forma distribuiranog hostinga dobija se kada grupisani serveri deluju kao mreža koja je sačinjena od većeg broja čvorova.

Cloud hosting — Novi oblik hosting platforme koji omogućava korisnicima moćan i pouzdan hosting, baziran na grupisanim serverima balansiranog punjenja (load-balanced). Cloud hostovan veb-sajt može biti pouzdaniji od nekog drugog tipa hostinga jer u slučaju kvara na nekoj od mašina ceo cloud sistem i dalje nastavlja da radi. Takođe, lokalni problemi sa električnom energijom kao i prirodne nepogode manje su problematične za cloud hostovane sajtove, jer cloud hosting nije centralizovan. Cloud hosting takođe omogućava provajderu da korisniku naplati samo resurse koje je koristio, za razliku od unapred određene mesečne ili godišnje cene koja ja najčešće slučaj kod drugih tipova veb-hostinga. Međutim, nedostatak centralizacije može korisniku stvoriti probleme jer ne može da kontroliše gde će se njegovi podaci nalaziti što je veoma bitno ukoliko korisnik ima podatke čija sigurnost je prioritet.

Глумачку екипу чине Шејлин Вудли, Тео Џејмс. Џеф Денијелс, Мајлс Телер, Ансел Елгорт, Зои Кравиц, Маргарет Кугли, Реј Стивенсон, Даниел Ди Ким, Бил Скарсгед, Октавија Спенсер и Наоми Вотс.