Dejotājmušas ir ļoti mazas līdz vidēji lieli kukaiņi. Atkarībā no sugas tās var būt 1—15 mm garas. Tās var būt gan tumšas, gan gaišas, retāk metāliski zaļas. Ķermenis parasti ir iegarens, lai gan dažām sugām tas ir īss. Tipisks dejotājmušas siluets ir ieslīpi novietots ķermenis, uz aizmuguri nolaižoties uz leju. Saliktās acis lielas, taustekļiem ir tikai viens segments, kājas garas, arī snuķītis ir garš, adatveidīgs. Dejotājmušām ir neproporcionali maza galva, tā ir noapaļota, bieži šaurāka nekā krūtis.

Kopš 1993. gada Šlāpins ir žurnāla ""Rīgas Laiks"" redaktors. Vada raidījumus LU radio ""NABA"" ēterā, kā arī Latvijas Radio 3 Klasika. Šlāpins ir arī bijis Ministru prezidenta padomnieks kultūras un humanitārajos jautājumos. No 1999. līdz 2003. gadam bijis Nacionālās radio un televīzijas padomes loceklis. 2003. gada 3. aprīlī publicē savu viedokli ""Sirdsapziņas noplēšamais talons"" (par Ojāru Vācieti). Publicējies portāla DELFI literatūras sadaļā, laikrakstos Diena, NRA, u.c. Kopš 2012. gada februāra Šlāpins ir arī interneta žurnāla Satori.lv galvenais redaktors.

Serekunda ir lielākā Gambijas pilsēta pēc iedzīvotāju skaita. Tā atrodas Gambijas galvaspilsētas Bandžulas dienvidaustrumos. 2006. gadā Serekundā dzīvoja 335 733 cilvēki.

Kopumā viņš Rīgā diriģējis divdesmit koncertuzvedumus, tajā skaitā Vinčenco Bellīni ""Kapuleti un Monteki"" ("" Romeo un Džuljeta""), Volfganga Amadeja Mocarta ""Burvju flauta"", Ludviga van Bēthovena ""Fidelio"". Radošas darbības sākums ir Bellīni opera ""Norma"", kas arī tapusi šai posmā. Viņa laikā teātra repertuārā pirmajā vietā bija Gluks, Mocarts, Kerubīni, Spontīni. Teātri atklāja ar Karla Blūma operu ""Marie, Max and Michel"", kas apliecina Vāgnera plašo skatu uz mūzikas pasauli. Vāgners Rīgā aizsācis darbu pie operas ""Rienci"", bija neapmierināts ar šejienes publiku. Lai uzlabotu finansiālo stāvokli, ik pa laikam rīkojis simfoniskus koncertus Melngalvju namā, bet ienākumi tikai retumis attaisnojuši cerības. No Rīgas radusies tradīcija sniegt regulārus Vāgnera operuzvedumus, tas radīja spēcīgu kulturoloģisku ietekmi. Sevišķi nozīmīga bija Karla Frīdriha Glāzenapa vadītās Vāgnera biedrības darbība.

Pēc Suharto nākšanas pie varas Indonēzijas ekonomika piedzīvoja izaugsmi un atvērās ārvalstu investīcijām. Starptautiskie naftas un kalnrūpniecības uzņēmumi atklāja jaunas ražotnes Indonēzijā. Toradži, īpaši gados jaunākie, pārcēlās, lai varētu strādāt ārvalstu uzņēmumos. Uz Kalimantānu, lai strādātu mežrūpniecībā un naftas rūpniecībā, uz Papua, lai strādātu kalnrūpniecībā, kā arī uz pilsētām Sulavesi un Javā. Toradžu izceļošana stabili turpinājās līdz pat 1985. gadam.

Visvienkāršākās monopola formas ir īslaicīgas vienošanās ar visdažādākajiem nosaukumiem: konvencijas, puli, korneri, ringi u. t. t. Mainoties lielo uzņēmumu spēku samēram, šādas monopolvienošanās bieži vien saira.

Endrū Džeimss Klaterbaks (angļu: Andrew James Clutterbuck; dzimis 1973. gada 14. septembrī), plašāk zināms ar skatuves vārdu Endrū Linkolns (Andrew Lincoln), ir angļu aktieris. Visvairāk pazīstams ar Rika Graimsa lomu TV seriālā ""Staigājošie miroņi"".