Dzimis Krakovas brīvpilsētā, kā devītais bērns vienpadsmit bērnu ģimenē. Tēvs bija čehu izcelsmes skolotājs, bet māte - jauktas poļu - vācu izcelsmes. Skolā Jana Matejko sekmes bija visai pieticīgas, izņemot zīmēšanu, tāpēc, par spīti vājajām sekmēm, viņš tika uzņemts Krakovas mākslas akadēmijā. Vēlāk papildinājās Minhenē un Vīnē, bet vēlāk atgriezās Krakovā, kur nodzīvoja līdz sava mūža galam. Džives sākumā būdams visai trūcīgs, kopš 1865. gada, kad Matejko ieguva zelta medaļu Parīzes salonā, viņa finansiālais stāvoklis būtiski uzlabojās. Janvāra sacelšanās laikā Matejko finansiāli atbalstīja nemierniekus.

Pašlaik Latvijā neviena grupa nespēlē ķeltu pankroku, bet no 1990. gadu vidus līdz 2005. gadam skots Jānis Kalējs (Ian Gow) ar savu grupu The Rogues (nejaukt ar Ziemeļamerikas grupu un citiem izpildītājiem ar tādu pašu nosaukumu, kas nepārstāv ķeltu pankroku) savā mūzikā iekļāva ķeltu mūzikas motīvus, pabroka un pankmūzikas elementus un regulāri sniedza koncertus Rīgā un citās Latvijas pilsētās. Diemžēl, The Rogues nav izdevuši nevienu oficiālu mūzikas ierakstu un kopš Jāņa Kalēja aizbraukšanas no Latvijas grupas liktenis ir neskaidrs.

Pakalniņas veidotā filma ""Pitons"" (2003) ieguva ""Lielā Kristapa"" balvu kā labākā filma. Šī balva tika piešķirta arī Pakalniņas dokumentālajai īsfilmai ""Teodors"" (2006) — kā labākai dokumentālajai īsfilmai un Pakalniņai par labāko režisūru. Arī īsfilma ""Ūdens"" (2006) tika apbalvota kā labākā īsfilma.

Studējis tieslietas, strādājis par advokātu. 1887. gadā ievēlēts par parlamenta deputātu. 1895. gadā kļuva par finanšu ministru. Politiskajā darbībā ieturēja stingri pretvācisku pozīciju, pirms kara divreiz devās vizītēs uz Krieviju, lai stiprinātu sabiedroto saites. Pirmais pasaules kara laikā — Francijas prezidents. Pēc kara aizstāvēja Reinas apgabala okupācijas ideju.

Māksliniecisko izglītību guvis Jūlija Madernieka mākslas studijā, Štiglica Centrālajā tehniskās zīmēšanas skolā Pēterburgā, kur palicis dzīvot un strādāt dažādās pilsētas skolās. Bijis Šuvalovas — Ozerku ģimnāzijas direktors. 1920. gadā atgriezies Latvijā. Bijis Neatkarīgo mākslinieku vienības biedrs un valdes loceklis. Strādājis skolotāja darbu Rīgas 25. pamatskolā.

Muzikālajā ziņā operā ""Rienci"", Vāgners vēl nav atradis savu ceļu. Nākamais darbs ""Klīstošais holandietis"" ir pārāks. ""Rienci"" ir liela piecu cēlienu opera. Vēsturiski revolucionārs sižets no Romas tautas cīņas pret feodālajiem apspiedējiem tika izveidots spožā, pompozā izrādē, raksturīgs piepacelts teatrālisms, sacerēta Spontīni ""lielās operas stilā"", kas balstīta uz ārējiem efektiem: grezns, spilgts teatrālisms, krāšņu masu skatu pārpilnība, balets otrajā cēlienā, ugunsgrēks operas finālā, tie visi raksturīgi ""lielās operas"" motīviem Meierbēra un Spontīni stilā.

Koncerns ir liela mēroga daudznozaru uzņēmumu komplekss. Koncernam ir raksturīga vienota stratēģiskā vadība un tajā ietilpstošo uzņēmumu, sabiedrību formāla patstāvība. Koncerna sastāvā var darboties no 10-100 dažādu nozaru uzņēmumu, kas var būt izvietoti dažādās valstīs un kontinentos.