Juoņs Cybuļskis par vacū tāvu soka: „Dīnā — zemnīks, naktī — rakstnīks”. Lelā puorpyulē, naktī raksteidams, suokumā pi skola gaismenis, piečuok jau pi petrolejis lampys, Andryvs Jūrdžs sabeidza sovu ocu gaismi. Ar lobū aci jis vēļ nadaudz varieja redziet, bet dāla Izidora bārni, kaitejūt ar gumejis bumbeņu, najauši īsyta tik stypri pa lobū aci, ka vacais tāvs zaudieja redzi. Tai nu 1918. goda Andryvs Jūrdžs kliva pavysam oklys.

Latvejis vaļsteibys oficialuos institucejis vys ignorej latgaļu volūdys statusa (i kūpā ar jū – latgaļu ideņtiteta pīzeišonys i izglobuošonys) vaicuojumu. Tys radejs „nūbūrtuo skrytuļa” efektu: vaļsteibys pasivumu latgaļu vaicuojumā pošeigai izlītoj tī politiskī spāki, kurī ceikstīs par krīvu volūdys lītuojuma i Krīvejis politiskuo īspaida palelynuošonu Latvejā. Itaidu prokrīvyskūs spāku darbeibu otkon Latvejis vaļsteibys pīstuovi (volūdu politikys formātuoji) nūruoda kai attaisnuojumu sovam pasivumam i vys tuoļuok nasper nikaidu byutysku sūļu, kab latgaļu diskriminiešona beigtūs. Tuo rezultatā jau vaira kai 20 godu Latvejis Republika apmīdz Latgolys pamatdzeivuotuoju – latgaļu – vysāciļvieciskuos tīseibys iz vareibu vuiceit sovim bārnim sovu volūdu vaļsteibys apmoksuotā školā i dabuot nu vaļsteibys informacejis sovā volūdā.

- Mēs bijām kā zāle, ko nomin,/bet celsimies spārnos kā putni,/ticība būs mūsu spārni, rokstat dzejūļu cykla ""Ar paļuoveibu pi žielesteibys trūņa""(""Ar paļāvību pie žēlastības troņa"") nūslāgumā, kas velteits Rūmys pāvesta Juoņa Puovula II vizeitei Latvejā 1993. godā. Kam tycot myusu dīnuos? Latvejis pyrmuos breivvaļsts laika politikis, goreidznīks i vaļstsveirs Fraņcs Trasuns saceja tai: es tycu Dīvam i tautai. Es jam pīsavīnojūs. Tagad ir izškireigs breids, gluži kai tod, kod beja vaidi, pieckora godi - voi tauta izdzeivuos? Izdzeivuoja tod, izdzeivuos ari tān.

Cierkva pastateita iz akmiņu pundamenta nalelā uzkaļneņā azara malē. Kūka kuorms apsists ar goldskalim, nūkruosuots spūdri zylā kruosā. Nikaida leluoka remonta dīvanomā navā bejs nu pastateišonys dīnys.

Jezus Krystus aba Jezus nu Nazaretys (pīdzims 7-2 godā pyrma Krystus, nūmyrs 26-36 godā) - centralais objekts kristeigajuo ticeibā, kur lelums kristeigū bazneicu jū pīlyudz kai Dīva dālu.

Ar olūtvapnu sacementāta kvartara žvyra blučs, zam kura pasadarejuse lāva ola. Pyrma 1991 godā padareituos teireišonys zam 4 m plotuo i 1,5 m augstuo konglomeratu bluča redzējuos apmāram 25 cm augsta sproga. Ola volgona, pavasar net pylduos ar iudini. Grīsti i sīnys ar izcylom i sprogom. 5 – 6 cm gari stalaktiti.

Metatoneja — pošskaņu puormeja vuorda saknē (golds - gaļdeņš, nest - nasu, vāza - viezeņa, pyrmais - pirmeigs). Jei nūteik lītysvuordu lūcejumūs i laikvuordu personu formuos, i nazcik vuordu darynuošonys paraugūs (lītysvuorda pamata forma i juo demunutivs, soveibnīks i jam atsateikūšais apstuoklinīks i t.t.). Tuoļuok dūti metatonejis pīvadumi vysaiduos morfologejis situacejuos.