Трети път е политическа идеология сходна с центризма, която се опитва да преодолее различията между десница и левица на основата на различни съчетания на дясноцентристка икономическа политика и лявоцентристка социална политика. Тя се формира като идеологическа преоценка в някои среди на левицата, както социаллиберални, така и социалдемократически в резултат на засилващи се съмнения в икономическия интервенционизъм, успоредно с нарастващата популярност на икономическия либерализъм през 70-те и 80-те години на XX век.

През 1879 се завръща в родината си като донася богати естественоисторически и етнографски колекции, в т.ч. стотици петроглифи – образци от наскални рисунки, автори на които са бушмените. Макар по време на пътешествията си младия чешки лекар посещава отдавна известни и изследвани райони от Африка, неговият принос за научното опознаване на природата на Южна Африка и населяващите я народи е много голям. През 1880 във Виена излиза от печат двутомно издание „Sieben Jahre in Südafrika“ (Bd. 1 – 2, Wien, 1880; в превод „Седем години в Южна Африка“), което получава много висока оценка от съвременниците му.

Някои свръхнови като SN 1987K и 1993J променят типа си: първоначално се наблюдават линии на водород, но след няколко седмици до няколко месеца те отстъпват място на хелиеви линии. Типът IIb се използва за означаване на свръхнови със черти, принадлежащи на класовете II и Ib. Такива експлозии вероятно са породени от масивни звезди изгубили повечето, но не цялото количество водород във външните си слоеве. След разширяване на фронта на експлозията водородният слой изтънява и става прозрачен.

След 1989 г. българският национализъм продължава да се храни от идеите на „възродителния процес“. Антитурската реторика намира израз във възхода на „иранската“ или „арийска“ теза за тяхното потекло. Иранската теория намира и поддръжници в академичните среди, поради факта, че в нея съществуват някои рационални елементи, но това, което е смущаващо са расистките насоки. Пренебрегва се фактът, че термините „индоевропейски“ и „алтайски“ са лингвистични, като се търсят специфични расови особености при тези езикови общности. Така индоевропейците са задължително с европеидни черти, а тюрките са със силен монголоиден примес, което от своя страна е негативно оценено. Засилва се комплекса от азиатския произход на прабългарите, който възниква в българската култура още при зараждането на националистическите пропаганди на Балканите в края на 19-ти век. Според проф. Раймонд Детрез, който е сред значимите специалисти по история на България, иранската теория е популяризирана в резултат на антитурските настроения, зародили се в края на 20-ти век и има изразен националистически уклон. Той изтъква, че сериозните научни кръгове приемат за основна тезата за тюркския произход на прабългарите и езика им, а арийската хипотеза е недобре мотивирана от научна гледна точка.