Aquestes innovacions no es van adoptar totes a la vegada, ni es van poder aplicar en totes les mines i en tots els llocs de foneria. Al llarg de l'Edat Mitjana aquestes noves tècniques van coexistir amb les tradicionals. La seva aplicació va dependre del període de temps, i de la regió geogràfica. L'energia de l'aigua en la mineria es va introduir abans, però es va aplicar en general en el segle XI. La introducció de l'alt forn, en la seva majoria per a la foneria de ferro, en tots els centres establerts de metal·lúrgia va contribuir a una millora quantitativa i qualitativa de la producció del metall, fent que el ferro estigués disponible a un preu inferior. Els treballs subterranis dels pous de ventilació, encara que estaven limitats en profunditat. La classificació dels minerals així com dels metalls preciosos van ser classificar sota terra i es transferien separadament.

Per altra banda, durant els anys 1357 i 1358 el territori fou arrasat per la Grand Copagnie de l'arxipreste Arnaud de Cervole amb l'excusa d'atacar els anglesos a la Guiana, mentre que Rodrigue de Villandrando ocupà Alvèrnia. Aquest fet provocaria el 1360 la revolta dels tuchins a Alvèrnia i Llenguadoc, pagesos i artesans tips dels impostos i dels bandolers anglesos i francesos que atacaren les viles i castells dels nobles. El 1380 fou enviat per reprimir-ho l'exèrcit del duc de Berry com a Lloctinent reial del Llenguadoc, fet que aprofitaria la vila de Tolosa per revoltar-se contra l'autoritat reial. El 1382 fou sufocada la revolta a tot Llenguadoc, i la vila de Tolosa fou multada pel rei amb 800.000 francs d'or.

Arteca és un servei pioner de préstec gratuït i d'exposició d'obres d'art d'artistes vinculats a Palafrugell amb l'objectiu d'impulsar la vida artística i cultural de l'entorn del municipi.

El 2007 la població en edat de treballar era de 589 persones, 431 eren actives i 158 eren inactives. De les 431 persones actives 397 estaven ocupades (217 homes i 180 dones) i 34 estaven aturades (19 homes i 15 dones). De les 158 persones inactives 66 estaven jubilades, 45 estaven estudiant i 47 estaven classificades com a ""altres inactius"".

El Priorat de Sió (en francès: Prieuré de Sió) és el nom donat a una organització fraternal fundada per Pierre Plantard el 20 de juliol de 1956, segons consta en el Butlletí Oficial de la República Francesa número 167, pàgina 6731, caracteritzant-se pels seus tints rosacrucianos moderns. En la dècada dels seixanta Plantard va contar amb un rerefons històric per a aquesta organització, que va descriure com una societat secreta fundada per Godofredo de Bouillón a la Muntanya Sió en el Regne de Jerusalem al 1099, i que té per propòsit la instauració d'un llinatge secret de la dinastia merovingia en els trons de França i la resta d'Europa.[1]Posteriorment el mite seria ampliat i popularitzat pel llibre pseudohistòric L'enigma sagrat en 1982,[2]i més tard va ser descrit com un fet en el prefaci de la novel·la El Codi Da Vinci en 2003.[3]