Klapsko pjevanje se u vokalno-tehničkom smislu ne razlikuje značajno od drugih načina pjevanja. Razlika se prvenstveno odnosi na vokalnu stilistiku, tj. korištenje određenih pjevačkih izričajnih sredstava koji su tipični za klapsko pjevanje i koji imaju svoje zakonitosti. Stoga trebaju svi opći i osnovni elementi vokalne umjetnosti i pedagogije biti utkani u rad s klapom. U kontekstu jačanja važnosti lokalnih identiteta pod utjecajem procesa globalizacije s jedne i konzumeristički poticane kulture s druge strane, klape i klapsko pjevanje imaju vrlo važnu ulogu.

Iako je preferirao tragedije, koje pokušavao usavršiti sa ""Illustre Théâtre"", postao je slavan zbog svojih farsi, koje su obično pisane u jednom činu i izvođene su nakon tragedije. Neke od tih farsi samo su djelomično napisane i izvođene su u stilu commedia dell'arte sa improvizacijom uz kratki obris zapleta (tal. canovaccio). Napisao je i dvije komedije u stihu, ali su bile manje uspješne te se smatraju manje značajnima. Kasnije u životu posvetio se pisanju glazbenih komedija u kojima dramu prekida pjesma ili ples.

Bio je članom Međunarodnoga instituta za financije u Saarbrückenu, Međunarodne udruge ekonomista. Bio je gostujućim profesorom na sveučilištima u Rotterdamu, Londonu, Lexingtonu i Fla. Dobitnikom je više priznanja, uključujući nagrade »B. Adžija«, »Mijo Mirković«.

Pir je postao kralj već u 12.godini. U toku borbi dijadoha isprva ratuje na strani Demetrija I. Poliorketa. Neko je vrijeme bio talac Ptolemeja I. Sotera, vladara Egipta, ali je zadobio njegovo povjerenje pa je 297. pr. Kr. ponovo došao na prijestolje Epira. Stalne ratove Demetrija, Lizimaha i Ptolemeja Pir je iskoristio za proširenje granica vlastitog kraljevstva. 288. pr. Kr. okrenuo se protiv Demetrija, oslobodio Atenu Demetrijeve opsade i zavladao velikim dijelom Makedonije. 284. pr. Kr. morao se povući iz Makedonije zbog sukoba s Lizimahom.

Prvo kazališno zdanje u Rijeci podignuto je 1765. godine, no krajem 18. stoljeća započinje gradnja novoga kazališta kojega 1805. otvara ugledni riječki građanin i trgovac Andrija Ljudevit Adamić. U Teatru Adamić odvijao se kroz sljedećih osamdesetak godina kazališni život u Rijeci, ispunjen pretežito gostovanjima talijanskih i manje, njemačkih opernih i dramskih družina.

Lelujavi tinamu (lat. Crypturellus undulatus) je vrsta ptice iz roda Crypturellus iz reda tinamuovki. Živi u šumovitim staništima na istoku i sjeveru Južne Amerike.

Stup svetog Šimuna Stilita još uvijek se može vidjeti u sredini dvorišta, iako je sada samo dva metra visoka stijena zbog stoljeća skupljanja relikvija od strane hodočasnika. Dvorište je okruženo s četiri bazilike s križnim planom. Istočna bazilika je nešto veća od ostalih, jer je bila najvažniji dio gdje su se održavale sve glavne ceremonije. Na južnom zidu istočne bazilike su kapela i samostan. Nasuprot južnoj bazilici je krstionica, koja je sagrađena malo nakon glavne crkve, ali je važan dio hodočasničkog kompleksa. Zapadno od krstionice je procesijski put koji vodi prema Deir Semaanu. U lipnju 2011., crkva i okolna sela upisana su na UNESCO-ovu listu svjetske baštine kao dio drevnih sela sjeverne Sirije.