בספר ""מעשי השליחים"" בברית החדשה כבר באגרות פאולוס, הכתבים הנוצריים העתיקים ביותר שנמצאים בידנו, יש דגש על מותו ותחייתו של ישו ולא על חייו או פועלו. מכל מעשיו של ישו רק לידתו, צליבתו ותחייתו מופיעים ב-credo, עיקרי האמונה שנוסחו בועידת ניקיאה ב-325 לספירה. לא פלא, אם כן, כי רגעיו האחרונים של ישו, האתרים בהם נשפט, הובל אל הצלב, נצלב, נקבר וקם לתחייה, ריתקו את הנוצרים כבר מראשית המאה הרביעית, עת הפכה הנצרות לדת מותרת. הלנה, אמו של הקיסר קונסטנטינוס, הגיעה לארץ הקודש והניחה את הבסיס לזיהוי המקומות בהם פעל ישו, לבניית כנסיות באתרים אלו ולהפיכתם למקומות הקדושים.

רבי דניאל טירני (השליש האחרון של המאה ה-18 - ~ה'תקע""ד, 1814) היה רב מחכמי איטליה במפנה המאות ה-18 וה-19, רבה של יהדות פירנצה. נודע בספרו ""עיקרי הד""ט"".

לאורך השנים הייתה קרבה תרבותית חזקה בין יהדות סלובקיה ליהדות הונגריה, החזקה והמבוססת יותר מדרום ובתקופת האימפריה האוסטרו-הונגרית חיו שתי קהילות אלה ביחידה מדינית אחת וכמעט שלא נבדלו זו מזו.

בשנים 1949 צורף ליחידת מודיעין ימי של בסיס נמל חיפה. על סמך קורס החובלים שעבר במסגרת הפלי""ם קיבל בינואר 1950 דרגת ""סגן חובל"". לאור הרקע המיוחד, נדרשו שירותיו של אשכנזי בתחום הביון. משנת 1951 עד ינואר 1956 שירת בתפקידים שונים בחו""ל מטעם המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.

השמיר מובא כהסבר כיצד ביקע משה רבנו את אבני האפוד, ובעיקר כיצד בנה שלמה המלך את בית המקדש בלי לעשות שימוש בברזל לסיתות אבני הבניין - עליהן נאמר ""וְהַבַּיִת בְּהִבָּנֹתוֹ אֶבֶן שְׁלֵמָה מַסָּע נִבְנָה וּמַקָּבוֹת וְהַגַּרְזֶן כָּל כְּלִי בַרְזֶל לֹא נִשְׁמַע בַּבַּיִת בְּהִבָּנֹתוֹ"" (מלכים ו, ז) (הסבר אחר המובא בתלמוד הוא שהאבנים סותתו מחוץ להר הבית בטרם הובאו אליו).

הכלי בו נמצאו שאריות הדגים הוא כלי איחסון דמוי שק מוארך בעל תחתית מעוגלת שהיה מאוד נפוץ החל מתקופה הלניסטית עד תקופות מאוחרות יותר. לפי שברי החרס, הכלי הוא מייצור מקומי והוא נמצא באחד החדרים הסמוכים לחומה. מבדיקה פטרוגרפית עולה כי החומר מקומי אבל לא ממצדה עצמה בגלל אלמנטים של אבן נארי אך מצוי באזורי שומרון ויהודה. הכלי נצרף בטמפרטורה גבוהה של 800 מעלות. בנוסף לשאריות הדגים, הכיל הכלי חומרים אורגניים אחרים וסדימנט גבישי גבס, חול ושיסט שלא אופייני לאזור ישראל. החומרים האורגניים כנראה נוספו במהלך הייצור של הרוטב כחומרי טעם וריח. ההבדל בין כלי מקומי וחול זר מרמזים על כך שרוטב הדגים ייובא לישראל בכלי אחר שלא אותר והתכולה הועברה לכלי שנמצא במצדה. ייתכן שהמצאות החול בתוך הרוטב, מרמזת על ייצור לא מסוג א'.

חיבר קונטרסים רבים של דרשות, עיונים במקרא ובמחשבת ישראל ותירגם לאיטלקית ספרי תפילה. יותר מכל ספריו נודע ""מזכרת חכמי איטאליא"" (איטלקית, פדובה 1886).

מלבד ניביהם העליונים, צורות השיניים האחרות הצביעו גם הן על כך שבשר היה חלק הארי בתפריטם (Hypercarnivore), כלומר שהם איבדו כמעט לחלוטין את היכולת לעכל מזון אחר. בדומה לטורפים אחרים, בעלי ניבי החרב מקבוצת הטורפים ניחנו בשיניים הנקראות Carnassials, המותאמות לחיתוך בשר. הן נטו להיות ארוכות, חדות למדי וחסרות תלוליות פנימיות (או לשוניות)