Litlamerika V tika ierīkota 1956. gada 3. janvārī 30 jūdzes uz austrumiem Kainana līča krastā Starptautiskā ģeofizikas gada programmas ietvaros. Slēgta 1959. gada 19. janvārī. Stacijas paliekas kopā ar aisbergu B-9 tika aiznestas jūrā 1987. gadā.

Līgo, laiva, uz ūdeņa ir latviešu tautasdziesma Dāvida Cimzes apdarē, kas izdota dziesmu krājuma ""Dziesmu rota"" otrajā burtnīcā ar nosaukumu “Lauka puķes” 1872. gadā.

1945. gadā savos izdevumos izteica uz Bībeli balstītus argumentus, kādēļ Jehovas lieciniekiem nebūtu pareizi pārliet asinis. (Apustuļu darbi 15:28, 29; 3.Mozus 17:13,14.) Vēlāk tam izrādījās arī nopietns medicīnisks pamatojums, piemēram, asins pārliešanas rezultātā liels procents cilvēku saslimst ar hepatītu, AIDS un citām nāvējošām sērgām. (Atsaucēs minētajos izdevumos, piemēram, teikts, ka no visiem cilvēkiem, kam ASV tiek pārlietas asinis, ar hepatītu saslimst apmēram 5 %, tas ir 175 000 cilvēku gadā. Aptuveni puse no šiem cilvēkiem kļūst par hroniskiem vīrusu nēsātājiem, un vismaz piektajai daļai attīstās aknu ciroze.) Tāpēc mūsdienās miljoniem cilvēku, kas pat nav Jehovas liecinieki, priekšroku dod bezasins ķirurģijai, kas daudzās valstīs ir ļoti attīstīta.

Kopējā kravas masa starta brīdī bija 2666 kg. Īpašajās tvertnēs ietilpa degviela pašam kuģim (502 kg) un stacijas dzinējsistēmai (250 kg), skābeklis (50 kg), ūdens (420 kg). Hermētiskajā kravas telpā (pavisam 1444 kg) atradās iekārtas stacijas apkalpošanai un zinātniskajiem pētījumiem, pārtikas preces, apģērbs, higiēnas, medicīnas preces, tai skaitā 371 kg amerikāņu segmentam. Starp kravām ir arī 30 kg kosmiskais aparāts Kedr (Radioskaf-B), kuru paredzēts palaist orbītā iziešanas atklātā kosmosā laikā.

firsts Pauls Līvens par 600000 rubļiem nopirka Smiltenes muižu, un zemi sadalīja gruntsgabalos, tādējādi likdams pamatus tagadējai Smiltenes pilsētai.

Ir šķirnes, kurām jāuzmanās ar barošanu, jo tām nav sāta sajūtas un no pārēšanās var pārplīst kuņģis (Amroks vistai). Turklāt, ja vistas pārāk daudz saēdas, tad mazāk dēj olas. Vistas neēd saldumus, toties tām noteikti ir vajadzīgs sāls, lai izskaustu kanibālismu. Kanibālisms mēdz parādīties pieaugušām vistām. Lai cīnītos ar šo parādību, vistām ir jāpotē selēns vai tas jāpievieno dzeramajam ūdenim. Ja vistu aplokā nav zaļumu, tad tie ir jāpiebaro. Var dot dāžādas saknes, salātus, kāpostus un citus augus. Vistām noteikti jādod smalka grants, lai nodrošinātu gremošanu, kā arī kalcijs un citas minerālvielas. Kalcija piedevu iegūst, saberžot izlietoto olu čaumalas un gliemežvākus.

Sūkļiem ir nekustīgs dzīves veids. Lai gan ir sastopamas arī saldūdens sūkļu sugas, tomēr lielākā daļa ir sālsūdens sūkļi. Sūkļi aug, sākot ar paisuma un bēguma zonu un beidzot ar 8800 m dziļumu. Lielākā daļa sūkļu, apmēram 9000 sugu barojas ar baktērijām un citām sīkām organiskām daļiņām, kas peld ūdenī, dažas sugas uzņem fotosintēzes ceļā iegūtus mikroorganismus. Šādi sūkļi parasti saražo barību un skābekli vairāk nekā paši patērē. Ir dažas sūkļu sugas, kas dzīvo barības vielām nabadzīgos ūdeņos, un tādēļ tie ir kļuvuši plēsīgi. Šie sūkļi ""medī"" galvenokārt mazos vēžveidīgos dzīvniekus.